<http://schema.org/articleBody>
"L&amp;#039;escena \u00E9s trista. Poques hores despr\u00E9s de morir l&amp;#039;\u00E0via, la fam\u00EDlia ha de triar quina caixa l&amp;#039;acollir\u00E0 eternament. Ning\u00FA t\u00E9 ganes de pensar-hi, el comercial de la funer\u00E0ria pressiona amb extrema delicadesa i, davant un cat\u00E0leg tan ben assortit de ta\u00FCts, el vidu no acaba de decidir-se. Un n\u00E9t preadolescent recolza el cap sobre l&amp;#039;espatlla del seu avi, fa una ullada a l&amp;#039;oferta disponible i li deixa anar: &amp;quot;Avi, \u00E9s f\u00E0cil. Tria el que t&amp;#039;agradaria tenir al menjador de casa&amp;quot;. El noi es guanya un calbot del seu pare i es produeix un silenci tens que trenca de seguida l&amp;#039;esclat de la rialla del seu avi. L&amp;#039;humor, en aquest cas negre, ha servit per desbloquejar una situaci\u00F3 tensa i desagradable. \u00C9s el primer argument per defensar la mal anomenada  cultura del hi-hi, ha-ha . Aplicar l&amp;#039;humor a la realitat ha de valorar-se com una opci\u00F3 seriosa -valgui la paradoxa- per resoldre conflictes. En aquest punt de la hist\u00F2ria social i sobretot econ\u00F2mica del planeta, el sentit de l&amp;#039;humor es perfila com a alternativa v\u00E0lida per a l&amp;#039;an\u00E0lisi de la realitat. B\u00E0sicament per un motiu: o riem o rebentem. Fins ara no ser seri\u00F3s i sec com una m\u00F2mia precolombina en q\u00FCestions transcendents era s\u00EDmptoma de falta de rigor inadmissible. Avui tenim clar que posar-se pedres al fetge, esquin\u00E7ar-se les vestidures o anar plorant per les cantonades serveix de ben poc. No sabem qu\u00E8 solucionen els debats de persones enfadades que omplen les nits televisives. Per tant, \u00E9s l\u00F2gic que ens aferrem a la via de l&amp;#039;humor. Un acudit a temps, encara que desafortunat, pot fer m\u00E9s per denunciar una injust\u00EDcia que setanta comissions parlament\u00E0ries.El risc evident de la cultura del hi-hi, ha-ha \u00E9s caure en el parany de la frivolitat, per b\u00E9 que l&amp;#039;evitarem si som conseq\u00FCents amb all\u00F2 que diem. Ning\u00FA podr\u00E0 q\u00FCestionar el nostre humor negre si despr\u00E9s a casa hi tenim un bonic ta\u00FCt de caoba al mig del menjador."^^<http://www.w3.org/2001/XMLSchema#string>
<http://www.ara.cat/opinio/cultura-del-hi-hi-ha-ha_0_665333507.html>