pl de sv en da en de it en fr de sv en de en da en en de da en en en en en en en en en en en it en da da nb nl nl nl nl nl zh fr fr fr fr ja fr en nb sv da id da da nl da da da da da da da da da da da da da da da da da da en en da nb cs da en de da da da da da da da da de sv de nb da da en da da da da da da da da sv en de de de da es da en en en de da da da da da da da da da da it da da da da da da da da en en nb da nb en da da da da da da en da da da da da da da nb de en da da da nn da da da sv da da da da nb nn da nb da nn da da da sv da da nl da tr da en es en en
Brian De Palma – Filmskribenten
Top 10 – Gode Halloween-gys
7 fremragende film om kulter
7 fremragende film om zombier
7 fremragende film med Bruce Willis
En karismatisk Tom Cruise leverer frydefuld agentunderholdning med Mission: Impossible-filmene
Agent-action på Blu-ray: Den har stået på umulige missioner og Tom Cruise som agent Ethan Hunt siden 1996. Nu er de første fem film samlet i en boks, hvilket udgør en omgang storstilet og yderst underholdende agent-action med massevis af (skønne) usandsynligheder og vilde gadgets. På med gummimasken…
Jeg har aldrig set tv-serien, som filmene er baseret på, men med Brian de Palmas Mission: Impossible fra 1996 folder det plotvridende univers sig medrivende ud. Både action og tempo står fint distancen små 20 år senere, hvor ikke mindst den nu ikoniske scene med Tom Cruise hængende få centimeter over et tyngde-aktiverende gulv stadig afføder sveddryppende intensitet og sitrende spænding.
Tom Cruise har det en smule stramt i Mission: Impossible fra 1996
Så selvom historien er lidt ujævnt fortalt og castet ikke det mest interessante bekendtskab, er filmen ældet med ynde – næsten lige så fint som den yndige Vanessa Redgrave som Tom Cruise gammelkone-flirter med. Nogen helstøbt action-thriller er det dog ikke, men her er lige nødagtigt mindeværdige scener nok til at jagten på dobbeltagenter og forræderi holdes i live frem mod den vilde helikopter-finale.
Tom Cruise kører lige igennem ild på en motorcykel i Mission: Impossible II
Jeg kan godt klare min del forvrøvlet plotsmadder, hvis bare der er smadder nok på actiondelen og nogle interessante karakterer at følge. Og ja, der er smadder på. John Woo serverer blandt andet et halsbrækende indbrud i en skyskraber, klatreture på bjergsider samt motorcykel-showdown tilsat skumsprøjt… og slowmotion. Men romancen, der udgør filmens følelsesmæssige rygrad er flad og hverken Tom Cruise eller det øvrige cast får ordentlig fodfæste.
J.J. Abrams fik seks år senere sin spillefilmsdebut med Mission: Impossible III. En langt bedre film end sin forgænger – og endelig får vi en ordentlig skurk, nemlig en diabolsk Phillip Seymore Hofman. En herligt ond modspiller til en i denne omgang mere sårbar Tom Cruise. Umulighederne er om muligt endnu mere umulige og action-scenerne større, vildere og mere hæsblæsende. Heldigvis er det hele hængt op på et mere dynamisk cast, hvor blandt andet Tom Cruise får mere dybde som Hunt.
Tom Cruise har slået næsen lidt i Mission: Impossible III
Hunt har giftet sig og trukket sig fra felten, men han hives ind i manegen igen, da en våbenhandler skal stoppes. Sagerne kompliceres og snart skal Hunt også redde sin udkårnes liv, mens hans eget bagland er på nakken af ham. Selvom plottet vrider sig lige lystigt nok og finalen bliver en tand for overmodig i sin omgang med umulighederne, så holder filmen fint pulsen underholdende i vejret.
Der er i den grad fart på Tom Cruise, når han i Brad Birds Mission: Impossible – Ghost Protocol kaster sig frygtløst ud i endnu en umulig mission. Denne gang skal Hunt og hans lille team sikre verden mod intet mindre end atomkrig. Simon Pegg er tilbage som computergeni og comic relief, mens en solid Jeremy Renner og en elegant Paula Patton er nye agenter i felten. De udgør et dynamisk team, der spiller både veloplagt og vittigt op imod de kulørte strabadser.
