<http://schema.org/articleBody>
"&amp;quot;El 6 de maig el poble grec va girar full. El sistema que ens ha governat des del final de la Dictadura dels Coronels s&amp;#039;ha enfonsat i ja no es pot tornar enrere&amp;quot;, deia a l&amp;#039;ARA dimecres des de l&amp;#039;illa de Naxos Manolis Glezos, un dels herois de la resist\u00E8ncia grega. L&amp;#039;home que va arrencar la bandera nazi de l&amp;#039;Acr\u00F2poli el 1941, i que va ser empresonat trenta anys m\u00E9s tard per la junta militar, alerta de la dimensi\u00F3 hist\u00F2rica del moment en qu\u00E8 est\u00E0 Gr\u00E8cia.La crisi ha arrasat el sistema pol\u00EDtic. I aix\u00F2 provoca &amp;quot;una barreja d&amp;#039;alegria i de por, un c\u00F2ctel en qu\u00E8 el pes de cada ingredient varia cada dia&amp;quot;, apunta Stephanos Pesmazoglou, polit\u00F2leg de la Universitat del Parten\u00F3. Els grecs s&amp;#039;han rebel\u00B7lat a les urnes contra l&amp;#039;austeritat i contra les forces pol\u00EDtiques que havien negociat aquest xarop amarg, prescrit pels creditors internacionals a canvi del finan\u00E7ament per evitar la bancarrota de l&amp;#039;estat.  Amb l&amp;#039;enfonsament a les urnes dels dos grans partits, els conservadors de Nova Democr\u00E0cia i els socialdem\u00F2crates del Pasok, la clau de l&amp;#039;estabilitat pol\u00EDtica est\u00E0 en mans d&amp;#039;un nou actor: la coalici\u00F3 de l&amp;#039;esquerra antiausteritat Syriza, la segona for\u00E7a en les eleccions del 6 de maig. La seva negativa a governar amb els partits compromesos amb els plans de rescat ha abocat el pa\u00EDs a unes noves eleccions, que se celebraran el 17 de juny. Brussel\u00B7les i Berl\u00EDn diuen que s&amp;#039;ha de treballar per evitar que Gr\u00E8cia surti de l&amp;#039;euro, una hip\u00F2tesi fa uns mesos impensable que ara ha deixat de ser tab\u00FA. &amp;quot;La majoria dels grecs volen continuar a dins de l&amp;#039;euro perqu\u00E8 tenen por de com pot ser la vida si en sortim: no hi ha precedents, \u00E9s una situaci\u00F3 absolutament desconeguda&amp;quot;, explica per tel\u00E8fon des d&amp;#039;Atenes Nick Malkoutzis, subdirector del diari  Kathimerini . &amp;quot;Per\u00F2 tamb\u00E9 hi ha la sensaci\u00F3 que si quedem a\u00EFllats, els antics problemes d&amp;#039;aquest pa\u00EDs s&amp;#039;agreujaran&amp;quot;, afegeix.  S\u00F3n els problemes que explicava sense embuts aquesta setmana al diari brit\u00E0nic  The Guardian Iorgos Papakonstantinu, exministre de finances del Pasok, que va estar nom\u00E9s uns mesos en el c\u00E0rrec despr\u00E9s d&amp;#039;haver intentat impulsar una reforma fiscal en un pa\u00EDs on l&amp;#039;evasi\u00F3 d&amp;#039;impostos \u00E9s la norma. &amp;quot;En altres pa\u00EFsos europeus hi ha un contracte social en qu\u00E8 jo, ciutad\u00E0, pago impostos i tu, govern, ofereixes serveis. Per\u00F2 nosaltres tenim un contracte pervertit, en qu\u00E8 jo et voto i tu em promets contractar els meus fills en el sector p\u00FAblic i no fer-me pagar impostos. I el que estem veient \u00E9s el trencament d&amp;#039;aquest sistema clientelar&amp;quot;.  