da da da da da da da en en en de sv da pt da da da sv da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da en en en en en da da da sv da da da da da da sv da da da da da da da da da da da da da da en da da da sv da da da da da en da nb de da da da da da da da da da da da da da da da da da da en en en da de da sv da da da da da sv da en da da da sv da da da da da da da da da da da da da sv da en en en en en de en en da de de en en nl en en nl nl en da de nl da en da da da da nah da da da da da en eo da da fi da da pt da da
Her finder du gode råd
Nede i jorden Oppe i himlen
Udgivet den 9. august 2016 af psykologcc
Skrevet af Stine Melgaard Lassen i samarbejde med Tea Melgaard.
Anmeldt af psykolog, familierådgiver og forfatter Charlotte Clemmensen
En børnebog om det værste der kan ske
Det er en børnebog, jeg som voksen bliver meget berørt af at læse, fordi den er så godt og ærligt skrevet. Bogen handler om at miste, sørge og savne, som nødvendigvis bliver et nyt livsvilkår at følges med, når vi mister en der står os nært.
Tanken om at skulle fortælle vores børn, at mor eller far er død er noget af det værste vi kan forestille os.
Når det sker, bliver vi naturligt usikre på, hvordan vi skal gøre det, om vi skal fortælle hele sandheden, om hvor meget vi skal gå i detaljer, og om hvornår vi skal fortælle det. Kan vores børn klare at høre det? Hvordan vil det reagere og mange andre spørgsmål melder sig.
Hvordan kan vi møde vores børn i sorgen, samtidig med at vi skal takle vores egen sorg?Når vi mister en, der står os nært, har vi som forældre både vores egen sorg at forholde os til, og vores børns sorg. Børnene har jo også mistet og ser de voksne i sorg og krise.
Hvordan taler vi med – og møder vores børn i det?
Børnebog til de mindre børn
Nede i jorden – Oppe i himlen er en børnebog, som er skrevet til de minde børn.
Denne lille børnebog, er et godt bud på, hvordan vi kan komme i gang med at tale sammen. Både tekst og tegninger, som er meget vedkommende i sin enkelthed hjælper med til, at vi kan tale om alt det svære, som vi er nødt til at tale med hinanden og vores børn om.
Bogen handler om en lille dreng der hedder Anton som går i børnehave. En dag da mor kommer og henter ham, fortæller hun at far er død.
Vi følger Anton i tiden efter fars død.
Vi hører om, hvordan han ikke ved hvad han skal gøre, når de voksne er kede af det.
Om begravelsen, hvor fars kiste bliver beskidt, når den skal sænkes ned i hullet. Om blomsten som Anton har valgt og som lyser op i hullet.
Alt sammen beskrives i meget enkle, konkrete og børnevenlige ord – der giver fin mulighed for at tale videre om, hvad Anton mon tænker på, når fars kiste sænkes ned i hullet.
Anton kommer i børnehaven, hvor det er svært at lege, fordi det at mangle far fylder det hele – det er som om han er syg .
Anton gør sig tanker om far mon kan høre, hvad han siger selv om han er død.
I børnehaven ser Anton en kanin, og han husker far har sagt : ”man skal være stille, når man ser et vildt dyr”.
Midt i sorgen er der minder, der skal passes på og værnes om – vigtige historier om far der skal bevares. Forfatterne formår at give plads til disse fortællinger om far, og tør lade Anton komme til orde med dem og hjælper med at værne om de gode minder.
Dette er meget vigtigt for børn i en sorgproces, at de får hjælp og støtte til at passe på de gode minder og får lov til og mulighed for at tale om dem.
Pædagogen Ellen i børnehaven, deler historien med Anton, om far der byggede skuret på legepladsen. Hun hjælper også med at bevare historier og minder om Antons far.
Anton bliver mødt i sin sorg og Ellen tør dele lidt af egne tanker og følelser, hvilket giver Anton en følelse af anerkendelse og forståelse fra hende. Børn må ikke overlades til sig med deres følelser, de har brug for at mærke vi står sammen om det svære. Børn bliver ikke mere kede af, at tale om det der er svært.
Anton bliver vred på både far og mor over far er død.