Tom Cruise hænger stille og roligt ud i Mission: Impossible – Ghost Protocol
For selvom situationen er alvorlig, er det rendyrket sjov og ballade – komikken har også fået en tand op her. Vanen tro er der godt gang i teknisk opfindsomme gadgets og halsbrækkende stunts, der giver fingeren til tyngdekraften. Blandt andet et svimlende stunt med Tom Cruise dinglende på ydersiden af verdens højeste bygning i Dubai. Medrivende og yderst veleksekveret adrenalinaction.
For meget Tom Cruise er aldrig nok. Så et gensyn med en af mine favorit-scientologer er kun på sin plads, når han for femte gang leverer varen med vilde gadgets, gummimasker og adrenalinpumpende stunts i Christopher McQuarries Mission: Impossible – Rogue Nation. En lidt ujævn film, der dog vinder på sin pulserende action, veldoserede humor og Tom Cruise, der blandt andet kravler rundt på ydersiden af stort fly i fart i filmens forrygende åbningsscene.
Tom Cruise hænger også stille og roligt ud i Mission: Impossible – Rogue Nation
Ethan Hunt og co. skal her stoppe Syndikatet – en meget ond organisation. Nå ja, og så er IMF blevet opløst af CIA. Så Hunt og hans IMF-team er nu jaget vildt af både CIA og Syndikatet. Her er flere godt tænkte og veludførte actionscener, så som en kombineret motorcykel- og biljagt gennem smalle gader. Desværre er historien ikke nær så medrivende forløst. Men selvom filmens flow lider en smule, får Tom Cruise og hans team genvundet mit engagement med humor og eksplosioner undervejs og overlever altså sine plotmæssige ujævnheder.
Men selvom Mission: Impossible-franchisen måske er en smule ujævn, leverer der så absolut adskillelige medrivende actionscener, mens Tom Cruise hele vejen er værd at fælge på de umulige missioner, der har vist sig trods alt ikke at være helt umulige, men så absolut underholdende. Ja, det ganske enkelt sjovt at overvære de mange plot- og tyngdelovsudfordrende eskapader, hvorfor jeg da også kun kan anbefale enten at se eller gense filmene på Blu-ray.
– Mission: Impossible: Te 5 Movie Collection er udkommet på Blu-ray den 3. december 2015.
[tabgroup][tab title=”Mission: Impossible: Te 5 Movie Collection“]
Originaltitel: Mission: Impossible: Te 5 Movie Collection (Mission: Impossible, 1996, Mission: Impossible II, 2000, Mission: Impossible III, 2006, Mission: Impossible – Ghost Protocol, 2011, Mission: Impossible – Rogue Nation, 2015)
Instruktion: Brian De Palma, John Woo, J.J. Abrams, Brad Bird og Christopher McQuarrie.
Medvirkende: Tom Cruise m.fl.
Spilletid: 110 min., 123 min., 205 min., 133 min., 131 min.
Distributør: Paramount Home Entertainment[/tab][/tabgroup]
https://filmskribenten.dk/wp-content/uploads/2015/12/mission-impossible-1-til-5-konkurrence-blu-ray.jpg 350 620 Bjarke Friis Kristensen https://filmskribenten.dk/wp-content/uploads/2018/11/logo.png Bjarke Friis Kristensen2015-12-18 12:56:442015-12-18 12:56:44En karismatisk Tom Cruise leverer frydefuld agentunderholdning med Mission: Impossible-filmene
CARRIE (1976): Brian De Palmas gyserklassiker holder stadig
26. november 2013/i Artikel, Blu-ray/DVD, En klassiker du skal se /af Bjarke Friis Kristensen
EN KLASSIKER DU SKAL SE: I horrorgenrens store ABC finder du Brian De Palmas overnaturlige gyser Carrie fra 1976. Den er netop udsendt på Blu-ray her i landet, så nu har du ingen undskyld for ikke at få set den – eller genset. Ja, glem alt om det fesne remake, for originalen overgår genindspilningen med mange mil.
