ČEŠTINA 14. STOLETÍ - Nový encyklopedický slovník češtiny
Jazyk počátků stč. literatury různých žánrů, dochovaných od samého začátku stol.; viz ↗periodizace vývoje češtiny. Nejdelší tradici má duchovní lyrika, ...
↗toponym
U adj. se vyhraňuje kategorie posesivity individuální ( bratróv) a kolektivní ( býkový, kuchařový). Někdejší sufix -j v posesivní funkci dožívá u <anchor>↗toponym</anchor> ( Bezděz < Bezdědj), ale i zde je vytlačován formacemi se suf. ‑ov a ‑ín ( Benešov, Tetín). Není ještě plně vyhraněna distribuce formantů k vyjádření kolektivní posesivity pro odvozeniny ze jmen osob ( babí // babský) a zvířat ( žabí // kravský // býkový). U adj. relačních se sufix ‑ový zprvu uplatňoval u maskulin ( hrobový) a u jmen rostlin ( lípový), suf. ‑ný u feminin a neuter ( hvězdný, kladivný), ale toto rodové omezení bylo už porušováno. Deverbální adj., u nichž převažoval sufix ‑ný ( milovný, nedielný), se diferencují: začíná se vyhraňovat skupina formací se suf. ‑te(d)lný vyjadřujícím potenciální zasažení dějem ( chvalite(d)lný). Při stupňování adjektiv je přežitkový typ se sufixem ‑(ěj)í, ‑(ěj)ši ( dalí, fem dalši; bohatějí, fem . bohatějši) nahrazen typem se suf. rodově a kmenově vyrovnanými (mask. i fem. chudší, bohatější).
TOPONYMUM | Nový encyklopedický slovník češtiny
TOPONYMUM \| Nový encyklopedický slovník češtiny

- [Úvod](/)
- [Předmluva](/predmluva.html)
- [Slovník](/slovnik/)
- [Autoři](/autori/)
- [Nápověda](/napoveda.html)
- [Kontakt](/kontakt.html)

Menu

## TOPONYMUM  (vlastní jméno zeměpisné, geonymum)

Autor:
[Jana Pleskalová](/slovnik/autor/JP)

▲

►

Základní


Za **t.** jsou nejčastěji považována vlastní jména pozemských objektů, které leží v krajině a jsou kartograficky fixovatelné v mapových dílech. Řidčeji zahrnují ještě názvy objektů mimozemských ( [↗kosmonyma](https://www.czechency.org/slovnik/KOSMONYMUM "kosmonymum")). (Krycí jméno užité k zatajení pravého toponyma je označováno jako [↗kryptonym](https://www.czechency.org/slovnik/KRYPTONYM "kryptonym").) **T.** tvoří součást nadřazené třídy [↗abionym](https://www.czechency.org/slovnik/ABIONYMUM "abionymum"), tj. vlastních jmen neživých objektů a jevů. **T.** jsou slovnědruhově vždy substantiva, i když svou formou ukazují na jiný původ, např. adjektivní (pole zvané _Dlouhé_), číslovkový (pozemky _Trojí_, _Osmý_) nebo mají podobu víceslovného pojmenování ( _Velká obecní pastva_).

Hlavní funkcí **t.** je jednoznačně pojmenovat konkrétní objekt (funkce pojmenovací, nominační) a odlišit ho od ostatních objektů dané třídy (funkce identifikační, individualizující, diferenciační). Potřeba rozlišovat v rámci dané společnosti živé i neživé objekty je stará jako lidstvo samo, neboť dosud nebylo objeveno etnikum (zaniklé ani současné), které neužívalo/neužívá vlastní jména (tedy především [↗antroponyma](https://www.czechency.org/slovnik/ANTROPONYMUM "antroponymum") a toponyma).

