Vliv informačních technologií na distribuci moci - Wikisofia
Vliv informačních technologií na distribuci moci ukazuje, jak tyto technologie působí na společnost, jakým způsobem jí rozdělují nebo naopak ...
chování
J. Cejpek uvádí, že člověk se mění velmi pomalu, jeho základní tužby zůstávají stejné. Velmi rychlý rozvoj informační techniky a technologie, ale ovlivňuje člověka z hlediska jeho vnějšího rámce – zvyky, <anchor>chování</anchor>, získávání znalostí, způsob dopravy a výroby, apod. Dále připomíná, že výpočetní a s ní spjatá informační technika je sama o sobě vůči člověku a společnosti neutrální, není hnací silou dějin. Nástroj potlačení či posílení moci, její decentralizace či centralizace z ní činí lidská vůle. Jedinec, celá skupina nebo politická vůle rozhoduje o způsobu jejího použití.[1]
Chování – Wikisofia
Chování – Wikisofia

[Navštívit Hlavní stranu [z]](/wiki/Hlavn%C3%AD_strana "Navštívit Hlavní stranu [z]")

- Translate

- [Vytvoření účtu](/w/index.php?title=Speci%C3%A1ln%C3%AD:Vytvo%C5%99it_%C3%BA%C4%8Det&returnto=Chov%C3%A1n%C3%AD "Doporučujeme vytvořit si účet a přihlásit se, ovšem není to povinné")
- [Přihlášení](/w/index.php?title=Speci%C3%A1ln%C3%AD:P%C5%99ihl%C3%A1sit&returnto=Chov%C3%A1n%C3%AD "Doporučujeme vám přihlásit se, ovšem není to povinné. [o]")

- [Hlavní strana](/wiki/Hlavn%C3%AD_strana "Přejít na hlavní stranu [z]")
- [Poslední změny](/wiki/Speci%C3%A1ln%C3%AD:Posledn%C3%AD_zm%C4%9Bny "Seznam posledních změn na této wiki [r]")
- [Náhodná stránka](/wiki/Speci%C3%A1ln%C3%AD:N%C3%A1hodn%C3%A1_str%C3%A1nka "Přejít na náhodně vybranou stránku [x]")
- [Nápověda](/wiki/N%C3%A1pov%C4%9Bda:Obsah "Místo, kde najdete pomoc")
- [Projekty](/wiki/Port%C3%A1l:Projekty)
- [Nástroje](#n-toolbox)  - [Odkazuje sem](/wiki/Speci%C3%A1ln%C3%AD:Co_odkazuje_na/Chov%C3%A1n%C3%AD "Seznam všech wikistránek, které sem odkazují [j]")
  - [Související změny](/wiki/Speci%C3%A1ln%C3%AD:Souvisej%C3%ADc%C3%AD_zm%C4%9Bny/Chov%C3%A1n%C3%AD "Nedávné změny stránek, na které je odkazováno [k]")
  - [Speciální stránky](/wiki/Speci%C3%A1ln%C3%AD:Speci%C3%A1ln%C3%AD_str%C3%A1nky "Seznam všech speciálních stránek [q]")
  - [Trvalý odkaz](/w/index.php?title=Chov%C3%A1n%C3%AD&oldid=24147 "Trvalý odkaz na tuto verzi této stránky")
- [Tisk](#n-print)  - [Vytvořit knihu](/w/index.php?title=Speci%C3%A1ln%C3%AD:Kniha&bookcmd=book_creator&referer=Chov%C3%A1n%C3%AD)
  - [Stáhnout jako PDF](/w/index.php?title=Speci%C3%A1ln%C3%AD:Kniha&bookcmd=render_article&arttitle=Chov%C3%A1n%C3%AD&returnto=Chov%C3%A1n%C3%AD&oldid=24147&writer=rl)
  - [Verze k tisku](/w/index.php?title=Chov%C3%A1n%C3%AD&printable=yes "Tato stránka v podobě vhodné k tisku [p]")

# Chování

**Chování** (angl. behavior) je souhrn či komplex vnějších projevů, činností, jednání a reakcí organismu na vnější i vnitřní [podněty](/w/index.php?title=Pond%C4%9Bt&action=edit&redlink=1 "Pondět (stránka neexistuje)"), včetně projevů slovních,[\[1\]](#cite_note-hartl-1) čili jakákoli akce, aktivita nebo proces, který může být pozorován a měřen;[\[2\]](#cite_note-2) a v tomto smyslu jej lze popisovat v termínech jeho struktury (jednotlivé komponenty), funkce či důsledků (účinky aktivity na okolí), prostorových vztahů (pozice a orientace), časového trvání, frekvence výskytu;[\[3\]](#cite_note-martin-3) či usuzovat na původ (vrozené/získané). Chování je spolu s prožíváním (mentálními procesy) hlavním předmětem studia psychologie jako vědy,

