fr da fr fr id en en de en da de fr de en fr da da da da da da da da da da da da da da da da da da en en fr lt en en en en en en da en sv da da da
Mogens Valeur (født 20. maj 1927 i Lille Heddinge Sogn, død 11. maj 2000 i Tibirke Lunde) var en anerkendt dansk kunstmaler, uddannet på Det Kongelige Danske Kunstakademi hos prof. Vilhelm Lundstrøm, William Scharff og Olaf Rude.
Han havde adskillige separatudstillinger på Charlottenborg og Den Frie, og er repræsenteret på kunstmuseer i Danmark og Norge, i store offentlige institutioner som Udenrigsministeriet, Danmarks Radio og Nationalbanken, store private virksomheder som A.P. Møller, Den Danske Bank og Carlsberg, samt mange private hjem. Han donerede billeder til Folkekirkens Nødhjælp og til sin hjemkommune Helsinge (i dag Gribskov).
Hans forbilleder var de klassiske modernistiske, danske malere, som satte fokus på maleriets formelle virkemidler – form, flade og farve – på bekostning af den naturalistiske gengivelse af detaljerne. Heriblandt Lundstrøm, som han betragtede som “nok den største danske maler”, Giersing, Isakson og Weie. Men også de store modernistiske, franske malere som Cézanne og Matisse.
I forbindelse med en udstilling på Skive Kunstmuseum i 1964 sagde han:
Det er med øjnene, mine billeder skal opleves. Jeg betragter dem som mislykkedes, hvis de ikke kan tale for sig selv. […] Et godt billede taler direkte til sindet uden noget mellemled af teorier eller ord.
Tyve år senere, i forbindelse med en udstilling i Trondheim, sagde han:
Jeg dyrker form og farve. Det rene maleri, om man vil.
Han fandt inspiration i naturen og kulturen, de steder han boede og besøgte. Hans foretrukne motiver var figurer, opstillinger og landskaber, som han gengav i løse, skitseagtige former og rigt nuancerede, stærke farver. I de senere år blev kompositionerne strammere, farverne renere og motiverne mere abstrakte. Her er der et slægtskab med blandt andre Maurice Estève.
Mogens Valeur var vokset op i Skovshoved, men boede det meste af sit voksne liv i Tibirke Lunde (Tisvilde). Han rejste meget i europæiske, arabiske og asiatiske lande, således var han ti gange i Marokko og flere år i Indien og Sri Lanka. Men hans ‘andet hjem’ var Frankrig (hans efternavn er dog ikke fransk, som man ellers kunne tro, men dansk/norsk).
I sine erindringer beskriver han sit første møde med den arabiske verden, 23 år gammel, således:
En aften ankom jeg så til Marrakech (på ladet af en lastbil) og blev sat af på Djema el Fna pladsen. Jeg troede ikke mine egne øjne og øren. Et fantastisk orientalsk skuespil med slangetæmmere, dansere, akrobater, ildslugere (med vandsælgeren ved siden af!), eventyroplæsere – alt sammen ledsaget af dum-dum trommer og anden mystisk musik. Denne eventyrlige, maleriske verden, hvor man i dag lever som på bibelens tid, har stadig tiltrukket mig.
Under Anden Verdenskrig blev han, som 17-årig, taget af tyskerne, for at omdele illegalt materiale for modstandsbevægelsen, og sad tre måneder i Vestre Fængsel. Han havde forskellige bijobs, i mange år som statist og påklæder på Det Kongelige Teater, indtil han som 35-årig begyndte at kunne leve af sin kunst.
Han byggede sit eget hus i Tibirke Lunde, og ombyggede en nedlagt gård til sommerhus i Sønderhå (Thy), og kaldte begge steder Chateau sans Valeur. Han læste Kirkegaard og Dostojevskiij, og lyttede til Bach og Mozart (han spillede selv klaver).
Mogens Valeur var gift med Birgitte Valeur (f. 1940) i perioden 1965-86. Hun var uddannet modedesigner, og var direktrice hos Carli Gry, da de mødtes. Hun er model på de fleste af hans figurbilleder, og var med på mange af hans rejser. Sammen fik de børnene Lisbeth Valeur (f. 1968) og Henrik Valeur (f. 1966).
En varm sommerdag i maj måned 2000, få dage før sin 73 års fødselsdag, gik han og slog græs i haven, da han formodentlig har fået et ildebefindende, og er gået ind for at lægge sig på den gamle chaiselong, hans mor som ung havde fundet på gaden i København. Han vågnede ikke op igen. Ved siden af ham lå hans tilkaldeapparat urørt.
Mogens Valeur ligger, efter eget ønske, begravet i de ukendtes grav på Tibirke Kirkegård.
Dette site er lavet af hans to børn.
Skab en gratis hjemmeside eller blog på WordPress.com.
Privacy & Cookies: This site uses cookies. By continuing to use this website, you agree to their use.
To find out more, including how to control cookies, see here: Cookie Policy