da da en en fr da sv en en sv da da da da da nb da hbs_lat en en da en da de nb da da da da da da da sv da da fr da pl en en en da cs da fi da nl da da da da da sl en hbs_lat da en da nb ms sv da pt en da da da da en da de id en fr da sv en en sv da da da da da nb da hbs_lat en en da en da de nb da da da da da da da sv da da fr da pl en en en da cs da fi da nl da da da da da sl en hbs_lat da en da nb ms sv da pt en da da da da en da de da en sv da da lt vi sv bg en en bg lt en sv en es da id da da da da da es da da da da de da en nb da en sv cs hi hi en de en nb da de en en de en en fr da zh en pt hbs_lat en en fr da hbs_lat el da fr da hbs_lat en en fr da da da da da da da da da da da da de da en da da da da da pt da da da en da nb da da da da da da eo da da nb da da da da da pt da da da da da nb da sl da
Diabetisk ketoacidose - Dansk Endokrinologisk Selskab
4. Diabetisk ketoacidose og hyperosmolær hyperglykæmi
4. Thyroideasygdom ved graviditet og infertilitet
6. Radiojod-behandling af benigne thyroidea-sygdomme
1. Osteoporose hos postmenopausale kvinder
4. Hypercalcæmi: udredning og behandling
1. Anorexia nervosa og andre spiseforstyrrelser
2. Svær overvægt: Non-kirurgisk behandling
3. Svær overvægt: Kirurgisk behandling
3. Endokrinopatier ved checkpoint-inhibitor behandling
4. Diabetisk ketoacidose og hyperosmolær hyperglykæmi
5. Diabetes og kirurgi
6. Diabetes og graviditet
9. Kontinuerlig glukosemåling (CGM)
4. Thyroideasygdom ved graviditet og infertilitet
5. Knuden i thyroidea
6. Radiojod-behandling af benigne thyroidea-sygdomme
8. Amiodaron og thyroidea
3. Calcium og knoglemetabolisme
1. Osteoporose hos postmenopausale kvinder
2. Osteoporose hos mænd
3. Osteoporose ved glukokortikoid-behandling
4. Hypercalcæmi: udredning og behandling
6. Hypocalcæmi: udredning og behandling
4. Hypofyse- og binyresygdomme
8. Primær hyperaldosteronisme (PHA)
9. Fæokromocytom / Paragangliom
2. Testosteronmangel hos mænd
6. Ernæring og elektrolytter
1. Anorexia nervosa og andre spiseforstyrrelser
2. Svær overvægt: Non-kirurgisk behandling
3. Svær overvægt: Kirurgisk behandling
3. Endokrinopatier ved checkpoint-inhibitor behandling
ARDS – Acute respiratory distress syndrome
BG – Blod glukose (Blodglukose anvendes synonymt for både blod og plasmaglukose)
DKA – Diabetisk ketoacidose
FFA – Free fatty acids (= frie fede syrer)
HH – Hyperosmolær hyperglykæmi
KAD – Kateter á demeure
Blodketon/3-hydroxybutyrat ≥ 3 mmol/l eller urinketon ≥ +2
Metabolisk acidose (standard bikarbonat eller total CO2 < 18 mmol/l og/eller pH < 7.30)
Hyperglykæmi (oftest BG > 15 mmol/l, ved kendt diabetes evt. lavere BG)
Behandlingen retter sig mod korrektion af acidosen, og det kan være nødvendigt at opretholde relativt højt BG med indgift af glukose for at tillade sufficient insulintilførsel. Behandlingen falder i tre faser:
Fra diagnose til ophør af acidose (standard bikarbonat/total CO2 > 18 mmol/l)
Fra ophør af acidose og blod-keton < 0,6 til patienten spiser som habituelt
Fra patienten er begyndt at spise som habituelt
Det anbefales at registrere biokemiske fund, insulin og væskebehandling i særskilt skema for at sikre et umiddelbart og enkelt overblik, se [registreringsskema].
Fra diagnose til ophør af acidose.