První **t.** vznikala na základě těch nepropriálních pojmenování, která umožňovala charakterizovat a tím i identifikovat příslušný objekt. V nejstarších dobách dostávaly jména především důležité orientační body v krajině (řeky, hory, kopce). Byly pojmenovávány buď přímo ( _Vltava_ ʻdivoká řeka’), nebo přeneseně na základě metafory či metonymie (území _Morava_ v ČR bylo pojmenováno po stejnojmenné řece); podrobněji viz [↗pomístní jméno](https://www.czechency.org/slovnik/POMÍSTNÍ JMÉNO "pomístní jméno").

Základní pojmenovací motivy toponym dodnes představují: 1. poloha, směr pojmenovávaného objektu (v případě oikonym též obyvatel tohoto objektu): _Zápotočí_ – pole za potokem, _Letkovská –_ cesta vedoucí do Letkovic, _Olomučany –_ ves lidí přišlých z Olomouce; 2. přímé pojmenování objektu (v případě oikonym též obyvatel tohoto objektu): město _Most_, _Kravaře –_ ves chovatelů, pastýřů krav; 3. popis, charakteristika objektu včetně okolností jeho vzniku (v případě oikonym též obyvatel tohoto objektu): pozemky _Slunečná_, _Vápenná_, obec _Žďár –_ podle způsobu dobývání půdy, obec _Hrdlořezy_; 4. posesivita a jiný vztah k osobě včetně motivu honorifikujícího: obec _Karlov_, _Bohunice_ – ves lidí Bohuňových, _Masarykova ulice_. Podrobněji viz [↗modelová klasifikace vlastních jmen místních](https://www.czechency.org/slovnik/MODELOVÁ KLASIFIKACE VLASTNÍCH JMEN MÍSTNÍCH "modelová klasifikace vlastních jmen místních"), [↗modelová klasifikace pomístních jmen](https://www.czechency.org/slovnik/MODELOVÁ KLASIFIKACE POMÍSTNÍCH JMEN "modelová klasifikace pomístních jmen"), [↗soustava českých vlastních jmen místních](https://www.czechency.org/slovnik/SOUSTAVA ČESKÝCH VLASTNÍCH JMEN MÍSTNÍCH "soustava českých vlastních jmen místních"), [↗významové třídění pomístních jmen](https://www.czechency.org/slovnik/VÝZNAMOVÉ TŘÍDĚNÍ POMÍSTNÍCH JMEN "významové třídění pomístních jmen"), [↗urbanonymum](https://www.czechency.org/slovnik/URBANONYMUM "urbanonymum"), [↗honorifikační toponymum](https://www.czechency.org/slovnik/HONORIFIKAČNÍ TOPONYMUM "honorifikační toponymum"), [↗mytební toponymum](https://www.czechency.org/slovnik/MYTEBNÍ TOPONYMUM "mytební toponymum").

Podle druhu pojmenovávaného objektu se rozlišují: 1. [↗Choronyma](https://www.czechency.org/slovnik/CHORONYMUM "choronymum") – vlastní jména větších přírodních nebo správních celků z hlediska horizontálního členění. 1.1 Přírodní choronyma – _Evropa_. 1.2 Administrativní choronyma – _Česká republika._ 2 _._ [↗Oikonyma](https://www.czechency.org/slovnik/OIKONYMUM "oikonymum") // [↗vlastní jména místní](https://www.czechency.org/slovnik/VLASTNÍ JMÉNO MÍSTNÍ "vlastní jméno místní") // _**vlastní jména sídlištní**_ – jména obydlených objektů, a to pustých i zaniklých (měst, vsí, jejich částí, samot, skupin domů, jednotlivých objektů sídlištního charakteru, např. jednotlivých domů nebo usedlostí, obytných místností v těchto objektech atp.): _Brno_, _Dolní Lhota_, samota _Konec světa_, _Moravské náměstí_, dům _U Tří housliček._ Některými autory (např. [✍Pleskalová, 1992](#bibitem20 "Pleskalová, 1992")) jsou jména samot řazena mezi anoikonyma, a to z důvodu jejich časté motivace právě pomístními jmény. 3. Anoikonyma // [↗pomístní jména](https://www.czechency.org/slovnik/POMÍSTNÍ JMÉNO "pomístní jméno") // vlastní jména nesídlištní – jména neobydlených objektů, především jména vod, terénních útvarů, pozemků a cest ( _Svratka_, _Ostrá skála_, _Dlouhé louky_, _Úvoz_) _._ 4. [✍TSO (1973)](#bibitem24 "TSO, 1973") a [✍Šmilauer (1976)](#bibitem21 "Šmilauer, 1976") řadí k toponymům ještě [↗ **kosmonyma**](https://www.czechency.org/slovnik/KOSMONYMUM "kosmonymum") // _**astronyma**_ – vlastní jména objektů nacházejících se mimo Zemi, tj. jména galaxií, planet, hvězd včetně jejich objektů, umělých kosmických těles atd., např. _Saturn_, _Challenger_.

