<http://schema.org/articleBody>
"Paraules que il\u00B7lusionenDaniel Mart\u00EDnez, Amparo Mart\u00EDnez i Jordi Gonz\u00E1lez van tenir, fa 25 anys, una idea i molta ambici\u00F3. Van muntar una empresa al servei de la vocaci\u00F3 art\u00EDstica que, un quart de segle despr\u00E9s, lidera el teatre privat a Catalunya i Espanya. Focus va tenir el seu primer \u00E8xit amb Estant tocant la nostra can\u00E7\u00F3 , amb l&amp;#039;\u00C0ngels Gonyalons i el Pep Anton Mu\u00F1oz. Des d&amp;#039;aleshores, cl\u00E0ssics, musicals, com\u00E8dies i infantils per a tots els gustos. Des de L&amp;#039;Hostalera  que va catapultar Jordi Boixaderas i Laura Conejero a La extra\u00F1a pareja del Paco Mor\u00E1n i el Joan Pera, que va arribar a vendre 1.123.000 entrades al Teatre Borr\u00E0s. De La cabra del Josep Maria Pou al fenomen Geronimo Stilton . Per celebrar els seus primers 25 anys, Focus ha editat un llibre amb tots i cadascun dels muntatges i, potser per compensar tanta lletra dita als escenaris, ho completen amb una constel\u00B7laci\u00F3 de dades que impacten. En aquests anys, a part d&amp;#039;arribar a gestionar teatres com el Romea, La Villaroel, el Condal i el Goya, han estrenat 189 produccions teatrals, han donat feina a un miler d&amp;#039;actors i actrius i han confiat en 152 autors, entre els quals, modestament, m&amp;#039;enorgulleix de figurar. Al capdavall, Focus ha aconseguit que 8.822.462 espectadors pass\u00E9ssim per alguna de les seves sales per eixamplar l&amp;#039;esperit.El teatre ens obre camps nous, sacseja les idees i ens serveix punts de vista que no hav\u00EDem explorat. En la mediocritat en la qual estem instal\u00B7lats, amb tanta distracci\u00F3 banal i engavanyats per un munt de rutines que ens aclaparen, anar al teatre -si l&amp;#039;espectacle s&amp;#039;ho val- acostuma a ser un par\u00E8ntesi engrescador. En el m\u00F3n de les desconfiances, encara hi ha paraules que il\u00B7lusionen. No deu ser casual que el teatre estigui en crisi des de l&amp;#039;antiga Gr\u00E8cia i encara sobrevisqui.Etiquetes que incomodenL&amp;#039; ARA advertia aquest dimarts de l&amp;#039;adveniment del copagamaent sanitari despr\u00E9s de les eleccions del 20 de novembre. La setmana passada, una nova tertuliana d&amp;#039;en Bast\u00E9, la Gemma Gald\u00F3n, deia que era millor que en digu\u00E9ssim repagament perqu\u00E8, a trav\u00E9s dels nostres impostos, ja paguem els serveis sanitaris. \u00C9s m\u00E9s, per tot aquell alt percentatge de catalans que a hores d&amp;#039;ara ja t\u00E9 una doble cobertura sanit\u00E0ria a trav\u00E9s d&amp;#039;una m\u00FAtua privada, potser la paraula m\u00E9s acurada ser\u00E0 la de tripagament . Ens toqui el que ens toqui pagar, a partir de l&amp;#039;any que ve, quan acudim a la medicina p\u00FAblica notarem el copagament a les nostres vides. I en direm aix\u00ED perqu\u00E8 l&amp;#039;expressi\u00F3 ja ha fet fortuna. Les coses s\u00F3n com s\u00F3n per\u00F2 les etiquetes period\u00EDstiques acaben per fixar-les d&amp;#039;una manera i, un cop consolidada, \u00E9s poc permeable als canvis.Els consellers del govern d&amp;#039;Artur Mas, suposo que seguint una consigna de comunicaci\u00F3, sempre parlen d&amp;#039; ajustaments o de redimensionar d&amp;#039;all\u00F2 que tothom en diu retallar . Ja poden dir missa... No hi ha manifestaci\u00F3 sense una pancarta amb unes tisores dibuixades i no hi ha concentraci\u00F3 sense que aparegui el crit contra les retallades. El Govern ja ha perdut la batalla dels mitjans i, rendits a l&amp;#039;evid\u00E8ncia, ja no malden ni per canviar-ho. El govern de Montilla hauria pagat diners -el d\u00E8ficit ja no venia d&amp;#039;aqu\u00ED- perqu\u00E8 en lloc de tripartit se&amp;#039;ls anomen\u00E9s amb all\u00F2 de govern d&amp;#039;entesa que alg\u00FA es va treure de la m\u00E0niga sense adonar-se que, al cinqu\u00E8 telenot\u00EDcies, cadasc\u00FA ja tirava pel seu cant\u00F3.Els fets tenen m\u00E9s for\u00E7a que els assessors de comunicaci\u00F3 i el carrer acaba dient les coses pel seu nom. Sense eufemismes, per m\u00E9s que incomodin. De fet, si incomoden, millor."^^<http://www.w3.org/2001/XMLSchema#string>
<http://www.ara.cat/opinio/Paraules-que-illusionenEtiquetes-incomoden_0_572342778.html>