da da da da da da da da da da nb nb da da nb da ceb sv nb da da sv sv sv nb da sv da ceb sv nb da da sv sv sv nb da ceb sv nb da da sv sv sv nb da ceb sv nb da da sv sv sv da da sv da da da en en da pl da en da fr da da da en en da da da da da da da da fr da da da da de da da da da da cs da da da da da en da da da da da de da cs da da cs cs cs da da de da cs da cs cs da da da da cs da de es cs da da da cs da de cs cs cs de de de cs da da da cs da de da da cs da da de en da da da en da da da da cs da da de da da da da da de da da da da de da fr da en sv sv da da da da de da da da da da da da sv da da da da it da sv da da da da da cs da de cs da cs da da cs cs da da da cs da da cs cs cs da da cs cs da da da en de da cs cs cs da de cs cs da da da en de da cs cs cs da da cs cs da da da cs da da cs da da da de cs cs da da da cs da da cs da cs da
Livet på Vestegnen: Bekymringer der aldrig blev til noget
mandag den 2. november 2015
Som i dag, hvor jeg SKAL skrive min eksamensopgave færdig. Jeg har fri til at gøre det. Jeg planlægger en stille morgen, hvor jeg i ro kan komme i gang. Yngstesøn afleveres uden stress. Ældstesøn skal møde sent og kan derfor sove længe og vi kan sidde over en kop te og morgenmad.
Alligevel ender jeg med at få ondt i maven. Stress over opgaven (selvfølgelig), men også stress over ugens program, som er temmelig pakket med træning (ikke min), konfirmations-forberedelse, lektielæsning, deadline på arbejdsopgave, kørsel, madlavning og tøjvask. Og alle de ting, jeg ellers skal huske.
I stedet for at nyde, at jeg har tid til min opgave i dag, så kan jeg mærke stressen krybe ind under min hud og jeg har svært ved at fastholde nuet. I mit hoved kværner tankerne rundt om, hvordan jeg skal få enderne til at mødes.
Og det skal jo nok gå. Det går. Men hele tiden med til- og fravalg. Og jeg ved når fredag eftermiddag rammer, så er jeg kørt helt ned. Drømmer allerede om at kollapse på sofaen. Og bare sove. Og slappe af. Og håbe på bedre tider...
PS. Opgaven er næsten klar til aflevering og jeg øver mig i at trække vejret normalt.
Indsendt af Birgitte B kl. 15.28
Send med mailBlog om dette!Del via TwitterDel via FacebookDel på Pinterest
Etiketter: Arbejde, Børn, Efterår, Familie, Hausfrau, Hverdag, Livet i almindelighed, Mad, Studier, Uddannelse
Mette2. november 2015 kl. 19.04
Træls for dig du får det sådan:) Lev i nuet, hvis du kan lære det for det er det rareste. Jeg stresser helt sikkert også unødigt men jeg er ved at lære, at lade være. Min mand og jeg er gode til, at hjælpe hinanden med at blive i nuet. Held og lykke med din eksamensopgave.
Birgitte B3. november 2015 kl. 12.49
@Mette - tak for opmuntring :-) det er vel altid noget, at jeg er bevidst om det. En slags første skridt på vejen... kh. Birgitte
Susanne / Flesthverdage2. november 2015 kl. 20.04
Uha den er velkendt - den unødvendige stress over alt det, der kommer.
Men som regel går det alligevel!
Jeg håber, du nu har fundet sofaen for i aften:-)
Birgitte B3. november 2015 kl. 12.50
@Susanne - næh, sofa blev det ikke til, for skulle tur-retur til Roskilde med ældstesøn. Og så lige afslutte opgaven ind imellem... men i dag burde der være chance ;-) kh. Birgitte
Cille3. november 2015 kl. 08.51
Sikke noget - jeg har en tendens til at være på samme måde. Men arbejder hårdt ¨på at slippe det. Og det kan man godt - med målrettet indsats og tanke-tvang ;-)
Birgitte B3. november 2015 kl. 12.50
@Cille - rart at vide, at jeg ikke er den eneste, der har det sådan. Jeg arbejder også, med små skridt. Kh. Birgitte
Fruen i Midten3. november 2015 kl. 09.51
Øv! Den gryde falder jeg også i. Tit. Gemalen er god til - hvis han ikke selv har for travlt - at få mig talt ned på jorden igen, så jeg koncentrerer mig om det, der er væsentligt og lader resten ligge. Jeg håber, jeg lærer det en dag. Held og lykke med både opgave og vejrtrækningsøvelser :-)
Birgitte B3. november 2015 kl. 12.51
@Fruen - jeg håber også det lykkes for os begge :-) for livet er alt andet lige sjovere, når man kan være tilstede i nuet. Kh. Birgitte
Giv mig dine tanker...
Nyere indlæg Ældre indlæg Start
Abonner på: Kommentarer til indlægget (Atom)
Jeg skriver tanker fra 2605 - vestegnens berømte smørhul. Her jongleres stort og småt. Jeg er 46 år og elsker min mand, mine drenge, mad og bøger. Jeg går op i mode, dullegrej, den almindelige hverdag, retfærdighed og plads til alle. Ellers er jeg helt (u)almindelig... Du kan kontakte mig på bbr2605@gmail.com
Vis hele min profil
Følg mig via Bloglovin
Følg mig på Instagram
beautyspace.dk - Skønhedsblog - Beauty Blog - Anette Kristine Poulsen
Giv mig 5 minutter, og du får styr på rækkefølgen
Fiftyfabulous Knits, episode 46
Det burde være forbudt
Galway, Nationalparken Te Burren og besøg ved Cliffs of Moher
Cirkus Melbollis' farvestrålende hverdag
Lidt om at tiden gik...
Hvad gør vi egentligt?
Læst, set og lyttet #1
Føler mig ikke klar…
DETTE RESULTAT HAVDE JEG IKKE DRØMT OM!
Vis 5 Vis alle
Leder du efter noget?
Det er alligevel lidt vildt...
Den er læst færdig - og skal videre ud i verden!
Indlæg nr. 1001 - og noget om gaver og billig negl...
Opskrift på nem paella
Onsdag forklædt som mandag!
Så ved man, det er mandag...
Er det allerede jul?
Tirsdag, biotur og en god sandwich
Mad - som vi ikke har fået før
Metaltræthed på det perfekte
Glæden ved at blive husket
Opfølgning på at holde kiloene nede
Nem kage på en grå mandag
Bekymringer der aldrig blev til noget
Fantastisk A/S tema. Temadesign af Jason Morrow. Leveret af Blogger.