da da da da en nb en da da da en da da de da da da en da ar da en en da da da sv da da da en en da da da da da da sv da da da da da da da da da da sv da da da da da da sv en da da da de da da da da de da da da da de da da da da de da da da da de da da da da de da da da da de en en en en da da da da da da da nb da da da nb da nb da da da da en da da da da da da da en da da da da en da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da sv da da da da da da da da da sv en da da da da en
Skatteramme - Investering i internettet
Føderale indkomstskatteklasser og skattesatser for 2022
Fordele og ulemper ved skatteklasser
Sådan finder du din egen skatteramme
Hvad er de føderale skatterammer for 2022?
Hvor meget kan jeg tjene, før jeg betaler 40 % i skat?
Hvordan beregner jeg min skatteramme?
En skatteramme refererer til en række indkomster, der er underlagt en bestemt indkomstskattesats.Skatteklasser resulterer i et progressivt skattesystem, hvor beskatningen gradvist stiger, efterhånden som en persons indkomst vokser.Lave indkomster falder i skatteklasser med relativt lave indkomstskattesatser, mens højere indkomster falder i grupper med højere satser.For skatteåret 2022 er der syv føderale skatteklasser, med satser fra 10 % til 37 %, som er anført nedenfor.
Der er i øjeblikket syv føderale skatteklasser i USA, med satser, der spænder fra 10 % til 37 %.
Det amerikanske skattesystem er progressivt, hvor lavere parentes betaler lavere satser og højere parentes betaler højere.
Medmindre din indkomst lander dig i den laveste skatteklasse, bliver du opkrævet med flere satser, efterhånden som din indkomst stiger, snarere end kun med satsen for den konsol, du falder ind i.
I USA bruger Internal Revenue Service (IRS) et progressivt skattesystem, hvilket betyder, at det bruger en marginal skattesats, som er den skattesats, der betales på en ekstra dollar af indkomst.Den marginale skattesats stiger i takt med, at en skatteyders indkomst stiger.Der er forskellige skattesatser for forskellige indkomstniveauer.Med andre ord vil skatteyderne betale den laveste skattesats på det første "beslag" eller niveau af skattepligtig indkomst, en højere sats på det næste niveau, og så videre.
For skatteåret 2022 er der syv føderale skatteklasser, det samme som 2021.Hver er tildelt en anden sats, der spænder fra 10% til 37%, med dollarintervaller i hver varierende for enlige filer, gifte fælles filer (og kvalificerede enker), gifte arkivere separat fils, og leder af husstanden filers.
Ved fastlæggelsen af, hvilken skatteramme der skal anvendes, skal en skatteyder først beregne sin skattepligtige indkomst, herunder optjent og investeringsindkomst minus reguleringer og fradrag.
Skatteklasser og skattesatser bruges begge til at beregne de samlede skyldige skatter.Men selvom de ser ud til at ligne hinanden, er de i virkeligheden tydeligt forskellige fra hinanden.
En skattesats er en procentdel, som indkomst beskattes med, mens hver skattegruppe er en række indkomster med en anden skattesats, såsom 10%, 12% eller 22%, kaldet marginalsatsen.De fleste skatteydere - alle undtagen dem, der falder helt ind i minimumsklassen - har indkomst, der beskattes progressivt, hvilket betyder, at deres indkomst er underlagt flere satser ud over den nominelle sats for deres skatteramme.
En skatteyders skatteramme afspejler ikke nødvendigvis den procentdel af deres indkomst, som de vil betale i skat.Betegnelsen for dette er den effektive skattesats.
Skatteklassen justeres hvert år for inflation ved hjælp af forbrugerprisindekset (CPI).
Føderale indkomstskatteklasser og skattesatser for 2022
2022 Marginale skattesatser efter indkomst og skatteangivelsesstatus
Indkomstskat for ægtepar, der indgiver fælles ansøgning
Indkomstramme for gifte indgives særskilt
Data indhentet fra Internal Revenue Service
Nedenfor er et eksempel på marginalskattesatser for en enkelt filial baseret på 2022 skattesatser.
Single filers med mindre end $10.275 i skattepligtig indkomst er underlagt en 10% indkomstskattesats (den laveste parentes).
Enlige filer, der tjener mere end $10.275, vil få de første $10.275 beskattet med 10%, men indtjening ud over den første parentes og op til $41.775 vil blive beskattet med en 12% sats (den næste parentes).
Indtjening fra $41.776 til $89.075 beskattes med 22%, den tredje parentes.
Overvej følgende skatteansvar for en enkelt filial med en skattepligtig indkomst på $50.000 i 2022:
De første 10.275 USD beskattes med 10 %: 10.275 USD × 0,10 = 1.027,50 USD
Derefter beskattes $10.276 til $41.775, eller $31.499, med 12 %: $31.499 × 0,12 = $3.779,88
Endelig beskattes de øverste $8.225 (det der er tilbage af $50.000-indkomsten) med 22 %: $8.225 × 0,22 = $1.809,50
Tilføj de skyldige skatter i hver af parenteserne:
Samlede skatter: 1.027,50 USD + 3.779,88 USD + 1.809,50 USD = 6.616,88 USD
Individets effektive skattesats er cirka 13 % af indkomsten:
Divider samlede skatter med årlig indtjening: 6.616,88 USD ÷ 50.000 USD = 0,13
Gang 0,13 med 100 for at konvertere til en procentdel, hvilket giver 13%.
