de de en da da sv de da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da sv da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da sv da da da da da sv da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da sv da da es en es tr es es en en nl da fr da de et en en de nb en en lmo sv en en en nb en nb de da en
Westendorf 2018 – TEAM hals- und beinbruch
Dette skulle gerne blive en lidt mere levende del af hjemmesiden hvor gæster selv kan skrive nye indlæg og kommentere eksisterende.
God fornøjelse;-) Click her for at komme til www.teamhub.dk
Årets drengetur startede noget anderledes ud end normalt.
Normalt plejer vi at have styr på destinationen omkring torsdag aften, men i år
kneb det med at finde det rigtige sted til den rigtige pris. Fredag eftermiddag
fandt vi så endelig stedet, som skulle danne ramme om vores skiferie – nemlig Westendorf,
som er den del af Skiwelt Wilder Kaiser-Brixental. Alt i alt rummer området små
279 pistekilometer, så der burde være mulighed for at få tilbagelagt et enkelt
nedløb eller to i løbet af den kommende uge. Området er ligeledes nyt for os
begge, så forventningsglæde er ikke den værste. Afgangen var blevet rykket
lidt, da Mads skulle deltage i DFA i Herning, så klokken var omkring 23.30
inden at Mokka’en kørte fra Hedensted og mod Østrig. Turen derned var på cirka
1.200 kilometer, så vi regnede med ankomst 12 timer senere. Den plan holdt med
undtagelse af 16 minutter. Vi landede foran Sportpension Therese klokken 11.14
efter en lang nat, hvor vi byttede chauffør lidt hyppigere end normalt. Pauser blev
der ikke holdt mange af, da vi var velforsynet i bilen med både
bland-selv-slik, kaffe, sodavand og kage. Efter en kort introduktion til stedet
af vores guide, Emilie, hoppede vi fluks i skitøjet og satte kursen mod
lifterne og de ventede pister. Det blev til flere gode gennemløb på de næsten
tomme pister inden at dagens frokost blev indtaget. Den traditionsrige Tiroler
Gröstl med tilhørende salat med kål. For at energidepoterne ikke skulle blive
helt tomme, så toppede vi frokosten med en Apfelstrudel med Vanilla sovs. Som
de ærlige og ret-skaffende danskere vi nu engang er, så hjalp vi pænt med afrydningen – så to glas kunne skrives på glaskontoen. Et hurtigt gæt er vel
omkring 60-70 lånte glas pr. mand igennem tiden. Efter frokost nappede vi et
par gennemløb i Westendorf området inden vi lukkede ned og begyndte at søge
efter en pub som kunne tilfredsstille vores lyst til øl. Desværre måtte vi lede
længe. Der var nærmest tomt overalt; ingen mennesker, ingen høj musik og ja –
det var faktisk lidt tamt. Dog fandt vi en bar, som nærmest kun spillede musik
fra Holland. Der kunne vi købe to små fadøl. Det gjorde vi så – alt imens vi
fik udspurgt den pæne servitrice om stedet. Hun kunne fortælle at Westendorf er
Hollands svar på Wagrain og danskere. Efter en velfortjent pilsner gik vi
ventede mod mother Therese for at se hvad der ventede os af indkvartering. Vi blev
ikke skuffet – vi fik en stor lejlighed med stue, 2 badeværelser, soveværelse og et lille køkken. Ganske fint og flot. Mokka’en blev tømt og alt imens vi troede
at vi havde god tid blev vi pressede. Kl. 17.54 spurgte vi guide hvor man kunne
handle ind – hun svarede at Spar lukkede kl. 18.00 – ergo så havde vi en anelse
travlt. I rask trav løb vi ned mod Spar og nåede butikken 17.59. Vi fik handlet
lidt ind, købt lidt chokolade, chips og øl inden vi gik tilbage. En
pilsner og 2 poser chips senere fik vi et bad inden vi gik retur til byen for
at spise. Inden aftensmaden hyggede Mads sig også med at give sig selv stød med
sit nye legetøj… Efter lidt venten fik vi fat i et bord på den lokale italienske.
