nb en en en et de en en en en en da da da en da da da da da en da da da en da da da da da en en da ca es es en en en ne en en nb en en da da en pl da da en en en en en en en en en en en en en en en et da sl da da de de da eo de en en da nn de la tr en da en en en en en en en en en en en pt en en en en en en en en en en en en en en en en
Twitter og Facebook er det revolutions- eller ungdomsmedier? | Advertising Paradigm
thoughts and comments on communication
« Jeg har feber – og jeg vil ikke helbredes [GÆSTEBLOGGER]
April 5, 2011 by Martin Graeser
De sidste par år, har de brede medier mindst et par gange om uge omtalt sociale medier som Twitter og Facebook – og de sidste to uger har ikke været nogen undtagelse. Snakken om hvorvidt Twitter og Facebook er medier, der har ageret løftestang for de optøjer og revolutionerne i mellemøstern og nordafrika har været mange.
Forfatteren, Hvide Russeren Evgeny Morozov, der har skrevet bogen: Te Net Delusion: Te Dark Side of Internet Freedom, ser ikke de sociale medier som direkte revolutionsmedier – tværtimod. Men snarere som medier, hvis formåen kan være med til at hjælpe de revolter, som allerede spirer i samfundet til at se dagens lys og blive hørt.
Men Medaljen har, som altid, også en bagside – det faktum, at de sociale medier giver regeringerne, som er imod disse opstande, udtalelser og den dokumentation om regeringsterror, som sendes til vesten, en mulighed for at opspore de mennesker, som slår på den sociale medie tromme for demokrati og selvstyre. Man så det med Mohammet Nabbous, der som en af de første, der brød Libyens internetblokade for at rapportere om Gaddafis angreb på demonstranter – i sidste uge blev han dræbt, af Gaddafis regeringsstyrker, fordi de kunne finde og spore ham via hans Facebook profil!
Mohammed Nabbous er ikke kun et billede på de(n) revolution som skylder ind over Mellemøsten og Nordafrika i disse mdr. Han er også et fænomen, som bakker Evgeny Morozov tese op om, hvad det er der spiller ind i en social medie revolution, hvis man kan kalde dem for det(?).
Han pointere, at der er tre ting, som gør, at sociale medier som Twitter, Youtube, Flickrr og Facebook er vigtig ting i det der sker lige nu i Libyen, Syren og Tunesien. De ting, der skal være til stede for at de undertrykte befolkninger kan komme til orde:
Synkronisering af holdninger og meninger – sker direkte, 24 timer i døgnet
Koordinering af handlinger (demonstrationer etc.)
Dokumentering af de handlinger, der foregår – via mobiltelefoner, smartphones, blogs etc.
Når det så er sagt, så skal det dertil siges, at man har fundet ud af, at de fleste af de personer, som var med til at skabe den Iranske Twitter revolution for år tilbage, var personer, som sad uden for Iran og formidlede (via Twitter og Youtube) de informationer som de fik fra eks. fra familiemedlemmer, der stadig var i Iran.
Denne Twitter-hype får også en på kajen af teleanalytikeren John Strand i et nyhedsbrev fremlagde en analyse, der viste, at antallet af SMSer på verdensplan er mange gange større end det antal af tweets der twittes – og at Twitters rolle i mellemøstens oprør sandsynligvis er stærkt overdrevet, når man ser på, hvordan denne region af verden bruger kommunikationstjenester i øvrigt.
Twitter er dybest set bare en digital udgave af speakers corner i Hyde Park i London, hvor tilfældige mennesker står på en ølkasse og råber, mener Joh Strand
Så en dissideret revolution, der er drevet af de sociale medier, kan man stille sig lidt skeptisk over for – Evgeny Morozov kommer med et eks. i det interview, som han gav til P1 Harddisken d. 30. Marts, at den russiske revolution, var det Telegrafen, der fik al opmærksomheden, i Ruhollah Mostafavi Moosavi Khomeini Irans revolution var det kassettebåndet, der spillede en vigtig rolle i den måde, som Khomeini kommunikerer med Iranerne på.