▲

►

Rozšiřující


Literatura


- Blažek, V. Keltové – Germáni – Slované. In _Č-US_ 2, 2000, 9–30.
- Čornejová, M. _Tvoření nejstarších českých místních jmen_, 2009.
- David, J. _Smrdov, Brežněves a Rychlonožkova ulice. Kapitoly z moderní české toponymie_, 2011.
- David, J. & P. Rous. _Neviditelní svědkové minulosti. Místní a pomístní jména na Vysočině_, 2006.
- Debus, F. _Namenkunde und Namengeschichte_, 2012, 138–191.
- Harvalík, M. _Synchronní a diachronní aspekty české onymie_, 2004.
- Lutterer, I. & R. Šrámek. _Zeměpisná jména v Čechách, na Moravě a ve_ Slezsku, 1997.
- Matúšová, J. _Německá vlastní jména v češtině_, 2015.
- _MJČ_ I, 1947.
- _MJČ_ II, 1949.
- _MJČ_ III, 1951.
- _MJČ_ IV, 1957.
- _MJČ_ V, 1960.
- _MJMS_ I, 1970.
- _MJMS_ II, 1980.
- Naftali, K. _Toponymy. The Lore, Laws and Language of Geographical Names_, 2000.
- Nübling, D. & F. Fahlbusch ad. _Namen. Eine Einführung in die Onomastik_, 2012, 206–264.
- _OSTSO_, 1983, 100–106.
- _PJČ_, 1995.
- Pleskalová, J. _Tvoření pomístních jmen na Moravě a ve Slezsku_, 1992.
- Šmilauer, V. Třídění vlastních jmen. In Blicha, M. & M. Majtán (eds.), _Zborník Pedagogickej fakulty v Prešove Univerzity P. J. Šafárika_ _v Košiciach_ 12, 1976, 110.
- Šrámek, R. Toponymické modely a toponymický systém. _SaS_ 33, 1972, 304–318.
- Šrámek, R. _Retrográdní slovník místních jmen Moravy a Slezska_, 2013.
- _TSO_, 1973, 54–60, 208.
- _ÚOO_, 1999, 36–49, 163–164.

Citace


Jana Pleskalová
(2017): TOPONYMUM.
In: Petr Karlík, Marek Nekula,
Jana Pleskalová (eds.), CzechEncy - Nový encyklopedický slovník češtiny.

URL:
[https://www.czechency.org/slovnik/TOPONYMUM](https://www.czechency.org/slovnik/TOPONYMUM) (poslední přístup: 14. 9. 2024)


### Další pojmy:

[onomastika](/slovnik/cat/onomastika)

CzechEncy – Nový encyklopedický slovník češtiny

Všechna práva vyhrazena © Masarykova univerzita, Brno 2012–2020

Provozuje [Centrum zpracování přirozeného jazyka](http://nlp.fi.muni.cz)