<http://schema.org/articleBody>
"Cap de cuina i propietari del restaurant Llu\u00E7an\u00E8s, a la Barceloneta. T\u00E9 una estrella Michelin i els diumenges treballa. Tamb\u00E9 l&amp;#039;1 de maiga quarts de 9 m&amp;#039;aixeco. Cada dia baixo al bar de sota casa i faig un caf\u00E8 amb llet tot llegint el diari. I si tinc gana, tamb\u00E9 un entrep\u00E0 de truita, que el fan molt bo. Llavors vaig cap al restaurant. Hi arribo a les 9.50, deu minuts abans que la resta del personal. Fem una primera reuni\u00F3 repassant el que hi ha previst per al dia i tothom es posa a preparar el mise en place  (un terme franc\u00E8s que es fa servir per parlar de les salses, o els acompanyaments que es poden preparar a l&amp;#039;avan\u00E7ada). A un quart d&amp;#039;una parem i dinem. En el dinar de fam\u00EDlia de diumenge sempre hi ha arr\u00F2s, el tipus varia en funci\u00F3 del que tenim a la cuina, de les miques de coses que han quedat i que cal consumir. Tenim entre 35 i 38 minuts per menjar i comen\u00E7a el servei. Tothom ja sap qu\u00E8 ha de fer. Jo canto les comandes, reviso plats i vigilio que tot vagi com un rellotge. Normalment tot va com una seda, s\u00F3n canalla que treballa molt b\u00E9. La cuina \u00E9s al centre del restaurant, aix\u00ED que tamb\u00E9 controlo la sala, i tothom pot veure qu\u00E8 fem i com ho fem, transpar\u00E8ncia total. De tant en tant tamb\u00E9 s&amp;#039;acosta algun client a treure el nas, \u00E9s molt enriquidor ser tan a prop. Estarem al restaurant fins a les 6. Llavors la meva dona, que \u00E9s la ma\u00EEtre i sommelier , i el meu fill de 16 anys, que els diumenges ve a donar un cop de m\u00E0, anem a casa i fem un vermut tard\u00E0. Despr\u00E9s anirem al cine. El meu fill triar\u00E0 la pel\u00B7l\u00EDcula, d&amp;#039;acci\u00F3 o ci\u00E8ncia-ficci\u00F3. I despr\u00E9s cap a casa, \u00E9s l&amp;#039;\u00FAnic dia que anem a dormir d&amp;#039;hora."^^<http://www.w3.org/2001/XMLSchema#string>
<http://www.ara.cat/premium/opinio/Angel-Pascual_0_472752733.html>