Filmen er baseret på Stephen Kings bog af samme navn fra 1974 og hører, som du nok har regnet ud, til en af de absolut bedste King-filmatiseringer. En film, der bag gyset og gruen er en nærværende coming of age-historie om det at blive selvstændig, finde sig selv og komme overens med sine følelser i den svære overgang til de voksnes rækker.
Filmen følger den skrøbelige, 17-årige Carrie. Hun bor sammen med sin dominerende og religiøst fanatiske mor, der holder hende under skarpt opsyn. Så det der med drenge og fester, kan hun godt glemme alt om. Men bag Carries nervøse ydre ulmer vreden og ukontrollerede følelser, der lidt efter lidt manifesterer sig som telekinesiske kræfter – altså evnen til at flytte ting ved tankens kraft.
Dramaet optrappes således i takt med, at Carrie forsøger at styre sine følelser og de farlige konsekvenser af hendes overnaturlige evner, der når grufulde højder i filmens intense finale, hvor billedet af en blodtilsølet Carrie er blevet ikonisk. Et drama, der nuanceret og nærværende skildrer en piges tumulte indre konflikter, hendes kamp med sin terroriserende mor og en omverden, der ikke forstår hende.
Sissy Spacek er fænomenal i titelrollen, både sårbar og stærk. Hun bærer med andre ord fornemt både uskylden og naiviteten samt vreden og hævntørsten. Den overbeskyttende mor spilles med skræmmende resonans af Piper Laurie, mens man finder William Katt, Amy Irving, Nancy Allen og John Travolta i rollerne som medstuderende.
Ja, Brian De Palmes Carrie er lige så relevant og lige så rørende, skræmmende og gribende her knap 40 år efter sin biografpremiere. En film, der velfortjent er at finde på listen over must-see skrækfilm, og film i det hele taget. Blu-ray-udgivelsen byder desuden på to fine dokumentarer, der blandt andet ser på filmens cast og overførelsen fra bog til film (43 min. og 42 min.). God fornøjelse med denne klassiker, du skal se.
– ’Synes godt om’ Filmskribenten på Facebook HER. [tabgroup][tab title=”Carrie (1976), Blu-ray | En klassiker du skal se”]
Originaltitel: Carrie, USA, 1976
Release: d. 10. oktober 2013
Instruktion: Brian De Palma
Medvirkende: Sissy Spacek, Piper Laurie, William Katt, Amy Irving, Nancy Allen, John Travolta m.fl.
Spilletid: 1 time 38 min.
https://filmskribenten.dk/wp-content/uploads/2013/11/carrie-1976-original-ny-thumb.jpg 350 620 Bjarke Friis Kristensen https://filmskribenten.dk/wp-content/uploads/2018/11/logo.png Bjarke Friis Kristensen2013-11-26 13:51:432013-11-26 13:51:43CARRIE (1976): Brian De Palmas gyserklassiker holder stadig
CARRIE (2013): Endnu et af de der overflødige remakes – bøvs
30. oktober 2013/i Anmeldelser, Biograf /af Bjarke Friis Kristensen
Jeg skal prøve at bevare fatningen i denne anmeldelse. Du ved, formulere mig og argumentere på en måde, så min holdning til og vurdering af remaket Carrie fremgår klart og tydeligt, uden at være besudlet med cheap shots og bandeord. Altså en saglig nedsabling – og så vil  jeg også forsøge at holde mig fra at sammenligne filmen med Brian de Palmas fremragende original fra 1976. Sådan cirka.
Historien er mere eller mindre tro mod originalen – blot uden den psykologiske finesse og nuancerede karakterskildringer. Chloë Grace Moretz indtager rollen som den underkuede og utilpassede outsider Carrie, mens hendes religiøst fanatiske mor portrætteres af Julianne Moore. Den store gallafest venter forude på Carries high school – det er dog ikke en fest, hun gør sig forhåbninger om at deltage i.
Hun mobbes nemlig groft af sine medstuderende, mens hendes omklamrende elenemor nærmest har gjort deres hjem til et fængsel. Hun holder strengt opsyn med Carrie og låser hende også gerne inde under trappen, hvor hun skal bede Gud om forladelse – og det der med drenge, kan hun godt glemme alt om. Men der er bare lige det med Carrie, at hun har telekinetiske evner og altså kan flytte ting med tankens kraft. Ja, en coming of-fortælling med overnaturlig kant.
