<http://schema.org/articleBody>
"El que hauria anat b\u00E9 en l&amp;#039; Imprescindibles de La 2 sobre Pla \u00E9s que haguessin tra\u00E7at una guia de lectura, pr\u00E0ctica i a l&amp;#039;abast, per endinsar-se en l&amp;#039;obra d&amp;#039;aquest autor que tants lectors ignoren, eviten, consideren sense gaire inter\u00E8s, els ensopeix, els cansa o els fastigueja. En aquests moments veig com una dalla s&amp;#039;aixeca damunt del meu cap, disposada a segar-me la nou del coll d&amp;#039;un tall sec nom\u00E9s perqu\u00E8, inconscient de mi, he gosat anotar una obvietat. I \u00E9s que, en literatura, els \u00E8xtasis m\u00EDstics surten m\u00E9s a compte. Fonamental, espl\u00E8ndid, imprescindible (no \u00E9s casual que fos el t\u00EDtol de l&amp;#039;espai), aquesta \u00E9s l&amp;#039;adjectivaci\u00F3 usual a l&amp;#039;hora d&amp;#039;encensar un escriptor, sempre es defuig l&amp;#039;experi\u00E8ncia lectora concreta de cadasc\u00FA, que de vegades no coincideix amb els criteris establerts. Al costat de pensar per un mateix, cal reivindicar llegir per un mateix. Una altra cosa \u00E9s que el lector volgu\u00E9s ingressar en un club de fans. N&amp;#039;hi ha que donen banderins i escarapel\u00B7les.Per commemorar el 30\u00E8 aniversari de la mort de Pla, a Imprescindibles hi va intervenir, breu, Jos\u00E9 Mar\u00EDa Aznar, amb el pretext que Pla i Manuel Aznar, director de La Vanguardia i avi seu, van compartir tasques de periodisme i una amistat estreta. A mi, que les riotes eternes al voltant d&amp;#039;Aznar em semblen, senzillament, carnassa de Facebook de baixa estofa -una redund\u00E0ncia triple-, l&amp;#039;aparici\u00F3 d&amp;#039;Aznar m&amp;#039;hi va sobrar per la ra\u00F3 que el conservadorisme de Pla, obsessiu, espantat, amarg i paralitzant, s&amp;#039; empeltava d&amp;#039;uns ressons actuals indesitjats, aliens a l&amp;#039;escriptor. No en va Enric Vila, en el seu apassionant El meu he roi Josep Pla (Acontravent), va netejar el nom de Pla dels seus aduladors m\u00E9s vils i repugnants, els que el van investir com a por taveu, guia i adalil m\u00E0xim del seny catal\u00E0 -m&amp;#039;estic marejant- i de l&amp;#039;entesa fraternal, l&amp;#039;encaix, l&amp;#039;acoblament i la posici\u00F3 genupectoral -la dels tactes rectals- amb Espa nya."^^<http://www.w3.org/2001/XMLSchema#string>
<http://www.ara.cat/media/males-companyies-no-porten-alegries_0_473352668.html>