da en cs da sv sv sv de da da da da de da da da cs de da da sv da da en en da da da da da de en en da en en de en nb da da da da cs en fr da nl da de da da de da da da sv da de da da sv da sv az da en
Stine Bork Kristensen: Det meste af tiden - IVAN ROD
Anmeldelser af bøger om musik
DVD- og filmanmeldelser om musik
Please follow and like us:
BOGANMELDELSE Det er tænkeligt, at en kvinde, der som barn har oplevet (og overlevet), at moderen har begået selvmord, siden hen – i sit eget voksne liv – konstant (og neurotisk) vil kredse om selvmordet som konkret og fænomen, føre imaginære samtaler med sig selv og sin afdøde mor (eller andre ”karakterer”) og finde det svært at 1) knytte sig til andre mennesker, 2) skelne kærlighed fra sex og 3) selv blive andet end ensom.
Men – selv om det er tematikken i Stine Bork Kristensens debutroman, og selv om den psykologi, der fremstilles i romanformen egentlig også fremstår som troværdig – så bliver jeg sindssygt træt undervejs i læsningen – især i de passager / kapitler, hvor kvinden taler med sig selv / sit eget jeg eller Xenoclea (Oraklet i Delfi) og de mange gange, jeg støder ind i irriterende sprogblomster, metaforer og ordsammenstød (som hverken æstetisk eller indholdsmæssigt løfter fortællingen, men bremser læsningen).
Hovedpersonen er en bredbaget kvinde, der har fået lov til at bo på et lille hotel i en lille (provins?)by og som af en stiltiende hotelejer har fået lov til at modtage betalende herrebesøg. Da hotelejeren efter lang tids sygdom dør indleder kvinden et pengeløst kærligheds- / seksuelt forhold til receptionisten, som – viser det sig – også har flere andre kvinder, han skal nedlægge. Men nu bliver kvinden, som notorisk er alene i verden virkelig ensom, fanget mellem følelser og fornuft, kærlighed og sex, tilknytning og adskillelse.
Tematikken er spændende og relevant. Men historien forbliver utilnærmelig, den lukker sig nærmest om sig selv. Og det skyldes især sproget, som er præget af et rablende, massivt overforbrug af sprogblomster, adjektiver o.lign. At sidste del af romanen til og med formmæssigt udvikler sig i retningen af et teatermanuskript med replikker og regibemærkninger bidrager kun til fornemmelsen af, at det hele lukker sig om sig selv.
Vel fornemmer man et element af originalitet i fortællingen. Et element af talent hos fortælleren / forfatteren. Men hun bør luge ud i sine sprogblomster, gå efter et mere enkelt sprog og fokusere på at tegne sine karakterer op.
** / Forlaget Bahnhof / 192 sider
Please follow and like us:
Ivan Rod er journalist, anmelder, forfatter og redaktør
Peter Sommer live i “I morgen er alt nyt” på Aveny T
Number Junky: Earth Matters
Dado Moroni: There is no Greater Love
Kultursaloner på Gisselfeld Kloster
Anmeldelser af bøger om musik
DVD- og filmanmeldelser om musik
Afro Afrojazz Americana Avantgarde BigBand Blues Country Cross Over Digte Electronica Elektronisk Folk Folkrock Freejazz Funk Fusion Hip-Hop Improvisation Indierock Jazz Jazzrock Kammerjazz Kammermusik kammerpop Klassisk Latinjazz Moderne Jazz neofolk neoklassisk Nujazz Pop Poprock Progressiv Rock R&B Rock Roman Roots Singer-Songwriter Soul Swingjazz Synth-Pop Traditionelt Viser Vokaljazz World
Powered by WordPress | Theme by Themehaus