da da da da da da da da da da da da nb nb da da sv sv da da da en en da pl da en da fr da da da en en da da da da da da da da fr da da da da de da da da da da cs da da da da da en da da da da da de da cs da da cs cs cs da da de da cs da cs cs da da da da cs da de es cs da da da cs da de cs cs cs de de de cs da da da cs da de da da cs da da de en da da da en da da da da cs da da de da da da da da de da da da da de da cs da da da da cs da de cs da cs da da fr cs da nl nl da da sv da da da da en da da nb da en da da da cs da da cs cs cs da da cs cs da da da en de da cs cs cs da de cs cs da da da en de da cs cs cs da da cs cs da da da cs da da cs da da da de cs cs da da da cs da da cs da cs da
Livet på Vestegnen: Hvad med dig?
lørdag den 25. oktober 2014
Her er denne uges indlæg i lokalavisen... Jeg blev kraftigt inspireret til at skrive det efter en samtale med en kollega omkring emnet. Det gælder jo ikke kun min by, men livet generelt. Ændringer begynder jo oftest med én selv!
Jeg har snart skrevet her i avisen Vestegnen i 6 måneder. I den tid har jeg modtaget en del ros fra jer læsere for at skabe et nuanceret billede af Vestegnen. Det er jeg utrolig glad og taknemmelig for. Netop fordi det jo faktisk lidt er formålet med at skrive her. Det jeg hele tiden har ønsket, har været at skabe et nuanceret og ikke-stereotypt billede af vores allesammens hjem på Vestegnen.
Forleden blev jeg spurgt af en kollega (og læser), hvordan jeg blev ved med at finde på emner til mine indlæg i avisen. Jeg har faktisk ikke nogen direkte plan for emnerne til disse indlæg. Min redaktør har været så venlig at give mig helt frie tøjler, når det kommer til, hvad jeg skal skrive om. Jeg prøver dog altid at skrive lidt, om det jeg ser og det, der optager mig ved Vestegnen. For det handler jo om mig og mit syn på tingene. Uden at jeg skal prøve at gøre mig til ekspert om, hvordan alle I læsere ser Vestegnen.
Jeg kunne godt have skrevet indlæg efter indlæg om manglende integration, kriminalitet, sociale problemer, alkoholikere, unge-bander og anbragte børn. Jeg har valgt at lade være. Det har været et aktivt fravalg. Ikke fordi jeg har lyst til at lukke øjnene for de problemer, der trods alt er på Vestegnen. Mere fordi jeg ikke ønsker at bære mere brænde til et bål, som jeg mener i forvejen er velnæret af mange andre.
Netop ved at starte med dig selv!
Du kan se indlægget online her.
Indsendt af Birgitte B kl. 12.42
Send med mailBlog om dette!Del via TwitterDel via FacebookDel på Pinterest
Etiketter: Livet i almindelighed
Giv mig dine tanker...
Nyere indlæg Ældre indlæg Start
Abonner på: Kommentarer til indlægget (Atom)
Jeg skriver tanker fra 2605 - vestegnens berømte smørhul. Her jongleres stort og småt. Jeg er 46 år og elsker min mand, mine drenge, mad og bøger. Jeg går op i mode, dullegrej, den almindelige hverdag, retfærdighed og plads til alle. Ellers er jeg helt (u)almindelig... Du kan kontakte mig på bbr2605@gmail.com
Vis hele min profil
Følg mig via Bloglovin
Følg mig på Instagram
beautyspace.dk - Skønhedsblog - Beauty Blog - Anette Kristine Poulsen
Giv mig 5 minutter, og du får styr på rækkefølgen
Fiftyfabulous Knits, episode 46
Det burde være forbudt
Galway, Nationalparken Te Burren og besøg ved Cliffs of Moher
Cirkus Melbollis' farvestrålende hverdag
Lidt om at tiden gik...
Hvad gør vi egentligt?
Læst, set og lyttet #1
Føler mig ikke klar…
DETTE RESULTAT HAVDE JEG IKKE DRØMT OM!
Vis 5 Vis alle
Leder du efter noget?
En slags #Flashback Friday
Gæsteblogger #5 - Om at huske sig selv og hinanden...
Noget om sponsorerede indlæg
20% indtil fredag på Spiceit.dk
Gæsteblogger #4 - Du kan kigge i skraldespanden ef...
Gæsteblogger #3 - Om at træffe valg på sine børns ...
Når arbejdet ikke har latté
Kosttilskud - tager du dem?
Gæsteblogger #2 - Pengetræet i haven
Gæsteblogger #1 - ”We were on a break” – om at hav...
Fantastisk A/S tema. Temadesign af Jason Morrow. Leveret af Blogger.