nb de sv en da en de it en fr de sv en de en da en en de da en en en en en en en en en en en it en da da nb nl nl nl nl nl zh fr fr fr fr ja fr en nb sv da id da da da da da da nb da sv da da da da da da da da da da da nb en da de nb da da da da da da da da da da da da da da da da en de en da da en da da da da da da da pt de en da da en nn da da da sv da da da da nb nn da nb da nn da da da sv da da nl da tr da en es en en
Top 10 – Gode Halloween-gys
7 fremragende film om kulter
7 fremragende film om zombier
7 fremragende film med Bruce Willis
Gunnar Hansen er død, 68 år – den originale Leatherface
Verden har mistet manden, der bragte et af filmhistoriens og mine største horror-ikoner til live – den originale Leatherface i Te Texas Chain Saw Massacre fra 1974. Gunnar Hansen er død, 68 år gammel. Han er mest kendt for netop sin motorsavssvingende rolle i Tobe Hooper mesterværk. Ja, et af mine absolutte favoritmonstre i en af mine absolutte favoritfilm.
Således svingede Gunnar Hansen den legendariske motorsav (og hammer) i Motorsavsmassakren (som den passende danske titel lyder) og gjorde livet surt for en flok unge amerikanere på tur. Siden har Gunnar Hansen medvirket flere film – blandt andet med tiltalende titler som Hollywood Chainsaw Hookers, Murder-Set-Pieces og Reykjavik Whale Watching Massacre.
Det er dog iført slagterforklæde, slips og en maske syet af menneskehud, at Gunnar Hansen i sin foruroligende debutrolle skabte filmhistorie med sin intimiderende fysik. Nå ja, og så udgjorde han desuden grundlaget for både mareridt og min kærlighed til horrorgenren. Tak for det.
https://filmskribenten.dk/wp-content/uploads/2015/11/HANSEN.jpg 596 900 Bjarke Friis Kristensen https://filmskribenten.dk/wp-content/uploads/2018/11/logo.png Bjarke Friis Kristensen2015-11-08 18:01:312015-11-08 18:01:31Gunnar Hansen er død, 68 år – den originale Leatherface
TEXAS CHAINSAW 3D: En sløv og overflødig omgang motorsav
22. juli 2013/i Anmeldelser, Blu-ray/DVD /af Bjarke Friis Kristensen
Tobe Hoopers Te Texas Chain Saw Massacre fra 1974 er en af mine absolutte favoritfilm og en af horrorgenrens helt store klassikere. Udover at have inspireret et hav af filmskabere, har den også affødt en række sequels, et remake og en prequel. Nu har Leatherface atter pudset motorsaven for at sprede skræk og rædsel med Texas Chainsaw 3D – desværre er her tale om en meget sløv motorsav.
Ud af det blå modtager Heather beskeden om, at hendes bedstemor er død – nu vidste hun bare ikke lige, at hun havde en bedstemor. Men der er en del, Heather ikke ved om sin herkomst – ja, hun vidste faktisk slet ikke, at hun var adopteret og da slet ikke, at hendes rigtige familie har en motorsavssvingende galning i front. Uvidende om dette drager hun og nogle venner til Texas for at indkassere arven.
Men selvom det altså er et par årtier siden, at den berygtede familie gjorde livet surt for en flok teenagere i Texas, er der stadig liv i Leatherface og hans motorsav. Der er således lagt op til slashersjov med familieforviklinger. Hverken slasher-delen eller familiekomplikationerne indfrier dog sit potentiale – hertil er filmen alt for klodset eksekveret, men nu er det jammerlige manuskript også et regulært rod.
Ikke engang nedslagtningerne hiver mange pointe hjem – og når der hverken stables reelt gys eller olm stemning på benene er der lang vej i mål. Her serveres blot en flok utålelige og tåbelige unge mennesker, der alle er selvskrevne ofre for saven – men også totalt ligegyldige at følge på deres vej i døden. Kun Alexandra Daddario som Heather har lidt tyngde, men hun må også se sig overmandet af filmens stupiditet.
