nb en sv da en id da da af da da da da fr da da da da da da da da da da da en de da en en en en en en en en da en nb da da da da da da da da da da da de en de da da da da da en da da nn da en da lv da en en da da da nl sv en da da en de da da da nb da da da da da da da hbs_lat da da da es da da da da da hbs_lat da da da en da da da de en da da en da en da da da da da da fr da da da da da da da da en da da da da nb da da da da da da da da da da da da sv da da en da da en da da da en da en en da da da et da da da da pt da nl da da da da en da da da da da da da en sv da da da da da da da da da da de da da da da da da da en da da da da da da da da da da en da da da da sv da da da da da da fi da de da da da da da en en sv da en da da en fr da en en da da da da da da da da da da da en da sv da da da en da da en da da da en da da da da da da da da da en fr da en da da da en en da da en da da da da da en da da en da da da da en en da da en da de nb da da de da da da da da da sv nb da da sv da da da de da da da da da nb da da da en da da da en pt da da en es da da en da da nb da da da da da da da da da nb da da da en da da da en da da en da da en mg da da da nb da da da da da da da da da da nb da da sv nb da da da da en nb da fi da da da da nb es da da da da eo da de da da da sv nb pl da en da de da da da da nb da da da nb da da da da da da da da da da da da da da en da da da en da da da da en da da da da en en da nb da en da da en en da en da da da da nb de fi da da da de da nb da da da da nb sv en da ceb da da da fi da da da fi da da da nb da en da da da da da sv da da da da da nb da da da en da da de da da de da da nb da da da da da fr da da da da da da nb da da da da da da da da da da da da da da nb sv da da da da tr da da da da da da da da da nb sv nb da da da da en da da da da da da da nb sv da da en da da nb da da da da da nb sv da da da nb da da da da da da da da da nb da it da da da da da nb da da da da da nb sv da da da da da gl da da da sv da da da da da nb sv da da da da da da da ja da da nb da sv da da da da da da da da da da da nb da da da da nn da da da da da da da nb de en da da da tr da da nb da da da da nb de sl da da da da da da da fr da da da nb da da nb de da da da da da da da da da da da nb sv de da da da en da da da da nb da da da da da da da da da sv pt da da da de da da da en da da nb da da da da da sv da da da da fr da da da da da de sv da da da da da da da da en da da da da da da de da da da da da en da da nb nb da nb da da da da da eu da de vi da da da mg da sl da de da da da da da da da da is da da da sv fr da da da sv da da da da da da da da da da nb da da da da da en en pt
Det britiske parlament og den britiske befolkning er uenige. Det er ikke lykkedes for den britiske regering at få en ”skils­misse” mellem Storbritannien og EU, der har kunnet blive vedtaget i det britiske parlament. Den britiske premierminister May har lavet en aftale med EU, hvor Storbritannien i realiteten forlader EU, men bare ikke får lov til at være med til at bestem­me udviklingen. Der skal stadig være en toldunion, og EU skal bestemme over den britiske nationale grænse mellem Storbri­ -tannien og Irland.
Med trusler om bål og brand fortælles den britiske befolk­ning, at den har begået en fejl ved at ville forlade EU. I det briti­ske parlament opføres ”et skuespil for folket”, og det genopføres i alle EU-­landenes presse som en advarsel mod at være obster­nasig. Nu er spillet endt med en
foreløbig udsættelse om at kom­ me ud af EU. Mon ikke det ender med, at der kommer en ny folkeafstemning mellem Theresa Mays ”aftale” eller om alligevel at blive i EU, som det gik med danskernes nej til en EU­-union?
Enhedslisten har udsendt sit program om sin politik op til EU­parlamentsvalget. EU skal laves om indefra! Den samme udvikling, der er sket i Socialdemokratiet og SF er nu kommet til Enhedslisten.
Når man ser Enhedslistens ophav, med partier, der ville ændre verden til fordel for befolkningerne, kan det un­dre, at de tror, at kapitalen vil lege med dem. Måske har Enheds­listen ikke længere sin baggrund på de danske arbejdspladser, men i det københavnske småborgerlige miljø.
Der er nu kun en måde for at forhindre, at EU udvikler sig til Europas forenede stater. Selv om Folkebevægelsen mod EU er en tværpolitisk organisation, er det det eneste sted, der kan stemmes for at fastholde kampen for at komme ud af EU.
Formanden for EU­-parlamentet, den italienske Antonio Tajani har givet udtryk for, at Mussolini gjorde mange gode ting for Italien. Ud over at erklære krig mod hele verden sammen med Hitler, skabe racelove, myrde politiske modstandere og lade Italien i kaos og økonomisk sammenbrud, fik
Mussolini da også udbygget den italienske infrastruktur som veje, broer og byg­ninger.
Selv om Tajani har forsøgt at trække ”følehårene” til sig, er han blevet bedt om at forklare, hvad han mener. Det fascistiske diktatur, racelovene og de mord, der blev gennemført, må beteg­nes som det mørkeste kapitel i Italiens og Europas historie.
EU har til hensigt at opfylde sin del af Paris­aftalen om nedsæt­telse af ud-ledning af ”drivhusgasser” med 40% inden 2030. I kommissionen snakkes der om op til 45%. Nu er den største er­ erhvervs lobbyorganisation gået ind og har blandet sig. De vil som sædvanligt påvirke politikere i EP både med kontanter og løfter. Uden at sige det direkte er det deres opfattelse, at det kan betale sig at forurene.
Det er et problem for demokratiet, at det kan betale sig for erhvervs-lobbygrupperne at påvirke politikerne, ikke mindst når det betyder skade på miljøet og folkesundheden. Det anslås, at der er omkring 50.000 ansatte lobbyister til at påvirke EU’s poli­tik. 90% af dem kommer fra kapitalen.
EU har gennem ”den sociale søjle” pålagt, at alle mænd i EU’s medlems-lande skal have mulighed for at have 4 ugers barsel. Moderen kan ikke ”overtage” de 4 uger. I Danmark har vi oplevet, at mænd gerne vil have længere barselsorlov, men selv om der er en lov om ligeløn, betyder det mange gange et indkomsttab i den enkelte familie. Fagbevægelsen ser det som et fremskridt, at EU indfører en barselsorlov for mænd på 4 uger. At det sker gennem den ”sociale søjle” ses ikke som et problem. I snakken om bedre barselsorlov har EU-tilhængeren fra Socialdemokratiet, der har været medlem af EP, Ole Christensen, givet udtryk for, at bedre barsel for
mænd burde have været en del af ”den danske model”. Han advarer mod, at når EU blander sig i det danske arbejdsmarkedsforhold, vil det betyde, at alle områder på den danske model kommer under angreb.
Økonomien buldrer derudaf. Virksomhederne tjener masser af penge. Der ansættes arbejdsløse, så mange, at der er ”mangel” på arbejdskraft. Der er brug for at hente arbejdskraft fra ”3. lande” udenfor EU. Selv i Syd- og Østeuropa, hvor arbejdsløsheden har været stor, ansættes der
arbejdsløse. Hele EU er i vækst, men … Der er skabt flere arbejdspladser, men der er ikke skabt flere arbejdstimer. Arbejdet er blevet fordelt på flere hænder. ”Working Poor” er blevet et almindeligt begreb på arbejdsmarkedet. Mennesker ansættes på timekontrakter, helt ned til garanti for 0 timer, periodemæssigt arbejde eller såkaldte ”arme og ben”-virksomheder, uden rettigheder.
I et forsøg fra EU’s side på at løse op på den handelspolitiske hårdknude, der er opstået mellem EU og USA, er EU-kommissionenkommet amerikanerne i møde, hvor det ikke rammer europæiske
producenter. EU har derfor godkendt sojabønner som ”bæredygtigt” biobrændstof. I virkeligheden udleder soja og palmeolie langt mere CO2 end diesel, hvis der tages de direkte effekter med i regnestykket. At bruge soja som biobrændsel i stedet for som dyrefoder vil få bønder til i
stigendende grad at rydde skove og forhindre skovene i at optage CO²en.
At være en del af EU’s indre marked er ikke altid lykken. Arbejdskraftens såkaldte frie bevægelighed har betydet, at slavehandel og udnyttelse af mennesker efterhånden er blevet et hverdagsbegreb i dagens Danmark. Med EU’s regler i ryggen har danske vognmænd fået chauffører fra
Filippinerne til EU’s medlemsland Polen, og med EU’s regler kunne man så løndumpe i det øvrige EU.
Brugen af arbejdskraft indenfor medlemslandene kan også diskuteres. Det kan efterhånden tælles på en hånd, hvor mange virksomheder, der har opfyldt danske løn- og arbejdsforhold i Metroen. Andre byggerier, med arbejdskraft fra andre EU-lande viser, at en arbejder ikke er noget værd. Hvis arbejdere forlanger en timeløn til at leve af, plus tillæg for at arbejde op til 60-70 timer om ugen, somme tider 7-8 uger i træk, bliver arbejderen og familien truet på deres liv. Danmark skal ifølge EU sende de forskellige projekter i EU-udbud, selv om det betyder, at almindelige arbejdere udsættes for trussel på liv og helbred, hvis de forlanger at kunne leve af deres arbejde.
EU- parlamentets transportudvalg vil sikre, at den sociale dump- ning inden for transportbranchen forsætter. Et flertal i udvalget har vedtaget, at EU’s indre marked går forud for chaufførerne og de små vognmænd. Medlemmer af den konservative gruppe og liberale kræfter i udvalget (de har flertal i EU-parlamentet) er for at fastholde, at chaufførerne skal kunne aflønnes og arbejde under de arbejdsforhold, der gælder i det enkelte EU- land. Omkring retten til at importere arbejdskraft fra 3. lande (udenfor EU) skal det også være op til det enkelte EU-land at give arbejdstilladelser til mennesker fra Asien, der ser et håb om arbejde og et liv. Problemet er
ikke chauffører fra Asien, men retten fra EU til at behandle mennesker som en billig vare.
Da SHELL’s olieterminal i Fredericia skulle ombygges, var en af underentreprenørerne Solesi fra Sicilien. Virksomheden tiltrådte en overenskomst med 3F, men tilsidesatte alligevel de danske regler og underbetalte de ansatte. Derfor blev Solisi idømt en bøde ved den danske Arbejdsret på 14 millioner kr.
Da arbejdet var overstået, og deres ansatte var rejst hjem, an- kede Solisi sagen til en italiensk domstol. Den italienske domstol (på Sicilien) har givet rettens ord på, at den danske Arbejdsrets dom ikke skal respekteres. De danske arbejdsmarkeds- og lønforhold skal kun gælde danske arbejdere,
og udenlandske virksomheder kan udføre arbejde overalt i EU (det indre marked) efter hjemlandets løn- og arbejdsforhold. Dommen fra den danske arbejdsret er altså i uoverensstemmelse med retsprincipper i italiensk ret, EU-regler og den europæiske menneskerettighedskonvention.
I det liberale EU skal alt være en vare. Alt kommunalt, regionalt(endnu) og statsligt skal sendes i udbud. Udlicitering eller privatisering. Hvad der kan laves eller tjenes penge på skal ud til private virksomheder. Gerne på tværs af EU-landegrænser. Det giver da arbejde i de enkelte kommuner, når EU-udbudsdirektiver skal overholdes. Hellere bruge arbejdstid på udbud end på udsatte mennesker. I en række kommuner har borgerne haft en aftale om snerydning og saltning af veje og fortove. Det er EU-ulovligt. Fremover må de berørte borgere, der hidtil har betalt deres kommune for rene veje, finde en privat vognmand, der kan udføre den samme snerydning og saltning. Find en pris, hvor der også er profit, for en dårligere ydelse.
De sidste mange uger har ”De Gule Veste” demonstreret mod afgifter på ”benzin og dieselolie” til biler. Afgifterne er kun en lille del af Macrons politik. Andre dele er højere pensionsalder og mindre social- og helbredsordninger. Frankrig er medlem af Euro-zonen, og de regler og bestemmelser, der ligger til grund for at være medlem af den fælles europæiske økonomi (den monetære union) betyder, at det statslige budget og evt. underskud kun må være en bestemt andel af BNP. I Frankrig, hvor der indtil videre er 4 dræbte og over 500 kvæstede, har det betydet, at den franske præsident Macron bliver nødt til aflyse afgifter og såkaldte reformer. Der er stadig tusindvis af de franske borgere på gaden for retten til at kunne leve et liv. Et af den franske præsidents løfter var, at mennesker på mindsteløn skulle have 100 euro mere til rådighed. Det betyder ikke, at kapitalen skal betale 100 euro mere, men at staten (samfundets medlemmer) skal betale det.
Det er en fordel at være et stort land i EU eller at have den ”rigtige” politiske opfattelse. Der er lavet et kompromis mellem Italien og EU. Selv om EU truede med bøder og ingen tilskud til Italien, har EU-kommissionen accepteret, at det italienske finansbudget hæver underskuddet på statsbudgettet. Der bliver stadig plads til, at ”de gamle”, der har skabt samfundets værdier, ikke skal arbejde til de dør (pensionsalderen sænkes). Det betyder samtidig, at de unge må undvære støtte til uddannelse, men dog får støtte til uddannelse af den ”nødvendige” arbejdskraft. EU-kommissionen mener dog stadig, at den folkevalgte regering i Italien er på gale veje.
Det europæiske “formandskab” går på skift mellem medlemmer af EU, med ½ år ad gangen. I det seneste halve år har det været Østrig. I det næste halve år er det Rumænien. I Østrig var det største problem den vandrende arbejdskraft, hvor der i samme stil som Kurt Beiers lejre i Padborg findes ”lejre” rundt om i EU, hvor den vandrende arbejdskraft tilbydes en ussel tilværelse.
Det østrigske formandskab har oplevet, at ”billig arbejdskraft” har betydet, at østrigske chauffører mister deres arbejde på grund af den frie bevægelighed i EU. Det er samme emne for Rumænien, men med et andet udgangspunkt. De tilbyder den vandrende arbejdskraft til lønninger, man ikke kan leve af. Det er hele grundlaget for EU.
De danske dagpenge et angreb på faglige organisationer
I et kapitalistisk system er ”man” i perioder uden arbejde. Som arbejder er der tider, hvor kapitalen ikke har brug for vor arbejdskraft. I fremtiden skal du være medlem af en a-kasse i 1 år og have arbejdet i mindst 9 måneder, hvis du skal kunne modtage dagpenge. Men hvis du kommer fra et andet land i EU, kan du få danske dagpenge og tage denne ”sociale” ydelse med til ”hjemlandet”. En emigrant, der arbejder på en dansk virksomhed i 6½ år, på slagteri eller har gjort rent på din virksomhed, kan ikke få dagpenge. Hvis du kommer fra udlandet og kan fortælle, at du er medlem, efter de regler hvor du kommer fra, kan du modtage danske dagpenge efter 1. dag og tage dem med hjem i et ½ år). Hvorfor derfor være en del af a-kasse og den faglige organisering?
Overenskomster og den frie bevægelighed
I Finland er overenskomsterne gældende for alle på arbejds- markedet, uanset om virksomhederne er med i arbejdsgiverforeningen. Det har en liberalistisk tænketank, Libera, opfattet som værende i strid med EU og det indre marked og har derfor klaget til EU. De bindende aftaler skulle skade den finske økonomi og forhindre, at udenlandske virksomheder kommer ind på det finske marked.
Det er dog ikke anderledes, end at det kun er mindstelønnen, der er bindende, med det tager man den værste brod af den sociale dumping. Det er ulovligt, at mennesker arbejder for 15–20 kr. i timen som i det øvrige EU.
Det er denne lovgivning, de finske liberalister mener, er i strid med det indre marked.
Der forhandles i øjeblikket en ny rammeaftale mellem EU og Schweiz for samhandel og den frie bevægelighed. I den aftale, der blev indgået i 2004, skal alle udenlandske virksomheder give myndighederne besked om arbejdet og samtidig lægge et depositum, der skal sikre, at de gældende overenskomsters mindste- løn overholdes.
EU-kommissionens opfattelse er, at Schweiz skal følge EU’s nye udstationeringsdirektiv, der skulle afvise ligeløn for samme arbejde samme sted. Tolkning er op til EU-domstolen (det indre marked). Den schweiziske kontrol har de sidste 5 år givet 20.000 bøder til virksomheder, der ikke har opfyldt de schweiziske krav
.EU’s sociale dumping skal altså også gælde i Schweiz.
Den danske forsvarsminister, Claus Hjort Frederiksen (det var ham, der som finansminister har fået nedskåret de sociale områder i Danmark), vil have en debat om den militære undtagelse. ”Truslen” fra Rusland om krig og erobring gør det nødvendigt at være med i EU’s militær, mener han.
Der skal dog ikke være en europæisk hær, da Danmark er med i NATO og stadig vil være USA’s dikkende lammehale. Men Danmark skal være med ved bordet, når der snakkes militær. Der kan stilles spørgsmål ved ønsket om at sige nej til en europæisk hær, når Tyskland og Frankrig vil have den.
Det er vel musen og elefanten.
Med EU’s fjerde jernbanedirektiv skal al dansk togtrafik sendes i udbud hos private togvirksomheder. Hidtil har det kun været dele af det danske jernbanenet, men nu skal det være alt eller de dele af jernbanenettet, hvor der kan skabes profit. Der, hvor det ikke er muligt, må den danske stat (DSB) gerne køre.
Som alt andet skal det at transportere mennesker fra punkt A til punkt B være en vare. Samtidig åbnes der op for med EU’s Jernbaneagentur, at EU skal bestemme om togmateriale og sikkerhedsbestemmelser. Hvis nationale sikkerhedsbestemmelser skulle være i uoverensstemmelse med EU’s regler med hensyn til konkurrence, vil det være EU’s regler, der vil være gældende.
DSB forsøger at imødekomme den kommende konkurrence ved at melde sig ind i arbejdsgiverforeningen
og vil ændre lønog arbejdsforhold for de ansatte.
EU vil gøre det lettere for vandrende arbejdskraft af få dagpenge i Danmark
En revidering af EU’s direktiv om social sikring kan betyde, at det bliver muligt for alle borgere i et EU-medlemsland at nøjes med at arbejde én dag i Danmark for at kunne tage dagpenge med ud af landet i op til seks måneder. Hvis arbejderen har optjent dagpengeretten hjemme, er en dags arbejde i Danmark altså nok, hvis det står til det nye forslag, der er stillet i EU-parlamentet. Det skriver Faglig EU-debat, der udgives af Folkebevægelsen mod EU.
Det nye i forslaget er, at arbejderen kan tage dagpengene med hjem, hvis vedkommende har opnået dagpengeret derhjemme. Det betyder ofte, at danske dagpenge er meget mere værd der.
Medlem af EU-parlamentet fra Folkebevægelsen, Rina Ronja Kari frygter for det danske dagpengesystem, hvis forslaget vedtages. – Jeg kan frygte, at flere bliver udnyttet af grådige arbejdsgivere, hvis guleroden er dagpenge med hjem i seks måneder. Det er ikke svært at forestille sig, hvem der vil se en fordel i det i lande, hvor lønnen er lav. Det vil betyde dårligere arbejdsvilkår både for polakken og danskeren, siger Rina Ronja Kari.
Hensigten med direktivet er at garantere, at EU-borgere ”trygt” kan flytte rundt i Unionen efter job, fordi den sociale sikring følger med. En sådan revision kan nu føre til undergravning af hele det danske dagpengesystem, og føre endnu mere social dumping og dårligere arbejdsvilkår for både de udenlandske og danske arbejdere med sig.
– Det vil have store konsekvenser for vores dagpengesystem. Det er en direkte vej mod en harmonisering af dagpengesystemet over hele Europa, fortsætter Rina Ronja Kari.
De nye regler blev godkendt af et flertal af EU-landenes beskæftigelses- og socialministre på et ministerrådsmøde i slutningen af juni, selvom Danmark og 10 andre EU-lande, hovedsageligt fra Vesteuropa, var imod.
Regelændringer skal en tur gennem EU-parlamentet. Det betyder, at der formentlig vil gå et par år, før de træder i kraft. Folkebevægelsen mod EU har klart bebudet at give forslaget modstand, og peger på at det er endnu en vigtig grund til at forstærke kravet om at forlade EU – og, tilføjer vi, en alvorlig udfordring for fagbevægelsen, der kalder på omtanke, reaktion og aktion.
Den italienske regering, der består af højreorienterede (natio-nalistiske) politiske partier og hvad der bliver kaldt ”5-stjerne bevægelsen”, har sendt et forslag til et statsbudget til EU. Alle medlemslandes budgetter(også det danske) skal godkendes af EU-kommissionen før vedtagelsen i det enkelte lands parlament.
I Italien er den nyvalgte regering blevet træt af, at kapitalens opsving ikke skal komme befolkningen til gode og har valgt at gå mod EU’s økonomiske ”monetære” krav. Selv om der stadig er stor arbejdsløshed i Italien, især blandt de unge, er det den italienske regerings opfattelse, at det økonomiske opsving skal komme flere til gode. Der skal være plads til lønstigninger og pensionsalderen skal sænkes. EU har klart sagt nej til det italienske budgetforslag, men den italienske regering fastholder budgettet. Formår EU at ændre det italienske budget og fastholde den italienske befolkning i tilbagegang?
Udenlandske spekulanter, banker, advokater og andre djævelske folk har frarøvet de europæiske samfund over 410 milliarder. En bevidst handling, der har skulle skaffe profit. Kapitalismens etik er hele tiden at maksimere sin profit og intet andet. Når en af EU’s 4 ”friheder” er kapitalens frie bevægelighed, er det ensbetydende med, at kapitalens profit flyttes til lande, hvor ”beskatningen” er lavest mulig. At det er lykkedes spekulanter, banker og deres medvirkende at stjæle de skatter, som almindelige mennesker har betalt i skat, skyldes at en af EU’s ”friheder” er kapitalens mulighed for ”flugt”, lige som Luxemburg gav de virksomheder, der ikke ville betale skat i de indkomstgivende lande, mulighed for at flytte deres profit til skattely.
Som tidligere nævnt er det ifølge EU’s regler muligt at oprette en virksomhed i Rumænien, og efter lokale løn- og arbejdsforhold sende en chauffør til den anden ende af EU og nøjes med at betale ham efter rumænsk ”aftale”. Det har betydet, at mennesker, ifølge deres kontrakter, skal leve og bo i deres førerhuse i lastbilerne. Chaufførerne aflønnes efter kørte kilometer. Ingen kørsel, ingen penge!
Folkebevægelsen mod EU har stillet forslag om, at EU’s udstationeringsdirektiv følges, også for lastbilchauffører: ligeløn for lige arbejde. Tyskland og Frankrig har allerede nu lagt sag an mod EU, om at landenes mindsteløn overholdes.
I Norge er der indgået en EØS-aftale. Den norske befolkning har 2 gange besluttet, at Norge ikke skal være medlem af EU. Der er i stedet lavet en EØS-aftale af de EU-ivrige politikere i Norge. Aftalen betyder, at EU’s lovgivning skal godtages af det norske Storting. Som politikere er flest: ”EU er grønne skove og evig lykke”. Hvad EU beslutter, bliver norsk lovgivning. Den norske jernbane har hidtil sikret de yderste områder, men har ikke været profitgivende. Den norske strøm fra de norske elve har skaffet det norske samfund energi til lys, varme og industri, men skal nu sælges til den højeste bydende (EU’s energilovgiv- ning ACER). Alt i samfundet skal være en vare, selvom om det kan betragtes som en nødvendighed for menneskene i samfundet.
Nu har EU-kommissionens formand Jean-Claude Juncker foreslået, at der ikke længere skal være skift mellem sommertid og vintertid. 4,6 millioner borgere havde været inde på EU-kommissionens hjemmeside og givet deres mening til kende.
4 ud af 5 mener, at der ikke længere skal skiftes tider. Indførelse af sommertid blev til for at hjælpe virksomheder med at kunne udnytte sommerens lyse timer. Jean-Claude Juncker foreslår nu, at der altid skal være sommertid i EU. Om det er for at fortælle briterne, at det er EU, der bestemmer, selv om Greenwich-tid har været en global tidsfaktor med en opdeling af jorden i tidszoner, eller et forsøg på at ændre tiden, er uvist. Samtidig siger Jean-Claude Juncker, at det er et nationalt spørgsmål om sommertid og vintertid og ikke noget, EU skal afgøre. Det kan betyde, at kl. er 8.00 i London, 9.00 i København og 10.00 i Malmø.
Fra 1. september er det blevet forbudt at fremstille hallogenpærer. LED-pærer sparer energi og vil betyde CO2-besparelse i EU. Om det er et altomfattende forbud, vides ikke. 95% af verdens bilpark bruger hallogen-pærer. Enten H4 eller H7 til oplysning af vejene. Er det endnu et skjult tilskud til bilindustrien eller endnu en dødsfaktor på landevejene. De fleste biler har kørelys, men en EU-forordning gør, at baglyset ikke skal være tændt (der skulle spares energi). Det viste sig, at forordningen kostede flere penge på både dødsulykker og kvæstede på hospitalerne, så der kom en ny forordning, hvor en sensor automatisk skal tænde baglyset, når det er mørkt. At fremstille den automatiske sensor koster mere i energi end de to 5-W-pærer kan spare i bilens levetid.