2 pizzaer blev bestilt – de smagte godt! Trætte og mætte satte vi kursen retur
mod lejligheden. Lidt senere hoppede vi kassen – vi skulle være frisk til en ny
Søndag d. 4/3 2018
Vækkeuret ringede kl. 07.45 – men den blev lige hen af 08.00
inden at vi kom op og kom i skitøjet. Morgenmadsbuffeten ventede på os – dog var
vi ikke helt sultne efter den sene aftensmad i går. Lidt blev dog klemt ned. Vi
havde besluttet os for at tage på pistevisning, så vi mødtes med vores guide
kl. 09.30. Med på pistevisningen var en mor med hendes to døtre – dog hoppede
mor og den yngste hurtigt fra da hun tydeligt kunne se at turboholdet var på
banen i dag. Den ældste datter, Alberte på 14, fulgte med i bedste stil og
kørte faktisk bedre end nogle af de mandlige deltagere som tidligere har været
med på pistevisning historisk set. Vi fik set en masse af området i Westendorf inden
at kursen og turen blev sat mod de øvrige områder. Vi holdt en lille
formiddagspause på toppen af Hochbrixen inden at vi mødte nogle andre gæster
fra selskabet. De ville gerne køre med – fair nok, men det betød så at tempoet
blev sat ned med 50 %! Vi nåede et par nedløb med dem inden at de indså at
deres evner ikke helt passer ind på turboholdet. Hvis vi skulle have lyst til
at tage i kirke, så var muligheden også til stede, da der ligger en kirke på
toppen af Hohe Salve – men da vi hverken havde det ene eller andet at søge
tilgivelse om skyndte vi os straks videre.
Efter et par gode nedløb blev det også tid til frokost –
belært af gårdagens mæthedsfornemmelse besluttede vi os for at få tage en god
omgang suppe – gullaschsuppe til frokost. Behørigt sørgede vi også for at nappe
et par glas med hjem. Efter frokost splittede vi op, så Alberte kørte med
Emilie tilbage alt imens Kim og Mads forsatte på deres evige jagt efter de gode
skipister. Alt i alt nåede vi over 40 pistekilometer, så vi var egentlig godt
Afterski’en blev lokaliseret til Nagelhütte, hvor det blev
til én enkelt pilsner og glas inden vi vendte snuden hjem mod lejligheden – som
en bisætning bør det nævnes at hyggen er i højsædet; dog uden høj musik,
hvilket er noget anderledes i forhold til de andre steder i Østrig. Hurtigt
skiftede vi sko inden vi smuttede ned til Sport 2000 for at få serviceret vores
ski. Manden i butikken anbefalede ”full service”, da han godt kunne se at
udstyret var mere end godt brugt. Omvendt har vi haft vores ski siden 2014 og ret beset har
de ikke fået ”full service” siden, så mon ikke at det er velfortjent. Retur til
hytten begyndte Kim at få det dårligt; svedtur, feber og ja! Bare ømhed i
kroppen. Så dårligt at vi i første omgang hoppede aftensmaden over. Lidt senere
blev han dog sulten, så vi besluttede os for at bestille en pizza fra samme
sted som i går. Kim loggede ind og fuldførte sin bestilling. Her var klokken
21.00. klokken 23.00 hoppede vi i seng uden pizza – lidt dårlig kundeservice,
så enten står vores pizza’er et eller andet sted derude ellers virker deres
hjemmesiden ikke. Vi hælder dog mest til det sidste.
Mandag d. 5/3 2018
Uden at have sat vækkeuret til vågnede vi lidt sent. Morgenmaden bliver serveret indtil kl 9 og da vi først kom til live kl 8:30 havde vi lidt travlt. Kim følte at han havde det lidt som om at han var blevet kørt over, så et par Ibuprofen blev indtaget. Efter morgenmaden og lidt frisk luft gik det ok, så vi satte kursen mod et apotek og Sport 2000 som havde vores ski til service. 41 euro senere havde Kim fået tømt apoteket så der der var hermed indkøbt dope til at undertrykke den slatne fornemmelse i hans middelaldrende korpus. Vi fik også afhentet vores ski og de lignede heldigvis slet ikke det som blev indleveret så stor ros til de gæve gutter i Sport 2000. Vi satte kursen mod pisterne og fik et par gode nedløb i Westendorf på de nyslebede ski inden vi satte kursen mod Brixen im Thale videre til Sheffau, Elmau og Going. Da vi var ved at blive sultne efter den manglende aftensmad kom vi forbi et hyggeligt sted “Jägerhütte” på vej mod Ellmau. Vi forelskede os i et par bagte kartofler men den sidste blev købt af personen foran os i køen så vi endte igen med en gang Tiroler Gröstl, men det var nu heller ikke så ringe:-)
Choose site to share content on