Følelserne og beskrivelserne er genkendelige og i børnehøjde. De er kort og konkret beskrevet, så der er plads til mere snak mellem barn og voksen om følelserne, når det læses højt for barnet.
Alle forældre bør kende til denne børnebog, fordi de fleste på et tidspunkt får brug for, at tale med deres børn om sorg og om at miste et betydningsfuldt menneske.
Så husk denne lille fantastiske børnebog, når I engang skal forholde jer til jeres barn i sorg.
Bogen er fantastisk godt skrevet, i et helt enkelt og ærligt barnesprog og illustrationerne er enkle, sigende og vedkommende og indbyder til snak .
Køb bogen til børnehaven
Jeg vil anbefale alle daginstitutioner at indkøbe bogen, da den er et meget godt grundlag for samtale med børn, der har mistet en nærtstående. Det er ikke en bog der skal hentes på biblioteket, men en bog der bør stå på hylden i enhver børnehave, så den tages ned af hylden den morgen en mor eller far fortæller, at der er død i barnets nære familie.
Bogen kan læses og danne grundlag for snak, både med det enkelte barn og med børn i grupper.
I min egen klinik er bogen allerede fast inventar, og bruges både til at samtale med børn, og til at anbefale voksne at læse for deres børn eller børnebørn.
Udgivet i 0 - 6 år, Børn og angst, Børn og sorg, Forældre, Gode bøger, Psykologi, Selvstændighedsalderen | Tagget Børn og sorg | Skriv et svar
Amning – ikke for enhver pris
Udgivet den 19. marts 2015 af psykologcc
Amning – ikke for enhver pris
Der er masser af kærlighed på flaske…
I Danmark betragtes amning som noget meget positivt, da der er belæg for, at det har en række sundhedsmæssige gevinster for barnet. Gennem modermælken overføres en beskyttelse mod smitsomme sygdomme, da moderen giver sin immunitet videre til den nyfødte. Samtidig giver amning også en vis beskyttelse mod allergi …
Al information og opfordring fra det officielle sundhedssystem til mødre tager udgangspunkt i, at modermælk er det bedste, der findes til dit barn.  Det er fuldstændig korrekt, der er mange fordele ved amning både for barnet og for de kvinder, der gerne vil og kan amme deres børn. Men de kvinder der af forskellige årsager ikke vil eller kan amme deres barn, sættes i en meget vanskelig situation – det lægger et fantastisk stort pres på den mor der ikke ammer, fordi det ligger i luften, at man opfylder opgaven som mor bedst, hvis man ammer. Men sådan hænger det ikke sammen!
Det må ikke ødelægge selvværdet
At skulle sørge for sit barns overlevelse er i psykologisk forstand en opgave, der kan give anledning til en række komplicerede problemstillinger for en del nybagte mødre. Det er det tema som er dominerende i den allerførste tid – om barnet får hvad det skal have at spise, så det tager nok på i vægt. Der er ikke mange der er opmærksomme på, at den her fundamentale opgave har så afgørende betydning for de fleste, og har betydning for hvordan kvinder vurderer og betragter sig selv som mor. Mange gravide og nybagte mødre har en forventning til sig selv om, at denne her opgave med at amme bare løses (næsten af sig selv) og falder enhver kvinde naturligt og ligetil at løse. Men sådan er det ikke for alle! Jeg oplever i mit arbejde med nybagte mødre, mange være meget følelsesmæssigt optagede af – og kede af det, fordi de er bekymret for, om de kan amme, og for om barnet får nok at spise, og om hvad det vil betyde, hvis de ikke ammer deres barn. For mange mødre bliver det en meget afgørende faktor for deres måde at betragte sig selv på. De kommer til at sætte lighedstegn mellem at amme og være en god mor. Men dette lighedstegn er ikke rigtig sat!  De har en oplevelse af, at de kun holder deres barn i live og sørger for det på bedste måde, hvis de ammer, og gerne i lang tid. Nogle kvinder får følelsesmæssige vanskeligheder, når de af forskellige grunde ikke ammer deres barn, og det kan få en stor psykologisk betydning for dem. Det ligger lige for at få en utilstrækkelighedsfølelse af ikke at slå til og være en god nok mor, hvis de giver banet modermælkserstatning.  Jeg oplever, at det for en del mødre bliver en unødig og pinefuld psykisk belastning, når de ikke ammer deres barn, og det kan hæmme dem og påvirke dem i hverdagen. Mange plages desværre af en frygtelig dårlig samvittighed.