Skatter, du betaler på 401(k)-hævninger, er også baseret på skatteklasser.
Fordele og ulemper ved skatteklasser
Skatteklasser - og det progressive skattesystem, de skaber - står i kontrast til en flad skattestruktur, hvor alle individer beskattes med samme sats, uanset deres indkomstniveau.
Personer med højere indkomst er bedre i stand til at betale indkomstskat og opretholde en god levestandard.
Personer med lav indkomst betaler mindre, hvilket efterlader dem mere til at forsørge sig selv.
Skattefradrag og -fradrag giver personer med høj indkomst skattelettelser, mens de belønner nyttig adfærd, såsom at donere til velgørenhed.
Velhavende mennesker ender med at betale en uforholdsmæssig stor skat.
Klammer gør, at de velhavende fokuserer på at finde skattehuller, der resulterer i, at mange underbetaler deres skat, hvilket fratager regeringen indtægter.
Progressiv beskatning fører til reduceret personlig opsparing.
Tilhængere af skatteklasser og progressive skattesystemer hævder, at personer med høje indkomster er bedre i stand til at betale indkomstskat og samtidig opretholde en relativt høj levestandard.I modsætning hertil bør personer med lav indkomst, der kæmper for at opfylde deres basale behov, være underlagt mindre beskatning.
De understreger, at det kun er rimeligt, at velhavende skatteydere betaler mere i skat end de fattige og middelklassen, hvilket opvejer uligheden i indkomstfordelingen.Det gør det progressive skattesystem "progressivt" i begge betydninger af ordet: Det stiger i etaper og er designet med hjælp til lavere indkomstskatteydere i tankerne.
Tilhængere fastholder, at dette system kan generere højere indtægter til regeringer og stadig være retfærdigt ved at lade skatteyderne sænke deres skatteregning gennem justeringer, såsom skattefradrag eller skattefradrag for udlæg, såsom velgørende bidrag.
Den højere indkomst, som skatteyderne indser, kan derefter kanaliseres tilbage i økonomien.Endvidere har skatteniveauer en automatisk stabiliserende effekt på en persons indkomst efter skat, da et fald i midlerne modvirkes af et fald i skattesatsen, hvilket efterlader den enkelte med et mindre væsentligt fald.
Modstandere af skatteklasser og progressive skatteplaner hævder, at alle er lige under loven uanset indkomst eller økonomisk status, og at der ikke bør være nogen forskelsbehandling mellem rig og fattig.
De påpeger også, at progressiv beskatning kan føre til en væsentlig uoverensstemmelse mellem mængden af ​​skat, som velhavende mennesker betaler, og mængden af ​​regeringsrepræsentation, som de modtager.Nogle påpeger endda, at borgerne kun får én stemme pr. person uanset den personlige eller endda nationale skatteprocent, de betaler.
Modstandere hævder også, at højere beskatning på højere indkomstniveauer kan (og gør) føre til, at de velhavende bruger penge til at udnytte skattelovgivningens smuthuller og finde kreative måder at beskytte indtjening og aktiver på - ofte med det resultat, at de faktisk ender med at betale mindre i skat end de mindre bemidlede, hvilket fratager regeringen indtægter.For eksempel har nogle amerikanske virksomheder flyttet deres hovedkvarter til udlandet for at undgå eller reducere deres amerikanske selskabsskatter.
Historien om føderale skatteklasser
Skatteparenteser har eksisteret i den amerikanske skattelov siden begyndelsen af ​​den allerførste indkomstskat, da EU-regeringen vedtog Revenue Act af 1861 for at hjælpe med at finansiere dens krig mod konføderationen.En anden indtægtslov i 1862 etablerede de første to skatteklasser: 3% for årlige indkomster fra $600 til $10.000, og 5% for indkomster over $10.000.De oprindelige fire arkiveringsstatusser var single, gift arkivering i fællesskab, gift arkivering separat og husstandsoverhoved, selvom satserne var de samme uanset skattestatus.
I 1872 ophævede Kongressen indkomstskatten.Det dukkede ikke op igen, før det 16. ændringsforslag til U.S.A.Forfatningen - som etablerede Kongressens ret til at opkræve en føderal indkomstskat - blev ratificeret i 1913.Samme år vedtog Kongressen en indkomstskat på 1% for personer, der tjener mere end $3.000 om året, og par, der tjener mere end $4.000, med en gradueret overskat på 1% til 7% på indkomster fra $20.000 og opefter.
