<http://schema.org/articleBody>
"Jordi Madern, nebot de Josep Foix i Mas -\u00E9s a dir, del poeta J.V. Foix- va passar 25 anys molt a prop del seu tiet. &amp;quot;Vaig arribar a Barcelona l&amp;#039;any 1952, i des de llavors ja no me&amp;#039;n vaig separar. Era molt hum\u00E0 i sensible, per\u00F2 perqu\u00E8 no se li not\u00E9s excessivament es feia una mica el distant. Recordo que quan em donava a llegir alguna cosa em preguntava si m&amp;#039;havia agradat. Jo li deia que hi havia coses que no entenia, i ell replicava que no passava res: \u00ABEl que m&amp;#039;interessa \u00E9s saber si t&amp;#039;ha agradat o no; que no s&amp;#039;entengui tot a la primera \u00E9s normal. Si la segona lectura et captiva m\u00E9s que la primera, anirem b\u00E9\u00BB&amp;quot;. Madern no ha deixat de &amp;quot;disfrutar el fons i el pes de l&amp;#039;obra foixiana&amp;quot; des que el va llegir per primera vegada, quan era adolescent. Despr\u00E9s de morir el seu tiet, Madern nom\u00E9s va trigar quatre anys a engegar la Fundaci\u00F3 J.V. Foix, empla\u00E7ada al n\u00FAmero 11 del carrer Carro\u00E7, en un entorn d&amp;#039;una delicadesa quasi r\u00FAstica.  Dirigida des de l&amp;#039;any 2006 per Margarida Trias, la Fundaci\u00F3 Foix s&amp;#039;ha dedicat a &amp;quot;la classificaci\u00F3 i catalogaci\u00F3 completa de l&amp;#039;obra, l&amp;#039;aplec de la correspond\u00E8ncia, la constituci\u00F3 d&amp;#039;un arxiu gener\u00F3s de material gr\u00E0fic, fonogr\u00E0fic i articul\u00EDstic i l&amp;#039;ordenaci\u00F3 de la biblioteca de m\u00E0 de Foix, uns 1.600 volums dels m\u00E9s de 5.000 que va donar a la biblioteca de l&amp;#039;Institut d&amp;#039;Estudis Catalans&amp;quot;. Trias n&amp;#039;explica les principals fites al mateix temps que reconeix que un dels objectius pendents de la Fundaci\u00F3 \u00E9s provar de reactivar les traduccions de l&amp;#039;obra foixiana. &amp;quot;De moment, l&amp;#039;any 2000 vam comen\u00E7ar una col\u00B7lecci\u00F3 de llibres acompanyats d&amp;#039;un CD amb enregistraments de Foix recitant els poemes escollits&amp;quot;. Nou dels deu volums previstos ja han estat publicats, l&amp;#039;\u00FAltim dels quals \u00E9s  Cada poeta \u00E9s ell (2011). Vallcorba i la poesia Molt abans de la necessitat d&amp;#039;una fundaci\u00F3, l&amp;#039;any 1974 Jaume Vallcorba va interpel\u00B7lar el poeta Foix per demanar-li si s&amp;#039;avindria a ser fotografiat per Humberto Rivas. &amp;quot;Foix s&amp;#039;hi va avenir -diu l&amp;#039;editor de Quaderns Crema i Acantilado-. Al cap dels anys, despr\u00E9s de diverses converses sobre la seva poesia (estava tip que li demanessin explicacions dels poemes, per\u00F2 en canvi responia a q\u00FCestions d&amp;#039;ordre gramatical), quan ja havia fundat Quaderns Crema em va dir: \u00AB\u00BFV\u00F3s em voldr\u00EDeu editar la poesia?\u00BB&amp;quot; Vallcorba no va dubtar a acceptar la proposta, esperonat per una llista d&amp;#039;esmenes a l&amp;#039;edici\u00F3 de Nauta de 1964 feta per Gabriel Ferrater i ampliada per ell mateix. &amp;quot;La meva intenci\u00F3 era establir els textos definitius a partir dels problemes que havia anat detectant. A  Les irreals omegues hi havia poemes on faltaven quatre versos! El sonet de Sol, i de dol que comen\u00E7a \u00ABEntre el cordam, mira la mar, Marcela\u00BB citava  Marcela amb ela geminada. Passava el mateix al seg\u00FCent sonet, \u00ABTirem en\u00E7\u00E0, vers el cap de la vila\u00BB, en qu\u00E8 hi sortia una  Camil\u00B7la , en comptes de la Camila original. Quan li vaig comentar va estar d&amp;#039;acord a restablir les paraules sense geminar. Eren nenes benestants de Sitges!&amp;quot; La feina de Vallcorba, feta al costat del poeta en llargues sessions a la casa del carrer Setant\u00ED, va donar lloc a l&amp;#039;aventura fascinant d&amp;#039;editar l&amp;#039;obra po\u00E8tica de Foix en catorze volums, apareguts entre el 1983 i el 1997. &amp;quot;Que Foix \u00E9s un dels grans poetes catalans del segle XX \u00E9s indiscutible -diu Vallcorba-. El problema del nostre sistema cultural \u00E9s que pr\u00E0cticament ning\u00FA no es recorda de ning\u00FA&amp;quot;. Buscar m\u00E9s lectors Edicions 62 t\u00E9 els drets de l&amp;#039;obra completa, editada entre el 1974 i el 1990 en quatre volums. Jordi Cornudella es va encarregar d&amp;#039; Obra po\u00E8tica en vers i prosa (2000), i per a aquest 2012 prepara una edici\u00F3 de butxaca de la poesia en vers i del  Diari 1918 : &amp;quot;Les edicions recents de Vinyoli, Ruyra i Rodoreda han funcionat molt b\u00E9. Tenen un p\u00FAblic molt ampli, que mirarem de trobar tamb\u00E9 amb Foix&amp;quot;. Per Cornudella, \u00E9s molt important que 25 anys despr\u00E9s de la mort del poeta puguin coexistir al mercat dues edicions diferents que es defensin comercialment: &amp;quot;\u00C9s s\u00EDmptoma de normalitat i de la vig\u00E8ncia de la seva obra&amp;quot;."^^<http://www.w3.org/2001/XMLSchema#string>
<http://www.ara.cat/suplements/llegim/J-V-_Foix-Quaderns_Crema-Fundacio_J-V-_Foix-Jaume_Vallcorba-Edicions_62-Jordi_Cornudella_0_636536360.html>