[![](/w/images/thumb/2/28/Www_sagepub_com_upm-data_17841_Chapter_1_pdf.jpg/400px-Www_sagepub_com_upm-data_17841_Chapter_1_pdf.jpg)](/wiki/Soubor:Www_sagepub_com_upm-data_17841_Chapter_1_pdf.jpg)

[Zvětšit](/wiki/Soubor:Www_sagepub_com_upm-data_17841_Chapter_1_pdf.jpg "Zvětšit")

Aspects of Human Behavior: Person, Environmenta and Time Dimensions.

přičemž tyto dvě kategorie - ať oddělené nebo jejich vzájemné vztahy - se vědecký diskurs snaží popisovat či objasňovat prostřednictvím konstrukce teorií.

Chování je v systému behaviorálních věd studováno napříč těmito obory: [\[4\]](#cite_note-4)[\[5\]](#cite_note-5)

- Biologické vědy: etologie, zoologie, behaviorální biologie, behaviorální genetika, psychobiologie
- Společenské vědy: sociologie, antropologie, etnologie
- Neurovědy: kognitivní vědy, sociální neurovědy, behaviorální neurovědy
- Ekonomické vědy: teorie managementu, tržní ekonomie, herní teorie, behaviorální ekonomie
- Interdisciplinární: teorie organizace, systémové teorie, teorie rozhodování, informační teorie


## Obsah

- [1Multidimenzionální přístup k chování](#Multidimenzion.C3.A1ln.C3.AD_p.C5.99.C3.ADstup_k_chov.C3.A1n.C3.AD)
- [2Historické pozadí studia chování](#Historick.C3.A9_pozad.C3.AD_studia_chov.C3.A1n.C3.AD)
- [3Metodologie studia chování](#Metodologie_studia_chov.C3.A1n.C3.AD)
- [4Druhy chování](#Druhy_chov.C3.A1n.C3.AD)
  - [4.1Obecné typy](#Obecn.C3.A9_typy)
  - [4.2Specifické typy](#Specifick.C3.A9_typy)
    - [4.2.1Vztah ke komunikaci](#Vztah_ke_komunikaci)
  - [4.3Sociální chování](#Soci.C3.A1ln.C3.AD_chov.C3.A1n.C3.AD)
  - [4.4Hromadné chování](#Hromadn.C3.A9_chov.C3.A1n.C3.AD)
- [5Teoretické přístupy k chování](#Teoretick.C3.A9_p.C5.99.C3.ADstupy_k_chov.C3.A1n.C3.AD)
  - [5.1Hlavní perspektivy](#Hlavn.C3.AD_perspektivy)
- [6Poruchy chování](#Poruchy_chov.C3.A1n.C3.AD)
  - [6.1Mezinárodní klasifikace nemocí](#Mezin.C3.A1rodn.C3.AD_klasifikace_nemoc.C3.AD)
- [7Odkazy](#Odkazy)
  - [7.1Reference](#Reference)
  - [7.2Použitá literatura](#Pou.C5.BEit.C3.A1_literatura)
  - [7.3Doporučená literatura](#Doporu.C4.8Den.C3.A1_literatura)
  - [7.4Externí odkazy](#Extern.C3.AD_odkazy)
  - [7.5Zdroje obrázků](#Zdroje_obr.C3.A1zk.C5.AF)
  - [7.6Související články](#Souvisej.C3.ADc.C3.AD_.C4.8Dl.C3.A1nky)
  - [7.7Klíčová slova](#Kl.C3.AD.C4.8Dov.C3.A1_slova)

### Multidimenzionální přístup k chování

V rámci multidimenzionálního přístupu lze lidské chování definovat jako v čase proměnlivou _konfiguraci_ osoby a prostředí, která je "multideterminována" a může být rozložena na 3 dimenze:[\[6\]](#cite_note-hutch-6)

- **dimenze osobní** \- komplexní interakce integrovaných biologických, psychologických a sociálních systémů
- **dimenze prostředí** \- fyzické prostředí, kultura, sociální instituce a struktura, dyády, rodina, malé skupiny, formální organizace, komunity, sociální hnutí
- **dimenze časová** \- trendy, cykly, zlomy, časová orientace

