en de de it en en en en en da da en en da en en it ko en en io nb en de da da de da da da da da de da da en
Arvegang - Well-being is common sense
Stud dogs owned by friends
Te story of Bernese Mountain Dogs
Etik og § >
Stambøger og etiske anbefaling
2 kinds of pedigree in Denmark
Racestandard for Berner Sennen
Med RAS for øje
Nogle sygdomme nedarves dominant. Det betyder, at en hvalp arver én normal og én forandret kopi af et arveanlæg (et gen). Arveanlægget med forandringen (mutationen) dominerer over det normale arveanlæg. Det medfører, eller øger sandsynligheden for, at hvalpenudvikler den arvelige sygdom. Visse dominante sygdomme er til stede fra fødslen. Andre viser sig først i voksenalderen, og kaldes så ”sent debuterende”. Når én af forældredyrene har et forandret arveanlæg, kan de videregive enten det normale eller det forandrede arveanlæg. Hver hvalp uanset kønnet, har derfor 50%
sandsynlighed for at arve det forandrede arveanlæg og dermed være i risiko for at udvikle sygdom. Der er også 50 % sandsynlighed for, at hvalpen vil arve det normale arveanlæg. Hvis dette sker, vil hvalpen ikke udvikle sygdommen og kan ikke videregive sygdommen til sine hvalpe.
Autosomal recessive sygdomme nedarves såkaldt vigende, hvilket vil sige, at en hvalp skal have forandringer (mutationer) på begge arveanlæg (gener) for at udvikle den arvelige sygdom.
Hvis en hvalp har ét forandret arveanlæg (gen) sammen med ét normalt arveanlæg, vil det forandrede arveanlæg vige for det normale arveanlæg, og hvalpen vil derfor ikke selv blive syg, men være rask bærer. Hvis begge forældredyr er bærere af en forandring i samme arveanlæg, kan de enten videregive det normale arveanlæg eller det forandrede arveanlæg til deres hvalpe. For hver hvalp af to raske bærere, er der således 25% sandsynlighed for at arve det forandrede arveanlæg fra begge forældre og dermed udvikle den arvelige sygdom. Det betyder dermed også, at der er 75% sandsynlighed for, at et hvalp af to raske bærere, ikke udvikler den genetiske sygdom.
Sandsynligheden for at hvalpen arver én kopi af det forandrede arveanlæg fra forældrene er 50%. Hvis det sker, bliver hvalpen, ligesom sine forældre, rask bærer.
Sygdomme med kønsbunden nedarvning (X-kromosom) er som regel recessive, og derfor ses sygdommene hovedsageligt kun hos handyrene, idet de kun har ét X-kromosom, og derfor kun skal have ét recessivt gen, for at sygdommen slår igennem. Hundyrene har derimod to X-kromosomer, og der skal være et recessivt sygdomsgen på begge disse, førend sygdommen kommer i udbrud. De mest almindeligt kendte sygdomme, som er bundet til X-kromosomet, er blødersygdommene (hæmofili).
Arvelige sygdomme, hvor der er mange gener, som indgår i udviklingen af sygdommen, kaldes for multifaktorel eller polygen arvegang. Som det mest kendte eksempel kan nævnes HD, AD, OCD.
Det er vigtigt at fastslå, at man med multifaktorel arvegang ikke blot kan tale om sort og hvidt, men at der er en stor gråzone. Fordi disse sygdomme styres af mange gener er bekæmpelsen et spørgsmål om at fastsætte en grænseværdi.
Powered by Create your own unique website with customizable templates. Get Started