Jeg har ingen problemer med, at seriens øvrige film ignoreres – heriblandt Hoopers egen sorthumoristiske 2’er fra 1986. Der skal være plads til at gå i nye retninger med franchisen, men filmen har så travlt med at referere til originalen, at den alligevel aldrig synes at turde stå på egne ben. Man har sågar hevet de gamle kendige Gunnar Hansen, Marilyn Burns og John Dugan fra originalen ind samt Bill Moseley, som man kender fra Hoopers 2’er. Men lige lidt hjælper det.
Jeg er på nippet til at give en ekstra stjerne, da der bare er noget grundlæggende fascinerende ved Leatherface – og ja, så er det også cool at se en gut blive savet midt over. Men nej, det redder langt fra denne elendighed op af skidtet – en kedsommelig afvikling af et hjernedødt manus. Så hellere et gensyn med originalen, der på trods af sit rygte er en blodfattig film. Den er så til gengæld pokkers intens, skræmmende og oprigtigt ubehagelig – altså det stik modsatte af denne slatne sequel.
Ekstramateriale, billede og lyd:
Filmen gør sig imidlertid godt på Blu-ray. Her står de mange dunkle billeder veldefineret og med solid kontrast, mens både detaljegrad og farveskala er flot gengivet. Lydsporet spiller ligeledes godt – de velbalancerede niveauer går klart igennem og skaber desuden olm atmosfære. Udgivelsens trækplaster er imidlertid det ganske omfattende ekstramateriale.
Man får man hele tre kommentarspor – ét med Tobe Hooper og producer på sequelen, Carl Mazzocone, ét med Gunnar Hansen, Marilyn Burns, Bill Moseley og John Dugan samt ét med instruktør John Luessenhop og Dan Yeager, der spiller Leatherface (hvilket han gør godt). Alle spor er både interessante og informative, hvor særligt det med det originale cast og det med Hooper er herlige, da de har gode historier om originalen samt spændende tanker om franchisen generelt.
Man får også syv kortere behind te scenes-features, der fint kommer omkring filmens forskellige aspekter – lige fra production design til historien og den originale film, alt krydret med interviews af cast og crew (i alt ca. 78 min.). Videre er der en alternativ åbningsscene (3 min.) samt seks indslag, der tager en med under optagelserne på forskellige scener (i alt ca. 33 min.). Man kan desuden se filmen i 3D, hvilket jeg ikke havde mulighed for. Alt i alt er her altså tale om en tilfredsstillende omgang ekstramateriale til en desværre alt andet end tilfredsstillende film.
Ekstramateriale 4/6  | Billede 5/6  | Lyd 5/6 [tabgroup][tab title=”Texas Chainsaw 3D | Blu-ray-anmeldelse”] Samlet vurdering: 3/6
Originaltitel: Texas Chainsaw 3D, USA, 2013
Udgivelse: d. 16. maj 2013
Medvirkende: Alexandra Daddario, Trey Songz, Scott Eastwood, Dan Yeager m.fl.
Spilletid: 1 time 31 min.
https://filmskribenten.dk/wp-content/uploads/2013/07/texas-chainsaw-thumb.jpg 350 620 Bjarke Friis Kristensen https://filmskribenten.dk/wp-content/uploads/2018/11/logo.png Bjarke Friis Kristensen2013-07-22 07:04:012013-07-22 07:04:01TEXAS CHAINSAW 3D: En sløv og overflødig omgang motorsav
En galning, hans rustne le og en stor krokodille
15. februar 2012/i Anmeldelser /af Bjarke Friis Kristensen
En af mine absolutte favoritfilm er Tobe Hoopers mesterværk Motorsavsmassakren fra 1974. Tre år efter fulgte han op på skrækfilmsmilepælen med den kuriøse ’galning-og-en-glubsk-krokodille-shocker’ Eaten Alive. Den er netop udkommet på dansk grund – og selvom her ikke nås samme højder som med ’Saven’, har det været et herligt gensyn med den morderiske hotelejer Jeff i dette farverige slasher-skrummel.
For den snerrende Jeff har både et hotel og en umætteligt trang til at maje sine gæster ned med sin rustne le – og som titlen antyder, lader han også sin sultne krokodille tage sig af ofrene, levende som halvdøde. Smisk smak og ned i maven på papmaché-krokodillen. Skønt. Og i takt med at flere gæster ankommer til det snuskede Starlight Hotel, stiger rædslerne og ligene hober sig op.