## Historické pozadí studia chování

Historicky můžeme shledávat počátky studia chování ve filosofii [pozitivismu](/w/index.php?title=Pozitivismus&action=edit&redlink=1 "Pozitivismus (stránka neexistuje)"), který trval pouze na znalostech nabytých objektivně zjistitelnou cestou a přírodovědeckém experimentování; [funkcionalismu](/wiki/Funkcionalismus "Funkcionalismus"), jehož představitelé sice uznávali strukturalisty užívanou introspekci, nicméně něktěří z nich byli překvapeni, kolik informací se lze o člověku dozvědět bez užití této metody, čímž tak také nasměrovali další vývoj studia chování v psychologii; a v ruské objektivní psychologii, kterou tvořili **I. M. Sečenov** a jeho akcent fyziologie jako objektivní metody psychologického studia, [Ivan Petrovič Pavlov](/wiki/Ivan_Petrovi%C4%8D_Pavlov "Ivan Petrovič Pavlov") s objevem podmíněného reflexu či **V. M. Bechtěrev.**, který sepsal zásady reflexologie.[\[7\]](#cite_note-.E2.80.9Dherge.E2.80.9D-7)

Radikální impuls ke studiu chování však zadal [John B. Watson](/wiki/John_B._Watson "John B. Watson") na počátku 20. století spolu s vydáním článku Psychologie z hlediska behavioristy (1913), kde se vyslovil k tomu, že psychologie by se měla více podobat přírodním vědám a studovat objektivně pozorovatelné jevy; za objektivně pozorovatelný jev považoval pouze chování. Odmítl [introspekci](/wiki/Introspekce "Introspekce") jako prostředek a metodu psychologického studia, která je nevědecká a zároveň s ní pojmy [vědomí](/wiki/V%C4%9Bdom%C3%AD "Vědomí"), duševní [stavy](/wiki/Psychick%C3%A9_stavy "Psychické stavy") či [vůle](/wiki/V%C5%AFle "Vůle").[\[8\]](#cite_note-8)

[![](/w/images/thumb/4/44/4_08-Pavlov.jpg/400px-4_08-Pavlov.jpg)](/wiki/Soubor:4_08-Pavlov.jpg)

[Zvětšit](/wiki/Soubor:4_08-Pavlov.jpg "Zvětšit")

Ivan Pavlov watching a classical conditioning experiment to measure salivation

Došlo tak k dlouhému filosofickému a metodologickém rozchodu předmětu studia psychologie - tedy prožívání a chování - a prožívání (či vědomí, duše, psychika) bylo prohlášeno za nevědecký pojem.

J. B. Watson v USA zároveň vytvořil psychologický směr [Behaviorismus](/wiki/Behaviorismus "Behaviorismus") (z angl. behavior), který měl abstrahovat od všeho latentního, nepozorovatelného a věnovat se pouze pozorovatelným jevům, tedy chování. Chování bylo vymezeno a vysvětleno rovnicí S - R (stimulus-response) a bylo výhradně produktem předešlého [učení](/wiki/U%C4%8Den%C3%AD "Učení"). Behaviorismus byl zpočátku také implicitně vymezen primárně laboratorními experimenty se zvířaty a poměrně “násilnými” metaforami chtěl popisovat i chování člověka. Amerika tímto započala být hegemonem psychologie 20. století a behaviorismus (spolu s psychoanalýzou) se stal pervazivním směrem až do poloviny 20. století, kdy tuto jednostrannou výzkumnou tendenci vyvážila až humanistická psychologie.[\[7\]](#cite_note-.E2.80.9Dherge.E2.80.9D-7)

Současně se psychologie věnuje studiu prožívání i chování a považuje je za stejně poplatné coby předměty vědeckého výzkumu.

## Metodologie studia chování

[Metodologie](/w/index.php?title=Metodologie&action=edit&redlink=1 "Metodologie (stránka neexistuje)") behaviorálních věd má empirickou povahu a na rozdíl od jiných disciplín a druhů výzkumu se obejde bez drahého vybavení či specializovaných dovedností. [\[3\]](#cite_note-martin-3)

K metodám sběru dat o chování se používá zejména:

- **Měření** \- přiřazování numerických hodnot jednotlivým pozorovaným jevům (kvantifikace) dle předem definovaných pravidel. Výzkum, který je hodnotný vyžaduje měření alespoň některých aspektů chování. [\[3\]](#cite_note-martin-3)
- **Pozorování** \- systematický proces vnímání či registrace vnějších objektů, který je plánovitě selektivní (vybírá některá předem určená data). Může užívat molekulárního přístupu, který pozoruje malé segmenty chování, či molárního přístupu, kdy se pozorují komplexnější jednotky chování. Pozorování také závisí na zvolené strategii izomorfní (co nejvěrnější reprodukce) či reduktivní (třídění do předpřipravných kategorií) a užívá specifické vzorkování - tedy časové ohraničení a výběr reprezentativních sekvencí chování.[\[9\]](#cite_note-9)

Strategie získávání poznatků ohledně chování se mohou dělit: [\[10\]](#cite_note-10)