De fleste kvinder har en forventning om, at de skal og kan amme deres barn. Det kan blive en stor, svær beslutning at vælge amningen fra og sørge godt for sit barn på en anden måde, ved at give det modermælkserstatning. For de fleste mødre er det en følelsesladet og svær beslutning at tage, hvorvidt amningen skal forsætte, suppleres eller helt stoppe. For nogle mødre medfører det, at de forsøger amning langt ud over, hvad der er rimeligt for dem selv og deres lille barn, og forsætter amningen selv om det betyder mange smerte og stor ulyst.
Tilknytning mellem mor og barn – også uden amning
Der er på ingen måde nogen psykolog-faglig vinkel, der viser en sammenhæng mellem amning på den ene side, og mor-barn forholdet på den anden side. Det har altså ingen betydning for tilknytningen mellem mor og barn, om barnet ammes eller får flaske.  En god mor-barn kontakt afhænger af mange flere aspekter. F.eks. om hvorvidt moderen er i stand til at udgøre en tryg base for sit barn, så barnet kan udvikle sig til at blive et trygt lille barn. Der er ikke noget, der kan sættes i direkte relation til, om du ammer eller giver dit barn modermælkserstatning. For øvrigt skal man være opmærksom på, at når barnet får modermælkserstatning med sutteflaske, åbner det for andre muligheder. F.eks. er der mange forældre, der fortæller at det er lettere at etablere en familiefølelse, når både mor og far kan give barnet mad. For far bliver der skabt en konkret kontakt med barnet, når han har mulighed for at deltage aktivt i måltiderne, han føler sig inkluderet i forældreansvaret på en anden måde og kan blive godt hjulpet på vej til sin identitet som far.  En god mor-barn kontakt afhænger ikke af amning, men af:
At kunne give sit barn beskyttelse
At være indlevende i barnets mentale processer
At være tilgængelig for barnet
At have delt opmærksomhed med sit barn og kunne være følelsesmæssigt afstemt
At kunne give trøst og fysisk omsorg
At kunne finde balance mellem barnets og egne behov.
Disse aspekter eller opgaver er der intet til hinder for at opfylde, når man vælger at give sit spædbarn modermælkserstatning.
Stol på jeres egen dømmekraft
Hvis I vælger at give jeres barn modermælkserstatning, skal I stole på, at I stadig er gode forældre og prøve på at overse de endeløse overskrifter om amningens lyksaligheder og enestående fortrin. For det ikke alle mødre og spædbørn det er det bedste for. Det vigtigste er, at jeres barn får gode måltider, og det gør det absolut også med erstatning. Det allerbedste er, at måltidet og stemningen omkring det er afslappet og så rar som muligt. Jo mere rart det er for dig, jo mere rart er det også for dit lille barn.  Både du og dit barn har allermest brug for, at du oplever en styrke og glæde i at tilfredsstille dit barns behov. Det giver dig selvtillid og er til gavn for både din egen og barnets trivsel. Det afhænger Ikke af om du ammer eller giver flaske, for det gode moderskab sidder ikke i brysterne. En god mor ser ikke ud på en bestemt måde. Der er uanede måder at være en god mor på.  En måde – er at være en mor der ammer sit barn.  En anden måde – er at være en mor der giver sit barn modermælkserstatning.
Uddrag fra bogen: Baby på vej – den allerførste tid som mor og far.
I bogen kan du læse om mødre, der blandt andet fortæller om deres oplevelser og vanskeligheder med amning.
Udgivet i Amning, Baby på vej - den allerførste tid som mor og far, Fødselsdepression, Forældre, Forældreklubbens Mødregrupper, Gode bøger, Nybagte forældre, Psykologi | Skriv et svar
Udgivet den 25. november 2014 af psykologcc
Selvom denne bog har en del år på bagen, synes jeg stadig den er værd at anbefale til alle, der har interesse i at få mere viden om børn der er særlig sensitive.