Eaten Alive er en både bizar og blodig sag, der ikke som sådan er uhyggelig, men til gengæld dødcharmerende med sine farverige karakterer samt klodsede og ubehagelige nedslagtninger. Her males desuden stemningsfulde scener op – badet i et blodrødt og sygeligt grønt lys, mens tågen smyger sig om det faldefærdige hotel. Som en scene fra et mareridt eller det knirkende rædselskabinet i tivoli.
Det er altså ikke som sådan historien eller et nervepirrende gys, der bærer filmen. Det gør derimod den tryggede og næsten helt surreelle atmosfære, de groteske kills samt det spraglede cast. Her leder en skræmmende og troværdig Neville Brand an som den vanvittige hotelejer – og så må vi ikke glemme den glubske krokodille. En umage dræberduo, der går løs på alt og alle – og heldigvis er der et bordel i nærheden, som leverer friske forsyninger.
Bl.a. stiller horehuset med et par ublufærdige tøser og så dukker en dameglad Buck også op. Han spilles af en ung Robert Englund, der siden er blevet mest kendt som den ikoniske drømmemorder Freddy Krueger i ’A Nightmare on Elm Street’-filmene. En karakter som Quentin Tarantino nakkede en slibrig oneliner fra til sin Kill Bill: Vol. 1, ”My name is Buck. I’m rarin’ to fuck.” Den oversættes underligt nok til ”Jeg hedder Buck. Jeg har det her bælte på.” – hva’ fa’en er det for noget vås…
Eaten Alive er kort fortalt en aparte og uregerlig lille skrækfilm, der forfører med sin sært dragende stemning og umage rollebesætning. Her skal Stuart Whitman som selvsikker sherif og Carolyn Jones som brovnten bordelmutter også fremhæves, mens William Finley som forstyrret ægtemand får filmens weirdness-faktor til at stige. Nå ja, og så er den yndige scream queen Marilyn Burns også på menuen.
– Læs også min anmeldelse af Tobe Hoopers Te Funhouse.
Ekstramateriale, billede og lyd:
Dvd-udgivelsens billede lider desværre under slitage og støj hist og her samt et til tider uskarpt billede, men farveholdningen er solid. Well, man kan jo vælge at se det som en del af charmen. Lydsporet imponerer ikke, men det fungerer bestemt og gengiver fint det myrekrybende soundtrack og Jeffs udbrud. Desuden finder man en stak fint og informativt ekstramateriale.
Man får et kommentarspor med filmens producer Mardi Rustam og skuespillerne Roberta Collins, William Finley og Kyle Richards samt make-up artist Craig Reardon. De taler på skift over forskellige scener. Desværre er Hooper ikke med, men det er et udmærket kommentarspor, hvor man indvies i flere fine og sjove minder fra filmen, bl.a. om den knapt så elegante krokodille og samarbejdet med Hooper.
Herudover er der fine interviews med Hooper (19 min.), Englund (15 min.) og Burns (5 min.), hvilket kompenserer en smule for deres fravær på kommentarsporet. Slutteligt en feature om Joe Ball som karakteren Jeff løst er baseret på (23 min.), syv trailers for filmen, TV- og radio-spots (3 min.) samt et slideshow med fotos fra filmen (8 min.) og en alternativ titelsekvens. Alt i alt et fint supplement til en kuriøs og vanvittig lille 70’er-perle.
Originaltitel: Death Trap, USA, 1977
Medvirkende: Neville Brand, Mel Ferrer, Robert Englund, Carolyn Jones, Marilyn Burns m.fl.
Udgiver: Another World Entertainment
https://filmskribenten.dk/wp-content/uploads/2012/02/eatenalive_thumb.jpg 350 620 Bjarke Friis Kristensen https://filmskribenten.dk/wp-content/uploads/2018/11/logo.png Bjarke Friis Kristensen2012-02-15 08:52:202012-12-11 18:26:16En galning, hans rustne le og en stor krokodille
28. november 2009/i Anmeldelser /af Bjarke Friis Kristensen
Jeg tog forleden aften en tur i tidsmaskinen og landede i året 1981. Her gik jeg straks om bord i Tobe Hoopers stemningsfyldte tivoli-gyser Te Funhouse. Hvem har ikke stået foran et tivolis spøgelseshus og gyst ved tanken om, at der bag de svingende trædøre rent faktisk kunne gemme sig et rigtigt monster? Det er lige præcis tilfældet i denne atmosfærefyldte rædselstur i tivoli.