Selv om Danmark gennem mange år har været netto-yder til EU’s budget og regnskab, betyder det ikke, at Danmark fremover
skal betale mindre. Vi skal i 2019 betale 12% mere end i 2018. Vi betalte 17,7 milliarder i 2018 og skal i 2019 betale 19,7 milliarder, samtidig kommer de toldindtægter, som landet har modtaget som EU-moms. I alt skal der betales 22,3 milliarder. Der hensættes samtidig 700 mio. kroner til en såkaldt EU-reserve, da EU ikke ved, hvad regningerne i den sidste ende løber op i. Allerede sidste år satte regeringen 700 mio. af til EU-reservepuljen. Det skal der afsættes hvert år frem til 2022, da det frygtes, at der kommer en ekstra regning, når briterne forlader EU næste år.
Som vanligt har Jean-Claude Juncker holdt sin ”State of te Union”-tale ved EU-parlaments åbning efter sommerferien. Efter at de europæiske lande gennem århundreder har stjålet Afrikas rigdomme, søger afrikanere til Europa. Det er blevet EU’s største
problem, og det skaber nationalisme og racisme i hele EU. Juncker mener, at Fort Europa skal beskyttes mod migranter og flygtninge. Der skal oprettes et bevæbnet grænsekorps på 10.000 soldater, der skal forhindre, at der kommer ”fremmede” ind i EU. Det er ikke afklaret, om grænsekorpset skal være en del af PESCO, som er den militære opbygning, der skal bruges til at forsvare EU’s interesser, både internt og eksternt.
Mens tusinder af mennesker drukner i Middelhavet, skændes EU om muligheden for at hjælpe dem. Menneskesmuglerne indretter
deres ruter fra Afrika til EU, efter hvilke der lykkes. Ruterne er flyttet fra Tyrkiet og er nu i Spanien. For smuglerne drejer det sig om ussel mammon. For de mange flygtninge og migranter drejer det sig om at om at overleve og få et liv som menneske.
Efter at have udplyndret Afrikas naturrigdomme undrer ”den frie liberalisme” i EU sig over, at dele af den afrikanske befolkning vil
opleve en del af muligheden for at kunne leve et liv. Når migranter ikke kan forhindres i at flygte til EU, må der bruges ”andre midler”. Det er nået så vidt, at et medlem af Dansk Folkeparti har foreslået, at den spanske kystvagt skal skyde ikke mod, men direkte på de migranter, de møder, som forsøger at komme til EU. DF må stadig betegnes som en ”light”-model af den racisme, der er i de øvrige lande i EU, der præger EU med deres åbenlyse racisme: ”EU for hvide europæere”.
Dansk landbrug frygter, at der skal komme afrikansk svinepest til Danmark. Almindelig svinepest er blevet afskaffet i Europa ved at fjerne alle de besætninger, hvor der var mistanke. Afrikansk svinepest vil slå de fleste svin ihjel, men vil ikke udgøre en fare for mennesker. Afrikansk svinepest nærmer sig Danmark. Hos en dansk svinefarmer i Litauen er 20.000 svin blevet slået ned. Som modtræk har det danske folketing besluttet at opføre et hegn mod Tyskland, dog med huller. Der skal stadig være huller ved grænseovergange.
Det skal forhindre, at ”vildsvin” krydser den danske grænse fra Tyskland. Det viser sig nu, at den største udfordring for det danske landbrug ikke er vildsvin, men EU’s frie bevægelighed mellem landene. Den afrikanske svinepest vil gennem brugen af billig udenlandsk arbejdskraft i det danske landbrug føre til, at den danske eksport af svin kan forsvinde. EU er godt på vej til at ødelægge
ryggraden i det danske samfund: Spiselige produkter uden sygdomme. I det danske samfund kan det konstateres, at der er
dygtige landmænd, der både tjener egne og samfundets interesser, og så er der en flok bønder, der ikke kan se udover deres
Det britiske LO, TUC er af den opfattelse, at de britiske løn- og arbejdsforhold vil blive dårligere, når Storbritannien forlader EU.
Mange af Storbritanniens overenskomster bygger på EU’s mindstekrav. Der kommer til at mangle minimumskrav om arbejdstiden,
barsels- og forældreorlov og ligeløn. Uden EU forsvinder de rettigheder, der kommer fra EU.
Det britiske LO, TUC er dog samtidig af den opfattelse, at det er den udvikling, alle europæiske arbejdere kommer til at opleve. Magtbalancen er tippet væk fra lønmodtagerne i løbet af de seneste 10 år, Der er investeret i teknologi, men hvis der ikke
investeres i lønmodtagerne, vil det være et ræs med bunden.
Lønmodtagere får at vide, at de skal være glade for bare at have et job. Verden er af lave, men det må være op til TUC at sikre
arbejdernes løn- og arbejdsforhold i Storbritannien, ikke at sikre kapitalens krav fra Bruxelles.
I EU’s sydlige medlemslande er der stadig stor arbejdsløshed. I Spanien, Italien og Grækenland er over 20% ledige. Landene er bundet på hænder og fødder af EU’s økonomiske styring af medlemslandenes politik. For at ”løse” EU’s arbejdsløshed bliver der hvert år givet støtte til de områder, hvor industrien har problemer.
”Egnsudviklingsstøtte”. Der skal skabes muligheder for, at virksomheder skaber arbejde til de mennesker, der lever og bor i områder, der må betegnes som ”Udkantsområder”.
Der ydes EU- og national støtte til, at virksomheder ”skaber” arbejdspladser. Danske selskabsgiganter som Vestas og LEGO har opdaget mulighederne for en større profit. Der åbnes fabrikker i udlandet med tilskud fra EU og nationale ”udviklingstilskud”. Vestas og LEGO åbner ikke fabrikker i andre EU-lande for at ”afskaffe” arbejdsløsheden. Samtidig med at virksomhedernes arbejdskraft bliver billigere, fyres arbejdere i Danmark. Det er samtidig dine og mine skattekroner, der betaler EU’s støtte til at bygge firmaernes ”nye” fabrikker.
Bag EU’s glasfacader blev der stillet forslag om, at der kun skulle være baglys på køretøjer i EU, når det er mørkt. Det blev besluttet for at kunne spare energi. At det har vist sig, at mennesker glemmer at tænde lyset i skumringen og tåget vejr, har betydet, at mennesker er blevet slået ihjel, og udgifterne til behandlingen af kvæstede personer langt overgår de besparelser, en slukket baglygte medfører. Det er nu lovpligtigt, at baglygter skal tænde automatisk med en sensor, der ved fremstillingen koster mere end brugen af 2 10 watt-pærer i 10 år.
Det danske Folketing har i et forsøg på at mindske carbotagekørsel i Danmark besluttet, at på de rastepladser, der findes ved de danske motorveje, må der kun være ophold på 24 timer.
Det skal ikke være meningen, at udenlandske lastbilchauffører, mens de venter på deres næste kørsel i Danmark eller forsøger at overholde køre- og hviletidsbestemmelserne, (de ugentlige hvil på 48 timer) holder på rastepladser, hvor de beslaglægger parkeringspladser for de danske weekend bilister. De udenlandske chauffører er ansat på 3 mdr.-kontrakter, med ophold i deres lastbiler i alle 3 måneder. EU-domstolen er ved at lægge sag an
mod den danske stat. Ikke fordi mennesker tvinges til at leve på 3-4 m2 i tre måneder, eller at de tvinges til at bo uden bad og toilet i industriområder, mens de venter på den næste tur, men fordi EU’s indre marked er en del af EU’s liberalistiske politik.
Alt for muligheden for profit!
Omgåelse af endnu en dansk undtagelse Da Claus Hjort Frederiksen var finansminister, havde Danmark ingen penge. Nu er Claus Hjort Frederiksen blevet ”forsvarsminister”.
Der er nu råd til en væsentlig forøgelse af ”forsvarsmidler”. Selvom Danmark har en undtagelse fra EU’s opbygning af EU’s militær, har Claus Hjort Frederiksen tilsluttet sig det
militære samarbejde, hvor det danske ”forsvar” skal indgå i videreudviklingen af EU’s militære samarbejde. Fort Europa og deres interesse i verden skal forsvares, gerne i samarbejde
med NATO, men også hvis EU’s egne interesser vil være truet. Der skal bruges 100 millioner kr. på at opbygge en militærbase i Litauen og 100 millioner kr. på at forhindre, at flygtninge og migranter kommer over Middelhavet.
Det er besluttet, at der ikke må bruges dyreforsøg til kosmetik, medicin og udviklingen af nye ”forbrugsvarer”. Der har gennem tiden været brugt mange dyr af den slags, som vi mennesker betragter som kæledyr eller små ”nuttede” dyr. Alle dyr fortjener et godt liv; men i naturen drejer det sig om liv og død. Øverst i hierarkiet for dyrene står mennesket! Udviklingen har givet os muligheden for at ”tænke” og dermed bestemme over de andre dyr. Vi har tænkt og bestemt, at det er bedre, hvis mennesker ”frivilligt” gerne vil bruges som ”forsøgsdyr”, end at en hund eller en kanin risikerer at lide smerte. Men der er forskel! Hvis det er dyr, der indgår i vores daglige indtagelse af foder, gør det
i EU ikke noget, at de stuves tæt sammen i lastbiler og transporteres gennem EU for at kunne blive slagtet, hvor det er billigst,
og der kan tjenes mest. Med udgangspunkt i EU’s indre marked transporteres hver dag hundredevis af danske slagtesvin flere hundrede kilometer til Tyskland, hvor de slagtes på danskejede slagterier af billig arbejdskraft (i stor grad af polske ”kolende” arbejdere (lavlønsarbejdere fra Polen, der fragtes til Tyskland, kun med det formål at slagte og opskære grise). Der er forskel på dyr. Svinet, der minder meget om mennesket, spiser vi. En kanin eller et marsvin er blevet kæledyr. (Egen kommentar:
En kanin, godt tilberedt, smager godt). Erfaringen skræmmer: Tidligere kommissær for landbruget, Marianne Fischer Boel (V) mente, at ”det er forfærdeligt at heste transporteres til Italien
til slagtning”, men efter at være blevet EU kommissær at: ”Det indre marked er en gevinst”.
Den danske Europabevægelse har atter udnævnt den mest EU­ ivrige dansker. I år er det blevet formanden for Dansk Metal: Claus Jensen. Desværre har vi hos ledelsen af Dansk Metal oplevet, at efter Hans Rasmussens dage er opfattelsen, at EU kun har været til gavn for metalarbejderne. Solidaritet er blevet et fremmedord. Hvad der ikke ses er, at en stor del industrivirk­ somheder er flyttet til andre dele af EU (EU’s indre marked.) Nu vil formanden for Dansk Metal gerne have, at EU diskuteres i fagbevægelsen i Danmark. DA (Dansk Arbejdsgiverforening) har for nyligt henvendt sig til Folkebevægelsen mod EU, da EU vil blande sig i vores ”danske model”. EU vil bestemme over de enkelte nationers ”arbejdsmarkedspolitik”. Når Claus Jensen, formand for Dansk Metal, ikke vil høre på medlemmerne i hans egen organisation, burde han måske, i forbindelse med en fast­ holdelse af ”den danske model”, lytte til sine venner i DA.
Samtidig med at Storbritannien som et af de store medlemslande har besluttet at forlade EU, lader EU som om ingenting er sket! Økonomien arbejder stadig frem mod en overstatslig økonomi! Nationalt og ud fra et økonomisk synspunkt er Storbritannien mellem verdens 10 største økonomier. De penge, som UK har betalt til EU, skal nu betales af de tilbageværende lande. I stedet for at tilpasse sig medlemslandenes muligheder og evner vil EU­ kommissionen pålægge de enkelte medlemslande en økonomisk byrde, hvor det gælder om at redde EU frem for de enkelte med­ lemslande. EU har skabt sig nogle udgifter, der kan sammenlig­ nes med en national stat: Præsident, udenrigsminister og ikke mindst en minister for EU’s militære europahær, der opbygges nu (PESCO). Efter NATO’s og EU’s militære opbygning mod Rusland, bliver jeg nødt til at spørge: Mon russerne ønsker krig?
Kommunistisk Parti i Danmark
Den 13. december uddeler EU Sakharov-prisen for at ”hylde” mennesker, der har gjort noget for at fremme ”Demokratiet”. I god overensstemmelse med navnet på prisen er det i år besluttet, at prisen skal gå til den demokratiske opposition i Venezuela. Det er den samme ”demokratiske” opposition, der angriber regeringens tilhængere og lokaler. De myrder rundt omkring i landet, og deres ønske er at genindføre et samfund, hvor det er ”eliten”, der bestemmer. Den tidligere præsident Hugo Chávez gav de fattige retten til jord og stemmeret. I 17 af 22 regioner vandt regeringen flertallet ved det sidste valg. Hånd i hånd forsøger USA og EU at fortælle, at vi skal støtte den ”demokratiske” opposition. Det sker med sanktioner, med våben og medie-kampagne. Tildelingen af prisen fortæller mere om EU end om Venezuela.
Mens det kun er muligt for udenlandske lastbilchauffører at køre 3 transporter inden for de danske grænser, inden de igen skal ud af landet, er der dukket et hul op for turistbusser. Tomme turistbusser kommer fra Bulgarien og Rumænien og hyres af danske turistkontorer til at vise udenlandske turister rundt til danske turistaktioner. ”Kom og se den lille havfrue. Det er billigt. Vores chauffør får kun 30 kr. i timen”. Der er ikke sat begrænsninger for, hvor mange ture turistbusserne må køre i Danmark.
Atter en gang er det kommet frem i lyset, at virksomheder, velhavere og andre asociale elementer snyder de forskellige nationers skattesystemer og sender deres penge til skattely. Igen er der forargelse hos regeringer og i EU-parlamentet. Nu skal det stoppes, men atter en gang er det sygdommen, der skal ”helbredes”. Der kigges ikke på årsagerne til, at der kan snydes og bedrages. Der er lavet en sortliste over skattely-lande. På listen er Bahamas, Cayman Islands og Schweiz ikke nævnt. Listen må ikke indeholde lande, der er medlemmer af EU. En af EU’s såkaldte 4 friheder er jo kapitalens frie bevægelighed. En grundlæggende rettighed er at kunne overføre profitten til Luxembourg, Holland eller Irland. Herfra er det muligt at overføre profitten til skattely. Det er ligegyldigt, om det hedder Lux-leak, Panama Papers eller Paradise Papers. Det er den samme profit, der undgår at være med til at betale samfundets omkostninger.
Det er snart ikke til at få en ærlig mand, enten forlanger de en ærlig løn, eller også fortæller de om, hvordan virksomhederne snyder eller hjælper andre med at snyde. EU har derfor gennemført et direktiv, der er på vej gennem de nationale parlamenter, hvor det i hensyn til lov om forretningshemmeligheder skal være nemmere at kunne retsforfølge ansatte eller tidligere ansatte, der afslører ”forretningshemmeligheder”. De mennesker, der fortæller om snyd og ulovligheder, der er åbenlyst i strid med offentlige interesser, skal kunne straffes. Journalister, der finder ”sager” i offentlighedens interesse. Med indførelse af direktivet vil det betyde, at det ikke kun er den person, der har lækket oplysningerne om ”Paradise Papers”, men også de journalister der har fortalt om skattesnyd, der kan straffes. I Luxembourg blev en lignende lov netop brugt til at retsforfølge journalisterne og kilderne bag lækket. De to whistleblowere blev i første omgang dømt til henholdsvis ni og 12 måneders fængsel.
Da ”Round-up” blev præsenteret for landbruget og befolkningen var det et middel, der kun slog det uønskede ukrudt ihjel. Det ville kun gå ind i ukrudtets blade og kvæle planterne. Det ville ikke være muligt, at det trængte ned i grundvandet. Det er nu bevist, at glyphosat efterhånden findes i store mængder i grundvandet. Det er bevist, at glyphosat er hormonforstyrrende, børn og bier skades af det kemiske produkt. Der er samtidig mistanke om, at glyphosat er kræftfremkaldende. Den kemiske bekæmpelse af ukrudt har indtil nu været tilladt i EU uden mulighed for, at de enkelte medlemslande kunne forbyde glyphosat, af hensyn til konkurrenceevnen. Tilladelsen til brugen af sprøjtegiften udløber i december 2017. Der lægges op til at forlænge tilladelsen yderligere 10 år fra EU-kommissionen.
Det er muligt for Danmark at regulere den indenrigske transport i Danmark med maks. 3 ture foretaget af udenlandske chauffører på 7 dage. Kim Johansen, International Transport A/S, er blevet straffet for at bryde denne lovgivning. Virksomheden har fået en bøde på 140.000 kr. Den bulgarske chauffør, der er ansat i et bulgarsk virksomhed, der ejes af Kim Johansen, blev sendt til Danmark med en tom sættevogn, med det formål at køre gods i Danmark. Det danske retssystem har ikke taget stilling til, at den bulgarske chauffør skal bo og leve 3 måneder i lastbilen og kun får 31 kr. i timen for de kilometer, han kører. Uden at hænge nogen ud, er det ifølge 3F ret almindeligt, at danske vognmandsfirmaer har oprettet virksomheder i Østeuropa, hvor lønninger og arbejdsforhold er anderledes.
EU-parlamentet har forbudt 13 kræftfremkaldende stoffer, der anvendes på arbejdspladser. Dette er sket efter pres fra den danske og europæiske fagbevægelse. Men uret tikker. Som LOs næstformand Arne Grevsen udtaler: ”Det kan ikke være rigtigt, at man skal blive kræftsyg af at gå på arbejde.” Der er mindst 50 stoffer, der mistænkes for at være kræftfremkaldende på almindelige arbejdspladser. Desværre er mange af de kemiske kræftfremkaldende stoffer ikke forbudt, da LO og den øvrige fagbevægelse er af den opfattelse, at det skal være EU, der forbyder de kemiske stoffer, selv om det godt kan lade sig gøre nationalt. Vi skal så vente på europæiske politikker, så skidt med at det betyder, at danske arbejdere dør af kræft.
Social dumping i kommunerne
DTL – Danske Vognmænd udtaler i forbindelse med det kommende kommunalvalg, at det er lokalmiljøet og kommunerne, der mærker den sociale dumping først. De negative effekter sætter sig igennem i kommunekassen, når lokale vognmandsvirksomheder lukker, og de danske chauffører erstattes af lavtlønnede østeuropæere. Samtidig opstår der en kædereaktion med efterfølgende skattetab for de enkelte kommuner. Der tabes jobs hos regnskabsføreren, mekanikeren, hvilket efterfølgende vil give færre kunder i de lokale butikker. Øst-chaufførerne, der bor og arbejder i deres lastbiler, betaler ikke skat i Danmark, bruger nærmest ingen penge i de lokale butikker, og kommunerne må samle ”regningen” op, når chaufførerne renser deres oliefiltre og forretter deres nødtørft i buskene – og man lader skatteyderne betale for oprensninger efterfølgende.
”I et fælles europæisk arbejdsmarked har vi også brug for en fælles europæisk arbejdsmarkedsmyndighed”, udtaler EU- kommissæren for beskæftigelse, Marianne Thyssen efter Jean-Claude Junchers ”State of te union-tale”. Det skal sikres, at EU’s love og regler overholdes i alle EU’s medlemslande. Det gælder først og fremmest muligheden for brug af den frie bevægelighed. Myndigheden skal bruges til at forlige og løse tvister mellem medlemslande og forbedre forvaltningen af arbejdsmiljø og bekæmpelse af sort arbejde. Nationale arbejdsmarkedsregler og det sociale område skal dog altid være underlagt EU’s såkaldte 4 friheder.
Formanden for EFS, den europæiske faglige sammenslutning, er kommet med et alternativt bud: Vi håber, vi er ovre den værste del af den økonomiske krise, men arbejdsløsheden er alt for høj. Der er stadig 21% arbejdsløse i Grækenland, og i Spanien er der 17%. Samtidig er mange af de job, der er skabt, usikre. Det er midlertidige- og deltids arbejde. Over en fjerdedel af jobs i EU er ”atypiske” eller såkaldte ”selvstændige”, der ikke får en fair løn og samme rettigheder som almindelige lønmodtagere. Voksende ulighed, løn gab og fragtmentering af arbejdsmarkedet vokser kraftigt i EU, og flere er i risiko for at ende som fattige med social eksklusion. Mange selv om de er i arbejde (working poor). Der var i 2010 over 20 millioner fattige i EU.
Demokrati, arbejdsvilkår og miljø sætte på prøve
CETA-aftalen er trådt i kraft. DI og det danske landbrug er begejstrede. Varer kan nu importeres/eksporteres mellem EU og Canada uden told (en gammel ordning, der beskyttede landets egne producenter og gav gode penge til statskassen). Nu skal der kunne handles ”frit”, og de penge, der måtte mangle i statskassen, kan skaffes gennem nedskæringer og bedre mulighed for at sælge vore fremstillede produkter. Vort landbrug har brug for GMO-soyabønner, og hvad der ikke er bevist at være farligt eller giftigt for mennesker og miljø, er blevet lovligt.
Det er ikke sikkert, at befolkningen i EU eller Canada nu begynder at bruge/spise flere produkter fra EU og Canada, men det åbner en ladeport, hvor demokrati, arbejdsvilkår og miljøet sættes på prøve. Kapitalen vil nedsætte en domstol, der bestemmer, om kapitalismen skal have lov til at bestemme. Det er en domstol, der er over national lovgivning, over EU-domstolen og i sidste ende over FN’s beslutninger for jordens befolkning.
”At rejse er at …”
EU har vedtaget det fjerde jernbanedirektiv. Alt i offentligt regi, der kan skabes profit på, skal i henhold til konkurrenceevnen gøres privat. I Norge, der er uden for EU, men har lavet en EØS-aftale, trækkes EU’s jernbanedirektiv ned over hovedet på nordmændene.
Jernbanen og skibsfarten langs den norske kyst har bundet landet sammen fra syd til nord. Selv om den norske befolkning ikke vil være med i EU, har det nyvalgte norske Storting vedtaget at indordne sig under EU’s 4. jernbanedirektiv. Alle norske jernbanestrækninger skal udbydes til privatisering. De strækninger, hvor der er mulighed for at skabe profit, byder kapitalen ind på. Hvor det kun gælder om at binde samfundet sammen i de tyndtbefolkede områder, er kapitalen ikke interesseret.
I EU ses den største stigning i slave- og tvangsarbejde i verden. Det vurderes, at der på verdensplan er 21 millioner mennesker, der lever som tvangsarbejdere. De mange flygtninge og migranter, der kommer til EU, og specielt Sydeuropa, er i høj grad i risiko for at havne i slave- og tvangsarbejde. Rumænien, Italien, Grækenland, Bulgarien og Cypern er de EU-lande, hvor slavearbejde er mest udbredt, men risikoen for at havne i tvangsarbejde i de øvrige EU-lande er til stede.
Det findes også i Danmark. Over 120.000 flygtninge og migranter har i år nået EU, og mange af dem har betalt store beløb for rejsen. De er nu fanget i en gældsfælde og er endt med at måtte arbejde gratis. Men der er glæde hos de arbejdsgivere, især i landbruget, byggeriet og dele af servicesektoren, der forstår at udnytte den billige arbejdskraft.
Samtidigt med at det danske arbejdsmarked og politikerne vil rette ind efter EU-lovgivningen, så der skal være ret til at afholde ferie i det arbejdende år med mindst 14 dages betalt ferie, er det ikke alle i EU, der har råd til at holde ferie. Ifølge Eurostat var der i 2016 en tredjedel af EU’s ”borgere”, der ikke havde råd til at holde ferie som helhed. Mens der ”kun” er omkring 14% danskere (tallet er stigende), der ikke har råd til at holde ferie, er der i de sydlige og østlige lande i EU mellem to tredjedele og halvdelen af befolkningerne, der ikke har råd til ferie.
Jean Claude-Junchers løsningsmuligheder er beskrevet i EU kommissionens såkaldte hvidbog: der er 5 muligheder for EU. Det spænder fra ikke at gøre noget anderledes til et ”euro-landenes EU” (og dem der vil være med). Der er nu sat en onlinehøring i gang, og faglige organisationer er ”dybt skuffede” over, at der i EU-kommissionens ”hvidbog” mangler en social dimension. Der udstikkes mulige veje, men der mangler en vej der kunne sikre EU-borgernes tillid og entusiasme for EU-projektet.
Servicearbejdernes paraplyorganisation UNI kræver, at politikerne giver et ”bindende” løfte om, at der indføres en ”social fremskridtsprotokol” næste gang, EU-traktaten skal ændres. Den sociale protokol skal stå over de såkaldte ”4 friheder” i EU’s indre marked. UNI kræver, at der gøres op med ”social dumping og underminering af kollektive og individuelle faglige rettigheder og standarder”. En social søjle, der sætter arbejdere og deres familier først: ”troværdigt løfte om håb for arbejdende mennesker og for at lade det være rygraden i al fremtidig europæisk politik og strategi”.
Carbotage kørsel har været (og er) et problem, hvor mange chauffører fra lande med en betaling, der er social dumping, dominerer den danske transport af gods. De danske vognmænd har dog ikke ligget på den lade side. Med EU’s indre marked er der oprettet ”vognmandsvirksomheder” i Rumænien, hvor der aflønnes efter lokale aftaler. Efterfølgende fragtes chauffører til Danmark, overlades en lastbil og skal køre mellem steder, som de får besked på.
