<http://schema.org/articleBody>
"El director d&amp;#039;escena alemany Claus Guth admet que, quan a Zuric li van proposar dirigir Ariane et Barbe-Bleue , de Paul Dukas, no nom\u00E9s desconeixia la pe\u00E7a, sin\u00F3 que no havia sentit mai res del compositor franc\u00E8s, admirat pels avantguardistes Sch\u00F6nberg o Webern i Olivier Messiaen. De seguida va quedar impressionat per la qualitat musical de l&amp;#039;\u00F2pera i per la intel\u00B7lig\u00E8ncia amb qu\u00E8 Dukas explica el mite de Barbablava. Un relat que el compositor va assumir no des del conte de Charles Perrault, sin\u00F3 des de la versi\u00F3 del simbolista belga Maurice Maeterlinck, on la dona no \u00E9s escarmentada per tafanera, sin\u00F3 que \u00E9s enaltida per la seva sincera i constant recerca de la llibertat.Dukas, de fet, \u00E9s un m\u00FAsic gaireb\u00E9 inc\u00F2gnit i d&amp;#039;aquesta \u00F2pera, per exemple, no n&amp;#039;existeix cap enregistrament en DVD, cosa que al teatre barcelon\u00ED li agradaria solucionar amb una prim\u00EDcia. La causa de l&amp;#039; oblit ? La dificultat de trobar una cantant que s&amp;#039;ajusti vocalment al paper d&amp;#039;Ariane. Al Liceu, a partir de dissabte, la soprano Jeanne-Mich\u00E8le Charbonnet ser\u00E0 la dona que alliberava les dones. Si al conte de Perrault, se&amp;#039;ns diu que la tafaneria femenina \u00E9s letal, en la versi\u00F3 de Maeterlinck musicada per Dukas, la nova muller de Barbablava no quedar\u00E0 sota el jou del marit. Intentar\u00E0 esbrinar si \u00E9s veritat el que li han explicat sobre les cinc esposes assassinades pel noble. Obrir\u00E0 totes les portes del castell, fins i tot la setena, la que li havien prohibit de manipular. I intentar\u00E0 que la segueixin.Guth destaca l&amp;#039;actualitat de la pe\u00E7a. En els \u00FAltims anys han aparegut casos a B\u00E8lgica i \u00C0ustria de dones que han estat tancades durant anys, i han patit la s\u00EDndrome d&amp;#039;Estocolm. Charbonnet hi afegeix els nombrosos casos de viol\u00E8ncia dom\u00E8stica que sacsegen els informatius dia s\u00ED, dia tamb\u00E9. I Ariane \u00E9s la dona que vol alliberar les altres dones, cosa que no ser\u00E0 f\u00E0cil. Tot i els entrebancs que troba, &amp;quot;ella, per\u00F2, mai abandona el seu cam\u00ED&amp;quot;, indica la soprano. &amp;quot;Les idees per canviar el m\u00F3n no s\u00F3n f\u00E0cils de portar a la pr\u00E0ctica&amp;quot;, afegeix. No hem d&amp;#039;oblidar que l&amp;#039;\u00E8poca en qu\u00E8 es va estrenar l&amp;#039;\u00F2pera, el 1907, \u00E9s la de l&amp;#039;inici del moviment de les sufragistes.Charbonnet ha fet en els \u00FAltims anys els grans papers femenins del repertori oper\u00EDstic, de l&amp;#039;Elektra de Strauss a la Isolde de Wagner, per\u00F2 si ha de triar un personatge es queda amb Ariane. &amp;quot;S\u00F3c capa\u00E7 de sentir l&amp;#039;amor d&amp;#039;Ariane per aquestes dones i el seu optimisme&amp;quot;, indica. En canvi, assegura, si es passa sis setmanes assajant l&amp;#039;Elektra, sempre acaba deprimida.La m\u00FAsica de Dukas est\u00E0 entre Debussy i Wagner, de qui adopta els leitmotiv. &amp;quot;\u00C9s com Debussy explicat amb el llenguatge de Wagner&amp;quot;, aclareix el director art\u00EDstic del Liceu, Joan Matabosch. St\u00E9phane Den\u00E8ve dirigir\u00E0 l&amp;#039;orquestra del coliseu barcelon\u00ED.Dukas i &amp;#039;Fantasia&amp;#039;Per a Guth, portar a escena Ariane et Barbe-Bleue  ha estat tot un repte, sobretot perqu\u00E8 no tenia referents. &amp;quot;Si faig un Parsifal -diu el director-, necessito trobar el ritme, la inspiraci\u00F3, esbrinar quines s\u00F3n les idees que hi ha al darrere i despr\u00E9s mirar com s&amp;#039;ha fet en els \u00FAltims 20 anys. [...] Aqu\u00ED, en canvi, no vaig necessitar cap proc\u00E9s de verificaci\u00F3 i puc comen\u00E7ar a explicar la hist\u00F2ria m\u00E9s directament perqu\u00E8 no he de preveure el que la gent espera&amp;quot;. La nova producci\u00F3, que estar\u00E0 al Liceu fins al 8 de juliol, \u00E9s, doncs, gaireb\u00E9 una estrena mundial. De fet, a l&amp;#039;Estat nom\u00E9s s&amp;#039;ha vist un cop, a Madrid, cap al 1913.Dukas no \u00E9s un m\u00FAsic f\u00E0cil. A part que en un atac d&amp;#039;ira va cremar bona part de la seva producci\u00F3, ha passat a la hist\u00F2ria per la simfonia L&amp;#039;aprenent de bruixot , banda sonora de la pel\u00B7l\u00EDcula de Disney Fantasia . Aix\u00F2 no obstant, segons Guth, Messiaen, a les seves famoses classes al Conservatori de Par\u00EDs, feia servir la partitura d&amp;#039; Ariane et Barbe-Bleue  per parlar de la perfecci\u00F3 compositiva."^^<http://www.w3.org/2001/XMLSchema#string>
<http://www.ara.cat/cultura/dona-que-alliberava-dones_0_499750040.html>