da da da da fr es id en tr de en da da da da da da da da da da da da da da da da da en da da da da da da da da da da da da da da de es nl it da en da da da da da da da da ro da da da en da nn da fi en sv da en sv da nl da en nb en en fr da en en fr lt en en en en en en en en en da en sv da da da en en en
Kunsten at ilte det stillestående vand (en lille hyldest til fagfolket og deres måde at røre rundt på) – AutismePlusFar
Jeg havde sidste år den glæde, sammen med min datter Freja, at afholde et kursus om autisme, skolefravær og belastningsreaktioner for en blandet gruppe dygtige, erfarne fagfolk.
Vi havde netop sammen udforsket den dybere mening bag udsagnet: “forældre kender deres børn bedst”.
Et udsagn en del af vores kursister, sympatisk nok, var begyndt at bruge som rettesnor i deres arbejde.
Det åbenlyse spørgsmål var så bare:
Hvor var det lige at fagfolkene selv kom ind i billedet, hvis forældrene altid var eksperterne?
Både som far og som fagmand var jeg ret nysgerrig.
Kort før kaffepausen gav Freja kursisterne følgende råd:
“Nogle gange har man det så dårligt, at man ikke en gang kan tåle, at folk som jer eksplicit stiller krav til- eller sætter mål for en”
“End ikke mål og krav, man selv drømmer om at kunne opfylde- og leve op til”
“Billedligt talt er alt hvad I kan gøre, i det første lange stykke tid, at røre ganske langsomt rundt i det stillestående vand og skabe lige præcis så meget cirkulation, at vandet iltes, ikke rådner og der ikke dannes bundfald”
Ret klogt sagt af hende, tænker jeg.
Og ikke helt enkelt at udføre.
Faktisk vil jeg, som fagperson med en del år på tælleren, vove den påstand, at netop det at “ilte stillestående vand” nok er den vanskeligste behandlingsdisciplin, at lære at mestre, af dem jeg kender til.
Jo langsommere man rører, jo vanskeligere er det. Selv, eller måske i virkeligheden, hvis man i øvrigt, i alle mulige andre sammenhænge er verdens dygtigste psykolog, læge, lærer eller den leder der har ansvaret for det hele.
Nogle gange skal man røre så langsomt, at man selv (eller eventuelle måbende udenforstående) næsten ikke kan se bevægelsen, samtidig med at man skal ramme en hårfin balance.
Den balance hvor vandet bærer lige præcis ilt nok med sig til at barnet- eller den unge tænker:
“Der er nogle, der vil noget med mig, et sted der oppe.”
“De er ikke mine forældre, men jeg kan virkelig godt lide deres måde at røre rundt på.”
“Jeg er ikke på vej frem. Jeg er heller ikke på vej tilbage. Alligevel er jeg i bevægelse”
“Det kan jeg lige være i”
Pointen vores kursister gik til pause med var derfor følgende:
“Det er måden I rører rundt på”
“Lige der kender I nogle gange børnene bedst”
“Det må I sådan set godt være stolte af. Det smitter”
“Og nogle gang er det faktisk lige præcis det man drømmer om, som hårdt prøvet forældre. At andre, i små glimt, vil kende ens barn bedst. Bare på en anden måde”
“Måske tilmed en måde, man ikke umiddelbart kan gennemskue, før at øjeblikket indtræffer, hvor vandet klarer op og man, for første gang i lang tid, kan se bunden”
“Forældre kender deres børn bedst. Inden at i skriver det på alt jeres brevpapir, alle jeres kuglepenne og de 500 muleposer i er kommet til at bestille, så overvej lige om der ikke også skal stå noget i retningen:
“men vi er til gengæld helt vildt gode til at røre rundt og ilte det stillestående vand på den der helt særlige måde”
“Hvis I tænker, at det måske nok alligevel bliver lidt for langt at skrive, så bare husk det”
Herefter var der kaffepause.
Synes godt om dette:
Vis alle indlæg af AutismePlusFar
angst, Far, PDA, Professionelle dilemmaer og øjnene der ser., Ufrivilligt skolefravær
En far eller en mor til et barn med autisme og angst, kan holde sig konstant neddykket i mindst 7 år!! (om hvad fanden man stiller op med sig selv, når det langsomt begynder at gå helt ok med ens børn og man samtidig kan øjne livet, som det tager sig ud, i det skarpe lys, på den anden side af den flimrende vandoverflade)
Skriv et svar Annuller svar
Skriv din kommentar her...
Udfyld dine oplysninger nedenfor eller klik på et ikon for at logge ind:
E-mail (påkrævet) (Adresse vises aldrig offentligt)
Du kommenterer med din WordPress.com konto. ( Log Out /  Skift )
Du kommenterer med din Twitter konto. ( Log Out /  Skift )
Du kommenterer med din Facebook konto. ( Log Out /  Skift )
Giv mig besked om nye kommentarer via e-mail.
Giv mig besked om nye indlæg via e-mail.
Arkiver Vælg måned maj 2022  (3) april 2022  (2) januar 2022  (1) oktober 2021  (1) september 2021  (1) juni 2021  (1) maj 2021  (1) april 2021  (1) februar 2021  (3) januar 2021  (2) december 2020  (1) november 2020  (2) oktober 2020  (1) juni 2020  (2) maj 2020  (1) april 2020  (2) februar 2020  (1) december 2019  (2) november 2019  (1) september 2019  (1) juni 2019  (2) maj 2019  (1) april 2019  (1) marts 2019  (2) februar 2019  (2) december 2018  (2) november 2018  (1) august 2018  (1) juli 2018  (1) juni 2018  (1) maj 2018  (1) april 2018  (2) februar 2018  (1) januar 2018  (1) december 2017  (2) november 2017  (1) oktober 2017  (1) august 2017  (1) juli 2017  (1) juni 2017  (1) maj 2017  (1) april 2017  (3) marts 2017  (5) februar 2017  (4) januar 2017  (1)
Kategorier Vælg kategori -og kærligheden  (6) angst  (16) at være “neddykket” som forældre  (1) At være pårørende  (8) At vedkende sig arv og gæld.  (11) Autisme, angst og hverdagsstrategier  (18) Autismen og dyr  (3) Autismen og kommunen  (3) En anderledes familie  (21) Far  (43) Far og mor  (18) Ferie og rejser (og om at overleve dem)  (3) freja  (2) Keep calm and carry on  (1) konsulenten  (16) medicin  (1) Når børnene lykkedes, men….  (12) PDA  (24) Professionelle dilemmaer og øjnene der ser.  (13) søvn  (1) Sekundær traumatisering  (9) Skyld og skam  (10) Sund eller usund kravundgående adfærd  (14) Ufrivilligt skolefravær  (14)
Follow AutismePlusFar on WordPress.com
Slut dig til de 9.154, der følger denne blog
Already have a WordPress.com account? Log in now.
View post in Reader
Privacy & Cookies: This site uses cookies. By continuing to use this website, you agree to their use.
To find out more, including how to control cookies, see here: Cookie Policy