Fire friske unge mennesker forlyster sig i et omrejsende tivoli, der bl.a. byder på vanskabte dyr, gamle spåkoner og sleske stripshows. Et skummelt foretagende, der bag de farvestrålende skilte og glitrende lamper gemmer på en fæl og makaber familie. Helt præcist hvor depraveret familien er, kommer til at stå klart for de fire unge, da de beslutter sig for at overnatte i det skeletfyldte spøgelseshus.
Tobe Hooper er mest kendt for den mesterlige Motorsavsmassakren fra 1974 (nå ja, og delvist for Poltergeist fra 1982) og selvom Te Funhouse godt nok ikke en overset skrækfilms-klassiker, er den bestemt både charmerende og stemningsfuld midnatsunderholdning. Den fungerer på trods af sin til tider træge afvikling, ikke mindst i kraft af sin autentiske setting, et par gode skuespillere og ikke mindst et filmmonster, der både indgyder empati og væmmelse. Jep, helt sluppet Leatherface havde den kære Hooper vist ikke.
Og så er det ikke kun nutidens instruktører, der hylder fortidens mestre. I Te Funhouse lægger Hooper bl.a. referencer ind til både John Carpenter og Alfred Hitchcock i åbningsscenen. Her bruges samme point of view-‘trick’ som Carpenter så elegant legende med i Halloween fra 1978 og så afsluttes scenen i brusebadet i stil med Hitchcocks klassisker Psycho fra 1960. Herligt.
Filmen er bestemt ikke et poleret og stramt komponeret gys, men vil sikkert underholde folk med hang til hyggelige skrækfilm fra 1980’erne – alle andre bør give den en chance. Og okay, filmen er godt nok intet mesterværk, men come on, der er nu ingen grund til konsekvent at stave instruktørens navn forkert på coveret – det er Tobe og ikke Tope…!
Originaltitel:Te Funhouse, USA, 1981.
Medvirkende: Cooper Huckabee, Largo Woodruff, Miles Chapin, David Carson, Wayne Doba, Kevin Conway  m.fl.
https://filmskribenten.dk/wp-content/uploads/2018/11/logo.png 0 0 Bjarke Friis Kristensen https://filmskribenten.dk/wp-content/uploads/2018/11/logo.png Bjarke Friis Kristensen2009-11-28 11:13:202012-12-11 18:27:13En hårrejsende tivolitur
FØLG OS PÅ FACEBOOK
På sporet af et kringlet komplot med ‘Amsterdam’6. oktober 2022 - 09:59
‘Peter von Kant’ er et velfortalt kammerspil fra fransk mester6. oktober 2022 - 09:59
Den delvist charmerende ‘Bros.’ ender i tynde rom com-klichéer6. oktober 2022 - 09:58
Der er urovækkende smil og olme jump scares i gyset ‘Smile’29. september 2022 - 08:14
‘Triangle of Sadness’ smadrer satiren lige i fjæset på dig22. september 2022 - 12:54
Idyllen krakelerer på underholdende vis i ‘Don’t Worry Darling’22. september 2022 - 12:53
En glubsk løve er generisk løs på savannen i ‘Beast’22. september 2022 - 12:53
‘Moonage Daydream’ er en forrygende fabulerende Bowie-dokumentar15. september 2022 - 06:51
‘Ticket to Paradise’ er en rom com med delvis charme15. september 2022 - 06:50
Hvem er mon morderen i den intense ‘Bodies Bodies Bodies’?8. september 2022 - 15:53
Alt indhold tilhører Filmskribenten.dk
Ved brug kontakt Filmskribenten.dk
Følg os på Facebook
På sporet af et kringlet komplot med ‘Amsterdam’6. oktober 2022 - 09:59
‘Peter von Kant’ er et velfortalt kammerspil fra fransk mester6. oktober 2022 - 09:59
Den delvist charmerende ‘Bros.’ ender i tynde rom com-klichéer6. oktober 2022 - 09:58