Chaufførerne betales efter rumænske forhold og kun for de kørte kilometer. De kører i hele Norden (krydser grænser) og har kontrakt på, at de skal være i deres lastbiler i 3 måneder. Ingen kørsel = ingen penge. De danske vognmænd, der bruger EU’s indre marked, har indtil videre kun haft en kommentar: ”så længe det ikke er ulovligt i EU”.
Den svenske regering har måttet lave en regeringsrokade, efter at der har været en læk af personfølsomme oplysninger. I god overensstemmelse med EU’s love og regler har det svenske transportministerium privatiseret driften af et it-system, der blandt andet indeholder hemmelige identiteter på svenske sikkerheds- og militærfolk. Mennesker med hemmelig adresse og beskyttede identiteter er også en del af it-systemet. Det er det amerikanske IBM, der med underleverandør i Tjekkiet, Serbien og Rumænien skal varetage de svenske borgeres sikkerhed. Selv om det har været en stor skandale i Sverige, med fyring af 2 ministre, er der ingen politikere der har stillet spørgsmål ved EU’s politik og krav om, at alt i samfundet skal gøres til en vare.
Når den danske familie har søgt ind på en rasteplads for at få et hvil, specielt om aftenen og i weekends, har det været svært at kunne finde et sted at parkere. Alle motorvejenes rastepladser er fyldt med udenlandske lastbiler, der skal finde et sted at sove og vente på næste transport. EU’s indre marked sikrer den sociale dumping, hvor carbotage-kørsel (indenrigstransport af varer) udføres af billig arbejdskraft, hvor chaufførerne flest er østeuropæiske. De ansættes på kontrakter af danske vognmænd, hvor deres ”hjem” er førerhuset på lastbilerne i 3 mdr. Vask skal foregå på rastepladserne (hvis der ellers er plads), og toilet-besøg foregår i buskadset eller om hjørnet ved en bygning i et industrikvarter, hvor de også overnatter. Der findes 1301 parkeringspladser på de danske rastepladser til lastbiler. Hver dag kører der 5000 lastbiler ind i Danmark.
Da Storbritannien som bekendt er på vej ud af EU (Brexit) skal EU’s agenturer i London flyttes indenfor EU’s grænser.
Mange af EU’s medlemslande vil gerne have disse agenturer i deres lande. Den danske regering er ingen undtagelse. Den har reserveret det nybyggede Copenhagen Towers, og har i sin ansøgning om, at EU’s lægemiddel agentur placeres i Danmark lovet at betale huslejen, el og varme de første 20 år, hvis Danmark vinder buddet. Reserveringen af Copenhagen Towers er godkendt i et fortroligt aktstykke i finansudvalget og må forventes at blive så dyrt, at adskillige kontanthjælpsmodtagere kunne få et rimeligt liv.
Det er samtidig kommet frem, at EU har bundet sig til en husleje i London frem til 2039, som vil beløbe sig til 348 millioner euro. Mon ikke EU-kommissionen finder et andet sted at anbringe lægemiddelagenturet, da de også må have hørt om Daxit.
EU-parlamentet har besluttet en lovgivning, der skal hindre virksomheder i at flytte deres profit til skattely-lande. Nu er det ikke uden grund, at Jean Claude Juncker er formand for EU-kommissionen, og med sin erfaring som tidligere premierminister i Luxemburg har han sikret, at de multinationale virksomheder stadig kan undgå at betale skat i de enkelte indtjeningslande. EU’s sorte liste over skattely-lande omhandler blandt andet ikke: Schweiz, Bahamas og Panama. EU’s konkurrencehensyn og virksomhedernes struktur må ikke forstyrres.
Når finanskapitalen bliver afsløret i hjælp til at omgå at betale skat, bliver der bare sagt: Fy, skam jer! Det gælder også Danske Bank og Nordea.
Selv om EU-kommissionen har haft den opfattelse, at EU kan lave handelsaftaler uden at spørge de nationale parlamenter, har EU’s egen domstol fastslået, at kompetencen til handelsaftaler skal godkendes af de enkelte medlemslande. Det gælder dog kun den frygtede ”over-nationale” domstol, der skal sikre kapitalens profit mod lovgivning, der beskytter arbejdstagere og miljøet. EU-kommissionen kan stadig lave handelsaftaler, hvor det ud fra et konkurrencehensyn gøres lovligt med klor-kyllinger, kød-klister, skifergas og lign. Fremtidige handelsaftaler vil blive skruet sammen, så de ikke kræver de enkelte medlemslandes godkendelse.
I Lissabon-traktaten gives der EU’s borgere mulighed for at opfordre EU-kommissionen til at fremsætte nye lovforslag. Hvis 1 million borgere i 7 medlemslande opfordrer EU-kommissionen, skal den se på initiativets opfordring. I 2014 afviste EU-kommissionen det europæiske borgerinitiativ: STOP TTIP. På blot 2 måneder blev der samlet 1 million underskrifter ind. Tallet er nu 3,3 millioner underskrifter fra 23 medlemslande. EU-kommissionen afviste initiativet ud fra den begrundelse, at et borgerinitiativ ikke kan bremse en igangværende forhandling, men kun foreslå en ændring af en allerede vedtaget lov. EU-domstolen har fastslået, efter at STOP TTIP havde lagt sag an mod EU-kommissionen, at ”intet kan retfærdiggøre at udelukke lovlige tiltag for at forhindre handelsaftaler fra den demokratiske debat.” Forhandlingerne om en handelsaftale mellem USA og EU er i øjeblikket sat på standby af Trump. I mellemtiden er den sammenlignende handelsaftale CETA blevet vedtaget i EU-parlamentet og Rådet og kan kun stoppes af et nationalt parlament eller region.
Manfred Weber, formand for den konservative gruppe i EU-parlamentet. har i en samtale med den internationale valutafonds (IMF) chef, Christine Lagarde (tidligere EU-kommissær) påpeget, at de nuværende økonomiske problemer i Grækenland skyldes Grækenlands kommunistiske premierminister. Det er ikke sikkert, at Grækenlands kommunistiske parti, KKE, er enig. Syriza må vel betegnes som et socialdemokratisk ”light”. Samtidig har den græske finansminister lavet en ”aftale” med EU’s trojka om yderlige nedskæringer og øget skat til den græske befolkning. Alt, der giver mulighed for profit, skal privatiseres, pensionerne skæres ned, og der skal laves ”arbejdsmarkedsreformer” med mulighed for massefyringer og ingen kollektive forhandlinger om fastholdelse af faglige rettigheder og lønforhold. Den ”kommunistiske” premierminister tror stadig på, at EU er en fordel for den græske befolkning.
EU-kommissionen har udsendt et forslag om, at der skal ske en vurdering af mulighederne for EU’s frie bevægelighed og konkurrence indenfor sundhedssektoren. I fremtiden vil det betyde, at de rammer, der er for det danske sundhedsvæsen, slækkes, og der er fare for, at det faglige niveau sænkes i sundhedssektoren og dermed bringer patienters liv i fare. Heksedoktorer og kvaksalvere med et førstehjælpsbevis skal ligestilles med uddannede læger. Som alt andet skal det være en vare, og det skal være op til den enkelte at forsikre sig til en kvalificeret behandling.
De sydeuropæiske lande er selv skyld i, at de er kommet ud i en økonomisk krise. Den hollandske formand for Eurogruppens finansministre, Jeroen Dijsselblom, har udtalt til Frankfurter Allgemeine Zeitung, at de ikke skal bruge deres penge på drinks og kvinder og så bagefter komme og bede om hjælp fra EU. At betragte kvinder som en vare har bragt ham ud i en shitstorm, og hans afgang som formand for Euro-ministrene er blevet forlangt. Hans manglende forståelse for, hvad der i virkeligheden er sket i Sydeuropa, og hans udtalelser om sprut og kvinder kan skabe mistanke om, at Euro-politikken regeres fra et værtshus.
EU-kommissionen forventes at komme med et forslag om et vej-initiativ i maj. Det europæiske transport-arbejderforbund fik for nyligt kendskab til, at for at bekæmpe svindel og social dumping på landevejene, vil EU-kommissionen gøre det lovligt med postkassevirksomheder, hvor chauførernes arbejds- og lønforhold er moderne slaveri. Vejtransporten i EU har udviklet sig til et sted, hvor kriminalitet er blevet en sikker havn for at udnytte arbejdskraft på slavelignede forhold, samtidig med at de enkelte medlemslande snydes for skat og sociale bidrag.
EU har bevilliget 6,4 milliarder euro til bekæmpelse af ungdomsarbejdsløsheden i EU. EU’s forventning var, at alle unge efter deres skolegang, eller som blev arbejdsløse, skulle i uddannelse eller beskæftigelse indenfor 4 måneder. EU’s egne revisorer har givet initiativet dumpekarakter. Der er stadigt over 4 millioner under 25 år, der er arbejdsløse (tallet er det officielle fra revisionsretten i EU). I Irland, Spanien, Frankrig, Italien, Portugal, Slovakiet og Grækenland er ungdomsarbejdsløsheden mellem 25% og 50% af de arbejdsløse. EU’s ungdomsgaranti har ikke sikret uddannelse og arbejde til de unge, men har sikret, at plattenslagere får en profit, mens de unge finder deres ”yndlingsfarve” eller hvilket dyr, de helst vil være.
Store europæiske bilproducenter har gennem snyd med IT i software fået deres biler til at se ud, som om de slet ikke forurenede. Samtidig er det antaget, at cirka 72.000 EU-borgere døde af forurening på grund af biler. Det viser sig nu, at den tidligere EU’s miljøkommissær, Antonio Tajani, havde kendskab til de ulovlige udledninger fra bilerne. Han satte ”kikkerten for det blinde øje” og tilgodeså den europæiske bilindustri frem for miljøet. Atonio Tajani er nu blevet valgt til formand for EU-parlamentet og må ses i samme båd som formanden for EU-kommissionen, Jean Claude Juncker, som skabte mulighed for skattely gennem national skattelovgivning i Belgien.
Set fra borgernes side er EU i krise og ikke det, de har forstået som, hvad der skal være et fælles Europa. Samtlige danske udenrigsministre siden 1979 har derfor foreslået, at der holdes et fælles EU-folkemøde, i samme stil som det danske folkemøde på Bornholm. Begejstringen kan ingen ende tage, lige fra Uffe Ellemann, Venstre, til Holger Nielsen, SF, som fortæller, at EU er et ”demokratisk ”projekt. Behovet må ses at være til stede, når halvdelen af befolkningen i EU er utilfredse med den måde, EU har udviklet sig på.
Ansættelseskontrakter på 0 timer er blevet en ny måde at ansætte arbejdere på i nogle af virksomhederne i EU. I stedet for vilkårlige vikarer til at varetage arbejdsopgaver i virksomhederne, er de begyndt at ansætte arbejdere med de rigtige kompetencer på såkaldte 0-timerskontrakter. Det betyder, at de er tilknyttede en virksomhed, hvor arbejderen kommer, når virksomheden kalder. Der er ingen garanti for fast arbejde. De enkelte arbejdere konkurrerer mod hinanden for at kunne få timer nok til et anstændigt liv. Et kritisk ord om løn- og arbejdsforhold vil være lig med ingen timer. Virksomhederne sparer pension, løn under sygdom og diverse tillæg.
Ansættelsesformen er ved at blive en større tendens i det øvrige EU. I Storbritannien er over 900.000 ansat på 0-timerskontrakt. Over 7,5 millioner tyskere er arbejdende fattige under de såkaldte mini-jobs.
Den internationale kvindekampdag blev i EU-parlamentet markeret ved forskellige arrangementer, hvor kvinder i den øvrige verden havde markeret sig for, at kvinder også er mennesker. Det har dog ikke forhindret, at et polsk medlem af EU-parlamentet, Janusz Korwin-Mikke, udtalte, at kvinder er mindre værd, svage og mindre intelligente og derfor naturligvis skal have mindre i løn. De bør passe børn og kødgryder. En tidligere udtalelse fra ham er, at kvinder ikke bør have stemmeret.
Selv om der i det meste af EU er lovgivet om, at der skal være ligeløn for arbejde, er det kun en lov. Forskellen på lønnen mellem kønnene er forskellige i alle EU-medlemslande. Kvindekamp er klassekamp!
Trojkaen forsætter deres nedskæringspolitik i Grækenland. Trods mange års nedskæringer finder Trojkaen stadig områder i det græske samfund, hvor der kan findes penge til de franske og tyske banker, der har lånt penge til Grækenland. Den støtte, som EU selv har givet til udvikling og landbrug, kan bruges som tilbagebetaling.
Da bønderne fra Kreta fik frataget deres landbrugsstøtte, fik de nok og drog til Athen for at protestere. Med hyrdestave og pinde blev de mødt af det græske politi med stave og tåregas. Mærkeligt nok har Trojkaen ikke forlangt, at der skal skæres ned på politi og militær. Grækenland er 1 af de 3 lande i Europa, der har formået at fastholde at bruge 2% af BNP på militæret.
Handelsaftalen mellem Canada og EU er efter besvær fra det vallonske parlament nu blevet godkendt og underskrevet i EU. Efter godkendelse af EU-parlamentet er aftalen sendt ud til en endelig godkendelse i EU-medlemslandes parlamenter.
Aftalen er på vej gennem det danske folketing. Med den EU-ivrige holdning må det forventes, at aftalen godkendes. Men der er smidt en sten i skoen. En uventet rapport fra FN viser, at det kan komme til at koste alle danske skatteborgere op til 10.000 kr. CETA er en handelsaftale, der lover ”guld og grønne skove”, men i den sidste ende viser den sig, som mange af politikernes løfter, at være enten varm luft eller direkte til skade for samfundet og dets borgere.
Strejke i spanske havne
EU pålagde i 2014 Spanien, at havnene skulle åbne for en total liberalisering, hvor der skulle skabes mulighed for ”fri” konkurrence, og at rederierne kan lade deres besætning losse og laste skibene. Der skal være mulighed for social dumping. Den spanske regering har nu vedtaget en lovgivning, der følger EU’s diktat. Selv om de fleste medlemslande i EU har underskrevet ILO’s konventioner, hvor konvention nr. 137 skulle sikre, at losning og last af skibe bliver udført af havnearbejderne i de enkelte havne, er det EU’s opfattelse, at det indre markeds 4 ”friheder” gælder, herunder ”retten” til denne vandrende arbejdskraft. De spanske havnearbejdere har i første omgang planlagt en 3 dages strejke. Den spanske regering har mere eller mindre været tvunget til at lovgive om ”fri” etablering af havnedirektivet, da EU har givet Spanien dagbøder på 27.000 Euro, og det er nu kommet på bane at dagbøderne skal forhøjes til det 4-dobbelte. Som tidligere nævnt er det det samme direktiv, som den norske højesteret brugte mod havnearbejderne i Norge, der ikke er medlem af EU, men har en EØS-aftale.
Carbotage-kørsel og det sociale EU
At være en del af EU’s vandrende arbejdskraft som lastbils-chauffør har skabt vilkår, der ikke er værdige for mennesker. Tvunget af kontrakter med ”postkasse-virksomheder”, der tvinger mennesker til at leve under forhold med ophold på rastepladser og med medbragt mad og toiletbesøg i det nærmeste buskrads. Bad består at en dunk vand eller en ”truckervask”, en deodorant til at fjerne den værste lugt. Varmen i bilerne skal de selv betale for i form af diesel til oliefyret. Aflønningen sker kun efter kørte kilometer.
Holland tilslutter sig nu de lande, der forlanger at udenlandske chauffører skal have den hollandske mindsteløn, når de kører i Holland. De udenlandske transport-arbejdsgivere skal kunne fremvise ansættelseskontrakt, hvor de timer, chaufføren har kørt, og lønsedler viser, om mindstelønnen bliver overholdt. Bøden for overtrædelse kan være op til 160.000 kr. pr. overtrædelse. Tidligere har Tyskland, Frankrig, Østrig, Italien og Norge, der er underlagt EU’s indre marked, indført mindsteløn for cabotagekørsel. En overholdelse af hviletiden skal finde sted, og chaufførerne må ikke længere lovligt overnatte i førerhusene i weekenderne. Det blev fastslået af en hollandsk domstol, der samtidig slog fast, at en transportvirksomhed kun brugte moldoviske og polske chauffører på grund af den sociale dumping.
Misforståelse i den græske regering
Den græske regering havde den opfattelse, at den aftale Grækenland havde med Trojkaen, åbnede op for, at det kollektive forhandlingssystem kunne genetableres. Kreditorerne er dog af den opfattelse, at arbejdsmarkedsreformerne skal fastholdes og tværtimod udbygges. Trojkaen har allerede åbnet for ”virksomheds aftaler”, hvor løn og arbejdsforhold skal aftales med den enkelte arbejder. Over halvdelen af de græske arbejdere har nu under 6000 kr. om måneden, og mange nyansatte får ned til 4500 kr. For at fremme nye og eksisterende arbejdspladser kan de med virksomhedsaftaler forholde sig til de økonomiske realiteter, ifølge den Europæiske central Bank, ECB. Det er ECB’s opfattelse, at de kollektive forhandlinger har været skyld i en forværring af arbejdsløsheden under den økonomiske krise. Det må forudsættes, at Grækenland forsat vil være i et gældsfængsel, indtil al gæld er betalt, og med forsatte ”reformer” der består af yderligere nedskæringer og højere skat for de græske arbejdere.
EU-parlamentet har stemt for, at den 4. jernbanepakke skal gennemføres i EU. Sammen med en harmonisering skal al jernbanedrift gøres privat. Det er dog muligt for de enkelte medlemslandes regeringer at videreføre de strækninger, der ikke er økonomisk rentable. Al jernbanedrift, der giver mulighed for profit, skal udbydes for mulig privatisering.
et Europæiske Transportarbejderforbund er af den opfattelse, at pakken vil føre til social dumping og en dårligere service for passagererne. Da der samtidig skal kunne bruges vikarer og løsarbejdere, bringes sikkerheden i fare. EU-kommissionen har som sædvanligt overhørt protesterne fra lønmodtagernes side og har kun hørt den private sektors ønsker om mulig profit på alt.
Den socialdemokratiske kansler, Christian Kern vil af med den østrigske arbejdsløshed inden 2020. Arbejdsgivere skal derfor prioritere østrigere, og kun hvis der ikke er kvalificerede arbejdsløse, skal stillingen kunne besættes med en udefra kommende. Christian Kern har samtidig beskyldt de østeuropæiske lande for at eksportere deres arbejdsløshed til andre EU-lande.
Samtidig skal udenlandske vognmænd fra 1. januar 2017 registrere al kørsel i Østrig, og alle chauffører skal aflønnes med den østrigske mindsteløn. Det må forventes, at EU-kommissionen indbringer Østrig for EU-domstolen for brud på de såkaldte 4 friheder, der er grundlaget for EU’s indre marked. Andre EU-lande som Tyskland, Frankrig og Italien er trætte af, at de østeuropæiske EU-medlemslande sætter deres arbejdsmarkedsforhold under pres med social dumping med carbotagekørsel, og der bliver forlangt, at landenes mindsteløn overholdes.
Europol, det indre marked og Mafiaen
Da det blev opdaget, at byggeriet af den københavnske metro og letbanen i Århus blev brugt til indsmugling af kokain, sættes der spørgsmålstegn ved EU’s indre marked, der har åbnet op for organiseret kriminalitet. Den italienske mafia har gennem generationer, gennem korruption og trusler, præget og bestemt Italiens politik. Både den lovlige og ulovlige udnyttelse af landenes befolkninger beskyttes af EU’s såkaldte fire friheder. Mafiaen har efter finanskrisen ydet lån til entreprenører og, når der ikke har kunnet betales lån og ”renter”, overtaget virksomhederne. Nu bydes der med ind på projekter i alle EU-lande, ikke så meget for byggeprojekterne skyld, men for at skaffe mulighed for udvidelse af mafiaens ulovligheder. Selvom Europol skulle være et samarbejde mellem medlemslandenes politi, er det ikke gennem Europol, mafiaens kriminalitet på de danske arbejdspladser er blevet afsløret. En anmeldelse fra 3F til det danske politi har afsløret, at der bringes kokain ind i landet gennem italienske byggefirmaer, der ejes af mafiaen.
Ifølge den danske lovgivning skal alle, der vil køre med en trailer på over 750 kg, have et trailerkort. I fremtiden skal man overveje i hvilken bil, dette kort erhverves. Hvis køreskolen kun har en bil med automatgear, skal man nok finde en anden. Ny EU-lovgivning betyder, at hvis man har taget trailerkortet i en bil med automatgear, må man ikke køre med trailer efter en bil med manuelt gear (mellem 90 og 95% af den danske bilpark). Dette gælder, selvom den afsluttende prøve altid skal foregå i en bil med manuelt gear.
Den politiske magt ligger nu hos de konservative i EU. Med Jean Claude Juncker fra Belgien som formand for EU-kommissionen, Donald Tusk fra Polen som formand for ministerrådet og som nyvalgt formand for EU-parlamentet, Antonio Tajani fra Italien, er kapitalens magt sikret i EU. Der måtte en 12 timers debat og delvalg til, før Antonio Tajani blev valgt. Selv mange i den konservative gruppe i EU-parlamentet var ikke tilfredse med valget på grund af Tajanis tætte bånd til den skandaleramte Silvio Berlusconi og hans medvirken ved stiftelsen af Forza Italia.
Den græske regering Syriza har forsøgt at opfylde en del af deres valgprogram ved at give den fattigste halvdel af de græske pensionister et ”julegratiale”. Der var penge til det, efter at det viste sig, at der var overskud på statsbudgettet. Den græske regering har dog gjort ”regning uden vært”.
Trojkaen har efterfølgende reageret ved at skabe tvivl, om Grækenland lever op til at tilbagebetale deres lån, og i stedet bruger penge på socialt forbrug. Truslerne om at tilbageholde fremtidige lån vil nok betyde, at der ikke bliver råd til, at græske pensionister kan holde jul.
At deltage i EU’s fællesvaluta er som at sammenligne pærer med bananer. EU’s såkaldte konvergens krav kan kun opfyldes, når kapitalen har fremgangstider. I hele syd-Europa har arbejdsløsheden overhalet væksten og betydet tilbagegang for befolkningerne. I Grækenland over 30%, i Spanien 19% og i Italien ca. hver femte arbejder.
Når de sydeuropæiske lande har bundet sig til en EU-bestemt valuta, Euroen, betyder det, at Trojkaen (EU-kommissionen, den Europæiske Centralbank og den Internationale Verdensbank) bestemmer muligheder for, hvordan landene økonomisk kan udvikle sig. Kort fortalt: De lån, Grækenland får for at undgå at gå konkurs, skal bruges til at betale renter og gæld til de tyske og franske banker. Indtil videre har de tyske banker tjent 900 milliarder Euro på krisen i Grækenland.
Socialdemokraterne i EU har tilsyneladende ikke forstået, at EU ikke altid er et gode for den danske befolkning, og specielt ikke for deres eventuelle vælgere (stemmer), når en af deres ”topfolk” (Sass Larsen) udtrykker, at EU ikke skal blande sig i de enkelte medlemslandes interne forhold, specielt på grund af de kulturelle forskelle.
Det kan dog give bekymring, når Sass Larsen i samme åndedrag fortæller, at løsningen på social dumping vil være en europæisk mindsteløn. Indtil videre har EU-kommissionen arbejdet ud fra at alle lande skal have en lovbestemt mindsteløn, men Sass Larsen går tilsyneladende videre, og som en løsning på social dumping skal der så være en EU-mindsteløn.
Når der ikke kommer nogen form for udtalelser i den forbindelse fra hverken Socialdemokratiet eller fagbevægelsen, kan det vel kun opfattes som, at de er enige med Sass Larsen i at droppe den danske model, hvor vi forhandler overenskomster og løn?
EU og USA skyld i skattely
Hvis det står til den amerikanske Nobelprisvinder i økonomi Joseph Stiglitz, så bør EU påtage sig den ledende rolle for at kunne bekæmpe skattely. Stiglitz mener nemlig ikke, at Trump sætter bekæmpelsen af skattely på sin dagsorden i Det Hvide Hus. “Skattely er kun muligt, fordi USA og Europa har kigget den anden vej.”
Ifølge Stiglitz har både USA og EU spillet en altafgørende rolle for, at skattely eksisterer, og at staterne dermed er blevet snydt for milliarder af dollars, som skulle gå til sundhed, uddannelse og anden fælles velfærd.
Som de eneste folkevalgte i EU-medlemslande havde det vallonske parlament til hensigt at overholde Lissabon-traktaten.
EU-kommissionen og Europarådet fik, efter at befolkningerne i Holland og Frankrig havde sagt NEJ til en ”Europæisk forfatning”, gennemført en såkaldt minitraktat i stedet: Lissabon-traktaten. Den er mere omfangsrig end den oprindelige ”forfatnings-traktat”, men blev besluttet uden at spørge medlemslandenes befolkninger. (risikoen for et nej var for stor).