- **[Experimentální](/wiki/Experiment "Experiment") strategie** \- empirický výzkumný postup, který může probíhat v kontrolovaném či přirozeném prostředí jehož cílem je najít, ustálit a demonstrovat kauzální vztah mezi dvěma proměnnými prostřednictvím systematické manipulace jedné či obou proměnných. Proměnné se zkoumají izolovaně, aby se vyloučilo působení jiných vlivů (proměnných). Důležité je zajištění ekvivalentních skupin (kontrolní a experimentální)
- **Kvaziexperimentální strategie** \- totéž co experimentální výzkumný postup pouze bez validního výchozího vzorku (kontrolní skupina v pravém smyslu), se kterým by šlo porovnávat; k dispozici je pouze skupina "porovnávací".
- **Nonexperimentální strategie** \- jedná se spíše o deskriptivní postup složený ze systematického pozorování, měření či popisu.
- [Korelační](/wiki/Korela%C4%8Dn%C3%AD_a_regresn%C3%AD_anal%C3%BDza "Korelační a regresní analýza") strategie - empirický výzkumný postup, ve kterém se prověřuje statistická významnost vztahu dvou proměnných
- Případové studie - kvalitativní výzkumný postup, ve němž je specifická organizace proměnných studována detailně

## Druhy chování

Chování může být vrozené nebo naučené (získané), nevědomé či vědomé. Podle vztahu k vůli lze rozlišovat jednání (volní a úmyslné chování) a mimovolní (bezděčné) chování. Dle vztahu k řeči se chování dělí na verbální (mluvený projev) a neverbální (bez mluvené komponenty). Chování může být také označeno jako individuální, interpersonální či skupinové.

### Obecné typy

- **[Instinkty](/w/index.php?title=Instink&action=edit&redlink=1 "Instink (stránka neexistuje)")** jsou vrozené rigidní vzorce chování podložené geneticky získanou informací;[\[1\]](#cite_note-hartl-1) Instinkty jsou předmětem studia chování živočichů čili subhumánního chování, kterým se zabývá [etologie](/w/index.php?title=Etologie&action=edit&redlink=1 "Etologie (stránka neexistuje)") či zprostředkovaně [komparativní psychologie](/w/index.php?title=Komparativn%C3%AD_psychologie&action=edit&redlink=1 "Komparativní psychologie (stránka neexistuje)"). Instinkty jsou pro psychologii cenným zdrojem při tvorbě obecných zákonitostí chování.
- **[Reflexy](/wiki/Reflex "Reflex")** jsou automatické, vrozené či získané reakce na podněty vnitřní i vnější.[\[1\]](#cite_note-hartl-1) Spolu s instinkty jsou součástí biologického portfolia organismu, které se projevuje již v raném postnatálním období. Reflexy byly v oblasti psychologie vděčným předmětem studia pro I. P. Pavlova, který rozlišil podmíněný a nepodmíněný podnět a reflex na základě studia psů, což je shrnuto v terminologii klasického podmiňování.
- **Jednání** je chování, jenž je navázáno na vůli čili je významně obohaceno o konativní složky, je záměrné a sleduje vzdálenější cíl, není tedy reaktivní ale spíše aktivní.


- **Přibližování / vzdalování** je základní dimenzi chování, které nastínil K. Lewin ve své teorii pole (1935). Popisuje chování jako reakci na zhodnocení podnětu/objektu, po kterém následuje tendence se objektu přiblížit nebo vyhnout (approach/avoidance).


### Specifické typy

- **Molekulární chování** \- rozlišil neobehaviorista E. C. Tolman (1932). Molekulární chování označuje menší pozorovatelné jednotky či segmenty aktivity v kratších časových úsecích (např. reflexy)
- **Molární chování** označuje větši behaviorální celky aktivit během delšího časového úseku, které jsou pozorovatelné (úder tenisovou raketou do míčku).
- **Instrumentální chování** \- takové chování, které je prostředkem či nástrojem (instrumentem) k dosažení specifického cíle. Pojem zavedl Thorndike (1911).

#### Vztah ke komunikaci

- **Verbální chování** \- chování spojené s [řečí](/wiki/%C5%98e%C4%8D "Řeč")
- **Nonverbální chování** je pozorovatelná tělesná aktivita bez užití verbální složky
- **Expresivní chování** \- taková vnější aktivita, která autenticky odráží vnitřní psychické stavy a je nositelem výrazu; je to přímá manifestace vnitřní aktivace emocionální či jiné.[\[11\]](#cite_note-11)
- **Adaptivní chování** je spíše uměle produkované chování, které je přizpůsobeno situačnímu kontextu, konvencím a sociálním normám a nemusí již tak dobře zrcadlit vnitřní stavy, neboť může používat prostředky stylizace, simulace a jiné.