I dag er det så de sociale medier, der er fokus på. Der hersker ingen tvil om, at de sociale medier og den tanke og organiseringsmulighed og ikke mindst hastighed er med til, at de revolter, der sættes i søen hurtigere når de vestlige medier. Jon Lund, Lasse Jensen og mange andre danske bloggere er inde på dette på deres blogs. Samlet set, så handler det om at have en kommerciel tilgang til nyheder – derfor mener jeg også, at disse medier er interessante for medierne selv.
Men igen skal det pointeres, at de sociale medier er mere en fascination, der kommer fra Vesten, end at det er de Mellemøstlige og Nordafrikanske lande, der bliver drevet via de sociale medier til at demonstrere. Når det er sagt, så skal det siges, at de muligheder som de sociale medier giver de undertrykte mennesker ikke må underkendes, for der er en enorm styrke og gennemslagskraft af de “live” billeder, som kan uploades til Youtube og sendes til Al Jazeera, BBC eller CNN.
Posted in Analyse, Blogging, Facebook, Martin Graeser, microblogging, Mobile, PR, Samfund, Social medie revolution, Sociale medier, Sociologi, Twitter | Tagged Evgeny Morozov, Gadaffi, HArddisken på P1, John Strands analyse af twitter og brugen, Libiens internetblokade, Martin Graesaer, mente man, Mohammed Nabbous, Revolusioner via de sociale medier, Ruhollah Mostafavi Moosavi Khomeini, Telegrafen var dengang det der drev revolutionen i Rusland, tre ting spiller ind i en social medie revolution, wikipedia | 2 Comments
on April 5, 2011 at 09:43 | Reply Ulstrup
Medier som Facebook og Twitter skaber ikke revolutioner, de kan hjælpe de mennesker som ønsker revolution med at udbrede idéer og tanker, organisere møder og demonstrationer, men det er som med alle andre medier, mennesker der står bag.
Og ja, regimer benytter også Facebook og Twitter, hvilket vi jo har set masser af eksempler på i Libyen.
on April 5, 2011 at 09:49 | Reply Martin Graeser
Tak for din kommentar – enig! Det er bare sjovt, at nyhedsmedierne er så forhippede på, at skabe disse overskrifter, for det er mediet der er skaberen, ikke personerne bag.
Te medium is te message, som McLuhan skrev i bogen af samme navn (originalen 1. udgave hed dog: Te Media is te massage – hvilket var en skrive fejl).
Leave a Reply Cancel reply
Enter your comment here...
Fill in your details below or click an icon to log in:
Email (required) (Address never made public)
You are commenting using your WordPress.com account. ( Log Out /  Change )
You are commenting using your Twitter account. ( Log Out /  Change )
You are commenting using your Facebook account. ( Log Out /  Change )
Notify me of new comments via email.
Notify me of new posts via email.
Povl Gad er indehaver af kommunikationsbureauet Gad & Suhr, Underviser på Folkeuniversitet, tidl. kampagne medarbejder for De Radikale
Er du Foursquare trofast eller Facebook Places explorer?
Følg os på Twitter
Arkiv Select Month December 2012  (2) November 2012  (3) October 2012  (3) September 2012  (1) August 2012  (1) July 2012  (10) May 2012  (6) April 2012  (3) March 2012  (3) February 2012  (5) January 2012  (2) December 2011  (3) November 2011  (7) October 2011  (5) September 2011  (6) August 2011  (8) July 2011  (17) June 2011  (14) May 2011  (16) April 2011  (12) March 2011  (19) February 2011  (4) January 2011  (1) December 2010  (3) November 2010  (4) October 2010  (10) September 2010  (14) August 2010  (18) July 2010  (12) June 2010  (7) May 2010  (5) April 2010  (5) March 2010  (6) February 2010  (5) January 2010  (2) December 2009  (3) November 2009  (1) October 2009  (3) September 2009  (7) August 2009  (3) July 2009  (5) June 2009  (1) March 2009  (2) July 2008  (1)
Create a free website or blog at WordPress.com.
Privacy & Cookies: This site uses cookies. By continuing to use this website, you agree to their use.
To find out more, including how to control cookies, see here: Cookie Policy
Join 1,215 other followers
Already have a WordPress.com account? Log in now.