I Lissabon-traktaten er det slået fast, at EU-domstolen altid vil være den højeste domstol, uden ”nogen over eller ved siden af”. I CETA-traktaten er der en ”investerings domstol mod stater ”, der skal sikre, at virksomhedernes profit ikke påvirkes af EU-medlemslandes egne almene interesser. Det må have givet ”røde ører” i EU-kommissionen, at de har lavet en handelsaftale, hvor der står, at en uafhængig domstol, med domme der ikke kan ankes, skal være over EU-domstolen, ”der ikke har noget over sig eller ved siden af”. De EU-ivrige politikere burde måske stå sammen med det vallonske parlament og rejse et krav mod EU-kommissionen ved EU-domstolen om at overholde Lissabon-traktaten og ikke lave handelsaftalerne CETA, TTIP og TiSA, der med deres ”investerings domstole mod stater” er i strid med Lissabon-traktaten.
Hvert fjerde af EU-medlemslandene har problemer med at overholde de økonomiske konvergenser, EU har sat for en fælles økonomisk politik for ”de europæiske stater”. 7 lande ud af 28 har ikke kunnet fremlægge et budget for EU-kommissionen, inden budgettet skal diskuteres i de enkelte lande, der lever op til EU-kommissionens krav. De lande: Italien, Belgien, Finland, Portugal, Slovenien, Cypern og Litauen er efterfølgende blevet pålagt at stramme de økonomiske budgetter eller at få beskåret de økonomiske midler fra EU. Specielt Italien, der er blevet ramt af jordskælv, og de flygtninge, der er ramt af EU’s krigspolitik og EU’s aftale med diktaturstaten Tyrkiet. Italiens premierminister Matteo Renzi er af den opfattelse, at der skal gøres op med Bruxelles’ egenrådige finanspolitik. Svaret er med det samme kommet fra Jean Claude Juncker, formand for EU-kommissionen, at han ”ikke kunne være mere ligeglad” med Italiens kritik af EU’s økonomiske politik.
EU-kommissionen vil have genoplivet det såkaldte ”sociale Europa”. Det er dog dybt forankret i retorikken, hvor vækst er hovedmålet. Ved at betragte alt offentligt som produktive muligheder og få skabt mulighed for at skabe profit på alle områder skal alt være en vare.
Der skal kun være private vuggestuer og børnehaver. Private skoler eller såkaldte ”friskoler”. Uddannelser, der betales af dem, der har råd eller efterfølgende kæmpegæld. Et sundhedssystem med egen betalt forsikring. En selvbetalt ældrepleje og pension til dem, der når pensionsalderen inden de dør. EU’s sølje af sociale rettigheder skal tage udgangspunkt i ØMU’en og det indre marked, med de såkaldte 4 ”friheder”. På arbejdsmarkedet skal de økonomiske svingninger følges med tidsbestemte eller projektbestemte ansættelser. Vikarbureauer, der lejer arbejdskraft ud som daglejere og en social sikring i form af suppekøkkener.
Som tidligere nævnt i EU-spalten er handelsaftalen mellem EU og Canada forhandlet færdig, både med toldfrit samarbejde og sikring af virksomheders investeringer og deres forventede profit. EU-kommissionen har besluttet, at aftalen midlertidigt skal træde i kraft. Efterfølgende skal aftalen godkendes i de nationale parlamenter. I Danmark har aftalen været gennem Europa-udvalget og er trods skepsis fra EL, SF og Alternativet blevet godkendt. I Belgien, hvor landet er delt mellem tysk/hollandsktalende og en fransktalende befolkning, har det vallonske parlament sagt nej til CETA-aftalen. Alle de belgiske regionsråd skal sige ja for at det belgiske parlament kan sige ja. Vil et efterfølgende NEJ i det belgiske parlament føre til et NEJ til CETA, eller vil EU-kommissionen atter engang tilsidesætte en national afgørelse? Belgien må betragtes som ”kerne-EU”. Både EU-parlamentet og EU-kommissionen har base i Bruxelles.
I 2013 fandt EU ud af, at 25% af de unge i EU under 25 år uden arbejde eller uddannelse var for mange. Der blev skabt en såkaldt ungdomsgaranti, der skulle sikre, at de unge fik en uddannelse eller et arbejde. Indsatsen har hidtil kostet 48 millioner kr. og har kun forbedret forholdene for ”små” 20% af de unge. Der er stadig 6,6 millioner unge mellem 15 og 25 år tilbage.
Der er forskel på de enkelte medlemslande. I Danmark forsøges det gennem ”trepartsforhandling” at sikre, at unge får et svendebrev eller en anden uddannelse. Der er fra arbejdsgiversiden kun lovet et måske! Det må formodes, at så længe arbejdsgiverene kan få deres arbejdskraft fra ”EU’s frie bevægelighed for arbejdskraft”, vil en ungdomsgaranti for uddannelse betragtes som en mulighed for billig arbejdskraft. I Grækenland og Spanien er de unge mellem 15 og 25 år stadig uden arbejde eller uddannelse.
Det må formodes, at EU-kommissionen imødeser en kommende krise. For at kunne reagere hurtigere på kommende kriser ønsker EU-kommissionen, at EU’s finansielle fleksibilitet skal stå klar i EU’s reserver. Da andre budgetændringer skal ske, vil det betyde, at Danmark over de næste 4 år må forvente at skulle betale 6 milliarder kr. ekstra udover det årlige ”medlemskontingent” på godt 10 milliarder. Der skal skabes en kapitaltank, der står parat, når den næste krise kommer. Når Trojkaen (EU-kommissionen, Den Europæiske Centralbank og IMF) samtidig forlanger, at medlemslandene skal skære ned på de nationale budgetter, så må almindelige mennesker i EU undre sig. Hvorfor skal kapitalen sikres i fremtiden, samtidig med at almindelige mennesker mister deres mulighed for at kunne leve et liv?
Da den norske statsminister var i Storbritannien, før den britiske befolkning sagde ”leave” til EU, fortalte hun, at EØS-aftalen mellem Norge og EU har bragt Norge tættere til EU. Påstanden er efter BREXIT fra Erna Solberg, at en EØS-aftale vil være dårlig for briterne. For Norge har EØS kun handlet om en tilslutning til de love og regler, der er blevet besluttet i EU.
I Island blev forslag om medlemskab af EU afvist, før politikerne nåede at fremsætte det. Aftalen, som Island har gennem EØS med EU, har skadet den islandske befolkning. Derfor vil Island gerne have en handelsaftale, men vil ikke være bundet af EU’s regler. Island er på vej ud af EØS.
”State of te Union”
EU-kommissionsformand Jean-Claude Juncker har holdt den årlige tale om Unionens tilstand. Atter engang blev enhver snak om krise i EU imødekommet med mere EU. EU’s største udfordringer er ifølge Juncker: ”Populisme, arbejdsløshed og social uretfærdighed”. Om Brexit sagde han, at EU respekterer og beklager Storbritanniens befolknings beslutning, men det ikke vil bringe EU i fare. Som noget nyt skal der oprettes et ”solidaritetskorps” og en ny investeringsplan for Afrika (et EU-militær vil understrege EU’s forsatte udnyttelse af tidligere kolonier). Der skal skabes ”handelsaftaler” i samme stil som de aftaler, der i øjeblikket bliver lavet med Canada (CETA) og USA (TTIP). CETA er færdigforhandlet og skal efter vedtagelse i EU-parlamentet og Rådet ratificeres i de enkelte medlemslandes parlamenter. Som nævnt er snakken om ”arbejdsløshed og social uretfærdighed” tomme ord, og den økonomiske politik fortsætter med nedskæringer på almindelige borgeres vilkår.
Panikken steg hos politikere, millionærer og virksomheder, da ”Panama-papirerne” blev offentliggjort. De skattepenge, der kunne have betydet menneskelige vilkår i de lande, hvorfra pengene var tjent (eller stjålet), var blevet gemt i Panama. Nu er Panama ikke det eneste sted, hvor ”lyssky” elementer kan gemme deres penge. Der er nu lækket papirer fra Bahamas, der igen viser, at politikere ikke ser sig for gode til at forgylde egne interesser. Tidligere EU-kommissær Neelie Kroes er direktør for en virksomhed, der har gemt deres overskud i Bahamas. Det er muligt, at Kroes ikke har fortalt EP og daværende formand for EU-kommissionen om tilknytningen til virksomheden, men ”samarbejdet” med det amerikanske elselskab: ERON, burde være tilgængelige oplysninger. Måske er det, fordi den nuværende EU-kommissionsformand Juncker var statsleder i Luxemburg, der formidlede skatteaftaler, eller at den forhenværende EU-kommissionsformand nu har fået job hos en af de banker, der var skyld i den finansielle krise.
I den norske befolkning ses der en større modstand mod EU. Mellem 69 og 79% er imod, at Norge skal være medlem af EU. Samtidig er det norske Storting besat af et flertal, der ønsker mere EU. EØS-aftalen har efterhånden betydet, at den nationale selvbestemmelse har drejet sig om at tilknytte sig EU’s politik. ”Nei til EU” har derfor en underskriftindsamling med kravet om, at Norge skal ud af EØS-aftalen. For nylig afholdtes det nok største Dyrsku’n i Seljord (95.000 besøgende) Som sædvanligt var ”Nei til EU” til stede med en bod, bemandet med lokale ”bonder imot EU” og der var kø for at få lov til at skrive under på det norske ”Nei til EU’s EØS opropet”.
Omkring 10% af den europæiske befolkning kan betegnes som fattige. De store arbejdsløshedstal i Sydeuropa er selvfølgelig en del af dette. I Grækenland er det omkring 25%, i Spanien og Italien omkring 20%. Men i det øvrige EU er begrebet ”fattige arbejdende” mere og mere udbredt. Lavtlønsarbejde stiger kraftigt. I Tyskland er hvert andet job lavtlønnet. I Italien er det 57%. Virksomhederne benytter vikarer og ”arme og ben-firmaer”(en-mandsvirksomhed) og ansættelse i en tidsbegrænset periode. Hver tiende ufaglærte i EU er fattig. De mennesker, der skaber samfundets værdier, sendes til suppekøkkenerne!
Et af menneskets livsnødvendigheder er vand. I de sidste par uger er det blevet diskuteret i medierne, at det nødvendige vand skal være en vare, og at det vil blive billigere, hvis det kommer på private hænder (læs: kapitalen). Stærkt inspireret af og i overensstemmelse med EU, hvor det jo er påstanden, at det ”frie” marked vil gøre det billigt for de enkelte forbrugere. De fleste vandværker er ellers ejet af forbrugere eller kommunerne, hvor der i lovgivningen er indskrevet, at vandværker ikke må give overskud. Heller ikke til evt. fremtidige forbedringer. Trods medlemskab af EU og kapitalismen i verden har 37 lande besluttet, at deres privatiserede vandforsyning skal tilbage på samfundets hænder, da vand må betegnes som en menneskeret. Det bør vel nævnes, at det er McKinsey, der påstår at kapitalen kan gøre det billigere. Er det ikke dér, vores tidligere finansminister Bjarne Corydon, efter at have solgt DONG til Goldman Sachs, er blevet direktør?
I forsøget på at hindre, at mennesker, der flygter fra sult og krig, kommer til landene i EU, er der lavet en aftale med diktatoren Erdogan i Tyrkiet. Tyrkiet får 22 milliarder Euro af EU for at holde flygtninge tilbage. Samtidig skal forhandlingerne om Tyrkiets optagelse i EU fremskyndes. Midt under EU’s flygtningekrise, er der sket et såkaldt kupforsøg i Tyrkiet. Efterfølgende har Erdogan renset ud blandt de mennesker, han ikke kan lide. Tilbage står stadig de tusindvis af flygtninge, der er blevet tvunget fra deres hjem på grund af sult og krig. Menneskerettigheder og muligheden for et værdigt liv er pludselig ikke et anliggende for EU. Resultatet er, at medierne stadig fyldes af historier om druknede mennesker i Middelhavet i deres desperate håb om at måtte leve.
Faglige rettigheder er menneskerettigheder
Den europæiske sammenslutning EFS vil i en ny kampagne forsøge at få medlemmerne af Europa-Parlamentet til at skrive under på, at faglige rettigheder, der er vedtaget af ILO, skal være grundlæggende bestemmelser i EU. Der arbejdes ud fra, at alle parlamentsmedlemmer skal skrive under på et løfte, hvor faglige rettigheder skal respekteres som en del af menneskerettighederne. Nu er menneskerettigheder ikke en del af Lissabon-traktaten og EU’s såkaldte 4 grundlæggende friheder. Basale faglige rettigheder er under angreb i hele EU. Fagforeningsfolk er blevet overfaldet og fængslet, social dialog trædes under fode, og ny lovgivning forhindrer organisering og faglige kampe. Steder, hvor Trojkaen bestemmer nedskæringspolitikken, har låneaftalerne tilsidesat kollektive forhandlingssystemer og påtvunget ”reformer”, der fjerner almindelige menneskers velfærdsrettigheder.
Tak fra Goldmann Sachs
Den tidligere formand for EU-kommissionen Barroso er kommet videre i sit arbejdsliv. Som tak for udførelse af EU’s økonomiske politik, har Goldmann Sachs tilbudt Barroso et job som rådgiver. Han skal varetage firmaets interesser gennem det britiske farvel til EU. Goldmann Sachs var en vigtig medspiller i finanskrisen i 2008, hvor Barroso fik indført Trojkaen for at sikre, at bankerne og finanskapitalen ikke kom til at lide tab. Det er ikke første gang, Goldmann Sachs hyrer tidligere politikere. -Anders Fogh Rasmussen var som rådgiver med, da virksomheden fik mulighed for opkøb af DONG.
EU – hvad nu?
”Europas nationer bør ledes i retning mod oprettelse af en Superstat, uden at befolkningerne opdager, hvad der er ved at ske.”
Ovenstående citat er af Jean Monnet, en af arkitekterne bag kul- og stålunionen – og sådan foretrækker EU-eliten i Bruxelles, at det stadig foregår! Det har aldrig været meningen, at Europas befolkning skulle tages med på råd, eller som to tidligere danske udenrigsministre Uffe Ellemann, liberalist, og Mogens Lykketoft, socialdemokrat, har udtrykt det: Når det gælder EU’s fremtid er det dumt/idiotisk at spørge befolkningen…
Hver gang et EU-land har spurgt deres befolkning, er det blevet et nej til mere centralisering af EU, med andre ord: folk vil selv bestemme i deres egne nationer.
Fra chok til hævn
Den 23. juni stemte et flertal i Storbritannien (UK) for at forlade EU. 48% for ”remain” og 52% for ”leave”. Det var et flertal på 4%, men det er 1,7 millioner stemmer. Det er det samme som 1/3 af befolkningen i Norge og i Danmark. Det var altså et klart ja til at forlade EU fra befolkningen.
Der gik et chok gennem EU. Først så man de store ledere græde, men efterfølgende blev gråden til hævn. Hvis ikke UK vil have det hele og være en del af ”Europas forende stater”, skal de ikke være med i noget som helst.  EU-eliten har tilsyneladende ikke fattet noget som helst.
Nej er ikke nyt
Frankrigs og Hollands befolkninger har tidligere sagt nej til en europæisk forfatning. De andre landes befolkninger nåede ikke at blive spurgt, før EU-toppen havde forstået, at den forfatning ville de ikke kunne få igennem hos befolkningen. Men det var ikke ensbetydende med, at ønsket om en ”superstat” blev opgivet. I stedet gennemførtes Lissabon-traktaten, der har nogenlunde det samme indhold: En såkaldt ”minitraktat”: En EU-præsident, fælles udenrigspolitik, en fælles hær og et fælles parlament, der dog stadig opfattes som et ”Micky-Mouse”-parlament, der ikke har indflydelse på de politiske beslutninger.
Indholdet var det samme som i ”forfatningsforslaget” med undtagelse af fælles flag, nationalmelodi og ”unionsborgerskab”. Med henvisninger til hvad der tidligere var skrevet under på i ”Rom-traktaten” undgik de enkelte lande at sende spørgsmålet om en udvikling mod en ”superstat” til folkeafstemninger. Folket havde alligevel ikke forstået, hvad det handlede om!
Det britiske ”leave” bliver nu bevidst tolket derhen af de dertil betalte eksperter, at den britiske befolkning er blevet nationalistisk og nærmest racistisk. UKIP kan opfattes som Sverigesdemokraterne, Dansk Folkeparti og det norske Fremskridtsparti.
Men i deres populisme har de ramt plet ind i almindelige menneskers forhold og problemer. Det var den britiske arbejderklasse, der på trods af Labours anbefaling af ”remain”, stemte ”leave”. Det var de mennesker, der havde oplevet, at forholdene på arbejdspladserne gennem EU’s arbejdsmarkedspolitik havde forringet deres vilkår. De har oplevet, hvordan EU’s indre marked er grundlaget for en social dumping, der bruges til det yderste. De mennesker har mærket EU’s formål med en ny-liberalistisk politik, der kræver stigende privatisering, nedbrydning af sociale, uddannelsesmæssige og arbejdsmæssige forhold. Samtidig opleves en stigende ulighed.
Overalt i EU stiger befolkningernes utilfredshed og protester mod den førte politik. Den britiske befolkning har nu sagt stop. Det er en beslutning, der kan give inspiration til de andre landes befolkninger.
Efter valget er det britiske politiske system i kaos. Den britiske premierminister David Cameron har ”taget sit gode tøj” og er gået af. Labour-politikere forsøger at fjerne deres egen formand for ikke at have støttet EU ”helhjertet”.
Den britiske politiker Theresa May er ny premierminister i Storbritannien og var forrest i kampen for, at UK skulle blive i EU. Foreløbig har hun aftalt med de øvrige lande i EU at udskyde Storbritanniens udtræden af EU til næste år.
Som ved andre folkeafstemninger, der er gået magthaverne imod, vil de ikke acceptere et nej. Og mon ikke der bliver konstrueret en aftale, der holder den engelske Bulldog i snor?
Den franske regering har gennemført en ny arbejdsmarkedslovgivning uden om det franske parlament. Lovgivningen tager udgangspunkt i de ”anbefalinger”, som EU-kommissionen har givet den franske regering. Loven blev vedtaget pr. dekret, da end ikke medlemmerne af det regerende socialistiske parti i parlamentet ville stemme for den. På arbejdspladserne har loven ført til strejker og blokader, og det største fagforbund CGT har stillet sig forrest i kampen. I stedet for at lukke ”biksen” bliver der lavet rullende strejker, der rammer lige fra transport til strømmen. De enkelte virksomheder kan lave aftaler med deres medarbejdere, der underløber den lovbestemte arbejdsmarkedslov om arbejdstid, løn og ferie, samt indgåede kollektive aftaler, hvis 30% af de ansatte siger ja. Der er mellem 15 og 20% arbejdsløse i Frankrig. Den ugentlige arbejdstid på 35 timer vil fremover gøres gennemsnitlig, så lokalaftaler kan betyde en ugentlig arbejdstid på op til 60 timer.
Social dumping skal sikres
EU’s nye udstationeringsdirektiv har som udgangspunkt at sikre udstationerede arbejdere forbedrede forhold og behandling på lige vilkår. ”Det er at sikre, at udstationerede arbejdere altid vil være sikret den mindsteløn og de arbejdsvilkår, som i det land, de kommer fra. En rumæner vil derfor altid være sikret en mindsteløn på mellem 2 og 3 Euro. Normalt er løn- og arbejdsvilkår et nationalt anliggende, der ud fra ”nærhedsprincippet” er det enkelte medlemslands kompetence. Derfor har 11 lande sendt et såkaldt ”gult” kort til EU-kommissionen med krav om, at der ikke vil ske indskrænkninger i de enkelte landes mulighed for at definere retten til at bestemme arbejds- og lønvilkår. EU-kommissionen er af den opfattelse, at arbejdskraftens frie bevægelighed er vigtigere end de enkelte landes mulighed for selvbestemmelse på arbejdsmarkedet, og fastholder, at formuleringen: ”i overensstemmelse med national lovgivning og/eller praksis i den medlemsstat, hvor arbejdstageren er udstationeret” fjernes fra det nye udstationeringsdirektiv. Der stræbes mod en EU-mindsteløn, der tager sit udgangspunkt i det lavest mulige.
At TTIP, de hemmelige aftaler, der forhandles mellem EU og USA, ikke drejer sig om told og afgifter, kan ikke være nogen overraskelse. Det drejer sig om, at forholdene for at skabe profit i EU og USA skal være de samme for kapitalen. EU og USA har meget forskellige standarder, og de enkelte lande har altid haft mulighed for at lave ”handelshindringer” der har kunnet godtgøres i beskyttelse af menneskerettigheder, sundhed, dyrevelfærd og miljø. De dokumenter, der er sluppet ud, har vist at USA vil arbejde ud fra princippet: ”Hvad der ikke er bevist farligt, skal være tilladt”. I EU er det modsatte princip blevet brugt: ”Det skal bevises, at det ikke er farligt, hvis det skal kunne anvendes”. Forbedringer til fordel for miljøet og forbrugeres rettigheder vil, ifølge de lækkede dokumenter, betyde at amerikanske virksomheder vil kunne sagsøge den danske stat, ved en domstol, ISDN (kapitalens egen domstol) som kan tvinge staten til at betale ”erstatning” for manglende forventet profit.
Ny lovgivning i EU vil fremover tage udgangspunkt i, at virksomheder skal lettes for ”administrative” omkostninger, hvor samfundets love og regler ikke må være til en forhindring for kapitalens profit. EU har allerede underskrevet en aftale med Canada, på ovennævnte vilkår.
Igen har EU-kommissionen udsendt deres ”karakterbog” om de enkelte medlemslandes økonomi. Selv om Danmark ikke er medlem af Euro-zonen, så har vi, gennem den førte økonomiske nedskæringspolitik, levet op til EU’s forventninger om et samfund, hvor liberalismen er i højsædet.
I Frankrig nåede regeringen at gennemføre en forhøjet pensionsalder, dårligere opsigelsesregler for befolkningen og lavere lønninger. Modsat i Danmark vil de franske arbejdere ikke finde sig i EU’s indgreb i arbejdsmarkedsforhold, og demonstrationer lammede de store franske byer. Den franske ”socialistiske” præsident Hollande viser klart, at socialdemokraterne hellere vil en kapitalistisk europæisk superstat end et folkets Europa.
I Italien, Portugal og i Spanien har regeringerne ikke kunnet leve op til EU’s diktater og forventninger om nedskæringer på arbejdsmarkeds- og socialområder, som var EU’s økonomiske anbefalinger for et halvt år siden. De 3 lande kan derfor forvente at få ”dummebøder” for manglende nedskæringer.
CETA – Mini TTIP
Frihandelsaftalen mellem EU og Canada er nu for forhandlet færdig. Den betragtes som ”mini”-TTIP aftalen. Indholdet er efter de hemmeligholdte forhandlinger endnu ikke offentliggjort. Men de lækkede dokumenter viser dog, at det bliver konkurrencehensyn, der skal sættes i første række – og der er ingen forhindringer i forhold til, at der skal tages hensyn til befolkningen (forbrugere og arbejdere). Rettigheder og love om arbejdsforhold og miljøproblemer, der kan være til skade for profit, bliver fjernet. I aftalen er den frygtede ISDN-domstol også til stede. Det betyder, at enhver investor, der ikke kan opnå den forventede profit, kan kræve erstatning af den stat, hvor investeringen er foretaget.
EU har hele tiden været forsøgt solgt som ”Et fredens projekt”, og EU har sågar været modtager af Nobels fredspris! Men EU-parlamentet har nu givet deres opbakning til, at der skal være fælles forsvarstyrker, mere oprustning og et permanent militært EU-hovedkvarter. Der arbejdes på en ny udenrigs- og sikkerhedspolitik.
Afløseren for ”EU-forfatningen”, som både den hollandske og franske befolkning tillod sig at stemme imod, kom med i Lissabon-traktaten. I den står der tydeligt i paragraf 10, at det er et hovedmål at bevæge sig i retning af sammenlagte multinationale militære enheder, fælles forsvarsstyrker og militær politik. At Danmark og Holland så vælger det amerikanske ”kampfly” F35, frem for det europæiske Euro-fighter, kan ikke opfattes som enighed. Halvdelen af den ”forventede” pris for F35 (der endnu ikke kan flyve) kan betale togplanen eller det, regionernes supersygehuse kommer til at mangle.
NATO eller et EU-militær er lige fedt, eller dobbelt op, for det er alligevel USA, der bestemmer. Hr. Trump eller fru Clinton – det er to stykker af den samme alen!
EU-parlamentsmedlemmernes brug af forskellige transportmidler, især brugen af eksterne chaufører og biler, er til skade for ”den nuværende sikkerhedssituation”. Formanden for EU-parlamentet Martin Schulz foreslår, at alle 751 parlamentsmedlemmer skal have en limousine med chaufør stillet til rådighed. Kørsel med limousinerne behøver ikke at have relation til arbejdet som parlamentsmedlem, og skal kunne benyttes døgnets 24 timer. Der skal vel handles lidt øl ind. EU’s transportbudget forventes at stige med ca. 1/3 til 825 millioner kr.
En ”uafhængig” dansk forening er af den opfattelse, at befolkningerne i de enkelte 28 lande kender for lidt til de andre landes sangskatte. I stil med den danske højskolesangbog skal EU-sangbogen være med til at samle befolkningerne i fælles kultur og binde EU bedre sammen.