### Sociální chování

Chování ve společenském kontextu zahrnující druhé osoby; lze rozlišit interpersonální interakce či skupinové interakce. Sociální chování je funkcí situace a osobnostních proměnných a je významně ovlivněno či může být důsledkem např. [schémat](/w/index.php?title=Sch%C3%A9ma&action=edit&redlink=1 "Schéma (stránka neexistuje)"), [stereotypů](/w/index.php?title=Stereotyp&action=edit&redlink=1 "Stereotyp (stránka neexistuje)"), [postojů](/w/index.php?title=Postoj&action=edit&redlink=1 "Postoj (stránka neexistuje)"), [atribucí](/wiki/Atribuce "Atribuce"), sociálních norem a jiných sociálních obsahů.[\[12\]](#cite_note-12)

[![](/w/images/1/17/Asch_experiments.jpg)](/wiki/Soubor:Asch_experiments.jpg)

[Zvětšit](/wiki/Soubor:Asch_experiments.jpg "Zvětšit")

Asch conformity experiment.

- **Prosociální chování** \- jakékoli akty chování vykonávané ve prospěch druhého člověka nebo skupin osob, jejichž cílem je přinést užitek druhým.
- **Disociální chování** \- také antisociální či asociální chování, které se projevuje nedostatkem ohledu v sociálních závazcích‚ tendenci k oklamávání druhých či disparitou mezi sociálními normami, chováním a nízkou frustrační tolerancí.[\[13\]](#cite_note-13)
- **Altruismus** \- specifický druh prosociálního chování vykonávaného ve prospěch jiného člověka nebo skupiny osob bez očekávání zisku, odměny či sociálního souhlasu okamžitě ani v budoucnu
- **Afiliace** \- chování s tendencí sociálního kontaktu;[\[14\]](#cite_note-naksoc-14) přátelské či družné chování
- **Konformita** \- změna v chování za účelem přizpůsobení a shodnosti s normami ve skupině[\[15\]](#cite_note-slamsoc-15)
- **Ingraciace** \- snaha o zavděčení se lichocením; E. E. Jones (1964)
- **Agrese** \- vrozené i naučené chování s cílevědomým záměrem uškodit či způsobit negativní důsledky [\[14\]](#cite_note-naksoc-14)

### Hromadné chování

Hromadné chování je předmětem studia zejména [sociologie](/wiki/Sociologie "Sociologie"), nicméně o jevy a procesy makrosociální se zajímá i [sociální psychologie](/wiki/Soci%C3%A1ln%C3%AD_psychologie "Sociální psychologie"). Původ tohoto tématu je v oblasti [psychologie davu](/wiki/Dav "Dav"), jíž etabloval ve stejnojmenné knize Gustave Le Bon (1895). Davovým chováním se v návaznosti zabýval i [S. Freud](/wiki/Sigmund_Freud "Sigmund Freud") v knize Masová psychologie a analýza já (1921).[\[14\]](#cite_note-naksoc-14)

**Kolektivní chování** je tedy skupinové chování (např. publikum, manifestace, náboženský fanatismus, nákupní horečka, vzpoura), jež se vyznačuje sdílenou dynamikou: vzniká spontánně a jeho vývoj je neplánovitý, neorganizovaný, vysoce interaktivní, a proto také relativně nepředpověditelný.[\[15\]](#cite_note-slamsoc-15)

Formálně můžeme členit kolektivní chování:[\[15\]](#cite_note-slamsoc-15)

- **Dav** – aktuální a aktivní seskupení lidí charakteristické rozšířenými a společně sdílenými emocemi s vysokou mírou interaktivity. Davové extrapolace základních emocí jsou např. panika (strach), poblážnění (radost), nepřátelství (hněv).

- **Posluchačstvo** – pasivní seskupení, může být náhodné nebo úmyslné
- **Veřejnost** – aktivní kolektivní chování, jehož forma je vysoce abstraktní a rovněž disponuje značnou interaktivitou (např. diskuse o nějakém tématu)

- **Masa** – aktivní, simultánní a nezávislé chování a jednání velkého počtu lidí, nedochází však k interpersonální či skupinové interakci.

- **Sociální hnutí** – velká skupina s vymezenou strukturou a délkou trvání, od předchozích se liší svou organizovaností (podpora určitých myšlenek a jejich prosazování v rámci společnosti)


## Teoretické přístupy k chování

V psychologii se užívaly obvykle dvě krajní doktríny k interpretaci chování, a sice [dispozicionismus](/w/index.php?title=Dispozicionismus&action=edit&redlink=1 "Dispozicionismus (stránka neexistuje)") a [situacionismus](/w/index.php?title=Situacionismus&action=edit&redlink=1 "Situacionismus (stránka neexistuje)"). Dispozicionismus tvrdí, že chování je výslednicí vnitřních předpokladů (dispozic), tj. osobnostních vlohy, rysů, postojů, motivů atd. Situacionismus naopak říká, že chování je výsledkem aktuálních psychosociálních proměnných (situace). Rozpor těchto přístupů je dnes překročen, neboť chování se chápe jako výslednice dispozic i situačních proměnných, které se vzájemně ovlivňují.