To perifere venekatetre anvendes til infusion af insulin og væske
Blodglukose og blodketoner (eller urinketoner) måles
Når diagnosen er stillet opstartes insulin- og væskebehandling efter nedenstående skema:
Når BG < 15 mmol/l
Hurtigtvirkende insulin (humant eller analogt)
10 IE iv bolus
6 IE iv1,2 pr. time
6 IE iv1,2 per time
6 IE iv1,2 per time
2. og 3. time: 500 ml/time,
derefter i henhold til hydreringsgrad og nyrefunktion
Justeres så BG 10-15 mmol/l
(51 mmol/l K+/103 mmol/l Na+)
·       < 3 mmol/l: 750 ml/time
3-4 mmol/l: 500 ml/time
4-5,5 mmol/l: 250 ml/time
> 5,5 mmol/l: 0 ml/time, mål igen efter 1 time
·     < 3 mmol/l: 750 ml/time
·     3-4 mmol/l: 500 ml/time
·     4-5,5 mmol/l: 250 ml/time
·     > 5,5 mmol/l: 0 ml/time, mål igen efter 1 time
·  < 3 mmol/l: 750 ml/time
·  3-4 mmol/l: 500 ml/time
·  4-5,5 mmol/l: 250 ml/time
·  > 5,5 mmol/l: 0 ml/time, mål igen efter 1 time
1: Insulindrop blandes med 100 IE hurtigtvirkende insulin (1 ml fra hætteglas) i 100 ml 0,9 % NaCl, infusionshastighed 6 ml/time sv.t. 6 IE/time
2: Afhængigt af lokale retningslinjer kan insulininfusion erstattes af iv. eller im.-administreret hurtigtvirkende bolus insulin i tilsvarende doser.
3Forsigtighed ved nyre insufficiens – se afsnittet Særlige forhold ved nyreinsufficiens
Blodglukose, blodketoner eller urinketoner, vitale værdier og Glasgow Coma Scale (GCS) vurderes hyppigt, ofte f.eks. hver time
Standard bikarbonat/total CO2 i venøs prøve, p-kalium, p-natrium og p-kreatinin og evt. pH vurderes initielt hver 2. time, senere kan frekvensen mindskes
Væskebalance vurderes hver 8. time
Kontakt intensivafdeling på almindelige kriterier (bl.a. respirationssvigt, cirkulationssvigt, udtalt acidose [pH<7.0], og faldende/lavt bevidsthedsniveau [GCS]) og ved behov for udvidet monitorering eks. kendt nyresvigt, hjertesvigt.
Ved kendt diabetes kan man vælge at fortsætte med vanlige basal insulin.
Hos insulinpumpebehandlede patienter anbefales det at fjerne insulinpumpen
Sideløbende screenes for infektion og udløsende årsag, og antibiotika kan gives på vid indikation
Bikarbonatinfusion er sædvanligvis ikke indiceret, men kan anvendes ved udtalt metabolisk acidose, dvs. pH < 6,9/HCO3–< 10 mmol/l, ved kritisk stort respirationsarbejde eller cirkulationssvigt, som vurderes at være pga. den metaboliske acidose. Anvend 50-100 ml (1 ml/kg) Natriumbikarbonat (1mmol/ml) intravenøst over 15-30 min. Kontrol af pH/standard bikarbonat/P-natrium 15 min efter indgift. Gentages om nødvendigt.
Der bør tages hensyn til patientens vanlige insulinbehov. Personer med høj vægt, f.eks. over 100 kg, svært inficerede, steroidbehandlede og gravide har forventeligt et større insulinbehov, mens personer med vægt under 60 kg har et mindre behov. Insulindosis justeres hvis blodketoner (urinketoner) og bikarbonat ikke retter sig.
Behandlingsmål er et jævnt fald i ketoner og en stigning i standard bikarbonat/total CO2 til normale værdier indenfor et døgn. Dette indebærer:
Blodketon og standard bicarbonat/total CO2 bør bevæge sig mod normalområdet og det tilstræbes at normalisering finder sted indenfor ca. 12 timer.