Der skal samles 168 sange fra de 28 lande, og de skal tilsyneladende derefter oversættes til engelsk. Lyrik er for det meste meget nationalistisk og meget af indholdet vil aldrig blive det samme. Kunne man forestille sig en rumænsk bonde gå bag hesten og ploven og samtidig synge ”Det haver så nyligen regnet” eller ”Danmark for folket” på engelsk og føle sig fælles kulturel med den danske befolkning? Det er selvfølgelig nogle dårlige eksempler, da det må formodes at ingen af de nævnte sange kommer med. Det er muligt at andre europæere kan nynne med på en eller anden Melodi Grand Prix-sang.
I god stil med EU, kan der vel findes plads til et svensk bidrag: ABBA’s: ”MONEY, MONEY, MONEY”.
”At pisse i bukserne…”
Lækkede telefonsamtaler mellem 2 ledende medlemmer af valutafonden: IMF har afsløret, at de græske nedskæringer ikke er ovre. Alt offentligt skal skæres ind til benet og gennem pres skal Grækenland gøres til et neo-liberalistisk kapitalistisk samfund, alt i samfundet skal gøres op i muligheden for profit. Intet, absolut intet skal være i samfundets fælles interesse.
IMF’s chef Christine Legarde udtaler i forbindelse med forhandlingerne om den græske lånepakke: ”Jeg har mange gange lagt vægt på, at IMF kun kan støtte et troværdigt program for den græske økonomi, der er baseret på realistiske vurderinger”.
Der er ingen grund til at tro, at IMF stopper, før kapitalen har overtaget alle Grækenlands værdier.
Da oplysninger om, at firmaer, politikere og sportsfolk havde gemt penge i skattely gennem et advokatfirma i Panama, kom frem, skabte det vild forargelse. Det drejer sig om skattesnyd. Indtil videre har det kun kostet en enkelt politiker hans job som statsminister. Den islandske!
Der ventes stadig på at de danskere, der bevidst snyder den danske stat for skat, kommer frem i lyset. Det må forventes at skattesnyd af hensyn til ”etik og moral” skal underkastes et udvalg. I EU foregår der et udvalgsarbejde, der er hemmeligt: Lux-leaks, hvor formanden for EU-kommissionen, Jean Claude Juncker, som premierminister i Luxembourg lavede et ”skattecirkus”, der gennem EU’s lovgivning om selvskabsskat kunne få virksomheder til at undgå at betale skat i de lande, hvor profitten er tjent: ”Fanden hytter sine egne”.
Det britiske LO (TUC) anbefaler et ja til afstemningen 23. juni. Dets påstand er, at det er EU, der har givet ret til betalt ferie og barselsorlov. Det er ikke en opfattelse, der deles af hele den britiske fagbevægelse. Faglige aktive har dannet: Trade Unionists Against Te EU (TUA-EU). De frasiger sig TUC’s lovprisning af EU og peger i stedet på angrebet på de faglige rettigheder og den neoliberalistiske nedskæringspolitik. Der er en bred skeptisk holdning til EU hos den britiske arbejder, og når TUC påstår, at EU er til gavn for arbejderne, kan man spørge den græske arbejder, spørge de 70 millioner arbejdsløse i EU, som EU ikke sikrer arbejde, om nedskæringspolitikken har gjort deres forhold bedre?
Den aftale, David Cameron har lavet, ændrer ikke på EU’s nedskæringspolitik, der ensidigt er rettet mod arbejderklassen. Modsat de britiske konservative, med UKIP i spidsen, der vil nationalisme, drejer den britiske arbejders kamp sig om selv at bestemme løn- og arbejdsbetingelser på det britiske arbejdsmarked uden EU’s fortsatte nedskæringspolitik.
Der skal gøres op med ”fagforeningsmonopolet”, og den danske regering er blevet inspireret af EU’s Trojka om ændring af arbejdsforholdene på det danske arbejdsmarked. Der skal laves overenskomster, der gælder i den enkelte virksomhed, blot den er landsdækkende. Chauffører rammes særligt hårdt, da der har været en ”særstatus” om, at arbejde på gods-, bus- og taxakørsel skal foregå på overenskomstmæssige vilkår.
Det har givet problemer for virksomheder, der i høj grad har benyttet sig af udenlandske chauffører, betalt med lave lønninger. Det kaldes Social Dumping! Samtidig må det også opfattes som regeringens ”blå” stempel til Uber, inden retssystemet har afgjort de sager der er lagt an mod ”fritids-chauffører”, der både kan være småkriminelle og kører uden nogen form for sikkerhed. Dansk Arbejdsgiverforening har taget Uber under sine vinger som medlem.
Som det blev oplevet ved det sidste valg til EU-parlamentet, spreder protesten mod den førte EU-politik sig til de enkelte landes parlamentsvalg. Irland er af EU-kommissionen blevet betragtet som eksempel på, at EU’s nedskæringspolitik har været rigtig. Nu har regeringspartierne ved det nationale valg lært vælgernes mening at kende. Et tab på over 25% af stemmerne. I den sidste ende, lader den irske vælger sig ikke skræmme, trods EU`s trusler om ”bål og brand”. De EU-kritiske partier har dog endnu, som mange andre, ikke forstået at EU er problemet, og den førte politik ikke kan ændres.
Og nu til sporten
I mange sportsklubber har der været den opfattelse, at de repræsenterede byer eller lokale områder. Nogle klubber i forskellige idrætsgrene er blevet gjort til forretninger, hvor spillere ansættes til at spille bold eller skøjte rundt på isen. For at bevare det lokale, er der blevet besluttet vedtægter, der har begrænset udenlandske spillere.
I EU er en af de grundlæggende ”friheder” arbejdskraftens frie bevægelighed. Det er i orden at have kvotere for udenlandske spillere, bare ikke for EU. En ishockeyklub skal kunne bestå af spillere fra Sverige, Tjekkiet og de baltiske lande, og være sikker på at kunne vinde det Danske Mesterskab, uden en eneste dansker på holdet.
Bøjer sig for VW
VW-koncernen blev i 2015 afsløret i bevidst at snyde deres kunder og offentlige myndigheder, med hensyn til forurening af luften ved udledning af sodpartikler fra deres dieselbiler. Specielt i storbyerne er forureningen skyld i for tidlig død for tusindvis af beboerne. Det bevidste snyd blev opdaget i USA af det amerikanske retssystem, og der bliver nu krævet milliarder i erstatning. De samme regler for mulig forurening har også været gældende i EU. Her har EU valgt ikke at kræve erstatning for det bevidste snyderi, men har rettet sig ind efter bilindustrien og har i stedet hævet grænserne for forurening med 110%. EU-parlamentets miljøudvalg havde anbefalet at nedlægge veto, men EU-parlamentets store grupper og EU-kommissionen fik banket udvalget på plads.
Samtidig med at der laves en handelsaftale mellem EU og USA, TTIP, er der ved at blive lavet en aftale om total privatisering af al offentlig serviceydelse. Som en af de såkaldt 4 friheder for kapitalen i EU, skal der skabes mulighed for at det, der normalt opfattes som en del af samfundet, skal gøres til en vare. Fra vugge til grav skal det gøres muligt at tjene penge på skattebetalte ydelser. De surt tjente penge, der betales som skat til staten, skal gøres til en profitmulighed. Private ”aktører” skal have mulighed for at kunne servere klisterkød og måltider fra GMO-dyrkede afgrøder i børnehaver, på hospitaler og plejehjem.
”Ethvert samfund må vurderes ud fra, hvordan det behandler de svage grupper.
Efter at finansmarkedet havde spekuleret i luftkasteller og projekter uden gang på jorden, brød kapitalmarkedet sammen i 2007. Finanskapitalen mistede penge på udlånte penge, de selv havde lånt i lånte penge. Almindelige mennesker havde fået skabt håbet om et liv med bolig, arbejde og mad på bordet hver dag.
Prisen for at lege med kapitalismen blev dyr. Massearbejdsløshed og nedskæringer i almensamfundets sociale beskyttelse har ramt den arbejdende befolkning. Selv i den europæiske kapitaltop, EU-kommissionen, blev der udtrykt bekymring over finanskapitalens ubekymrede grådighed, dog samtidig med at EU-kommissionen (Trojkaen) stillede sig i spidsen for de sociale nedskæringer. Der skulle styr på kriser. Først en Bankunion, hvor den europæiske centralbank (ECB) skal have førsteret til at bestemme hvilke banker, de enkelte medlemslande skal have og mulighed for at lukke uønskede. Et forslag om en kapitalmarkedsunion skal nu give friere rammer til de store banker. Kapitalmarkedsunionen er en række initiativer, der skal harmonisere reglerne på finansmarkedet. Det skal gøres nemmere at tage lån i såkaldte investeringsbanker. I stil med tidligere kriser skal der skabes mulighed for spekulation og større risiko for boligbobler og dermed grundlag for nye kriser.
I forbindelse med at ”Vesten” havde besluttet at ”demokratisere” Nordafrika, Mellemøsten og Afghanistan, er den lokale modstand blevet et større og større problem. Med undertrykkelse, er der blevet skabt grundlag for Islamisk Stat (en misforståelse af Islam). Det har dog ikke forhindret flere lande, der er medlem af EU, i at købe stjålen olie fra Irak af IS. Som et godt NATO-land har Tyrkiet været garanti for fri transport for oliens vej videre til EU-lande.
Ny valglov til EU parlamentet
Som led i udviklingen mod EU-staten foregår der en diskussion i EU om, at kun partipolitiske organisationer fremover skal kunne stille op til EU-parlamentet. Det skal så være de politiske grupperinger i EU-parlamentet, der bestemmer hvem der skal stilles op på deres valgliste. Partigruppens spidskandidat til formandsposten i EU-parlamentet skal stå øverst i alle EU-lande. Forslaget har støtte fra de store grupper i parlamentet. Den endelige beslutning skal foretages af EU-rådet, hvor det formodes at blive nedstemt, da det nuværende forslag kan betyde, at der kan blive medlemslande, som ikke bliver repræsenteret i EU-parlamentet. Som alternativ er der ideer i gang om en 50/50 ordning, hvor de politiske grupperinger bestemmer halvdelen. Det enkelte land den anden halvdel.
Det er gennem år blevet påstået, at fastansatte på virksomhederne, især i syd-Europa, har været umulige at komme af med for virksomhederne. Det skulle være en hindring for at få arbejdsløse i arbejde. I Italien blev der i 2012 gennemført en arbejdsreform, hvor beskyttelsen af arbejderne mod fyring blev stærkt begrænset. Muligheden for lange opsigelsesregler blev fjernet. Arbejdsgiverne havde lovet, at de nærmest ville ansætte i bundter, hvis de kunne komme af med arbejderne, når der ikke var mere beskæftigelse. De få der er blevet nyansat herefter er på tidsbegrænsede kontrakter eller som vikarer. Tværtimod det lovede forsætter arbejdsløsheden med at stige. Det er kun arbejdsgiverne, der har haft gavn af indførelsen af ”daglejer-reformen”.
EU’s økonomiske politik og styring af medlemslandenes velfærdspolitik skal strammes op, og kontrollen med kursen mod den endelige EU-stat skal på sporet igen. Der skal ikke være nogen demokratiske nationale valg, der er imod EU’s traktater. Det blev tydeliggjort i Grækenland, hvor regeringen var valgt på at få ændret EU’s økonomiske politik i Grækenland. Trojkaen gennemførte et finanskup og lod regeringen fortsætte med at være ”venstreorienteret”, mens Trojkaen stadig bestemmer landets økonomiske politik.
En række venstrefløjpolitikere vil udvikle en modoffensiv til EU’s førte neoliberalistiske politik. ”Plan B for Europa”. Der skal skabes et politisk rum, hvor de enkelte medlemslande får mulighed for demokratisk luft og for at føre en fornuftig politik på nationalt plan. I sidste ende skal EU’s traktater ændres, og der skal skabes ”alternative” styreformer, som der står i indkaldelsen til et stiftende møde i Paris: ”Der skal laves en kampagne af civil ulydighed mod vilkårlig og urimelig EU-lovgivning, udtræden af euroen, skabelse af en alternativ valuta m. m.”
Der lægges ikke op til en opløsning af EU eller til en afskaffelse af kapitalismen.
Fanden hytter sine egne
G30 er en gruppe af direktører og præsidenter for store finansielle virksomheder og centralbanker i EU. Deres opgave er at påvirke, at den økonomiske politik sker i overensstemmelse med kapitalismens dans om guldkalven. Et medlem af gruppen er direktøren for den europæiske centralbank (ECB), Mario Draghi. ECB skal blandt andet holde øje med de selv samme banker. Et andet bestyrelsesmedlem har tidligere fortalt en Hegde-fond om ECBs hemmelige planer om opkøb af obligationer. Styringen af finanskriser er i sikre hænder…
Ved de finske trepartsforhandlinger har den finske regering, med den tidligere EU-kommissær og nuværende Erhvervsminister Olli Rehn, lagt op til en forbedring af den finske konkurrenceevne ved lønnedgang og øget arbejdstid. Medicinen der skal bruges har Olli Rehn stor erfaring med at bruge overfor Grækenland. De finske arbejdsgivere har grebet udspillet og har meddelt, at de trækker sig fra landsdækkende overenskomster. I stedet vil arbejdsgiverene have aftaler om løn- og arbejdsforhold på de enkelte virksomheder. Helst med den enkelte medarbejder.
Den finske regering er allerede i gang med at forberede lovgivning, der skal gøre det muligt at forringe de landsdækkende overenskomster, der stadig er gældende ved de lokale aftaler. ”I krisetider er det nødvendigt at udvise mere fleksibilitet”, udtaler Olli Rehn. Den nordiske model, hvor overenskomster forhandles mellem arbejdsmarkedspartnere, dur ikke i EU. Det skal være magthaverne der bestemmer løn- og arbejdsmarkedsforhold. Den finske ”Arbejdsmarkedsreform”, der støtter EU’s arbejdsmarkedspolitik, skal bruges til at svække fagbevægelsen.
”Vi kan ikke holde det ud længere”
De græske arbejdere er igen på gaden og strejker imod EU’s nedskæringspolitik. Denne gang skal pensionsalderen igen øges og den græske befolkning skal betale en større del selv. Nedskæringerne er en del af de aftaler, der er indgået mellem Trojkaen og den græske regering, ledet af SYRIZA . Bag den 24 timers lange generalstrejke stod græsk LO, GSEE, de offentlig ansattes organisation, ADEDY og den kommunistisk orienterede PAME som udsendte en appel: ”Vi holder det ikke ud længere. Arbejderne, pensionisterne, de arbejdsløse, mænd og kvinder vil give et dynamisk og militant svar på de nye barbariske, barske og upopulære nedskæringer.”
Efter forsøg på krumspring har den konservative præsident været nødt til at anerkende det portugisiske valg til parlamentet. Venstrefløjen med socialdemokratiet i spidsen vandt valget.
Den nye regering i Portugal er socialdemokratisk med støtte fra Venstreblokken, de grønne og den kommunistiske valgalliance. Der er lavet en 4-årig aftale. Nedskæringer på pensioner og offentligt ansatte skal fjernes. Mindstelønnen skal hæves, og der skal ske skattelettelser for lave indkomster. Der skal gøres op med den hårde nedskæringspolitik, der blev ført af den tidligere liberal-konservative regering. Den nye portugisiske regerings forslag til finanslov skal dog sendes til godkendelse i Bruxelles og er endnu ikke blevet godkendt!
Efter pres fra befolkningen er den britiske Premierminister Cameron blevet nødt til at genforhandle forholdene for Storbritanniens medlemskab af EU. Som hos befolkningerne i mange af EU’s medlemslande har man indset, at EU ikke længere er et samarbejde og et fællesskab for handel mellem europæiske lande, men vil udvikle sig videre til Europas Forenede Stater, en nation lig med USA.
Cameron er ikke uenig med EU’s økonomiske politik og beskyttelse af ”finansfolk”; men de vil selv bestemme nedskæringer for arbejderne.
Denne udvikling er den britiske befolkning (heller ikke) ikke enige i. Et samarbejde på tværs af grænser, skal være til gavn for befolkningerne.
Det skal gøres lettere for virksomheder og arbejdere i EU at kunne arbejde i alle EU-lande. EU-kommissionen vil indføre et EU-pas, der skal give adgang til arbejde, uden at de nationale myndigheder skal kunne blande sig.
Det særlige EU-pas skal udstedes af hjemlandets myndigheder. Med passet garanterer hjemlandet, at virksomhederne og lønmodtagerne skal leve op til de regler og love, der er i det land, hvor arbejdet skal udføres.
Det skulle så ikke være nødvendigt med dokumentation for, at reglerne overholdes. De faglige organisationer er betænkelige ved et sådant arbejdsmarkedspas. Hvad ved bulgarske myndigheder om det svenske arbejdsmarked? Det nye særlige pas fører til nye pres på arbejdsmarked og er reelt en opfordring til social dumping.
Uber er en ”forretningsmodel”, hvor hvem som helst kan tilbyde persontransport via en app mod at aflevere en del af indtægten til selskabet. For at undgå anarki på taxiområdet og sikring af arbejdsforhold, har en del lande i EU forbudt Uber.
Sådanne forbud ses der ikke på med milde øjne i EU-kommissionen. Den finske kommissær Jyrki Katainen, der er næstformand i kommissionen, kalder det maskinstormeri og sammenligner det med hesteejernes modstand mod biler. Hvis national lovgivning gør det muligt at forbyde Uber, er landenes lovgivning ikke i overensstemmelse med EU. Disse udtalelser kommer samtidig med, at Uber har en sag kørende ved EU-domstolen, om det er et transportfirma eller en digital service.
I EU er man nu gået i gang med EU-parlamentets behandling af EU’s vækstforudsigelser for 2016. Indtil videre ser det ud til en fortsættelse af marginal vækst, massearbejdsløshed og forøgelse af fattigdom. Man har givet EU-kommissionen ret til at genoprette økonomien med mulighed for at detailstyre medlemslandenes budgetter og økonomi. Alle landes forslag til finanslove skal godkendes af EU-kommissionen, inden de forelægges de nationale parlamenter, og de skal holde sig indenfor EU’s konvergens-krav. Mange lande overholder ikke EU-kommissionens krav.
I 2014 blev kun 6,4% af EU’s specifikke henvisninger fulgt. Det er kommissionen utilfreds med, så der lægges op til en reform. EU ønsker flere muskler til at tvinge medlemslandene til reformer. En reform af det europæiske semester vil betyde traktatændringer, der fastslår kommissionens ret til at bestemme medlemslandenes finanspolitik.
En ny type selskabsform er på vej. Det skal være muligt at oprette en virksomhed for en euro eller, for de lande der ikke er med i euroen, for 1 af landets valuta, i Danmark 1 kr. Det er ikke såkaldte ”arme- og benfirmaer” det handler om, men virksomheder med ansatte.
Det skal gøre det muligt for virksomhederne at høste det fulde udbytte af det indre marked og gøre det nemmere og mindre omkostningskrævende at oprette datterselskaber i andre lande. Der skal skabes legale muligheder for at undgå, at arbejderne kan kræve ordentlige løn- og arbejdsforhold. Konsekvensen er, at der oprettes ”postkassefirmaer” og falske selvstændige, samtidig med at der banes vej for nye former for skattemæssig og social svindel.
Hundredetusinder af mennesker strømmer til EU. De flygter fra krig, sult og med håbet om en menneskelig tilværelse. EU har sammen med USA selv været med til at skabe flygtningetilstrømningen, gennem deres deltagelse i militære angreb i Mellemøsten. Mange flygtninge kommer gennem Tyrkiet og videre ind i Fort Europa.
EU prøver nu gennem aftaler at få Tyrkiet til at tilbageholde eller endnu bedre at sende flygtninge retur til deres hjemlande. Tyrkiet vil modtage milliarder af Euro og EU-kommissionen vil genoptage Tyrkiets forhandlinger om medlemskab af EU. Der stilles ikke krav fra EU’s side om at Tyrkiet ikke må støtte IS, eller skal lade være med at terrorbombe deres egen befolkning.
EU’s arbejdsløshedstal falder. I august 2015 var 1,5 millioner registrerede arbejdsløse kommet i arbejde, i forhold til august 2014. En opgørelse viser dog, at det godt kan være, at nogle er kommet i arbejde, men at det samlede antal arbejdsløse i EU’s 28 medlemslande er det samme:23 millioner er arbejdsløse. Der er blevet flere unge under 25, der er blevet arbejdsløse. I Grækenland er det 48,3% af de unge. Det bliver dog overgået af Spanien, hvor 48,8% af de unge er arbejdsløse. I EU som helhed er hver 5. ung under 25 år arbejdsløs.
Der er blevet valgt en ny præsident for EU-domstolen. Et nyt ansigt, men den samme politik. Koen Lenaerts fastslår at EU-domstolen er en af de vigtigste faktorer for en øget integration i EU med udgangspunkt i de 4 såkaldte friheder: Fri service, kapitalens frie bevægelighed, arbejdskraftens bevægelighed og etableringsretten som det vigtigste i EU.
Selvom det udefra kan ses som om EU er splittet og at integrationen er gået i stå, skal der ikke tages fejl. Den Europæiske integrationsproces forsætter på fuld kraft, og den nyvalgte præsident fastslår, at der stadig ikke er noget ved siden af eller over EU-domstolen.
Den europæiske faglige sammenslutning EFS har afholdt kongres, og i deres omfattende arbejdsprogram for de næste 4 år forsøger de at slå fast, at de vil et andet Europa, hvor investeringer, der skal skabe sikre jobs med anstændige lønninger, er i højsædet. Der skal gøres op med den ny liberale sparepolitik, og faglige rettigheder er det vigtigste.
EFS fastholder deres krav om en social protokol i en ny traktat, hvor arbejdernes faglige rettigheder står over det indre markeds frie bevægelighed. Den sociale dumping fylder mere og mere, og de kræver også, at der sker en ændring af udstationeringsdirektivet. Spørgsmålet er nu, om EFS kan og vil mobilisere deres styrke. Siden krisen for alvor slog igennem i 2008, har EFS krævet en anden kurs. Det har ikke fået EU-kommissionen til at ryste på hænderne. Krisepolitikken har ført til forringede faglige rettigheder og indgreb i overenskomsterne i mange lande. Både i Spanien og Portugal har regeringerne slået en streg over aftaler. Ophævet dem ved lov og indført lønregulering og indført strejkeforbud. Trojkaens styring af Grækenland taler sit tydelige sprog.
Der er mange gode hensigter i EFS, men en fælles arbejdsmarkedspolitik inden for EU vil være kapitalistisk og vil kun dreje sig om muligheden for den størst mulige profit.
Alle lande, der er medlemmer af EU, har tiltrådt Den europæiske menneskerettighedskonvention. Den europæiske menneskerettighedsdomstol i Strasbourg hører under Europarådet og er ikke underlagt EU. I EU-parlamentet ønskede medlemslandene at opfylde, hvad der står i Lissabontraktaten. EU-domstolen har også efterfølgende besluttet, at EU ikke kan tiltræde den europæiske menneskerettighedskonvention. Den vigtigste begrundelse fra dommerne er, at EU ikke vil overlade beføjelser og fortolkninger til nogen udestående part. Der er intet ved siden af eller over EU-domstolen.
Med udstationeringsdirektivet i EU er den sociale dumping blevet til et angreb på det faglige system. Arbejdsvilkårene på arbejdsmarkedet undermineres ved, at EU’s 4 grundlæggende ”rettigheder” sikrer, at udenlandske virksomheder kan underbyde lokale virksomheders bud på et arbejde. Direktivet forhindrer, at arbejdere bliver behandlet ens. Den mindst mulige betaling, enten gennem lovbestemt eller overenskomstbestemt mindsteløn skal være gældende. Der må ikke stilles krav om højere løn og tillæg. Laval-sagen fra 2007 fastslog, at der kun kan forlanges en mindsteløn. Den svenske regering og det svenske LO har derfor taget initiativ til indførelse af en social protokol i EU-systemet, der skal sikre at arbejdere behandles lige i det enkelte land. Sammen med 9 andre EU-lande har de afholdt et møde for at sikre lønmodtagerne et mere retfærdigt arbejdsmarked og en stærkere socialdimension i EU. Danmark er ikke blandt de 9 lande.
Kravet om en social protokol har omgående ført til en modreaktion fra 9 østeuropæiske lande, der ser Sveriges initiativ som en trussel mod underbetalte rejsende arbejdere fra Østeuropa.
Efter Norges nej til EF i 1972 blev der indgået en handelsaftale mellem Norge og EF. Denne handelsaftale blev ændret i 1994, hvor EØS trådte i kraft. Den betyder, at Norge skal underkaste sig EU’s regler og lovgivning: Det indre marked og regler for varer, tjenester, kapital og arbejdskraft, den frie etableringsret og konkurrencelovgivningen. Norge kan i princippet fravælge enkelte områder i EU’s regler, men det norske Storting har som EU-ivrige politiske partier gennemført alt, hvad EU kommer med. Eksempelvis postdirektivet, der vil give forskellige posttakster i det langstrakte Norge. Den forrige såkaldte rød-grønne regering afviste direktivet. Afvisningen er efterfølgende blevet fjernet af højre-Frp regeringen. Da 80% af den norske befolkning er imod et medlemskab af EU, har den norske Nei til EU startet en underskriftsindsamling for at få Norge ud af EØS-aftalen og tilbage til den oprindelige aftale. Store dele af den norske fagbevægelse bakker op om kravet.