La principal activitat econ\u00F2mica de Gr\u00E8cia \u00E9s el transport naval. Algunes fam\u00EDlies d&amp;#039;armadors amb grans fortunes s&amp;#039;han assegurat b\u00E9 els seus privilegis: la mateixa Constituci\u00F3 diu que no han de pagar impostos segons els seus beneficis, sin\u00F3 segons el tonatge i l&amp;#039;antiguitat dels seus vaixells. Aquests grans capitals estan en paradisos fiscals. L&amp;#039;Esgl\u00E9sia ortodoxa, primer propietari de terres, tampoc paga impostos. Un remei pitjor que la malaltia? La Uni\u00F3 Europea i l&amp;#039;euro havien de ser el remei per a tots aquests problemes, per\u00F2 l&amp;#039;experi\u00E8ncia dels grecs \u00E9s la contr\u00E0ria: &amp;quot;Fa dos anys la majoria de gent pensava que el problema era el nostre estat: la corrupci\u00F3, el clientelisme... I volia que vingu\u00E9s Europa a posar ordre. Per\u00F2 les mesures de Merkel i Sarkozy han provocat una caiguda del poder adquisitiu del 50% i han bloquejat l&amp;#039;economia&amp;quot;, explica Athina Sismanidou, professora de m\u00E0rqueting a Esade d&amp;#039;origen grec. &amp;quot;Gr\u00E8cia \u00E9s el laboratori per veure fins on est\u00E0 disposada a arribar la gent, i hem dit prou&amp;quot;. Com Sismanidou, cada dia m\u00E9s grecs comencen a plantejar-se que res no pot ser pitjor. &amp;quot;A Gr\u00E8cia hi ha gent que passa gana, cada dia hi ha m\u00E9s fam\u00EDlies que es queden sense casa i milers de joves que abandonen el pa\u00EDs tan bon punt recullen la llicenciatura. Nom\u00E9s hi veig una soluci\u00F3: declarar la fallida i sortir de l&amp;#039;euro, perqu\u00E8 aix\u00F2 obligaria a fer canvis de veritat. Ser\u00E0 dif\u00EDcil, per\u00F2 qu\u00E8 hi pot haver pitjor?&amp;quot;, conclou.  &amp;quot;Tot aix\u00F2 de fer fora Gr\u00E8cia de l&amp;#039;euro \u00E9s un invent dels pol\u00EDtics per fer por a la gent. Simplement no es pot fer, perqu\u00E8 seria massa car i desencadenaria un efecte d\u00F2mino&amp;quot;, explica Spyros Gkelis, professor de biologia a la Universitat de Tessal\u00F2nica i cient\u00EDfic reconegut internacionalment en el seu \u00E0mbit, que, amb les retallades en el sistema educatiu, guanya menys de 700 euros al mes. &amp;quot;Volem continuar a l&amp;#039;euro, perqu\u00E8 volem pert\u00E0nyer a la fam\u00EDlia europea. Gr\u00E8cia est\u00E0 a punt de caure pel precipici, com un corredor que no sap quant aguantar\u00E0. Hi ha por per\u00F2 tamb\u00E9 un punt d&amp;#039;esperan\u00E7a: passaran coses, i espero que ens puguem desfer del que va malament i tornar a comen\u00E7ar. &amp;quot;, conclou. &amp;quot;El dilema no \u00E9s euro o dracma: el dilema de veritat \u00E9s si Europa vol ser el projecte de prosperitat i conviv\u00E8ncia que ens van prometre o nom\u00E9s un club econ\u00F2mic per defensar l&amp;#039;euro&amp;quot;. \u00C9s dif\u00EDcil saber, per\u00F2, quin ser\u00E0 l&amp;#039;impacte de les amenaces dels l\u00EDders europeus sobre l&amp;#039;electorat el 17 de juny. &amp;quot;Els grecs estem farts de xantatges. Necessitem plans de creixement i no m\u00E9s austeritat&amp;quot;, alerta Georges Tzogopoulos, analista d&amp;#039;Eliamep, un  think tank grec. &amp;quot;Estalviadors i empresaris veuen el retorn al dracma com una cat\u00E0strofe, per\u00F2 als aturats i als pobres tant els fa&amp;quot;."^^<http://www.w3.org/2001/XMLSchema#string>
<http://www.ara.cat/dossier/Grecia-por-lesperanca_0_703729669.html>