P-Kalium på 4-5 mmol/l
Fald i BG på 3 mmol/l/time til BG er mellem 10 og 15 mmol/l
Ved meget høje blodglukoseværdier (> 33 mol/l) udregnes effekive plasma osmolaritet. Plasma osmolaritet over 320 mmol/kg indikerer hyperosmolært syndrom og hurtigt fald kan forårsage hjerneødem.
Fra ophør af acidose (pH > 7,30, blodketoner   18 mmol/l) til patienten er begyndt at spise som habituelt).
Målet med fase 2 behandlingen er at sikre fortsat sufficient insulintilførsel, idet insulinbehovet stadig vil være højere end patientens vanlige behov.
I henhold til lokale præferencer vælges mellem Glucose-insulin-kalium drop eller insulin i refrakte doser
Der opsættes Glukose-insulin-kalium (GIK) eller Glukose-insulin (GI) drop 50 ml/time sv.t. 2 IE/time (48 IE/døgn)
BG måles 6-8 gange/døgn, målet er BG 10-15 mmol/l.
Ved behov for supplerede væske gives NaCl eller KNaCl efter individuel vurdering
Ved BG < 10 mmol/l opsættes glukose 10 % i sidedrop, indløbshastigheden justeres så BG er 10-15 mmol/l
Ved BG vedvarende > 15 mmol/l gives supplerende hurtigtvirkende insulin sc, im eller iv
GIK-drop: Glukose 10 %, 500 ml tilsat 20 mmol kalium og 20 IE hurtigtvirkende insulin
GI-drop: Glukose 10 % 500 ml tilsat 20 IE hurtigtvirkende insulin. Anvendes ved p-kreatinin over øverste normalgrænse og/eller p-kalium over 4,5 mmol/l.
Når GIK-droppet eller GI-droppet er løbet ind blandes et nyt, hvor det ud fra behovet for supplering med glukose 10 % i den foregående periode vurderes, om der skal tilsættes det samme antal IE hurtigtvirkende insulin. Er patientens vanlige insulindosis højere end dette, bør insulindosis i droppet og/eller indløbshastigheden øges. GIK/GI drop fortsættes til minimum 1 time efter opstart af subkutant insulin i 3. fase.
Insulin i refrakte doser
Der opsættes glukose 10%, 50 ml/time
Insulin 2 IE/time gives sc, im eller iv
BG måles 6-8 gange/døgn, målet er BG 10-15 mmol/l. Elektrolytter og blod- (eller urin-) ketoner og standard bikarbonat/total CO2 i veneprøve måles hver 8. time
Ved behov for supplerede væske gives NaCl eller KNaCl efter individuel vurdering
Ved BG < 10 mmol/l øges indløbshastigheden af glukosedrop således at BG er 10-15 mmol/l
Ved BG vedvarende > 15 mmol/l reduceres glukosedrop til 50ml/time og der gives supplerende insulin
Gravide med præ-eksisterende diabetes behandles efter særskilt instruks, hvor glukoseinfusion og insulinbehandling gives separat.
Hvis kriterierne for overgang til fase 3 er opfyldt ved afslutning af fase 1, kan man gå direkte fra fase 1 til 3.
Fase 3 starter i forbindelse med et måltid, når patienten er begyndt at spise som habituelt.
Plasma-glukose måles 6-8 gange dagligt, insulin gives subkutant og der stiles mod blodglukose 5-10 mmol/l
Ved kendt diabetes genoptages vanlig insulin, evt. med suppleringsdosis (se lokal retningslinje), dette gælder også insulinpumpebehandlede patienter. GIK drop fortsætter til minimum 1 time efter første dosis af måltidsinsulin.
Ved nykonstateret diabetes opstartes fast insulinbehandling, evt. suppleret med suppleringsdosis (efter lokal retningslinje) (se NBV Type 1 Diabetes Mellitus )
Elektrolytter og standard bikarbonat/total CO2 måles dagligt.
Blod-/urinketonstoffer måles hver 12 time.
Peroralt kaliumtilskud ved behov til ikke nyreinsufficiente.
Link til fuld NBV ketoacidose
© Dansk Endokrinologisk Selskab