Kurt Lewin přišel v oblasti psychologie v roce 1936 s pseudomatematickou formulí, jež má popisovat kvantifikovatelné chování člověka a položil tak klasický rámec pro analýzu sociálního chování[\[16\]](#cite_note-16):

_**B = f (P, E)**_

- **B** = behavior; chování
- **f** = function; funkce
- **P** = personality; uspořádání vnitřních dispozic
- **E** = environment; vnější prostředí

Ve verbálním opisu je možné formuli rovnice přeložit jako “chování je funkcí osoby a jejího prostředí”, přičemž vztah mezi osobností a situací lze chápat jako vzájemnou interakci těchto činitelů.[\[17\]](#cite_note-17)

### Hlavní perspektivy

V oblasti psychologie je pět dominantních perspektiv vysvětlujících chování člověka, přičemž tyto přístupy mohou být interdisciplinární a tudíž nejsou vždy vyloženě striktně demarkovány, neboť každá je užitečná v rozkrývání odlišných aspektů lidského chování:[\[18\]](#cite_note-18)

- **Biologická** \- chování je uvedeno do souvislosti s životními procesy v lidském organismu, fyziologií, endokrinní regulací či [genetickými vlohami](/w/index.php?title=Genetika&action=edit&redlink=1 "Genetika (stránka neexistuje)"), dále s činností [mozku](/w/index.php?title=Mozek&action=edit&redlink=1 "Mozek (stránka neexistuje)") a jeho komponentami, neurobiologickými procesy a systémy, s hladinami biochemických látek v organismu ( [hormony](/w/index.php?title=Hormon&action=edit&redlink=1 "Hormon (stránka neexistuje)"), [neurotransmittery](/w/index.php?title=Neurotransmitter&action=edit&redlink=1 "Neurotransmitter (stránka neexistuje)"))
- **Behaviorální** \- chování je naučený komplexní systém, který je určen interakcemi s prostředím
- **Kognitivní** \- chování je podloženo mentálními procesy (či je jejich důsledky), tj. způsoby zpracování informací a jejich organizací
- **Psychodynamická** \- zdůraňuje [nevědomé](/wiki/Nev%C4%9Bdom%C3%AD "Nevědomí") vnitřní procesy, struktury či obsahy (pudy, potřeby, strachy, emoce), které motivují chování
- **Humanistická** \- zdůraňuje svobodu akce, smysl a inherentní hodnotu člověka ve vztahu k chování

Některé další perspektivy jsou:[\[6\]](#cite_note-hutch-6)

- **Vývojová** \- chování a jeho proměny v průběhu [ontogeneze](/wiki/V%C3%BDvojov%C3%A1_psychologie "Vývojová psychologie")
- **Sociálně konstruktivistická** \- jak se lidé učí prostřednictvím interakcí rozumět světu a jeho místu v něm
- **Systemická** \- chování jako výsledek recipročních interakcí osob operujících uvnitř propojených sociálních systémů
- **Konfliktní** \- soustředí se na [konflikty](/wiki/Konflikty "Konflikty"), nerovnost, dominanci či opresi (utlačování)

## Poruchy chování

### Mezinárodní klasifikace nemocí

Poruchy chování jsou v MKN-10 (či v ICD-10) ve svém explicitním pojmenování zařazeny jednak pod Poruchy osobnosti a chování u dospělých (F60-F69), nebo kategorie Poruchy chování a emocí se začátkem obvykle v dětství a v dospívání (F90-F98). Zejména šestá podkapitola popisuje rozmanitost odchylek chování v klinickém významu.[\[19\]](#cite_note-19)