Disse evner er delvist forårsaget af Carries temperament og humørsvingninger. Der går dog ikke mange minutter af filmen, førend hun har evnerne under kontrol og som en anden superhelt bruger sine evner efter for godt befindende. Ja, hun kunne fint passe ind i en X-Men-film. For i stedet for at være en sårbar og forvirret pige i følelsers vold, er hun her selvbevidst, stærk og i kontrol.
Der er med andre ord ikke meget teenage-angst og usikkerhed at hente i Carrie, der også nærmest fra starten tør at sige sin dominerende mor imod. Man fornemmer aldrig for alvor moderens favntag og Carries indre konflikter, mens den ellers indoktrinerede gudfrygtighed nærmest er ikke-eksisterende. Der er altså hverken meget udvikling eller nærværende drama i portrætteringen af Carrie, hendes forhold til sin mor eller problemerne med klassekammeraterne og det at passe ind.
Jeg blev heller aldrig følelsesmæssigt engageret i filmen, der blot jagter de billige thrills, som når Carrie får ting og sager til at flyve. Her er mere tale om effekt-gøgl, end et interessant og engagerende portræt af en piges kamp med sig selv og sin omverden. Nu har jeg ikke læst Stephen Kings bog, der er filmens forlæg, men vil, som du nok har luret, anbefale originalen frem for dette overflødige remake. Der gøres altså intet interessant med forlægget, man har blot skruet op for rabalderet og helt ned for det menneskelige drama. Bøvs.
– ‘Synes godt om’ Filmskribenten på Facebook HER. [tabgroup][tab title=”Carrie | Biografanmeldelse”]
Originaltitel: Carrie, USA, 2013
Premiere: d. 31. oktober 2013
Medvirkende: Chloë Grace Moretz, Julianne Moore, Gabriella Wilde m.fl.
https://filmskribenten.dk/wp-content/uploads/2013/10/carrie-thumb.jpg 350 620 Bjarke Friis Kristensen https://filmskribenten.dk/wp-content/uploads/2018/11/logo.png Bjarke Friis Kristensen2013-10-30 22:36:542013-10-30 22:38:38CARRIE (2013): Endnu et af de der overflødige remakes – bøvs
’Mission: Impossible’ – underholdende umuligheder
3. april 2012/i Anmeldelser /af Bjarke Friis Kristensen
Den har stået på umulige missioner og Tom Cruise som den adrætte agent Ethan Hunt de sidste par dage. Jeg har nemlig genset de tre første ’Mission: Impossible’-film, der lige er landet i en Blu-ray-boks. Selvom det ikke er en formfuldendt ”trilogi”, så er det storstilet agent-underholdning med massevis af (herlige) usandsynligheder og hæsblæsende action-lir. På med gummimasken…
Jeg har aldrig set tv-serien som filmene er baseret på, men med Brian de Palmas Mission: Impossible fra 1996 folder det plotvridende univers sig ganske medrivende ud. Både action og tempo står fint distancen her 16 år efter, hvor ikke mindst den nu klassiske scene med Cruise hængende få centimeter over et tyngde-aktiverende gulv stadig stabler sveddryppende intensitet på benene.
Så selvom historien er noget ujævnt fortalt og castet ikke det mest interessante bekendtskab, så er filmen ældet med ynde – næsten lige så fint som den yndige Vanessa Redgrave som Cruise gammelkone-flirter med. Nogen helstøbt action-thriller er det dog ikke, men her er lige nøjagtigt mindeværdige scener nok til at jagten på dobbeltagenter og forræderi holdes i live frem mod den vilde helikopter-finale.
Fire år senere fulgte Mission: Impossible II. Denne gang med Hong Kong-action-mesteren John Woo i instruktørstolen – tilsat blafrende duer… og slowmotion. Hunt vikles denne gang ind i gummimaske-vrøvl og en utroværdig romance med den irriterende poserende Thandie Newton. Ja, og noget med en virus og en anti-virus, der skal nakkes fra den kedelige skurk og onde liderbuks Dougray Scott.
