da id en da nb fr sv da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da es da nn da da da es da da da tr sv da da nb da nb nb nb da da da da da da da sv fr nb da fr nb id sv en fr da sv fr da en da
FORSTÅELSE AF DEN KATOLSKE VERSION AF DE TI BUD - KRISTENDOM - 2022
De ti bud er summeringen af ​​den moralske lov, som Gud selv har givet til Moses på Sinai-bjerget. Halvtreds dage efter, at israelitterne forlod deres slaveri i Egypten og begyndte deres udvandring til det lovede land, kaldte Gud Moses til toppen af ​​Sinai-bjerget, hvor israelitterne blev lejr. Der, midt i en sky, hvorfra der kom torden og lyn, som israelitterne ved bunden af ​​bjerget kunne se, instruerede Gud Moses om den moralske lov og åbenbarede de ti bud, også kendt som dekalogen.
Mens teksten til de ti bud er en del af jødisk-kristen åbenbaring, er de moralske lektioner, der er indeholdt i de ti bud, universelle og kan opdages af grund. Af den grund er Tien Bud blevet anerkendt af ikke-jødiske og ikke-kristne kulturer som repræsenterer de grundlæggende principper i det moralske liv for eksempel, anerkendelsen af, at ting som mord, tyveri og utroskab er forkert, og at respekt for ens forældre og andre i autoritet er nødvendig. Når en person krænker de ti bud, lider samfundet som helhed.
Der er to versioner af ?? de ti bud. Mens begge følger teksten, der findes i 2. Mosebog 20: 1-17, deler de teksten forskelligt til nummereringsformål. Nedenstående version er den, der bruges af katolikker, ortodokse og lutherske; den anden version bruges af kristne i kalvinistiske og anabaptistiske kirkesamfund. I den ikke-katolske udgave er teksten til det første bud, der er givet her, delt i to; de to første sætninger kaldes det første bud, og de andet to sætninger kaldes det andet bud. Resten af ​​budene omnummereres i overensstemmelse hermed, og det niende og det tiende bud, der er givet her, kombineres for at danne den ikke-katolske version af det tiende bud.
Jeg er Herren din Gud, som førte dig ud af Ægypten, ud af trældom. Du skal ikke have mærkelige guder foran mig. Du må ikke gøre dig selv en udskåret ting eller ligner noget, der er i himlen derover eller på jorden under eller af det, der er i vandene under jorden. Du skal ikke elske dem og heller ikke tjene dem.
Det første bud minder os om, at der kun er en Gud, og at tilbedelse og ære hører til ham alene. "Mærkelige guder" henviser først til afguder, der er falske guder; for eksempel skabte israelitterne et idol af en gylden kalv (en "udskåret ting"), som de tilbad som en gud, mens de ventede på, at Moses skulle vende tilbage fra Sinai-bjerget med de ti bud.
Men "mærkelige guder" har også en bredere betydning. Vi tilber mærkelige guder, når vi placerer noget i vores liv for Gud, hvad enten det drejer sig om en person eller penge eller underholdning eller personlig ære og ære. Alle gode ting kommer fra Gud; hvis vi imidlertid kommer til at elske eller ønske disse ting i sig selv og ikke fordi de er gaver fra Gud, der kan hjælpe med at føre os til Gud, placerer vi dem over Gud.
Du skal ikke tage Herren din Guds navn forgæves.
Der er to hovedmåder, hvorpå vi kan tage Herrens navn forgæves: For det første ved at bruge det i en forbandelse eller på en irreverent måde, som i en vittighed; og for det andet ved at bruge det til en ed eller løfte om, at vi ikke har til hensigt at holde. I begge tilfælde viser vi ikke Gud den ærbødighed og ære, som han fortjener.
Husk, at du holder hellig sabbatsdagen.
I den gamle lov var sabbatsdagen den syvende dag i ugen, den dag hvorpå Gud hvilede efter at have skabt verden og alt deri. For kristne under den nye lov var søndag den dag, hvorpå Jesus Kristus rejste sig fra de døde, og Helligånden faldt ned på den velsignede jomfru Maria og apostlene ved pinsen s den nye hviledag.
Vi holder søndag hellig ved at afsætte den til at tilbede Gud og undgå alt unødvendigt arbejde. Vi gør det samme på hellige pligtdage, som har samme status i den katolske kirke, som søndage.
Ær din far og din mor.
Vi ærer vores far og vores mor ved at behandle dem med den respekt og kærlighed, de skyldes. Vi skal adlyde dem i alle ting, så længe det, de fortæller os at gøre, er moralsk. Vi har en pligt til at passe dem i deres senere år, da de plejede os, da vi var yngre.
Det fjerde bud strækker sig ud over vores forældre til alle dem, der har lovlig myndighed over os for eksempel lærere, pastorer, regeringsembedsmænd og arbejdsgivere. Selvom vi måske ikke elsker dem på samme måde som vi elsker vores forældre, er vi stadig forpligtet til at ære og respektere dem.
Du skal ikke dræbe.
Det femte bud forbyder alt ulovligt drab på mennesker. Drab er lovligt under visse omstændigheder, såsom selvforsvar, retsforfølgelse af en retfærdig krig og anvendelse af dødsstraf ved lovlig myndighed som reaktion på en meget alvorlig forbrydelse. Mord tagelse af uskyldigt menneskeliv er aldrig lovlig, og heller ikke selvmord, at man tager ens eget liv.
