da da da da da da da da nb nb da da sv sv da da da en en da pl da en da fr en en da da da da da da da da da da da fr da da da da de da da da da da cs da da da da da en da da da da da de da cs da da cs cs cs da da de da cs da cs cs da da da da cs da de es cs da da da cs da de cs cs cs de de de cs da da da cs da de da da cs da da de en da da da en da da da da cs da da de da da da da da de da da da da de da cs da da da da cs da de cs da cs da da cs cs da da da cs da da cs cs cs da da cs cs da da da en de da cs cs cs da de cs cs da da da en de da cs cs cs da da cs cs da da da cs da da cs da da da de es cs da sv nl da da da da da da da da de da de it de gl it da da da da da hbs_lat da sv sv nl af is da cs da da cs da cs da
Livet på Vestegnen: 40 år...
fredag den 29. oktober 2010
I går havde min gamle arbejdsplads 40 års jubilæum. Og da jeg stadig har en lille finger med i spillet (i form af den dejlige kæreste), så kunne jeg komme med i Wallmans Saloner sammen med alle de andre ansatte, pensionister, bestyrelse (og deres ledsagere - det var den billet, jeg kom ind på).
Jeg har aldrig været der før. Mine forventninger var ikke i top og jeg var egentlig lidt presset med både arbejde og børn. Havde hørt både godt og skidt om det hele (især maden). Havde derfor sørget for at gulpe nogle sandwich ned i forvejen. Og det var nok rigtig godt, for maden var sgu så fin, så fin, men i virkeligheden ikke noget at råbe hurra for. Især ikke taget i betragtning af, at jeg er en af dem, som kantinepersonalet på den gamle arbejdsplads, plejede at råbe efter: 'man må kun tage 3 gange'. Altså, jeg arbejdede med håndværkere, og vi spiser altså godt og meget...
Showet var derimod alletiders. Flot, flot og dygtige folk. Lidt for enhver smag. Og selv om jeg ikke kan lide klovne, så var det altså sjovt, mest pga. min kollega, som nærmer sig de 60 år, som var ved at trille ned af stolen af grin. Grin, smil og latter smitter og det var der meget af hele aftenen.
Jeg fik også chancen for at hilse på en stor del af mine 'gamle' kollegaer, også dem jeg ikke ser så tit. Der blev kysset, krammet, danset og snakket til den store guldmedalje. Det var rigtig hyggeligt og dejligt, at man er husket og savnet, selv efter næsten 2 år. Så alt i alt en fantastisk aften :-)
Indsendt af Birgitte B kl. 11.27
Send med mailBlog om dette!Del via TwitterDel via FacebookDel på Pinterest
Etiketter: Livet i al almindelighed
Giv mig dine tanker...
Nyere indlæg Ældre indlæg Start
Abonner på: Kommentarer til indlægget (Atom)
Jeg skriver tanker fra 2605 - vestegnens berømte smørhul. Her jongleres stort og småt. Jeg er 46 år og elsker min mand, mine drenge, mad og bøger. Jeg går op i mode, dullegrej, den almindelige hverdag, retfærdighed og plads til alle. Ellers er jeg helt (u)almindelig... Du kan kontakte mig på bbr2605@gmail.com
Vis hele min profil
Følg mig via Bloglovin
Følg mig på Instagram
Fiftyfabulous Knits, episode 46
beautyspace.dk - Skønhedsblog - Beauty Blog - Anette Kristine Poulsen
3 du skal kende, 1 ingen vil savne
Det burde være forbudt
Galway, Nationalparken Te Burren og besøg ved Cliffs of Moher
Cirkus Melbollis' farvestrålende hverdag
Lidt om at tiden gik...
Hvad gør vi egentligt?
Læst, set og lyttet #1
Føler mig ikke klar…
DETTE RESULTAT HAVDE JEG IKKE DRØMT OM!
Vis 5 Vis alle
Leder du efter noget?
Noget om hår - igen
Fantastisk A/S tema. Temadesign af Jason Morrow. Leveret af Blogger.