<http://schema.org/articleBody>
"El juliol del 2009 Camps afirmava, aparentment conven\u00E7ut, que quedaven &amp;quot;un o dos escalonets&amp;quot; [sic] i el cas dels vestits ja seria passat. Sembla que el proc\u00E9s que tenia al davant era una mica m\u00E9s tortu\u00F3s del que es pensava l&amp;#039;expresident: des de llavors Camps ha hagut d&amp;#039;afrontar la imputaci\u00F3, l&amp;#039;obertura de judici oral i la dimissi\u00F3 for\u00E7ada. Alguna cosa m\u00E9s que dos escalonets, sens dubte. Finalment dem\u00E0 s&amp;#039;asseur\u00E0 al banc dels acusats, ja com a expresident i sense l&amp;#039;escalf dels seus companys de partit ni, presumiblement, de la claca d&amp;#039;aduladors que el seguien a tot arreu. Avui, per al PP valenci\u00E0, Camps ja \u00E9s el passat i tenen assumptes molt m\u00E9s importants de qu\u00E8 ocupar-se. La solitud no ser\u00E0 f\u00E0cil d&amp;#039;assumir per a una \u00E0nima profundament cat\u00F2lica com la de Camps, per b\u00E9 que la tra\u00EFci\u00F3 formi part de la seva tradici\u00F3, des dels temps de Judes Iscariot."^^<http://www.w3.org/2001/XMLSchema#string>
<http://www.ara.cat/cronica/Dos-escalonets_0_607739222.html>