Der er urovækkende smil og olme jump scares i gyset ‘Smile’29. september 2022 - 08:14
‘Triangle of Sadness’ smadrer satiren lige i fjæset på dig22. september 2022 - 12:54
KATEGORIER Vælg kategori 4K Ultra HD/Blu-ray  (124) 7 fremragende film  (4) Anmeldelser  (1.176) Artikel  (50) Biograf  (653) Bizart  (57) Blodig Weekend  (35) Blodig Weekend 2013  (5) Blodig Weekend 2014  (4) Blodig Weekend 2015  (2) Blodig Weekend 2017  (5) Blodig Weekend 2018  (5) Blodig Weekend 2019  (5) Blu-ray-anbefaling  (96) Blu-ray/DVD  (769) CPH PIX  (10) CPH PIX 2010  (13) CPH PIX 2011  (19) CPH PIX 2012  (19) CPH PIX 2013  (15) CPH PIX 2014  (6) CPH PIX 2015  (6) CPH PIX 2016  (8) CPH PIX 2017  (9) CPH PIX 2018  (10) Den skal du se  (2) Dvd-anbefaling  (2) En filmserie du skal se  (2) En klassiker du skal se  (1) En nyklassiker du skal se  (4) En serie du skal se  (50) Events  (45) Fanart  (122) Filmanbefaling  (10) Filmsjov  (263) Gossip  (1) Ikke kategoriseret  (12) Inteview  (15) Konkurrence  (1) kortfilm  (63) Kunst  (39) Mashup  (62) Merchandise  (1) Montage  (66) musikvideo  (16) Nyhed  (47) Nyheder  (222) Plakater  (139) Q&A  (1) sammenklip  (22) Shopping  (4) snik snak  (5) sniksnak  (141) soundtrack  (1) Spoof  (100) Streaming  (4) supercut  (96) Top liste  (8) Top ti liste  (12) trailer  (133) Uncategorized  (5)
ARKIV Vælg måned oktober 2022 september 2022 august 2022 juli 2022 juni 2022 maj 2022 april 2022 marts 2022 februar 2022 januar 2022 december 2021 november 2021 oktober 2021 september 2021 august 2021 juli 2021 juni 2021 maj 2021 april 2021 marts 2021 november 2020 oktober 2020 september 2020 august 2020 juli 2020 juni 2020 maj 2020 april 2020 marts 2020 februar 2020 januar 2020 december 2019 november 2019 oktober 2019 september 2019 august 2019 juli 2019 juni 2019 maj 2019 april 2019 marts 2019 februar 2019 januar 2019 december 2018 november 2018 oktober 2018 september 2018 august 2018 juli 2018 juni 2018 maj 2018 april 2018 marts 2018 februar 2018 januar 2018 december 2017 november 2017 oktober 2017 september 2017 august 2017 juli 2017 juni 2017 maj 2017 april 2017 marts 2017 februar 2017 januar 2017 december 2016 november 2016 oktober 2016 september 2016 august 2016 juli 2016 juni 2016 maj 2016 april 2016 marts 2016 februar 2016 januar 2016 december 2015 november 2015 oktober 2015 september 2015 august 2015 juli 2015 juni 2015 maj 2015 april 2015 marts 2015 februar 2015 januar 2015 december 2014 november 2014 oktober 2014 september 2014 august 2014 juli 2014 juni 2014 maj 2014 april 2014 marts 2014 februar 2014 januar 2014 december 2013 november 2013 oktober 2013 september 2013 august 2013 juli 2013 juni 2013 maj 2013 april 2013 marts 2013 februar 2013 januar 2013 december 2012 november 2012 oktober 2012 september 2012 august 2012 juli 2012 juni 2012 maj 2012 april 2012 marts 2012 februar 2012 januar 2012 december 2011 november 2011 oktober 2011 september 2011 august 2011 juli 2011 juni 2011 maj 2011 april 2011 marts 2011 februar 2011 januar 2011 december 2010 november 2010 oktober 2010 september 2010 august 2010 juli 2010 juni 2010 maj 2010 april 2010 marts 2010 februar 2010 januar 2010 december 2009 november 2009 oktober 2009
© Copyright - Filmskribenten - powered by Enfold WordPress Theme