Betegnelsen særlig sensitiv bruges om børn der udviser en særlig grad af sensitivitet og følsomhed, dvs. børn der registrerer og påvirkes af selv små, og i andres øjne, ubetydelige forandringer og nuancer i hverdagen. Børn med denne personlighed overvældes af indtryk i højere grad end andre børn og de er ofte ekstra sårbare og følsomme over for stress og overstimulering.
Hvordan vi hjælper vores børn med at trives, når verden overvælder dem.
Titel: Særligt sensitive børn
Forfatter: Eaine N. Aron
Af psykolog & forfatter Charlotte Clemmensen
Særligt sensitive børn, er børn, som fra fødslen udviser en særlig følsomhed. Det er børn, som nemt påvirkes og meget nemt overstimuleres.  Som forældre til et særligt sensitivt barn, kan der være store udfordringer i at finde ud af, hvordan man skal forstå og støtte sit barn bedst muligt.
Forfatteren Elaine Aron er en af hovedskikkelserne inden for undersøgelser af det særligt sensitive træk. Hendes bog om særligt sensitive børn bygger på hendes pionerarbejde på området og hendes engagement og interesse for disse børn.  Bogen henvender sig primært til forældre, men alle der på forskellig vis arbejder med børn og familier, kan hente god information og viden gennem bogen.
Typiske kendetegn … :
∙ Børnene er særlig følsomme overfor fysiske indtryk som lys, lyde, smerte, varme og    kulde
∙ Børnene er nemme at overstimulere ved forandringer, ved skift, konkurrence og tidspres
∙ Børnene påvirkes meget af andres stemninger og humør
Fokus på børnenes ressourcer
I sin bog skriver forfatteren, at forskere har observeret at særligt sensitive børn bruger længere tid end andre børn på at betragte en leg, inden de kaster sig ud i den. Tidligere mente man at det skyldtes generthed, umodenhed eller andre vanskeligheder. Men dét mener Elaine Aron er en misforståelse. Hun vurderer, at børnenes tilbageholdenhed i højere grad skyldes, at børnene har brug for længere tid til at bearbejde indtryk og vurdere en situation.  Hun skriver at et særligt sensitivt barn f.eks. kan have brug for at vide hvad legen går ud på, inden barnet føler sig parat til at deltage. F.eks. er disse børn ofte meget opmærksomme på, hvem der styrer legen, hvilket humør de andre børn er i osv.. For disse børn er også karakteristisk, at de har brug for at kende reglerne, inden de kaster sig ud i legen. På den måde mindsker børnene risikoen for at gøre noget, som kunne resultere i udbrud eller irritation hos de andre børn.
Observante og lægger mærke til nuancer
Et hovedbudskab i bogen er, at vi ikke skal misforstå og diskvalificere børnene på grund af deres sensitivitet. Vi skal ikke automatisk betragte og sætte negative mærkater på børnene, men også have øje for at det også indeholder nogle ressourcer. At de særligt sensitive børn er mere observante og lægger mærke til nuancer, mener forfatteren kan tilskrives højere niveauer i nervesystemet.
Er jeres barn et særlig sensitivt barn?
I bogens indledning er der et spørgeskema med 23 spørgsmål, som forældre kan udfylde. Hvis resultatet er, at der svares ja til 13 eller flere spørgsmål, er der sandsynlighed for at barnet er særligt sensitivt. De efterfølgende første kapitler giver et indblik i, hvordan vi kan genkende de særligt sensitive børn. Herefter guider Elaine Aron læseren til forståelse af børnene på forskellige alderstrin fra fødsel og til teenageårene og vejleder i, hvordan man bedst støtter barnet. Forfatteren gennemgår hvad der skal til, for at børnene trives i hjemmet og ude blandt andre, i skolen, i institutionerne, i fritidslivet og i venskaber. På alle alderstrin beskrives eksempler på vanskelige situationer og forfatteren beskriver hvordan man kan løse dem.