## Odkazy

### Reference

01. ↑ [1,0](#cite_ref-hartl_1-0)[1,1](#cite_ref-hartl_1-1)[1,2](#cite_ref-hartl_1-2)Hartl, P. & Hartlová, H. (2010). Velký psychologický slovník. Praha: Portál.
02. [↑](#cite_ref-2)[http://www.britannica.com/EBchecked/topic/289249/instinct/281050/Instinct-as-behaviour#ref1027681](http://www.britannica.com/EBchecked/topic/289249/instinct/281050/Instinct-as-behaviour#ref1027681)
03. ↑ [3,0](#cite_ref-martin_3-0)[3,1](#cite_ref-martin_3-1)[3,2](#cite_ref-martin_3-2)Martin, P. & Bateson, P. (2009). Measuring Behaviour: An Introductory Guide (1. vyd). Praha: Portál
04. [↑](#cite_ref-4)[http://www.mdpi.com/journal/behavsci/about](http://www.mdpi.com/journal/behavsci/about)
05. [↑](#cite_ref-5)[http://journals.cambridge.org/action/displayJournal?jid=BBS](http://journals.cambridge.org/action/displayJournal?jid=BBS)
06. ↑ [6,0](#cite_ref-hutch_6-0)[6,1](#cite_ref-hutch_6-1)Hutchison, E. D., & Charlesworth, L. W. (Eds.). (2003). Theoretical perspectives on human behavior. Dimensions of human behavior: Person and environment. Virginia Commonwealth University: Sage Publications Inc.
07. ↑ [7,0](#cite_ref-.E2.80.9Dherge.E2.80.9D_7-0)[7,1](#cite_ref-.E2.80.9Dherge.E2.80.9D_7-1)Hergenhahn, B. R & Henley, T. (2008). Introduction to the history of psychology. Belmont, CA: Wadsworth Cengage Learning.
08. [↑](#cite_ref-8)Nakonečný, M. (1995). Průvodce dějinami psychologie. Praha: Státní pedagogické nakladatelství.
09. [↑](#cite_ref-9)Ferjenčík, J. (2000). Úvod do metodologie psychologického výzkumu: jak zkoumat lidskou duši. Praha: Portál.
10. [↑](#cite_ref-10)Chow, S. L. (2002). Methods in psychological research. Encyclopedia of Life Support Systems (EOLSS). Oxford, UK: Eolss Publishers.
11. [↑](#cite_ref-11)[http://www.encyclopedia.com/doc/1G2-3045000386.html](http://www.encyclopedia.com/doc/1G2-3045000386.html)
12. [↑](#cite_ref-12)Atkinson, R. (2003). Psychologie (2. vyd.). Praha: Portál.
13. [↑](#cite_ref-13)[http://apps.who.int/classifications/icd10/browse/2015/en#/F60-F69](http://apps.who.int/classifications/icd10/browse/2015/en#/F60-F69)
14. ↑ [14,0](#cite_ref-naksoc_14-0)[14,1](#cite_ref-naksoc_14-1)[14,2](#cite_ref-naksoc_14-2)Nakonečný, M. (2009). Sociální psychologie (2. vyd.). Praha: Academia.
15. ↑ [15,0](#cite_ref-slamsoc_15-0)[15,1](#cite_ref-slamsoc_15-1)[15,2](#cite_ref-slamsoc_15-2) I. Slaměník & J. Výrost (Eds.). (2008). Sociální psychologie (2. vyd.). Praha: Grada.
16. [↑](#cite_ref-16)[http://socrates.berkeley.edu/~kihlstrm/PxSInteraction.html](http://socrates.berkeley.edu/~kihlstrm/PxSInteraction.html)
17. [↑](#cite_ref-17)Nakonečný, M. (2006). Základy obecné psychologie (1. vyd.). Jihočeská univerzita v Českých Budějovicích.
18. [↑](#cite_ref-18) Glassman, W. E. & Hadad, M. (2009). Approaches to Psychology. Berkshire: Open University Press.
19. [↑](#cite_ref-19)[http://apps.who.int/classifications/icd10/browse/2015/en#/V](http://apps.who.int/classifications/icd10/browse/2015/en#/V)

### Použitá literatura

- Atkinson, R. (2003). Psychologie (2. vyd.). Praha: Portál.
- Ferjenčík, J. (2000). Úvod do metodologie psychologického výzkumu: jak zkoumat lidskou duši. Praha: Portál.
- Glassman, W. E. & Hadad, M. (2009). Approaches to Psychology. Berkshire: Open University Press.
- Hartl, P. & Hartlová, H. (2010). Velký psychologický slovník. Praha: Portál.
- Hutchison, E. D., & Charlesworth, L. W. (Eds.). (2003). Theoretical perspectives on human behavior. Dimensions of human behavior: Person and environment. Virginia Commonwealth University: Sage Publications Inc.
- Chow, S. L. (2002). Methods in psychological research. Encyclopedia of Life Support Systems (EOLSS). Oxford, UK: Eolss Publishers.
- Hergenhahn, B. R & Henley, T. (2008). Introduction to the history of psychology. Belmont, CA: Wadsworth Cengage Learning.
- Martin, P. & Bateson, P. (2009). Úvod do teorie a metodologie měření chování (1. vyd). Praha: Portál.
- Mikšík, O. (2005). Hromadné psychické jevy: Psychologie hromadného chování. Praha: Karolinum.
- Nakonečný, M. (1995). Průvodce dějinami psychologie. Praha: Státní pedagogické nakladatelství.
- Nakonečný, M. (2009). Sociální psychologie (2. vyd.). Praha: Academia.
- Nakonečný, M. (2006). Základy obecné psychologie (1. vyd.). Jihočeská univerzita v Českých Budějovicích.
- Slaměník & J. Výrost (Eds.). (2008). Sociální psychologie (2. vyd.). Praha: Grada.