Gennem årene har antallet af skatteniveauer svinget.Da den føderale indkomstskat begyndte i 1913, var der syv skatteklasser.I 1918 steg tallet til 56 parenteser, varierende fra 6% til 77%.I 1944 nåede topraten 91%.Men det blev bragt tilbage til 70% i 1964 af daværende præsident Lyndon B.Johnson.I 1981 bragte daværende præsident Ronald Reagan i første omgang topraten ned til 50%.
Derefter, i skattereformloven af ​​1986, blev parenteser forenklet, og satserne blev reduceret, så der i 1988 kun var to parentes: 15% og 28%.Dette system varede kun indtil 1991, hvor den tredje parentes på 31% blev tilføjet. Siden da er yderligere parenteser blevet implementeret, og vi er kommet fuld cirkel og er tilbage til syv parentes.
Nogle stater har ingen indkomstskat: Alaska, Florida, Nevada, South Dakota, Tennessee, Texas, Washington og Wyoming.New Hampshire beskatter ikke optjente lønninger, men det beskatter investeringsindtægter og renter.Det er dog sat til at udfase disse skatter fra og med 2023, hvilket bringer antallet af stater uden indkomstskat til ni i 2027.
I 2022 havde ni stater en fast satsstruktur, med en enkelt sats gældende for en beboers indkomst: Colorado (4,55 %), Illinois (4,95 %), Indiana (3,23 %), Kentucky (5,0 %), Massachusetts (5,0 %) , Michigan (4,25 %), North Carolina (5,25 %), Pennsylvania (3,07 %) og Utah (4,95 %).
I andre stater varierer antallet af skatteklasser fra tre til så mange som ni (i Californien, Iowa og Missouri) og endda 12 (på Hawaii). De marginale skattesatser i disse parenteser varierer også betydeligt.Californien har det højeste med 12,3 %.
Statens indkomstskattebestemmelser kan eller kan ikke afspejle føderale regler.For eksempel tillader nogle stater indbyggere at bruge den føderale personlige fritagelse og standardfradragsbeløb til at beregne statens indkomstskat.Derimod har andre deres egne fritagelses- og standardfradragsbeløb.
Sådan finder du din egen skatteramme
Der er adskillige onlinekilder til at finde din specifikke føderale indkomstskat.IRS stiller en række oplysninger til rådighed, herunder årlige skattetabeller, der giver meget detaljerede skatteregistreringsstatusser i trin på $50 af skattepligtig indkomst op til $100.000.
Andre websteder leverer beregnere til skattebeslag, der regner ud for dig, så længe du kender din ansøgningsstatus og skattepligtige indkomst.Din skatteramme kan skifte fra år til år, afhængigt af inflationsjusteringer og ændringer i din indkomst og status, så det er værd at tjekke på årsbasis.
Hvad er de føderale skatterammer for 2022?
Topskattesatsen er 37% for individuelle enlige skatteydere med indkomster over $539.900 (eller mere end $647.850 for ægtepar, der ansøger i fællesskab). De øvrige takster er:
35%, for indkomster over $215.950 ($431.900 for ægtepar, der ansøger i fællesskab)
32% for indkomster over $170.050 ($340.100 for ægtepar, der ansøger i fællesskab)
24% for indkomster over $89.075 ($178.150 for ægtepar, der ansøger i fællesskab)
22% for indkomster over $41.775 ($83.550 for ægtepar, der ansøger i fællesskab)
12% for indkomster over $10.275 ($20.550 for ægtepar, der ansøger i fællesskab)
Den laveste sats for skatteåret 2022 er 10% for enlige personer med indkomster på $10.275 eller mindre ($20.550 for ægtepar, der ansøger i fællesskab).
Hvor meget kan jeg tjene, før jeg betaler 40 % i skat?
De højest indtjenende i USA betaler en føderal skattesats på 37 % af alle indkomster, der er opnået ud over $539.900 (enlige filer) og $647.850 (ægtepar, der ansøger i fællesskab) for 2022.
Hvordan beregner jeg min skatteramme?
For at estimere, hvilken skatteramme din indtjening vil falde ind under, kan du selv lave regnestykket ved at bruge tabellerne vist ovenfor eller besøge IRS-webstedet, som giver meget detaljerede skatteansøgningsstatusser i trin på $50 af skattepligtig indkomst op til $100.000.
Det føderale skattesystem i USA er progressivt.Skatteydere, der falder i lavere parentes, betaler lavere satser end skatteydere i højere parentes.I 2022 er der syv føderale skatteklasser med satser fra 10 % til 37 %.
Medmindre din skattepligtige indkomst lander dig i den laveste skatteklasse, bliver du opkrævet med flere satser, efterhånden som din indkomst stiger; hele din indkomst er ikke underlagt satsen i intervallet, der er klassificeret for dit indkomstniveau.
Vær venlig at dele, tak!
Sparer du for meget op til pension?
3 ETF'er med en stor tildeling til Walmart-aktier
Credit Repair Organisations Act (CROA)
Pengemarkedskonto: Sådan fungerer det, og hvordan det adskiller sig fra andre bankkonti
© 2022 Copyright spykerofchina.com All Rights Reserved. PRIVACY POLICY