<http://schema.org/articleBody>
"L&amp;#039;Albert Om va visitar dilluns la Marina Rossell. La primera frase d&amp;#039;arrencada de la veu en off de l&amp;#039;Albert era d&amp;#039;aquelles de fer la rosca: que si una de les millors veus del pa\u00EDs, que si me l&amp;#039;aprecio molt, que sempre que l&amp;#039;he sentit cantar m&amp;#039;ha emocionat... Deu ser veritat, per\u00F2 engegar amb ensabonada sempre he pensat que \u00E9s una patinada. A part de certa carrincloneria, \u00E9s for\u00E7ar l&amp;#039;espectador a compartir el nivell d&amp;#039;adoraci\u00F3. Per\u00F2 arrencades al marge, un cop oberta la porta del pis de la Marina Rossell no van parar de passar situacions d&amp;#039;una franquesa televisiva que s&amp;#039;agra\u00EFa. La velocitat de la cantant a l&amp;#039;hora d&amp;#039;emportar-se l&amp;#039;Albert al llit i suggerir-li que el compartissin ens va endinsar de seguida en la vida de la Marina. A trav\u00E9s del di\u00E0leg entre convidat i amfitriona, per\u00F2 tamb\u00E9 de les converses amb la resta d&amp;#039;amistats de la cantant, vam entrar en un joc de subtileses i matisos molt interessants, alguns de divertits i d&amp;#039;altres de po\u00E8tics. Vam descobrir que el convidat fa olor de beb\u00E8, que Moustaki fa olor de te verd, que a vegades la parella \u00E9s &amp;quot;l&amp;#039;altra persona&amp;quot;, que no cal explicar amb qui dorms, que costa molt dir qui et fa posar gel\u00F3s i que alguns anuncis de cervesa fan nosa encara que siguin subliminars. Que alg\u00FA pot ser &amp;quot;m\u00E9s que amic&amp;quot; per\u00F2 que et sigui igual concretar. Que la M\u00F2nica Randall \u00E9s r\u00E0pida i efica\u00E7 a l&amp;#039;hora de distribuir llits i que les sobretaules de dones madures amb homes m\u00E9s joves s\u00F3n divertid\u00EDssimes. I que quan et proposen tan de pressa que comparteixis llit \u00E9s que acabar\u00E0s dormint al sof\u00E0. El convidat ens va descobrir una Maria Rossell menys intensa i afectada del que ens semblava a les entrevistes i ens va obsequiar amb una imatge televisiva que trigarem a oblidar. La visita a casa de Georges Moustaki va ser dol\u00E7a i crua, delicada i colpidora a la vegada, amorosa i trista. Vam ser testimonis privilegiats d&amp;#039;un fil de vida que \u00E9s tan \u00EDntim, tan privat, que a vegades costa aguantar la mirada."^^<http://www.w3.org/2001/XMLSchema#string>
<http://www.ara.cat/opinio/Al-llit-al-sofa_0_604739525.html>