### Doporučená literatura

- Freud, S. (1990). O člověku a kultuře. Praha: Odeon.
- Le Bon, G. (1994). Psychologie davu. Praha: Kra.
- Martin, P. & Bateson, P. (2009). Úvod do teorie a metodologie měření chování (1. vyd). Praha: Portál.
- Glassman, W. E. & Hadad, M. (2009). Approaches to Psychology. Berkshire: Open University Press.
- Pope, D. G. & Sydnor, J. R. (2014). Behavioral Economics: Economics as a Psychological Discipline. Retrieved from: [http://faculty.chicagobooth.edu/devin.pope/research/pdf/Website\_Handbook\_Chap.pdf](http://faculty.chicagobooth.edu/devin.pope/research/pdf/Website_Handbook_Chap.pdf)

### Externí odkazy

- [Journal of Nonverbal Behavior](http://link.springer.com/journal/10919)

### Zdroje obrázků

- Aspects of Human Behavior: Person, Environment, and Time Dimensions. [http://www.sagepub.com/upm-data/17841\_Chapter\_1.pdf](http://www.sagepub.com/upm-data/17841_Chapter_1.pdf)
- Pantherfile [https://pantherfile.uwm.edu/plenz/www/introFilesF07/chapter15.html](https://pantherfile.uwm.edu/plenz/www/introFilesF07/chapter15.html)
- PBS Newhour [http://www.pbs.org/newshour/rundown/a-hormonal-birthday/](http://www.pbs.org/newshour/rundown/a-hormonal-birthday/)

### Související články

- [Experiment](/wiki/Experiment "Experiment")
- [Prožívání](/w/index.php?title=Pro%C5%BE%C3%ADv%C3%A1n%C3%AD&action=edit&redlink=1 "Prožívání (stránka neexistuje)")

### Klíčová slova

chování, behaviorismus, měření, pozorování, metodogolie, experiment, instinkt, reflex, jednání

Citováno z „ [https://wikisofia.cz/w/index.php?title=Chování&oldid=24147](https://wikisofia.cz/w/index.php?title=Chování&oldid=24147)“

[Kategorie](/wiki/Speci%C3%A1ln%C3%AD:Kategorie "Speciální:Kategorie"):

- [Obecná psychologie](/wiki/Kategorie:Obecn%C3%A1_psychologie "Kategorie:Obecná psychologie")

- [Stránka](/wiki/Chov%C3%A1n%C3%AD "Zobrazit obsahovou stránku [c]")
- [Diskuse](/wiki/Diskuse:Chov%C3%A1n%C3%AD "Diskuse ke stránce [t]")
- [Zobrazit zdroj](/w/index.php?title=Chov%C3%A1n%C3%AD&action=edit "Tato stránka je zamčena. Můžete si prohlédnout její zdrojový kód. [e]")
- [Historie](/w/index.php?title=Chov%C3%A1n%C3%AD&action=history "Starší verze této stránky. [h]")

- [Ochrana osobních údajů](/wiki/Wmf:Privacy_policy "Wmf:Privacy policy")
- [O Wikisofii](/wiki/Wikisofia:Wikisofia "Wikisofia:Wikisofia")
- [Vyloučení odpovědnosti](/wiki/Wikisofia:Vylou%C4%8Den%C3%AD_odpov%C4%9Bdnosti "Wikisofia:Vyloučení odpovědnosti")
- [Facebook](https://www.facebook.com/wikisofia)
- [Univerzita Karlova](http://cuni.cz)
- [Filozofická fakulta](http://ff.cuni.cz)

Text je dostupný pod licencí [Creative Commons Uveďte autora 3.0 Česko](http://creativecommons.org/licenses/by/3.0/cz/) při dodržení případných [autorských práv](http://www.wikiskripta.eu/index.php/WikiSkripta:Autorsk%C3%A9_pr%C3%A1vo) a [dalších podmínek](http://www.wikiskripta.eu/index.php/WikiSkripta:Podm%C3%ADnky_u%C5%BEit%C3%AD)

© 2013 ISSN: 2336-5897


[![Powered by MediaWiki](/w/resources/assets/poweredby_mediawiki_88x31.png)](//www.mediawiki.org/)