Ligesom det fjerde bud er rækkevidden til det femte bud bredere, end det måtte se ud i starten. At forårsage bevidst skade på andre, enten i en krop eller i en sjæl, er forbudt, selvom en sådan skade ikke resulterer i fysisk død eller ødelæggelse af sjælens liv ved at føre den ind i dødelig synd. At huse vrede eller had mod andre er ligeledes en krænkelse af det femte bud.
Du skal ikke begå hor.
Ligesom med det fjerde og det femte bud strækker det sjette bud sig ud over den strenge betydning af ordet ægteskabsbrud . Selvom dette bud forbyder seksuelle forhold til en andens kone eller mand (eller med en anden kvinde eller mand, hvis du er gift), kræver det også, at vi undgår al urenhed og uskyld, både fysisk og åndelig.
Eller for at se på det fra den modsatte retning kræver dette bud, at vi er kyske th th det er, at begrænse alle seksuelle eller uredelige ønsker, der falder uden for deres rette sted inden for ægteskabet. Dette inkluderer at læse eller se på umådeligt materiale, såsom pornografi, eller deltage i enlig seksuel aktivitet, såsom onani.
Du skal ikke stjæle.
At stjæle har mange former, herunder mange ting, som vi normalt ikke betragter som tyveri. Det syvende bud kræver stort set, at vi handler retfærdigt over for andre. Og retfærdighed betyder at give hver person det, han eller hun skyldes.
Så hvis vi for eksempel låner noget, er vi nødt til at returnere det, og hvis vi ansætter nogen til at gøre et job, og han gør det, er vi nødt til at betale ham, hvad vi fortalte ham, at vi ville gøre. Hvis nogen tilbyder at sælge os en værdifuld vare til en meget lav pris, er vi nødt til at sikre, at hun ved, at varen er værdifuld; og hvis hun gør det, er vi nødt til at overveje, om varen måske ikke rigtig er hendes at sælge. Selv sådanne tilsyneladende harmløse handlinger som snyd ved spil er en form for tyveri, fordi vi tager noget sejr, uanset hvor fjollet eller ubetydelig det kan virke som en anden.
Du skal ikke bære falskt vidnesbyrd mod din næste.
Det ottende bud følger det syvende ikke kun i antal, men logisk. At "bære falske vidner" er at lyve, og når vi lyver om nogen, skader vi hans eller hendes ære og omdømme. Det er på en måde en form for tyveri, der tager noget fra den person, vi lyver om dette gode navn. En sådan løgn er kendt som en spaltning.
Men implikationerne af det ottende bud går endnu længere. Når vi tænker dårligt på nogen uden at have en bestemt grund til at gøre det, engagerer vi os med udslettende dom. Vi giver ikke denne person det, han eller hun skyldes, til fordel for tvivlen. Når vi beskæftiger os med sladder eller tilbageskridt, giver vi ikke den person, vi taler om, en chance for at forsvare sig selv. Selv hvis det, vi siger om hende, er sandt, udøver vi muligvis en forringelse, det er, ved at fortælle en andens synder til en, der ikke har ret til at kende disse synder.
Du skal ikke ælge din nabos kone
En forklaring på det niende bud
Tidligere præsident Jimmy Carter sagde engang berømt, at han havde "lyst [i] sit hjerte", og huskede ordene fra Jesus i Matteus 5:28: „alle, der ser på en kvinde med begjær, har allerede begået hor med hende i sit hjerte ." At begjære en anden persons mand eller kone betyder at underholde urenheder om denne mand eller kvinde. Selv hvis man ikke handler efter sådanne tanker, men blot betragter dem som ens private fornøjelse, er det en krænkelse af det niende bud. Hvis sådanne tanker kommer ufrivilligt til dig, og du prøver at sætte dem ud af dit sind, er det dog ikke en synd.
Det niende bud kan ses som en forlængelse af det sjette. Hvor vægten i det sjette bud er på fysisk aktivitet, er vægten i det niende bud på åndelig ønske.
Du skal ikke begjære din nabos varer.
Ligesom det niende bud udvides til det sjette, er det tiende bud en forlængelse af syvende buds forbud mod at stjæle. At begjære en andens ejendom er at ønske at tage denne ejendom uden retfærdig grund. Dette kan også tage form af misundelse ved at overbevise dig selv om, at en anden person ikke fortjener, hvad han eller hun har, især hvis du ikke har den ønskede vare.
Mere bredt set betyder det tiende bud, at vi skal være tilfredse med det, vi har, og være glade for andre, der har deres egne varer.
Samhain Madlavning og opskrifter
Opskrifter til Lammas Sabbat
Shamanism: Definition, historie og tro
Origen: Biografi om manden af ​​stål
Grøn begravelse: Det miljøvenlige alternativ til begravelser
Konsonanter af Gurmukhi Alfabet (35 Akhar) Illustreret
Lydia: Sælger af lilla i Apostlenes gerning
New Age / Metaphysical
New Age / Metaphysical
Religiøse Synspunkter : Forståelse af den katolske version af de ti bud © 2019. All Rights Reserved.