Kan ikke bare tage sig sammen og være mindre sensitiv
En vigtig pointe i bogen er, at et særligt sensitivt barn ikke bare kan tage sig sammen og være mindre sensitiv. Forskellen fra andre børn er genetisk, og de har brug for hjælp og støtte til at acceptere sig selv og finde en balance med den specielle følsomhed de er født med. I situationer, hvor det særligt sensitive barn er overstimuleret, vil de føle sig mindre godt tilpas og der vil være mulighed for at de klare ting dårligere. Dette vil påvirke barnets selvværd og de har meget brug for hjælp og opbakning, til at blive ved med at tro på sig selv, når de oplever nederlag eller vanskelige udfordringer. Da et særligt sensitivt barn kan få en følelse af at være forkert, indeholder bogen en masse gode forslag til hvordan man bedst kan irettesætte det særligt sensitive barn, på en måde der virker opbyggende for barnet, og dermed giver mulighed for at hjælpe barnet med at bevare og/eller opbygge selvværd. Der gives en række bud på, hvordan forældre kan tale med barnet om den særlig sensitivitet , og om hvordan der kan tales med de personer der er i barnets liv, som pædagoger og lærere mm.
Den særlige opgave med særlig sensitive børn
Elaine Aron pointerer, at når et særligt sensitivt barn befinder sig i gode omgivelser, vil det kunne trives i endnu højere grad end andre børn, og omvendt vil det det være hårdt for barnet når det møder belastende modgang. Men eftersom børns hverdag er indrettet efter flertallets behov for stimulering, er de særligt sensitive børn ofte hårdt presset i deres hverdag. Opgaven er, at genkende følsomheden og hjælpe de sensitive børn til at tage vare på deres behov for at berolige nervesystemet. Ved at sikre børnene et passende miljø omkring dem i barndommen, vil det være muligt at få fordelene ved sensitiviteten frem. Jeg vil varmt anbefale bogen til alle forældre der har, eller har mistanke om at de har et særligt sensitivt barn. Bogen er skrevet i et let og tilgængeligt sprog og jeg synes den er meget praktisk anvendelig med en masse gode eksempler som er meget brugbare. Som forældre til et særligt sensitivt barn, kan det være meget brugbart at læse om, hvordan man kan håndtere de mange anderledes omstændigheder der gør sig gældende i familier med et særligt sensitivt barn – på både godt og ondt.
Udgivet i Forældre, Gode bøger, Psykologi, Særligt sensitiv | Skriv et svar
Udgivet den 7. juli 2014 af psykologcc
Peter Plys er en meget, meget klog og tænksom lille bjørn, som alle børn bør lære at       kende. Måske er sommerferien lige netop tiden, hvor dette bekendtskab kan etableres mellem Plys og dit barn…
Få fat på nogle Plysbøger – de findes til alle aldersgrupper.
Historierne giver anledning til en masse snak om store og små tanker, og det er bare noget af det bedste, at dele store og små tanker med børn.
Jeg har samlet nogle af hans søde, sjove og alvorlige citater – alle sammen med en ordlyd der giver stof til eftertanke. Det er ren visdom for både børn og voksne.
Følg med på bloggen i sommerferien og bliv rig på visdom, som er værd at dele med dine børn…
“Gode venner kan lave alting sammen – men kun de bedste venner er i stand til at lave ingenting sammen.”
Udgivet i Citater, Forældre, Gode bøger, Psykologi | Skriv et svar
Udgivet den 18. marts 2014 af psykologcc
Styrk dit barns karakter – et forsvar for børn, barndom og karakterdannelse
…Så ligger den her på min bord….venter KUN på at blive læst…
Jeg glæder mig…Nu til kaffen , benene op og formentlig en rigtig god bog!?
Per Schultz Jørgensen plejer virkelig at være værd at løbe efter…. Sæt i gang….
Vender tilbage med en anmeldelse..
P.S.J er som regel værd at læse..!
Udgivet i Gode bøger | Skriv et svar
Mor har fået ny kæreste!
Må børn tro på julemanden?
Velkommen til Holland – en unik rejsebeskrivelse ..
Boganmeldelse: Du skal være far – og du har 40 uger til at fatte det
0 – 6 år
Baby på vej – den allerførste tid som mor og far