Faglige rettigheder i EU
Tog, busser og fly stod stille, da Finland fredag d. 18. september gennemførte den hidtil mest omfattende strejke i mands minde. De 3 finske faglige organisationer havde i fællesskab arrangeret en protestdag mod regeringens indgreb på de faglige overenskomster. Den finske højre regering har i august fremlagt lovforslag, der direkte forringer arbejdernes rettigheder. Der skal fjernes 2 fridage, offentligt ansatte mister 8 feriedage, sygedagpenge reduceres, og forskellige tillæg beskæres.
Der varsles flere protester, hvis ikke den finske regering vender tilbage til normale tilstande med respekt for de aftaler, der er indgået mellem arbejdsmarkedets parter.
En væsentlig del af EU’s indre marked er, at virksomheder kan byde på offentligt arbejde og projekter. Vi har oplevet, at især rengøring og varetagelse af ældreplejen er blevet overtaget af private virksomheder. Mange af de private virksomheder har efterfølgende, og som regel i en sen nattestund, erklæret sig konkurs. Da der stadig skal gøres rent, og de ældre skal passes, har kommunerne måttet lavet hurtige løsninger, som regel omkostningsfyldte. Mange kommuner har efterfølgende ikke længere været interesseret i en privat ordning.
Som en del af den handelsaftale, der er ved at blive indgået mellem USA og EU, vil det ikke være muligt at vende tilbage til en offentlig ydelse. Hvis området eller arbejdet-projektet har været på private hænder, skal det forblive på private hænder. Der lægges op til, at den ene virksomhed efter den anden kan trække penge ud af det offentlige og forsvinde ud i det uvisse. De opgaver, der normalt er blevet betragtet i almenvældets interesse, skal betragtes som en øget mulighed for profit.
Nogle europæiske lande har fornuftigt valgt ikke at været medlem af EU. I Norge har befolkningen gang på gang trodset de politiske partiers EU-ivrige holdning og fastholdt landets selvstændighed. Det betyder dog ikke, at EU ikke har indflydelse på den førte politik og lovgivning i Norge. Da den norske befolkning havde sagt nej, lavede de norske politikere en EØS-aftale, der betyder, at Norge skal tilslutte sig der aftaler, direktiver og direkte lovgivning, der besluttes i Bruxelles. De har dog muligheden for at sige nej.
Erfaringerne har vist, at på trods af befolkningens nej, æder kapitalens håndlangere i de politiske partier alt, hvad der kommer fra Bruxelles.
Denne udvikling er blevet for meget for den norske befolkning. ”Når der er sagt nej til EU, er det ikke meningen, at EU skal bestemme i Norge”. Folkebevægelsen Nei til EU kører i øjeblikket en kampagne om opsigelse af EØS-aftalen. De har stor opbakning i befolkningen, og flere af de store fagforbund bakker op om en udtrædelse fra EØS. Selvom over 90% af den norske befolkning ikke vil ind i EU, var over 80% af de valgte politikere ved det sidste Stortingsvalg EU-ivrige.
Efter den græske regering har opgivet den formodede modstand mod EU og har underkastet sig EU’s trojka totalt, er forholdene i Grækenland blevet kaos for befolkningen. EU-trojkaen bestemmer al lovgivning og den førte politik i Grækenland.
Trojkaen er udtryk for kapitalens diktatur
Der skal skabes vækst i Grækenland. Det skal ske ved en yderligere forringelse af forholdene på arbejdsmarkedet, ikke ved at skabe flere jobs til de over 30% arbejdsløse, men ved nedsættelse af en gruppe af uafhængige ”eksperter”, der skal finde reformer på arbejdsmarkedet. Det græske arbejdsmarked skal gøres mere fleksibelt. Det skal ske gennem liberalisering, hvor arbejdstid, forhold og lønnen skal foregå efter ”udbud og efterspørgsel”. Det skal være en individuel aftale mellem den enkelte ansatte og virksomheden. Den lovgivning, der tidligere blev vedtaget af regeringen for at sikre de kollektive overenskomster, skal fjernes.
Trojkaen er den sidste beslutningstager på det græske arbejdsmarked – hvis nogle skulle være i tvivl!
Der strømmer dagligt tusindvis af flygtninge til Europa i gummibåde og faldefærdige fiskebåde. Antallet er nu ved at blive så stort, at kapitalen ikke kan nå at udnytte denne billige arbejdskraft i deres produktion. De opfattes nu som en byrde, der skal forhindres i at komme til EU. Militær skal sættes ind, og ved den nordlige kyst i Afrika skal transportmuligheder skydes i sænk. Der skelnes ikke mellem almindelige fiskebåde og de både, europæiske menneskesmuglere sender flygtninge ud i på en farefuld vej med et håb om et liv uden krig, fattigdom og sult. I Ungarn, hvor flygtninge kommer gennem Serbien, planlægges det at opføre en mur langs hele grænsen.
Der snakkes ikke om årsagerne til, at der er så mange flygtninge. USA og EU’s krige i Mellemøsten og Afghanistan er skyld i, at mennesker flygter i desperation og med et håb om et liv uden frygt og sult. Kapitalens kyniske plyndring af olie og naturresurser vil altid sættes højere end menneskeliv i det kapitalistiske samfund.
Den græske befolkning håbede på en lidt lysere fremtid, da de valgte en ny regering. Det klare og utvetydige NEJ til EU’s nedskæringspolitik var årsagen til den nye regering. Som en græsk tragedie opførte Syriza-regeringen et skuespil for folket, hvor afslutningen har været forudsigelig. I deres naivitet troede de, at de kunne demokratisere EU. De tog fejl.
Man kan ikke fastholde Euroen og samtidig undgå konsekvenserne af Euro-medlemskabet. Efter at være trukket gennem sølet, har den græske regering givet knæfald for Trojkaen. Fremover dikteres Grækenlands økonomi af EU. Som blodig hævn over forsøget på oprør, tvinges Grækenland nu til drastiske nedskæringer. Et totalt udsalg af Grækenland skal ske. Neo-liberalismen har vist sin magt og sikret EU-Trojkaens jerngreb over landet. Taberne bliver den græske befolkning, de over 26% arbejdsløse, de børn, der besvimer i skolen, fordi de ikke har fået mad, de tusindvis af boligløse der sover i papkasser, køerne foran suppegryderne, der drives af såkaldte humanitære organisationer, og de almindelige mennesker i Grækenland.
En onsdag i juli vedtog EU-parlamentet, at EU-kommissionen kunne forsætte med forhandlingerne med USA om en handelsaftale. Medlemmerne af parlamentet vidste ikke hvad forhandlingerne omhandlede, da de jo er hemmelige, men kendte princippet om fjernelse af handelsmæssige hindringer og en uafhængig domstol, til sikring af ”risikovillig” kapitals forventning af profit.
Afstemningen i EU-parlamentet blev udskudt i juni af parlamentets formand, da der var en del af den socialdemokratiske gruppe, der var skeptiske over en uafhængig domstol, der skulle sikre kapitalens profit. Det var specielt folk med baggrund i fagbevægelsen i lande, der har en lovbestemt mindsteløn. De er nu banket på plads!
I den danske fagbevægelse er der en ideologisk tro på, at jo mindre arbejdsmarkedslovgivning des mere gevinst for arbejderne ved forhandlinger mellem arbejdsmarkedsparterne. Det er muligt, at danske metalarbejdere kan få bedre råd til Ray-Ban solbriller, Imads og Nike-sko (som produceres i Asien) som påstået i dialog mellem Rina Kari, MEP for Folkebevægelsen mod EU og Jens Boe Andersen, men forringelser af arbejdsmiljølovgivning og fastlåste lønvilkår vil ikke være til gavn for den arbejdende befolkning, hverken i USA eller EU.
TTIP vil styrke kapitalens diktatur!
Kommunist juni – juli 2015
Strejke lig med fængsel
I Spanien er der gennemført mange ”reformer” efter krav fra Trojkaen i EU. Som sædvanligt er det de almindelige borgere, der er blevet ramt. Øget pensionsalder. De faglige rettigheder indskrænkes: de kollektive aftaler bortfalder, hvis ikke der kan opnås enighed mellem arbejdsmarkedets parter. Dette gælder også, hvis arbejdsgiverne ikke ønsker at forhandle. Resultatet er, at halvdelen af de kollektive aftaler, siden 2010 er ”opsagte”.
De faglige organisationer har protesteret mod fremgangsmåden, og hvor faglige aftaler er bortfaldet, har der været strejker og demonstrationer. For at imødegå strejker og protester har den spanske regering indført en lovgivning, der gør det ulovligt at strejke, protestere og lave faglige demonstrationer. Det straffes med bøder og fængselsstraf. 8 faglige aktive er efter en arbejdskonflikt hos Airbus i Madrid blevet idømt 66 års fængsel tilsammen. Et ledende medlem af CCOO (tidligere nært tilknyttet kommunisterne) Jose Alcazar er idømt 8 år og 3 mdr. fængsel.
PODEMOS er en nyere græsrodsbevægelse, der kæmper imod EU’s og den spanske regerings nedskæringsreformer og arbejdsløsheden. Det er en bred politisk skare, der ikke er enige om meget andet end at få ændret den førte politik og den store arbejdsløshed. Over 25% af de spanske arbejdere og 60% af de unge under 30 år i Spanien er arbejdsløse.
PODEMOS vandt de regionale valg den 24. april.
Den græske regering forsætter, i sin naivitet, forsøg på forhandlinger med EU, gennem forhandlinger med Trojkaen om at forbedre det græske folks vilkår. Det har vist sig at være spild af tid. Trojkaen, der består af EU, den europæiske centralbank og den internationale valutafond (IMF) vil ikke lempe vilkårene for Grækenland.
Den græske mindsteløn er skåret 20% ned, pensionsalderen er sat op og grundet privatisering har der været massefyringer efter krav fra Trojkaen. Nedskæringerne på arbejdsmarkedet har ikke været nok for IMF, der forlanger yderlige nedskæringer.
EU er et kapitalistisk projekt, og det er et spørgsmål, om den græske regering kan forstå det og gøre noget ved det?
Den konservative premierminister Cameron blev genvalgt ved det britiske parlamentsvalg. En katastrofe for den britiske befolkning, der kan forvente en fortsættelse at forringelserne for den almindelige befolkning. I store dele af den britiske befolkning er der dog den opfattelse, at det skal være det britiske parlament og ikke EU, der skal bestemme politikken. Cameron vil tilsyneladende leve op til løftet om en genforhandling om Storbritanniens medlemskab af EU, med en efterfølgende folkeafstemning.
Med den utilfredshed med EU’s politik i hele EU, fra folk og lande af forskellig politisk opfattelse, kan EU næppe betegnes som en succes.
Da Norge gennem deres EØS-aftale skal tilrette sig EU’s lovgivning og direktiver, kører underbetalte chauffører rundt i Norge på slavelignende vilkår. Dette vil Norge forsøge at undgå ved en almengørelse af overenskomsten for transporten. EU-domstolen har lagt sag an mod Tysklands indførelse af en mindsteløn, der også skal gælde for udenlandske chauffører, der kører i Tyskland. Det kan blive en afgørelse, der betyder at Ryanair kan ansætte mennesker på slavelignende forhold; også i København.
Formanden for EU-kommissionen har åbnet for en debat om en fælles EU-hær. NATO er ikke nok til at sikre europæiske interesser i verden, og som planlagt i indførelsen af Lissabontraktaten skal der i den europæiske union også være en EU-hær. Det hidtidige samarbejde mellem europæiske landes militær har foregået indenfor NATO. En EU-hær skal kunne agere egenrådigt uden indflydelse af FN eller andre sikkerhedsorganisationer. Hvis EU’s økonomiske interesser skulle blive truet, eksempelvis i konflikten mellem Rusland og Ukraine, kan det betyde krig.
En fælles EU-hær vil også få økonomiske konsekvenser for de i forvejen udsatte befolkninger i EU’s økonomiske morads. Der skal bruges milliarder af skattekroner til våbenproduktion og militærbaser. Brug af milliarder til militærbudgetter er i god overensstemmelse med EU’s verdensopfattelse. Når EU’s Trojka har rejst krav om nedskæringer i social-, sundheds- og arbejdsmarkedsforhold til de lande, der har måttet låne penge af europæiske banker, er der samtidig stillet krav om fastholdelse af militære budgetter.
Efter Tyskland har indført en mindsteløn, er det EU-kommissionsformanden Jean- Claude Junchers opfattelse at der i EU skal indføres en mindsteløn i alle EU-lande. Det har nu vist sig at den tyske kansler Merkel har fortrudt at Tyskland har indført en mindsteløn. Beslutningen er i strid med EU-regler, der klart siger at arbejdere, der er ansat i et andet EU-land, må arbejde på lønmæssige vilkår, der måtte være gældende i det land, hvor arbejderne kommer fra. Det betyder at chauffører og ”kolonne”-arbejdere, der blandt andet arbejder på Danish Crown slagterierne, stadig må arbejde under slavelignende forhold. At indføre en mindsteløn i EU kan bedst sammenlignes med da de europæiske politikere indførte Euroen. Kun 5 af EU’s 19 lande har en mindsteløn der er over EU`s fattigdomsgrænse. Mindstelønnen i EU spænder fra 1,06 euro i Rumænien til 9,61 euro i Frankrig. I Tyskland er der allerede 8 millioner mennesker der betegnes som fattige!
I EU er der registeret brugen af 5.675 CMR-kemikalier i industrien. CMR-kemikaliler er de kemikalier, der betragtes som kræftfremkaldende, og kan føre til genetiske skader eller skade forplantningsevnen. Kun en femtedel af stofferne er registeret i det europæiske system for klassificering og mærkning af skadelige stoffer. I god overensstemmelse med Stoiber-rapportens anbefalinger og forhandlingerne i TTIP, må det formodes, at på trods af, at arbejdere og forbrugere udsættes for sygdomsfremkaldende stoffer, er virksomhedernes profit vigtigere end arbejdere og forbrugeres helbred. Kemiske stoffer der ”kun” mistænkes for at være skadelige for mennesker og natur er ikke medregnet i de 5.675 CMR-kemikalier.
Den nye såkaldte venstrefløjregering i Grækenland har adskillige gange anmodet om en opblødning af den hårde sparepolitik og en lempelse af Grækenlands tyngende gæld. Den græske regering er blevet mødt med en kompromisløs holdning fra Trojkaens (EU, IMF og ECB) side. Grækenland må beslutte sig for om de vil være med i Euroen eller forlade den. En såkaldt ”Grexit”.
Siden 2006 er der blevet 11% flere fattige, og en rapport der omtaler situationen fra 2006 til og med 2013 fortæller, at 12.5 millioner lig 15,5% tyskerne er fattige. Strukturen på det tyske arbejdsmarked med ”minijobs” og en udbredelse af vikaransættelser har betydet, at selv mennesker med arbejde er under den indkomst som betegnes som fattig i Tyskland. Indførelse af en mindsteløn på 8,5 euro har ikke ændret dette. Over 40% af enlige mødre betegnes som fattige.
Tysk LO forlanger øjeblikkelig handling for at få stoppet udviklingen. Det er de usikre løse jobs og misbrugen af ansættelseskontrakter der skal stoppes, men udviklingen er fint i overensstemmelse med EU’s neoliberalisme, og den tyske regering har stået forrest i angrebene på arbejderklassen.
EU reformer og vækstplan
Frankrig har i mange år ikke kunnet leve op til EU’s budgetregler om et maks. underskud på 3,0% af landets BNP. For tredje gang har Frankrig fået udskudt deres budgetunderskud uden at få bøder, som EU’s regler ellers foreskriver. Frankrig skal dog allerede i april aflevere en reform-plan for løsning af underskuddet. Italien og Belgien har allerede sat deres reform-planer i værk, og gaderne i Belgiens byer har da også været fyldt med strejkende arbejdere i protest mod den belgiske regerings nedskæringsreformer, der atter en gang ensidig har ramt den arbejdende befolkning.
EU’s ”vækstplan” betyder ikke, at der skal være mulighed for, at EU’s lande kan skabe forbedringer for befolkningerne. Vækstplanen betyder, at kapitalens øgede profitter skal afspejle sig i det enkelte lands BNP.
EU uden for EU’s grænser
I Norge har de almengjort overenskomsterne, så alle, der arbejder på de norske arbejdspladser, skal have hvad der står i overenskomsterne. Modsat EU, (også Danmark) hvor polske arbejdere er blevet aflønnet med ned til 20–30 kroner i timen, er polske arbejdere sikret norske overenskomstbetingelser. Fremmed arbejdskraft skulle ikke bruges til at skabe social dumping og undermimere det norske arbejdsmarked. Dette blev fastslået af den norske højesteret i 2013.
Men det har den norske arbejdsret nu underkendt. I en sag om tillæg for rejse- og udetillæg har arbejdsretten gjort det muligt, at vikarbureauer kan flytte arbejdere mellem virksomheder, ved oprettelse af lokale afdelinger. Dermed kan de undgå at betale tillæg.
EU’s økonomiudvalg har besluttet at hjælpe Ukraine med en økonomisk støtte til politisk og økonomisk opbygning og reform af landet. Der er bevilliget 1.8 milliarder euro eller 135 mia. kroner til formålet. Der er ikke sat tal på, hvor mange af pengene der skal bruges på de engelske militære rådgivere, eller hvor mange der ender i det fascistiske partis pengekasse. De mange milliarder euro har ikke noget at gøre med det lån, som Ukraine har i de europæiske banker. Det skal betales tilbage på samme betingelser som i EU’s lande med svage økonomirer. Den arbejdende befolkning vil vågne op til en nedskæringsreform, hvor selv den såkaldte ”elite” i Kijev får et chok.
De enkelte fagforeninger i EU kan stadig forlange en mindsteløn på arbejdspladserne. Det har EU-domstolen fastslået ved en principiel dom. Det er det enkelte land, der definerer landets mindsteløn, og med overenskomster bliver det den aftalte mindstebetaling, der opfattes som mindsteløn.
Sagen drejer sig om udstationeret arbejdskraft. Det finske EL-forbund havde forlangt, at 186 polakker, der arbejdede fast i Finland, men var ansat i et polsk firma, skulle have den finske mindsteløn. Den polske arbejdsgiver var af den opfattelse, at det slet ikke var muligt for det finske EL-forbund at rejse en sag om overholdelse af den finske mindsteløn. I følge den polske lovgivning er det nemlig forbudt for arbejdere at overdrage deres faglige sag til en fagforening. EU-domstolen slår fast, at det er de absolut mindste betingelser, der står i den enkelte overenskomst, der betegnes som mindsteløn. Så det er stadigt muligt at benytte underbetalte arbejdere, det skal bare ske gennem at udenlandske firmaer udlejer arbejdskraft til et tredjeland.
Den 28. januar satte fagbevægelsen i Norge landet i stå. Over hele landet var der proteststrejker mod, at den norske regering ville vedtage en tilslutning til EU’s arbejdsmiljølovgivning. Norsk LO og medlemsforbundene havde mobiliseret deres medlemmer til at strejke imod beslutninger fra Bruxelles, der er for svære at sluge for fagbevægelsen. Norge er ikke medlem af EU, men har en EØS-aftale, der forpligter Norge til at indføre regler og forordninger fra EU. Norge har dog mulighed for at sige nej. Over 80% af den norske befolkning er imod et medlemskab af EU, men alligevel er der et stort flertal for EU i det norske storting. Den borgerlige regering er af den opfattelse, at der ikke fremover skal være områder, hvor Norge ikke er med. Regeringen vil indføre EU’s arbejdsmiljølov. Det vil betyde øget brug af vikarer, tidsbestemte ansættelser, længere arbejdstid, mere overarbejde og søndags-arbejde. Norsk LO er af den opfattelse at det vil smadre den ”norske arbejdsmarkedsmodel”. De norske arbejdere behøver ikke at kigge langt væk. I Danmark er over 30% ansatte som vikarer, og i Tyskland er to jobs ikke nok til at leve et menneskeværdigt liv.
Med løfter om guld og grønne skove lykkedes det for det græske ”Enhedslisteparti” SYRIZA at få regeringsmagten i Grækenland. I starten lagde de ud med den lovede politik. Som det første fyrede regeringen den person, der af EU’s Trojka var sat til at privatisere al offentlig virksomhed. De 595 rengøringsarbejdere der var blevet fyret i det græske finansministerium, og var blevet et symbol på den græske fagbevægelses protest mod EU-trojkaens krav om fyring af offentlige ansatte, blev genansat.
Forhandlingerne med EU er blevet kørt stort op i de europæiske medier, og gang på gang blev der opført et skuespil for folket. Det kan da også nu konstateres, at hvis man tager regeringsmagten uden at have et alternativ til den førte politik og stadigvæk vil færdes på ”de bonede gulve”, bliver det den befolkning, der bragte partiet til magten, der bliver snydt.
Grækenland har ikke fået eftergivet noget af deres gæld og betingelserne for tilbagebetaling og hvem der skal betale, er ikke ændret. Trojkaens krav om nedskæring af offentlige ydelser og privatiseringer skal forsætte. De ændringer af EU’s reformer, som regeringen havde forslået, trækkes tilbage.
Den eneste sejr som den græske regering kan pynte sig med, er at de 595 rengøringsarbejdere får lov til at beholde deres arbejde. Indtil videre! EU’s finanskapital bestemmer stadig i Grækenland.
Den nye formand for EU-kommissionen, Jean Claude Juncker, har fremlagt kommissionens forslag til EU’s politik de næste 5 år. De vil blive hårde år at komme igennem for lønmodtagere, forbrugere og miljøet. Der skal gennemføres lettelser for erhvervslivet i EU. I god tråd med forslagene fra Stoiber-udvalgets rapport skal det ske gennem fjernelse af regler og lovgivning, der kan være til gene for arbejdsgiverne. Der skal ikke længere være nogen begrænsning for arbejdernes arbejdstid. En hidtil fastsat max. ugentlig arbejdstid på 48 timer og en fastholdelse af 11 timers reglen skal fjernes.
Samtidig er det meningen at strukturen på arbejdsmarkedet skal ændres, så arbejdernes fleksibilitet gør det muligt for virksomhederne at indføre deltidsjob, brug af flere vikarer og ansættelser i tidsbegrænsede perioder.
Regler for arbejdsmiljø har i mange år været en torn i øjet på arbejdsgiverne, og trods massiv lobbyisme var det ikke lykkedes at fjerne dem. Nu ser arbejdsgivernes påvirkning ud til at bære frugt. Der skal fjernes irriterende ”små ting” der generer virksomhederne, og fremover skal der fokuseres på en ”vækstvenlig finanspolitisk konsolidering”, så investeringer kombineres med strukturreformer. Når EU og de forskellige toppolitikere taler om vækst, er det ikke for at skaffe arbejdspladser til de mange millioner arbejdsløse, men et forsøg på at finde en yderligere mulighed for øget profit.
Det svenske LO vil sammen med de faglige hovedorganisationer i Tyskland og Østrig forsøge at lave en alliance med de faglige organisationer i EU for at få ændret vilkårene for at kunne strejke. Laval dommen satte den mulighed ud af kraft til fordel for arbejdskraftens frie bevægelighed. På linje med EFS skal der arbejdes for, at der indføres en socialprotokol i EU-traktaterne. I Portugal, Holland og Frankrig er diskussionerne i gang i de faglige organisationer. Der kan i den forbindelse spørges om, hvor dansk LO er henne?
Selv om det kan konstateres, at fagbevægelsen er utilfreds med, at strejkeretten er blevet beskåret, er den ikke kommet frem til, at EU er et liberalistisk produkt, der på ingen måde ønsker, at der skal være mulighed for at forhindre profit til kapitalen. De 4 såkaldte friheder er grundloven i EU. Et reformistisk socialdemokratisk kapitalistisk EU er utopi.
Selv om Norge ikke er med i EU, påvirkes de i høj grad af beslutninger i EU. Med deres EØS-aftale kan de tilslutte sig de forordninger, der vedtages i EU. Selv om over 80% af den norske befolkning ikke vil være med i EU, sidder der et flertal af EU-ivrige politikere i Stortinget. Der har betydet, at de har tilsluttet sig de fleste krav, der er kommet fra Bruxelles.
Store dele af den norske fagbevægelse er utilfredse med den udvikling og forlanger EØS-aftalen opsagt og erstattet af et samarbejde mellem Norge og EU.
Den norske Trondheim-konference, der består af progressive faglige organisationer og græsrodsbevægelser, har formået at sætte EØS-aftalen til debat og til en vis grad at kunne presse Norsk LO til at afvise flere direktiver fra EU. F.eks. vil jernbane- og postdirektiverne betyde opsplitning af Norge. Et brev fra og til Oslo vil koste 10 kr., mens et brev til Nordnorge nemt kan komme til at koste 50 kr. Det samme vil gøre sig gældende for jernbaner. En privatisering vil skabe forskellige priser eller direkte lukning af strækninger.
I Lissabon-traktaten står der, at EU er en demokratisk organisation, og hvis 1 million borgere fra 7 EU-lande gør indsigelse mod EU-kommissionens politik, skal Kommissionen tage deres protest til overvejelse.
