<http://schema.org/articleBody>
"En pol\u00EDtica la geometria variable pot resultar c\u00F2moda als que la practiquen, per\u00F2 tamb\u00E9 t\u00E9 inconvenients. El principal \u00E9s que cada votaci\u00F3, cada gest, cada declaraci\u00F3 \u00E9s analitzada amb lupa, objecte de m\u00FAltiples especulacions. I a cada votaci\u00F3, a cada gest, a cada declaraci\u00F3, el partit que es declara pur i intocat perd una mica la virginitat i es decanta, en definitiva, s&amp;#039; embruta pol\u00EDticament. Aquests dies assistim a l&amp;#039;aparici\u00F3 d&amp;#039;aut\u00E8ntics  ciupp\u00F2legs de gu\u00E0rdia que afirmen que el pacte est\u00E0 fet i que els contactes amb PSC i ERC sobre els pressupostos s\u00F3n pura fa\u00E7ana. La realitat \u00E9s una altra. CiU voldria mantenir-se verge o, en el pitjor cas, pactar amb qui  embruta menys, que \u00E9s el PSC. Per\u00F2 la realitat \u00E9s que qui t\u00E9 la paella pel m\u00E0nec i totes les de guanyar, a Madrid i al Parlament, \u00E9s el PP. Aix\u00F2 fa que els convergents (no tant els d&amp;#039;Uni\u00F3) visquin un psicodrama cada cop que s&amp;#039;han de pronunciar en una direcci\u00F3 o en una altra. S\u00F3n les vicissituds d&amp;#039;un no-pacte que provoca un desgast similar al que tindria un... pacte."^^<http://www.w3.org/2001/XMLSchema#string>
<http://www.ara.cat/cronica/Vicissituds-del-no-pacte_0_627537308.html>