da en cs da sv sv sv de da da da da de da da da cs de da da sv da da en en da da da da da da da nn da da da da da en en da en en da en da da da da da cs en fr da nl da de da da de da da da sv da de da da sv da sv az da en
Topmøde for de mest deprimerede - IVAN ROD
Anmeldelser af bøger om musik
DVD- og filmanmeldelser om musik
Please follow and like us:
Oplevelsen var dog flertydig. Forestillingen var enerverende, deprimerende, fascinerende og momentvist meget morsom.
Forestillingen er bygget op omkring tekster skrevet af blandt andre Dante, Shakespeare, Goethe, Kierkegaard, Tjekhov, Rilke, Ibsen, Joyce og Büchner og rummer musik af blandt andre Young, Nielsen og Robyn. Den er rig på ord, men – i kraft af form og tema – næsten blottet for dialog og lineær dramaturgi. I stedet bygget op omkring monologer og tableauer.
Alt sker indenfor rammerne af en uhyre stram scenografi bestående af tre vægge – malet i en gradueret skala fra sort til hvid – to døråbninger og et bart scenegulv på cirka 15 x 20 meter. Hertil en meget enkel, men fokuseret lyssætning, og et nøje tilrettelagt, enkelt lydbillede.
Indenfor disse spartanske rammer udfolder monologerne og tableauerne sig.
Tableauerne giver i flere tilfælde denne anmelder associationer til den svenske filminstruktør Roy Anderssons film Sange fra anden sal og En due sad på en gren og funderede over tilværelsen. Som i Anderssons film fornemmer man på Republique, at der ikke er noget at grine af. Og dog. Jeg greb mig selv i at grine af og med flere af skuespillerne. Især af og med Birthe Neumann, som med ægthed formår at favne hele farvespektret. Hun kan det ene øjeblik være farveløs og gå i et med væggene, det næste være farverig og sprudlende som beruset bragesnakker.
Men alle skuespillere leverer reelt en forrygende indsats i stykket, som må være en udfordring med de kringlede, til tider antikverede, ofte komplekse sætningskonstruktioner. De gør det alle imponerende godt.
Ikke desto mindre vanskeliggøres deres indsats af rummets størrelse. Alt i forestillingens manuskript kalder på intimitet, nuancerigt som det er. Men afstanden fra scenens bagkant – hvor skuespillerne ofte befinder sig under forestillingen – til bagerste publikumsrække er enorm! Og dét forringer kontakten – til gene for både publikum og skuespillere. Især fraværet af dialog, optimisme og glæde gør afstanden stor.
Vel har instruktøren, Staffan Valdemar Holm, ønsket et pointere, at forfatterne har lavet tekster, der heler, men helingen må være knyttet til nærhed, intimitet. I hvert fald udebliver dén kraft hos mig. Men helt sikkert er det, at stykkets skuespillere gør et solidt arbejde for at nå mig. Om det så er med tungsind eller tusindfryd.
Topmøde for de mest deprimerede er blevet til i et samarbejde mellem instruktøren, Staffan Valdemar Holm, og scenografen Bente Lykke Møller. Forestillingen bygger på tekster skrevet af bl.a. William Shakespeare, Henrik Ibsen, Søren Kierkegaard og Anton Tjekhov og rummer musik af bl.a. Neil Young, Carl Nielsen og Robyn. Medvirkende: Laus Høybye, Preben Kristensen, Birthe Neumann, Bebiane Kreutzmann, Mette K. Madsen og Olaf Johannesen. Forestillingen kan ses på Republique frem til 21. maj 2016.
Teateranmeldelsen også publiceret i Østerbro Avis
Please follow and like us:
Kristina Holgersen (efter Helle Helle): To slags mørke
Chris Minh Doky: Nærvær
Ivan Rod er journalist, anmelder, forfatter og redaktør
Peter Sommer live i “I morgen er alt nyt” på Aveny T
Number Junky: Earth Matters
Dado Moroni: There is no Greater Love
Kultursaloner på Gisselfeld Kloster
Anmeldelser af bøger om musik
DVD- og filmanmeldelser om musik
Afro Afrojazz Americana Avantgarde BigBand Blues Country Cross Over Digte Electronica Elektronisk Folk Folkrock Freejazz Funk Fusion Hip-Hop Improvisation Indierock Jazz Jazzrock Kammerjazz Kammermusik kammerpop Klassisk Latinjazz Moderne Jazz neofolk neoklassisk Nujazz Pop Poprock Progressiv Rock R&B Rock Roman Roots Singer-Songwriter Soul Swingjazz Synth-Pop Traditionelt Viser Vokaljazz World
Powered by WordPress | Theme by Themehaus