Dette gælder ikke EU-forhandlinger med USA om en ”frihandelsaftale”. EU-kommissionen har på forhånd afvist en underskriftindsamling. Alligevel har et ”selvbestaltet” initiativ samlet over 1 million underskrifter ind på kort tid. Initiativet består af over 320 organisationer – heraf mange fagforeninger – fra 24 EU-lande.
De oplysninger, der er sivet ud fra de ellers hemmelige forhandlinger, skal sikre de multinationale virksomheder deres forventede profit. Det skal ske ved at hindre national lovgivning og ved fjernelse af aftaler om løn og arbejdsforhold på arbejdspladserne.
EU har allerede lavet en ”handelsaftale” med Canada på lignende betingelser.
Handelsaftalen mellem EU og USA er en forsættelse af kapitalens stræben efter et totalt liberalistisk samfund, hvor alle er deres egen ”lykkes smed”.
EU-kommissionens formand Juncker har i sin tale til EU-parlamentet om EU-kommissionens økonomiske politik fremlagt et ”storstilet” vækstplan. Det er Junckers opfattelse, at private investorer skal bruge 2350 milliarder kroner på EU’s vækstplan. EU-kommissionen har budgetteret med at skulle bruge 150 milliarder, men det kommer nok ikke til at række, da de private investorers ”risikovillige” kapital skal sikres af EU. Samtidig er det dog meningen, at energiforbedringer og ”grønne” tiltag skal udskydes til engang i fremtiden. En kompensation til landbruget, efter at EU har indført handelshindringer mod Rusland?
Det europæiske faglige netværk har afholdt en demonstration i forbindelse med EU-topmødet i Bruxelles d. 19 december.
”De nationale og europæiske ledere forsætter med at udlevere folkene til aktionærerne og de multinationale selskaber, samtidig med at nedskæringspolitikken bliver mere og mere brutal. De fleste nationale nedskæringsprogrammer følger EU’s henstillinger i henhold til ”stabilitets- og vækstpagten”. De enkelte lande kastes ud i recession med efterfølgende social tilbagegang. De hemmelige frihandelsaftaler viser klart, at EU handler i de multinationale virksomheders interesse og deres profitlogik, på bekostning af et socialt, økologisk og demokratisk Europa.”
På trods af over 100.000 demonstranter viste EU-topmødet kun deres foragt for almindelige menneskers vilkår.
Der har været afholdt en mistillidsafstemning til Juncker i EU-parlamentet. Forslaget var stillet af den yderste højrefløj i parlamentet. Selv om der på forhånd var sikret en opbakning til Juncker fra socialisterne og kristdemokraternes side, kan det undre, at der ikke var opbakning til mistilliden fra de mange såkaldte EU-kritiske medlemmer i parlamentet. Det blev til en partipolitisk holdning, i stedet for en afvisning af formanden for EU-kommissionen Jean Claude Juncker. I Junckers tid som premierminister i Luxembourg blev der lavet et skattecirkus i landet, der kunne tillade virksomheder at slippe for at betale skat i deres hjemlande.
”Alle lande i EU skal have en mindsteløn”
Dette signal kom fra EU-kommissionens formand Jean Claude Juncker i forbindelse med et møde i EU’s beskæftigelsesudvalg.
Der er i forvejen en lovbestemt mindsteløn i 22 af EU’s lande, så nu skal de sidste 8 lande også have indført en mindsteløn. Da forskellen på mindstelønnen i de forskellige lande er lige fra 2 til 10 euro i timeløn, vil det ikke kunne forhindre social dumping. Det vil stadig være muligt at etablere et selskab i landet med den mindste mindsteløn, og derefter have hele EU som arbejdsområde med henvisning til EU’s såkaldte ”4 friheder”.
Jean Claude Juncker har den opfattelse, at alle arbejdsmarkedsforhold skal bestemmes af politikere i de nationale parlamenter, indtil Europas Forenede Stater endelig er gennemført. I den danske model sker overenskomstforhandlinger om løn- og arbejdsforhold mellem arbejdsmarkedspartnerne i et aftalesystem. Der ligger ikke i nogen EU-traktat et krav til mindsteløn, og arbejdsmarkedsforhold er hidtil blevet betegnet som det enkelte lands eget område.
I første omgang er det meningen, at der skal indføres en mindsteløn, der skal “sikre” mod social dumping. Mindstelønnen i EU kan deles op i 2 puljer: I 7 lande ligger lønnen mellem 7 og 10 euro (60 og 80 kroner) mens mindstelønnen i 11 lande ligger under 3 euro (20 kroner.)
Næstformanden i EU-parlamentets beskæftigelsesudvalg Ulla Tørnæs forudser, at Danmark bliver nødt til at rette ind efter formanden for EU-kommissionen Jean Claude Juncker ud fra devisen om, at når to toneangivende lande som Tyskland og Frankrig går ind for mindsteløn, vil det være svært for Danmark at sige nej, hvis landet stadig skal være en del af “det gode selskab”.
Modsat siger den danske beskæftigelsesminister Henrik Dam Kristensen, at Juncker skal holde fingrene væk fra de danske løn- og arbejdsforhold. Han bakkes op af EU-parlamentariker Ole Christensen, der som Ulla Tørnæs er medlem af EU-parlamentets beskæftigelsesudvalg.
Det må dog i forhold til “konkurrenceevnen” i EU formodes, at der tvinges en fælles EU-mindsteløn igennem. Et gennemsnit af de nuværende mindstelønninger i EU er lidt over 4 euro eller lige over 30 kroner.
De EU-ivrige partier Socialdemokraterne og SF har endnu ikke forstået, at EU er et kapitalistisk projekt, hvor profitten er i højsædet og målet er, at alle arbejderne i EU skal være lige fattige.
Arbejdsmarkeds- og sociale nedskæringer er nået til hovedstaden i EU. Den belgiske regering er i gang med at følge EU’s nedskæringspolitik, hvilket har skabt uroligheder hos landets befolkning. Pensionsalderen skal hæves, og nedskæringer på og sundheds- og det sociale område er en del af den førte EU-politik. 100.000 belgiere var på gaden i Bruxelles i starten af november i protest mod regeringens forslag til nedskæringer. Der lægges op til aktioner over hele landet, med en landsdækkende aktion/demonstration den15. december. Desværre har hverken den belgiske fagbevægelse eller EFS (den europæiske faglige sammenslutning) erkendt at det ikke er den enkelte regerings politik, der er bestemmende, men at EU er kapitalens Europa!
EU-kommissionens nye vice-formandskommisær Frans Timmermans har fået til opgave at finde områder, hvor der kan skæres i regler, der giver mindre profit. Han lægger op til at en luftkvalitetspakke, affaldsregler, anvendelse af kemi og energibeskatningslovgivning ikke vil være en del af den nye EU-kommissions politik. Selvom forurening, gennem luften er grænseoverskridende, skal der ikke laves minimumskrav. Bortskaffelse af affald skal overlades til private, kontrollen af kemien i de enkelte produkter skal bestemmes af de enkelte virksomheder og det skal ikke være muligt at lave en beskatning på overforbrug af energi. Skyklapperne for kommissionens øjne kan undre, når klimaet gang på gang reagerer på den overdrevne profit med katastrofer som oversvømmelser, skovbrande og sult.
Formanden for EU-kommissionen, Jean Claude Juncker, er tidligere statsminister i Luxemburg. I Luxemburg har der altid været er afslappet forhold til virksomheders skattebetaling. Det har nu vist sig at internationale firmaer, gennem skattelovgivning i Luxemburg, har kunnet slippe for at betale skat i de lande, virksomhederne har tjent deres profit. Jean Claude Juncker har i sin regeringstid sikret dette. Som formand for EU-kommissionen har han udtalt, at det må være et spørgsmål om, at der skal være mere EU. Folkebevægelsen mod EU’s medlem af EU-parlamentet forsøger at samle stemmer fra EU-parlamentet til at stille et mistillidsvotum til Jean Claude Juncker, men det har vist sig at den socialdemokratiske gruppe sammen med den konservative gruppe har fredet formanden for EU-kommissionen. De multinationale firmaer er sikret en 5-årsperiode uden skattebetaling i EU.
EU er en ”sammenslutning” af 28 lande i Europa, der demokratisk skal være et fælles handels- og økonomisk samarbejde, med respekt for de enkelte landes kulturelle og arbejdsmæssige forskelligheder. I mangel på respekt for forskelligheder er det besluttet at beslutninger skal træffes ved vægtet stemmeafgivning. Det skal være antallet af borgere i det enkelte land der bestemmer indflydelsen. Det lyder meget demokratisk, men afstemnings systemet er indrettet på den måde, at 1/4 af landenes antal af stemmer betyder, at hvis Tyskland og Frankrig er uenige, kan der ikke træffes en beslutning. Samtidig betyder det at Danmark, der er ca. 2% af EU’s befolkning ikke har nogen indflydelse. EU vil ikke kunne eller være en demokratisk samling af Europas nationer. Det er en kolos på lerfødder, der er skabt på undertrykkelse af mennesker til et forsøg på fastholdelse af det kapitalistiske system.
De fleste af de nye kommissærer er blevet godkendte, trods deres mere eller mindre uldne politiske fortid. Der er dog enkelte, der ikke har været tilfredshed med i EU-parlamentet ud fra forskellige vinkler. For at give EU-parlamentet et skær af indflydelse blev et kommissæremne trukket tilbage. ”Godkendelsen” af EU-kommissærer er en ”studehandel” mellem de politiske grupper i EU-parlamentet.
Den tidligere statsminister i Slovakiet, Alenka Bratusek, benyttede den sidste mulighed, efter at have lidt et svidende nederlag ved det nationale valg, til at indstille sig selv til posten som den slovenske kommissær i EU-kommissionen. Jean-Claude Juncker havde forstillet sig, at hun skulle være næstformand i kommissionens udvalg for en energi-union, men Alenka Bratusek vidste intet om miljø og industrien og formåede ikke at svare på flere af de spørgsmål, der har relation til området. Juncker var tvunget til at finde en ny kandidat fra Slovakiet. Den nye kandidat er den slovenske vicestatsminister Violeta Bulc, der kun har siddet en måned i det slovenske parlament som sin eneste politiske erfaring. Til gengæld er hun uddannet som shaman (åndemager), hvilket bringer hende fint i tråd med de andre virkelighedsfjerne kommissærer, der skal bestemme over EU’s befolkninger de næste fem år.
Den græske krise er ovre!
Ifølge den tyske kansler Merkels grafer og regneark er den græske krise ovre. Den økonomiske nedskæringspolitik fra Trojkaens side har frelst landet, og Grækenland er nu på vej fremad, hedder det. I Grækenland ses der anderledes på den økonomiske situation. Nedskæringerne på social- og sundhedsområdet har været så dramatiske, at selv den internationale Valutafond og EU-kommissionens repræsentanter erkender at have begået fejl, og at konsekvenserne for befolkningen har været for voldsomme. Som mange andre steder i EU har Trojkaen behandlet krisen og bagefter stillet en diagnose. Den græske overklasse (kapitalen) har ikke bidraget til nogen løsning, men har fastholdt retten til profit. Grækenland er nu et korrupt system, hvor der med opbakning fra EU’s Trojka er få som er blevet rigere og mange som er blevet fattige. Der er stadig 28% arbejdsløse i Grækenland. Over 60% af de unge under 25 år er uden arbejde eller uddannelse. Tre millioner grækere er uden adgang til lægehjælp. Antallet af hjemløse vokser. Det er på tide, at den samlede græske fagbevægelse kræver: arbejde, brød og social sikkerhed.
Nedskæringer af faglige rettigheder
Stoiber-udvalget har nu fremlagt en rapport, hvor der, som forventet, peges på administrative lettelser for de små og mellemstore virksomheder i EU. 92% af EU’s virksomheder betegnes som omfattet af begrebet små- og mellemstore virksomheder. Lige så forventet foreslår rapporten, at der skal skæres ned på faglige rettigheder, og virksomheders social- og sundhedsomkostninger skal skæres ned eller fjernes. Forbrugernes mulighed for viden om produktet, både om kemisk indhold og produktionsmæssigt, skal fjernes. Der kan kun indføres ny lovgivning, hvis en anden lov fjernes. EU’s såkaldte 4 friheder: varer, arbejdskraft, kapital og tjenesteydelser skal beskyttes. Læs næste nummer af KOMMUNIST, hvor der vil være en større artikel om Stoiber-udvalgets rapport og konsekvenserne for de danske arbejdsmarkeds- og socialpolitiske forhold.
Faglig strid i EU
Der siver flere og flere oplysninger ud fra Stober-udvalget. Det udvalg, der skal forbedre forholdene for erhvervslivet i EU. De oplysninger, der hidtil er kommet, giver bange anelser hos fagbevægelsen. Som udgangspunkt skal de små og mellemstore virksomheder have lettelser. Samtidig kan det konstateres, at det drejer sig om 92% af virksomhederne i EU. Ansattes ret til barsel skal reduceres. Den maksimale grænse på 48 timers arbejde om ugen skal fjernes. Der skal ikke længere være arbejdspladsvurderinger, der skal hjælpe med arbejdsmiljøet. Så langt det er muligt skal ny EU-lovgivning ikke gælde de små og mellemstore virksomheder. Den europæiske faglige organisation: EFS frygter Stober-udvalgets fremlægning og anbefalinger i oktober. Det er med god grund. Når man rækker fanden lillefingeren, må man forvente, at hele armen ikke er nok.
Det danske forbud mod ftalater skulle træde i kraft til nytåret. Dette forbud har den danske miljøminister fjernet, efter EU havde truet med retssag ved EU-domstolen. De nationale muligheder for at indføre forbud mod faglige kemiske stoffer kan ikke tillades i henhold til konkurrenceevnen. Det danske forbud skulle indføres efter et kæmpeforskningsarbejde, der klart viste at ftalater er til skade for befolkningen.
EU forsøger med en propagandaoffensiv at benægte den fortsatte krise, samtidig med at de er ved at skabe en ny finanskrise. ”Trekanten”: Berlin, Bruxelles og Frankfurt har startet en ”oplysning”-krig, der fortæller, at krisen er ved at være ovre. De økonomiske realiteter er anderledes og forfærdelige. En række lande er kastet ud i en permanent depression: Irland, Grækenland, Spanien, Portugal, Cypern og Slovakiet. Den såkaldte socialistiske regering i Frankrig har fyret ministre, der nægtede at acceptere de nedskæringer, EU havde pålagt Frankrig. Selv overskudsstater som Holland og Finland har recession.
Nye ansigter – samme politik
Vi slap ikke af med Helle Thorning, men måtte nøjes med at slippe af med Margrethe Vestager. Kabalen om EU’s topposter er på plads og må ses som resultat af god jysk kræmmermentalitet. En ny formand for ministerrådet, der hverken taler engelsk eller fransk, men er en god anti-russisk liberalistisk polsk statsminister, Donald Tusk. En ny ”udenrigsminister”: Federica Mogherini der har ”brændende” interesse for udenrigspolitik. Sammensætningen af EU-kommissærer er et udtryk for ”gammel gæld, der indfries”. Politikere, der i flere af lande har været tiltalt for amoralske handlinger, men i systemet blevet frikendte for kriminelle gøremål.
Det europæiske marked oversvømmes af varer, der produceres af mennesker under forhold, der minder om slaveforhold. Produktion af ”metervarer” har ikke været rentabel i Europa i forhold til lønningerne i Asien. En ny undersøgelse foretaget af Clean Chothes, der arbejder for løn- og arbejdsforhold inden for tekstilindustrien, har påvist at tekstilarbejdernes vilkår i dele af øst-Europa er dårligere end kinesiske arbejderes. En rumænsk tekstilarbejder får 133 euro, en kinesisk: 175 euro. I lovgivning i Rumænien, Bulgarien og Kroatien er der samtidig indført love, der forhindrer fagbevægelsen i at repræsentere deres medlemmer, både på fabriksplan og landsdækkende.
EU-landene forsøger at bryste sig af at være demokratier, hvor det er befolkningerne, der bestemmer. Det er tydeligt kommet til udtryk ved det nyligt afholdte EU-parlamentsvalg. Lav valgdeltagelse og politikerlede vidner om, at borgerne ikke har tillid til politikerne. Specielt i Østeuropa kommer det til udtryk. (Uden dog at forglemme, at den samlede valgdeltagelse var under 50%). I Slovakiet var det kun hver ottende, der satte et kryds. I Polen og Tjekkiet ca. hver femte. I de 10 lande, der havde den laveste valgdeltagelse, er de 9 østeuropæiske. Kun Portugal sniger sig ind på en 9. plads. Befolkningerne har fået nok af social nød, arbejdsløshed sammen med en manglende tillid til deres politikere. Den økonomiske krise med efterfølgende nedskæring, øget arbejdsløshed og fattigdom til følge har samtidigt givet medvind til populisme og nationalisme. Den manglende valgdeltagelse skyldes også en oplevelse af manglende indflydelse og mulighed for at kunne ændre EU ad demokratisk vej.
I september skal EU’s Trojka til Grækenland for at vurdere, om landet har opfyldt de krav, der var stillet fra Trojkaens side. Det drejer sig om 600, små og store, reformer som den græske regering har lovet at gennemføre. Det græske finansministerium vurderer, at reformerne er umulige at gennemføre, og at politikken, der er styret af Trojkaen, vil stoppe al udvikling i landet. Den græske regering håber på en positiv evaluering, der kan betyde nye forhandlinger om yderligere nedskæring af den græske gæld. Den nyvalgte formand for EU-kommissionen, Juncker, har dog ved et besøg udtrykt, at det ikke vil komme på tale og slet ikke indgår i hans overvejelser. Nyt ansigt: samme politik.
At pisse i bukserne!
Nedskæringspolitikken, som EU-trojkaen har fået gennemført i de gældsplagede lande, har ikke løst landenes økonomiske problemer. Der er kun 5 eurolande, der kan overholde EU’s økonomiske krav til stabilitetspagten, og 2 (Slovakiet og Finland) af disse nærmer sig grænsen med fuld fart. Tyskland, der af mange betegnes som det økonomiske lokomotiv i EU, har en gæld på 78% af landets BNP. Dette er sket på trods af Hartz reformerne, med Arm trotz Arbeit-begrebet med efterfølgende millioner af fattige arbejdende i Tyskland. I Frankrig er statsgælden på 97% af Frankrigs BNP eller 1.985.918 millioner euro. EU’s trojka har allerede udtrykt, at Frankrig kommer til at lave reformer, hvor det i overensstemmelse med EU’s nedskæringspolitik skal være befolkningen, der skal betale for en øget profit til kapitalen. Dette på trods af at det har vist sig, at nedskæringer på de enkelte landes social-, sundheds-, uddannelse- og arbejdsmarkedspolitik ikke har hjulpet på de enkelte landes økonomi.
Den norske regering har i overensstemmelse med landets EØS-aftale fremsat et forslag til en ændret arbejdsmiljølov. Mærkeligt nok er et af forslagene, at det skal være muligt at ansætte arbejdere på midlertidige kontrakter, der kan vare op til 1 år. Norsk LO er af den opfattelse, at en gennemførelse af loven vil betyde en tilbagevenden til et løsarbejdersamfund og vil sætte hårdt mod hårdt, hvis ikke LOs forslag til ændringer bliver taget til efterretning. Den 23. september er der planlagt politiske aktioner, og meldingen er, at det ikke vil være utænkelig med en generalstrejke i forbindelse med Stortingets behandling af lovforslaget.
EU fastholder nedskæringskursen på trods af modstanden mod den førte politik, der klart kom til udtryk ved valget til EU parlamentet. Medierne fokuserer på valg/udnævnelse af navne til topposter i EU. Samtidig skal der stadig være fuld knald på afregulering af arbejdsgiverenes ”byrder”, styrkelse af det indre marked, der sikrer den sociale dumping gennem arbejdskraftens frie bevægelighed. Den europæiske faglige organisation EFS har forsøgt at komme med forslag til en politik, der skal skabe job og beskæftigelse og stoppe nedskæringspolitikken og de barske reformer, der har skabt en arbejdsløshed på 26 millioner og over 20 millioner fattige i EU. Desværre har det vist sig, at EFS er en del af det etablerede system, der engang imellem kommer med et lille ”pip”, men efterfølgende retter ind efter det neoliberalistiske EU. Ordene: ”Handlig og aktion” findes ikke i EFS’s ordforbrug. De spæde demonstrationer, der har fundet sted, kan ikke ses på anden måde, end efter aftale med EU, for at ikke at miste legitimiteten som faglig organisation.
Også el-fagets autorisation skal nu tilrettes EU’s liberalisering. Dette viser med al tydelighed, at man ikke bekæmper social dumping, men tværtimod skaber social dumping. Ja, nu snart inden for alle brancher. Et opgør med EU er den eneste løsning, det må også fagbevægelsen indse. EU er ikke et politisk system, der er til for mennesker, men for spekulation og profit på arbejderklassens bekostning, samtidig med at alle de tilkæmpede rettigheder forringes. Ved forårets overenskomst blev social dumping af Rør og Blik en del af overenskomstaftalen og selvom VVS’erne afviste aftalen, blev den trukket ned over hovedet på dem ved hjælp af det danske arbejdsmarkedssystem. Sikkerheden ved autorisationen fjernes for at skabe plads til adgang for virksomheders brug af billig arbejdskraft i overensstemmelse med arbejdskraftens frie bevægelighed.
Lønnen er for høj
Henstillinger fra EU-kommissionen til flere lande berører løn-, social-, sundhed- og arbejdsmarkedspolitikken. I Frankrig er minimumslønnen på 10.150 kroner for høj. Dette til trods for at der er gennemført en såkaldt ”ansvarligheds- og solidaritetspagt”. Den har kun nedbragt gabet mellem Frankrig og de øvrige lande med halvdelen. ”Udviklingen skal gerne fremme konkurrenceevnen og jobskabelsen. Der kan gøres ekstra anstrengelser for at lette omkostningerne for ”svage grupper”. Den franske velfærdsstat er for dyr, og der må sættes loft over sundhedsudgifterne, pensionsudgifter må fastfryses ligesom andre sociale ydelser. De offentligt ansatte er gået alt for tidligt på pension, og tilskud til familier og boligstøtte må reduceres. Samtidig skal der skabes øget konkurrence på flere områder. Der skal leves op til kravene i ØMU-samarbejdet”. Arbejdsløsheden og fattigdommen må forventes forøget i Frankrig samtidig med, at profitten øget. Det kan samtidig undre, at henstillingen til Frankrig vedrører gabet mellem Frankrig og øvrige lande, når de samme henstillinger samtidigt stilles til Italien, Tyskland og Portugal. Alle skal være lige fattige i EU.
Nyt ansigt – samme politik
Den nyvalgte formand for EU-kommissionen Jean-Claude Juncker forsikrer i sin åbningstale i EU-parlamentet, at målet er Europas forende stater og, i samarbejde med USA, at fastholde den liberalistiske økonomiske samfundsmodel: Kapitalismen. Der skal skabes mulighed for øget profit, på bekostning af dem der skaber værdierne. Klassekampen er ikke forbi!
Det er ikke tilfældigt, at EU-flaget er blåt. Et udvalg, der arbejder direkte under kommissionsformand Barroso, Stoiber-udvalget, skal forbedre forholdene for erhvervslivet. Kapitalen har fået mere selvtillid, og arbejderne er blevet svækket. I udvalget er der bred enighed om, at der ikke må lægges hindringer i vejen for, at de europæiske virksomheder skal gøre det, de er bedst til: at tjene penge til sig selv. Udvalgets formål er at lette erhvervslivet for administrative byrder, men når udvalget betegner miljø, sundhed, sikkerhed og forbrugerbeskyttelse som administrative byrder, er det begrænset, hvad der ikke er en byrde. EU-kommissionen har allerede taget forslagene fra udvalget og fremlagt dem som lovforslag i EU. Der skal slækkes på arbejdsmiljøkrav, og de små og mellemstore virksomheder skal helt fritages for arbejdspladsvurderinger. Den økonomiske krise og den deraf skabte arbejdsløshed udnyttes hæmningsløst af kapitalen. De byrder, der lettes for kapitalen, skaber i stedet social armod og fattigdom for arbejderne.
Ingen fordele ved handelsaftale (TIPP)
EU-kommissionen forudsiger, at med en handelsaftale mellem EU og USA vil hver EU-familie få 4000 kr. mere til rådighed om året. Samtidig vil det betyde ”millioner af nye jobs til vores arbejdere” ifølge Handelskommissær Karel De Gucht. Forudsigelserne falder dog til jorden, når man ser på, hvilken metode beregningerne er taget ud fra. 80% af de økonomiske fordele er bundet op på fjernelse eller harmonisering af reguleringer, administrative procedurer og standarder. Årtiers sociale og miljømæssige fremskridt vil blive rullet tilbage, når der skal laves kompromiser. Det vil føre til en alvorlig trussel mod sundhed og miljø. Reguleringer på almene politiske mål vil have en social pris. Der er også planer om at indføre en særlig voldgiftmekanisme. Investorer skal kunne indbringe stater for denne voldgift. En stat må ikke vedtage love, der skader investorernes forventede profit. Regeringer kan således i fremtiden vælge mellem at undlade at vedtage love eller betale multinationale virksomheder erstatning med skatteydernes penge. Ses på forholdene på arbejdsmarkedet i henholdsvis EU og USA kan EU (endnu ikke) konkurrere med USA. Det vil føre til mindre intern handel i EU på grund af stigende billig import fra USA med efterfølgende problemer for handelsbalancen i forskellige medlemslande i EU.
Aktioner mod den førte politik i EU prægede i høj grad gadebilledet rundt om i Europa op mod EU-parlamentsvalget. Faglige organisationer og græsrodsbevægelser har kørt en kampagne, hvor der er demonstreret og aktioneret. I Bruxelles blev et topmøde mellem europæiske arbejdsgiverorganisationer og EU-kommissionen omringet. Det skete i et forsøg på at få lukket mødet i protest imod, at det er kapitalen, der bestemmer politikken, mens almindelige menneskers stemmer ikke bliver hørt. ”Hvorfor skal vi lade dem, der udløste krisen, fortsætte med at bestemme den økonomiske udvikling? Bankerne og storkapitalen har smadret økonomien, og i stedet for at tage ansvar har de væltet omkostningerne over på befolkningerne”. Demonstrationen i Bruxelles blev dog opløst af politiet ved hjælp af vandkanoner, og 250 demonstranter blev anholdt. Demonstrationen var en del af en antikapitalistisk og EU-kritisk aktionsuge, der skulle forene de sociale kampe på tværs af EU.
I Grækenland har frisk mælk været mælk, der ikke er mere end 5 dage gammel. I forbindelse med forhandling om nye lån fra EU’s side har Trojkaen forlangt at mælk skal betegnes som frisk i op til 10 dage. Det skal sikres at udenlandsk mælk får adgang til det græske marked med henvisning til de 4 friheder, der blandt andet skal sikre varer fri bevægelighed. Trojkaen har smadret det græske arbejdsmarked, nu er turen kommet til det græske landbrug.
Det er i en vis grad lykkes for Trojkaen at få styr på den kriseramte europæiske økonomi. Med trusler om undergang og bankerot har de lande der har modtaget lån fra EU været tvunget til dramatiske nedskæringer på sociale og sundhedsmæssige områder. Især ved indgreb på arbejdsmarkedsområdet er det lykkedes at få styr på de enkelte landes offentlige finanser. Den ”medicin” har samtidig betydet massearbejdsløshed, forringet sundhed og øget fattigdom. Kuren har betydet over 26 millioner arbejdsløse, udbredelse af sygdomme, der tidligere har været under kontrol og at hvert femte barn vokser op i fattigdom. En hel generation er tabt med en ungdomsarbejdsløshed på 50%, en generation der præges af mismod og uden håb for deres fremtid. Den kur som Trojkaen har gennemført mod EU’s medlemslande kan kun betegnes som at ”pisse i bukserne en kold vinterdag, det giver ikke varmen ret lang tid”. EU-kommissionens vej til Europas forende stater er en tilbagevenden til hvor ”jungleloven” hersker eller kapitalismen i en nøddeskal.
Imellem 2009 og 2011 blev de græske sundhedsudgifter nedskåret med en fjerdedel. Det var et krav fra Trojkaen at sundhedsudgifterne ikke måtte være mere end 6% af BNP. Der er efterfølgende sket en øget børnedødelighed, genkomst af malaria og en stor stigning af selvmord. Der er skåret i tilskud til medicin, der har betydet at 70 % i provinsen Achaia ikke har råd til den medicin der er ordineret af deres læge. Op mod 1 million græskere har ingen sygeforsikring og tallet er stigende. En stribe infektionssygdomme der har været holdt i skak de sidste 50-60 år forekommer igen. Sygeforsikring er i Grækenland tilknyttet arbejdsmarkedet og med en arbejdsløshed på 28% må det formodes at den græske folkesundhed vil blive endnu mere forringet.
EU-kommissionen har de sidste 3 år arbejdet for indførsel af et nyt transportdirektiv. Hovedformålet er at sikre de 4 ”friheder”, hvis formål er at privatisere alt offentligt arbejde. Det skal sikres at der kan skabes profit til private virksomheder på togdriften. De strækninger, der ikke vil være ”rentable” skal nedlægges. Det betyder at i udkant-Europa vil transport være et privat problem. For at undgå tab af profit skal passagerer i forbindelse med overenskomster og faglige konflikter sikres deres transport. Det vil blive forbudt at strejke på de strækninger, hvor det kunne skade andre virksomheders transport af arbejdskraft. Det kan undre, at arbejdere, der anses som nødvendige for samfundet, skal arbejde under løn- og arbejdsforhold der bestemmes af hensynet til profit.
Der skal tages en række tiltag, der skal give industrien bedre konkurrenceevne, siger EU-kommissionen i et udspil. Besparelser er den altovervejende hovedregel, og øget konkurrenceevne er et spørgsmål om at skære i lønningerne. Den sociale dimension er helt forsvundet, mener de faglige organisationer i Europa. Det, der kunne understøtte en social dimension som uddannelse, efteruddannelse, social sikkerhed, en løn til at leve af og lønmodtagernes deltagelse, er knap nok omtalt i EU-kommissionens udspil. Faglige organisationer (socialdemokratiske) er af den opfattelse, at konkurrenceevnen skal forbedres ved at styrke og ved at udnytte det indre marked: En forbedret infrastruktur, gunstigere vilkår for iværksættere og innovation og EU-borgernes bevægelighed over grænser. Der arbejdes stadig på et socialdemokratisk Europas forenede stater!
De kvinder der har arbejdet som rengøringsassistenter i det græske finansministerium har rettet en appel om solidaritet til det fælles europæiske netværk ”Alter Summit”. Kvinderne blev i september 2013 suspenderet fra deres arbejde og sat på ”ventetid”. Fra maj 2014 er de endeligt fyret sammen med tusinde af deres kollegaer i den offentlige sektor. ”Dette er en del af den aftale der er indgået mellem Trojkaen og den græske regering. Nedskæringspolitikken berøver os ret til arbejde og liv. Der er i øjeblikket 27% arbejdsløshed i Grækenland, blandt kvinderne er den 62,8%. De (Trojkaen og regeringen) betragter os tilsyneladende kun som numre og ikke som mennesker. Fordi vi tilhører arbejdsklassen og er kvinder, troede regeringen at vi er det svageste led. Men sammen med andre tusinder der er blevet fyret, vil vi bekæmpe regeringens og Trojkaens politik, der ødelægger vores liv og fører til øget fattigdom. ” Finanskapitalens penge trives stadig i bedste velgående i de beskidte kontorer og gange i det græske finansministerium.
Som led i ”Et Europa” ser EU-kommissionen gerne at 20% af de unge, der er ved at tage en videregående uddannelse, tager et praktikophold i et andet EU-land. Der er til gengæld ikke sikkerhed for at det kommer til at foregå under ordnede arbejds- og sikkerhedsmæssige forhold. 59% får ingen løn og må leve af velstående forældre (danske praktikanter kan få SU’en med, så længe den er mulig at bevare). 38% har ingen kontrakt og kan smides på gaden fra dag til dag. Der er mangel på en passende social sikring. Det gælder almindelig sundhedsforsikring og forsikring mod arbejdsulykker og erhvervsskader. EU-Kommissionen er igen krøbet udenom og har overladt de unges forhold til et liberalistisk EU. Arbejdsgiverene udnytter mulighederne, hvor de unge må kæmpe for at komme i beskæftigelse.
I forbindelse med planlægningen af EU-budgettet er der foregået et ”hundeslagsmål”, der i den hidtil førte nedskæringspolitik fra EU-kommissionens side har ført til, at enkelte af EU’s regeringer har været af den opfattelse, at deres ”medlemsgebyr” har været for højt. Der skal således findes nye veje til at finansiere Unionens politiske prioriteter. Der er derfor nedsat en arbejdsgruppe, hvor indkomsten til EU skal diskuteres og ændres til en direkte EU-skat. En EU-moms er allerede på trapperne! En direkte EU-skat er også nødvendig for Europas forenede stater!
UD AF EU Ved EU-valget
Set ud fra befolkningernes opfattelse er den politik og kurs, som EU-kommissionen følger, en helt forkert vej. Ikke overraskende er tvivlen størst i Grækenland og Spanien. Det er de to lande, der mest har mærket EU-Trojkaens klamme hånd. Kun hvert 5. land er enigt med EU-ledelsens kurs. Specielt er skepticismen blandt de unge steget. Ikke overraskende med en arbejdsløshed på over 50% blandt de unge. Ud af EU’s 27 medlemslande er der kun 4 lande, hvor ungdommen tror på, at EU’s udvikling er positiv.
Handelsaftalen mellem USA og EU omhandler mange punkter, som kommer til at vedrøre de enkelte medlemslande, som står uden mulighed for at føre en politik, der gavner de enkelte landes befolkninger. Der skal gennemføres en vandhandlingsplan, der kommer til at betyde, at den danske holdning med, at forureneren skal betale for oprydningen, fjernes. For at få skifergas op af jorden, skal der pumpes en blanding af vand og kemikalier ned, kemikalier der vil betyde en ødelæggelse af grundvandet. Hvis virksomheder begrænses, skal de kunne få erstatning af staten.
Tyskland har indført en mindsteløn på 7,5 euro/timen. Det har dog ikke medført, at fattigdommen i Tyskland er blevet mindre. Der er 2.4 millioner børn, eller 20%, der vokser op i fattigdom. Den tidligere tyske socialminister (CDU) har udtalt: ”Fattigdom er relativ i et så rigt land som Tyskland”. Han er af den opfattelse, at det ikke er den førte økonomiske politik, der er årsagen. Tusindvis af boliger er fulde af fugt, og børnenes forældre er tvunget til gå til folkekøkkener for at skaffe den mest nødvendige mad. Der er omkring 25% flere fattige børn i det tidligere DDR end i resten af Tyskland.
EU-kritisk liste opstiller i Sverige
Den svenske Junilistan (junilisten)vil igen forsøge at komme i EU-parlamentet. De vil forsvare svenske interesser og have indført vetoret på alle områder. De har konstateret, at det nok er bedst at beholde kronen, som de samtidig vil have sikret ved lovgivning. Selv om der er et lille flertal i den svenske befolkning, 43%, der siger nej til EU og 42%, der siger ja, ønsker Junilistan ikke, at Sverige skal forlade EU. Det skal bare være et andet (?) EU, mener de. Junilistans spidskandidat er Jørgen Appelgren, socialdemokrat og tidligere cheføkonom i Nordea. Vel er den EU-kritiske holdning mere og mere udbredt i alle EU-lande, men i et kapitalistisk samfund er EU’s førte liberalistiske politik netop grundlaget og formålet for Europas forende Stater, EU.
EU-kommissionen vil forsøge at gennemtvinge GMO-produkter i EU. Konsekvenserne af GMO er en uvis faktor, der i den sidste ende kan betyde, at mennesket ændrer hele verdens økologiske balance med en indgriben i naturen ud fra et ønske om størst mulig profit. På EU-ministerrådsmødet var der 19 lande, der modsatte sig EU-kommissionens forslag om tilladelse til GMO-majs. På trods af modstanden vil EU-kommissionen gennemtvinge en tilladelse. 12 lande har skrevet en protest til EU-kommissionen, der opfordrer kommissionen til at trække forslaget på grund af den politiske modstand. Den danske regering er ikke medunderskriver, selvom folketingets EU-udvalg havde givet ministeren mandat til et nej.
Der er i Grækenland lavet en rapport over spørgsmålet om, hvad der er vigtigst for en stat: at honorere sin gæld eller leve op til menneskerettigheder. Trojkaen har i sine betingelser over for Grækenland været med til at bringe grundlæggende menneskerettigheder i fare. De faglige organisationernes overenskomster har været i Trojkaens søgelys, og det er lykkedes så godt for Trojkaen, at 60% af den græske arbejdskraft i dag arbejder på individuelle kontrakter. Resultatet er, at 70% arbejder for en mindsteløn på 586 euro eller mindre. Fagforeningerne forventer, at 80% af de græske lønmodtagere vil ende på individuelle kontrakter. Almengørelsen, der skulle beskytte mod socialdumping og unfair konkurrence, er blevet afskaffet. I stedet er der indført en lovbestemt mindsteløn. Det har ført til faldende lønninger og svækket de faglige organisationer. Samtidig er muligheden for at bringe ok-sager for en forligsinstitution, for at fastholde en overenskomst, ændret på en sådan måde, at begge parter skal være enige om en mægler. Krisen har skabt en alvorlig humanitær og økonomisk krise for grækerne. Kuren for at ”helbrede” har vist sig at være værre end ”sygdommen”. Det oplyses, at rapporten ikke er endelig, da der forventes flere nedskæringer på det græske arbejdsmarked.
80 euro er, hvad det koster at købe et lastbilskørekort med 4 identiteter i Litauen. De 4 identiteter betyder, at der ikke længere vil være begrænsninger i form af køre- og hviletidsregler. Inkompetente personer uden uddannelse eller stort kørekort kan nu træffes på de europæiske landeveje med 40 tons eksplosivt eller farligt kemisk gods. Trafiksikkerheden på de europæiske landeveje styres ikke længere af det enkelte lands love, men efter et af EU’s korrupte landes amoral.
Industrien er afgørende for den økonomiske udvikling i EU, og kommissionen har nu fremlagt en plan for en ”europæisk industriel renæssance”. Den europæiske konkurrenceevne er svækket, og adgangen til energi og råstoffer til overkommelige priser er nødvendige. (Det er nok derfor, at EU skal have et stærkt militær!) Den europæiske fagbevægelse kritiserer den fremlagte plan og påpeger den totalt manglende sociale dimension. De 22 millioner arbejdsløse i EU og de mange, der er blevet fattige arbejdende, er ikke indeholdt i kommissionens plan for en udvikling af de europæiske industri. Der skal til gengæld ske en lettelse af integreringen fra EU-landenes arbejdsmarkedsstyring, i særdeleshed på arbejdsmiljø og overenskomster.
Det finske dagpengesystem har længe været en torn i øjet på EU-kommissionen. Det er kommissionens opfattelse, at EU-borgere fratages deres mulighed for fri bevægelighed uden at miste deres sociale rettigheder. Dette på trods af, at EU-borgere kun skal arbejde i 4 uger for at kunne få finske dagpenge. EU har nu i op til et halvt år forsøgt at få Finland til at ændre reglerne. Men Finland har valgt at stå på sin ret til at bestemme indre anliggender. Nu skal sagen afgøres ved EU-domstolen. Da den finske regel minder meget om det danske DP-system, kan EU-domstolens afgørelse også få betydning for vores regler på området. Ifølge finske embedsmænd har Danmark allerede rekvireret den finske sag for at kigge nærmere på sagens præmisser. EU-kommissionen luftede allerede sidste år muligheden for at den danske særregel vil blive undersøgt.
EU vil lette byrderne for de små og mellemstore virksomheder. Der skal sættes ”turbo” på afbureaukratiseringen af regler (REFIT) som arbejdstid, udstationering, sæsonarbejde og især de ”besværlige” arbejdsmiljøregler. Det vil reelt betyde, at der skal ske en lempelse for 90 % af virksomhederne i EU, da EU-kommissionen opfatter små og mellemstore virksomheder som virksomheder med ansatte op til 250. Den nye EU-strategi bør kaldes for PROFIT i stedet for REFIT. Den handler om en kynisk udvikling i arbejdsulykker og arbejdsrelaterede sygdomme til fordel for profit.
En million græske arbejdere uden løn
Omkring en million arbejdere i den private sektor i Grækenland har ikke fået deres løn, og hver anden virksomhed er bagud med deres lønudbetalinger. Den offentlige sektor udskyder betalingen til deres leverandører, der efterfølgende ”økonomiserer” ved at forhale lønudbetalingen til de ansatte. På det græske værft Hellenic Shipyards er der ikke udbetalt løn siden april 2012. Værftet havde ordre til den græske marine, men staten mener ikke, værftet har leveret det aftalte, og nægter at betale. Efterfølgende har værftet som modsvar tilbageholdt lønningerne til arbejderne. Millioner af arbejdere uden løn er ikke medregnet i de 22 millioner arbejdsløse, der er i Grækenland.
Den portugisiske forfatningsdomstol har underkendt EU’s og regeringens nedskæring af pensionerne for de offentligt ansatte på 10 %. Den portugisiske regering havde aftalt nedskæringer på statens budget med EU’s Trojka. Tidligere på året havde forfatningsdomstolen afvist besparelser på lønninger, der var i strid med forfatningen. Der har samtidig været strejker og demonstrationer i de portugisiske byer mod en forøgelse af arbejdstiden for de offentligt ansatte. Trojkaen har tidligere peget på den portugisiske forfatningsdomstol som den største “trussel” mod at få gennemført næste års nedskæringer.
EU-kommissionen lægger pres på Frankrig
Formanden for EU-kommissionen Barroso kritiserer Frankrig for ikke at ændre de franske arbejdsmarkedsforhold og lempe skatterne for virksomhederne. ”Det er et problem for væksten og beskæftigelsen”, siger økonomikommissæren Olli Rehn, som samtidig skrev på sin hjemmeside, at hvis Tyskland løfter det hjemlige forbrug og Frankrig ”omfavner” arbejdsmarkedsreformer, erhvervsklimaet og pensionssystemet for at gavne konkurrenceevnen, vil de 2 lande gøre hele ”eurozonen” en tjeneste. Olli Rehn har tidligere bedt Spanien om at skære ned i landets lønomkostninger. Olli Rehn er samtidig den person, som Danmark formodes at pege på som ny formand for EU-kommissionen efter valget til EU-parlamentet den 25. maj 2014.
Efter ”anbefalinger” fra EU vil den socialistisk ledede regering i Bulgarien forsøge at stoppe et hul i statens budget for 2014 ved at fyre hver tiende offentligt ansatte, det vil sige ca. 40.000. Der er nu spændinger i mine-, energi- og jernbanesektorerne, hvor der ikke har været nogen langsigtet strategi siden starten af halvfemserne. De faglige ledere er skuffede over, at det Socialistiske Parti ikke nævnte noget om nedskæringer i valgkampen for 5 måneder siden.
I sidste nummer oplystes det i denne spalte, at generalstrejken i Grækenland den 6. november var organiseret af faglige organisationer af forskellig politisk observans i fællesskab. Det var desværre ikke korrekt.
Der skal indføres en såkaldt resultattavle for sociale indikatorer som f.eks. arbejdsløshed og ulighed. Resultattavlen skal bruges til EU-kommissionens eftersyn af medlemslandenes finanslovforslag med efterfølgende råd og vejledning. En større forståelse af sociale ubalancer og uretfærdigheder. Den europæiske faglige organisation EFS frygter, at det ikke skal være meningen, at der skal være en social dimension, der skaber tryghed for befolkningerne i EU’s medlemslande, men at der findes den lavest mulige fællesnævner. EU-kommissionen har ikke tænkt sig at ændre den økonomiske politik og med forslag om at lette byrderne fra virksomhederne og fjerne ”administrative byrder” fra erhvervslivets skuldre i deres plan om vækst i EU, må det forudsiges, at resultattavlen vil føre til et yderligt skridt til f.eks. en deregulering af EU’s arbejdsmarkedsmiljødirektiver. Det bliver en økonomisk bulldozer, der tromler hen over faglige og sociale rettigheder.
I Grækenland er det lykkedes at samle alle de faglige organisationer til fælles aktion. Med opdeling i forskellige politiske faglige organisationer har det været vanskeligt at opnå en fælles aktionsenhed. Det er nu lykkedes i Grækenland, efter at de socialdemokratiske faglige organisationer har måttet erkende, at EU-trojkaens krav til den græske økonomi er en ren nedskæringspolitik, de fjerner faglige vundne rettigheder og dikterer direkte nedskæringer i lønningerne. Der har været gennemført en 24 timers generalstrejke mod regeringens forsøg på at fjerne kollektive overenskomster til fordel for individuelle aftaler. Der forlanges også arbejdsløshedsunderstøttelse til alle, samtidig protester man mod en pensionsreform, der er på vej gennem det græske parlament.
Daglejere har ringe vilkår
Løsarbejdere og kontraktansættelse er ikke vejen til fastansættelse i virksomhederne. Samtidig behandles de hårdere og har ringere vilkår end de fastansatte. Lønnen er lavere og lokale fordele opnås ikke. Af frygt for at miste sit arbejde møder man syg op på jobbet. Der arbejdes over efter virksomhedernes behov uden mulighed for afspadsering. Løsarbejderne har samtidig problemer med banklån, og det er vanskeligt at kunne leje en lejlighed. I lande med ”lange” opsigelsesperioder omgås disse regler med ansættelse af løsarbejd re og kontraktansatte. I Frankrig har Renault lukket en fabrik med over 2000 ansatte. Af disse var under 200 fastansatte. Resten var løsarbejdere og kontaktansatte, der kunne smides på gaden med det samme uden nogen form for opsigelse.
EU-kommissionen har i sine seneste anbefalinger til Slovenien nævnt, at den slovenske mindsteløn er et problem for konkurrenceevnen, da den er reguleret efter prisudviklingen. Mindstelønnen skal fastfryses eller det skal accepteres, at den gøres ”fri”, så den fastsættes efter forhandling på den enkelte virksomhed. Den slovenske mindsteløn er under 30 kr. i timen og samtidig under det niveau, som EU har sat som minimum for at blive defineret som fattig i EU. Det har nok været en fejlagtig opfattelse, at den lovbestemte mindsteløn på 63 kr. i timen, der forhandles i Tyskland, bliver gældende for hele EU. Den er alt for stor!
EU-kommissionen har truet Catalonien og Skotland med at de vil blive smidt ud af EU, hvis de bliver uafhængige stater. Derfor: Jylland ud af Danmark!
En lille spansk kommune forsøger at fordele det begrænsede arbejde, der er i kommunen, på retfærdig vis! Halvdelen af kommunens indbyggere er arbejdsløse, og de har mulighed for en gang om måneden at deltage i et lotteri om de kommunale job. Det sker ved en direkte udtrækning på den lokale tv-stadion, hvor den ”heldige” får et arbejde, der dog højest varer 3 måneder. Hver måned er der over 500 arbejdsløse, der deltager i lotteriet. Mange af dem, der søger, er arbejdere, der har mistet retten til arbejdsløshedsunderstøttelse.
Med udgangspunkt i finanskrisen er der oprettet en bankunion i EU, der skal forhindre, at bankerne kaster samfundet ud i et nyt økonomisk kaos. Bankunionen er gældende for ”euro-zonen”, men er åben for ”ikke-eurolande”. Det er vedtaget, at det skal være den europæiske centralbank (ECB), der skal stå for overvågningen. ECB, der er uden for demokratisk kontrol, gives magt til at lukke de banker, der ikke vil følge den økonomiske model, der er grundlaget for EU. Den danske regering har endnu ikke taget stilling til en dansk deltagelse, men er positiv over for en bankunion.
EU – unionens tilstand
EU-kommissionens formand Barroso har i sin årlige tale til EU-parlamentet forsøgt at give indtryk af, at krisen i EU er ved at være overstået. Det er, fordi den gennemførte nedskæringspolitik har virket, og der nu skulle være gang i væksten. Det står dog i kontrast til virkeligheden: der er over 25 millioner mennesker, der er arbejdsløse, og fattigdommen stiger. I den efterfølgende debat i parlamentet blev EU hyldet med påstanden om, at ”det europæiske projekt” er vidunderligt, og at der er behov for et stærkere og mere forenet Europa. I den nuværende situation må det være slut med kampen mellem det politiske venstre og højre, og i stedet skal det være en kamp mellem at være for eller imod EU, mener man.
I Spanien har både arbejdere og arbejdsgivere været bundet af indgåede overenskomster også efter deres udløb, indtil en ny aftale var indgået. Med en lov vedtaget af den spanske regering i 2012 er alle overenskomster, der er indgået før 2012 og ikke fornyet, annulleret. Fremtidige overenskomster skal fornyes senest et år efter indgåelsen. Hvis ikke det sker, bliver de automatisk annulleret. Det er en del af den aftale, Spanien har indgået med EU-trojkaen, hvor de ”evige” overenskomster har været en torn i øjet på EU-kommissionen. De spanske arbejdsgivere er nu begyndt at boykotte overenskomstforhandlingerne. De spanske fagforeninger vurderer, at 1,8 millioner arbejdere nu står til at miste deres overenskomstdækning. Samtidig har den spanske regering dikteret en fastfrysning af offentlige lønninger for fjerde år i træk.
De offentligt ansatte i Grækenland har igen været i strejke og været på gaden i protest mod den græske regerings planer om at overflytte 25.000 offentligt ansatte til ”reserve” på nedsat løn. De skal så vente på en tvangsforflyttelse eller en fyreseddel. Den græske regering har aftalt med EU-trojkaen, at antallet af offentligt ansatte skal ned. I 2015 skal 15.000 ansatte helt ud i arbejdsløshedskøen, der allerede er oppe på 28 % af arbejdsstyrken. De græske universiteter nægter at udpege medarbejdere, der skal overflyttes til ”reserve”, da de i forvejen er underbemandede. De offentligt ansattes protester og strejke støttes af fagforeningerne i den private sektor.
Built with Make. Your friendly WordPress page builder theme.