Jeg kan godt klare min del forvrøvlet plotsmadder, hvis der er smadder nok på actiondrengen og nogle interessante karakterer at følge. Og ja, der er smadder på. Woo serverer bl.a. et halsbrækende indbrud i en skyskraber, klatreture på bjergsider samt motorcykel-showdown tilsat skumsprøjt… og slowmotion. Men romancen, der udgør filmens følelsesmæssige rygrad er flad og hverken Cruise eller det øvrige cast får ordentlig fodfæste i denne omgang uengagerende agent-nonsens.
J.J. Abrams fik seks år senere sin spillefilmsdebut med Mission: Impossible III. En langt bedre film end sin forgænger – og endelig får vi en ordentlig skurk, nemlig en diabolsk Phillip Seymore Hofman. En herlig ond modspiller til en i denne omgang mere sårbar Cruise. Umulighederne er om muligt mere umulige og action-scenerne større, vildere og mere hæsblæsende. Heldigvis er løjerne hængt op på et mere dynamisk cast, hvor bl.a. Cruise har fået mere dybde som Hunt.
Hunt har giftet sig og trukket sig fra felten, men han hives ind i manegen igen, da en våbenhandler skal stoppes. Sagerne kompliceres og snart skal Hunt også redde sin udkårnes liv, mens hans eget bagland er på nakken af ham. Selvom plottet vrider sig lige lystigt nok og finalen bliver en tand for overmodig i sin omgang med umulighederne, så holder filmen fint pulsen underholdende i vejret.
Mission: Impossible ikke er en film-serie jeg som sådan er helt oppe at ringe over, men det er bestemt flot og harmløs agent-underholdning, ganske vist med mere tryk på action end interessante historier og karakterer. Men det sjovt at overvære de plot- og tyngdelovsudfordrende eskapader – filmenes ujævnheder til trods. Den første og tredje film er de bedste, men også den fjerde film holder fanen højt – den glæder jeg mig til et gensyn med, når den lander på Blu-ray.
– Min anmeldelse af Mission: Impossible – Ghost Protocol.
Der diskes ikke op med nogle nye lækkerier hvad angår udgivelsens ekstramateriale. Her er altså ikke noget, man ikke har kunnet finde på tidligere udgivelser af filmene. Det er en smule ujævt ekstramateriale, men også med et par interessant features imellem.
Mission: Impossible: til den første film får man godt en times ekstramateriale, hvor der bl.a. tages et kig på tv-serien i forhold til filmene, et kig på nogle af action-scenerne og stunts samt virkelighedens spioner. Endvidere er der en feature med klip fra Cruises karriere samt et persongalleri, trailers og andet luftigt promo-fyld. Ikke det mest ophidsende ekstramaterie, men dog et nogenlunde supplement.
Mission: Impossible II: her får man ligeledes godt en times luftig ekstramateriale. Her er bl.a. en feature, der går bag om filmen, castet og produktionen. Endvidere er der igen et kig på nogle af de stunts Cruise kaster sig ud i og lidt Metallica-musikvideo-fyld samt et kommentarspor med John Woo – det sprang jeg dog over, havde fået nok af duer i slowmotion for denne gang.
Mission: Impossible III: til det tredje kapitel, følger der desværre kun et kommentarspor med instruktøren J.J. Abrams og Tom Cruise. Det blev jeg desværre nødt til at springe over, da jeg fik et opkald om, at mit livs kærlighed var blevet taget til fange af en ond våbenhandler. Så jeg må altså lige smutte…
Mission: Impossible: første film gør sig dårligst på Blu-ray, billedet imponerer ikke just, men fremstår ofte blødt og uden større detaljerigdom. Farverne synes heller ikke velbalancerede som helhed. Lydsiden er en smule bedre, men fremstår desværre også en kende flad. Altså en noget middelmådig præsentation.
Mission: Impossible II: John Woos indspark i franchisen fremstår væsentlig bedre. Detaljegraden er langt mere indtagende, farveskalaen er levende, fint nuanceret og med udmærket tekstur. Lydsiden spiller ligeledes fint med god dynamik og spark i action-scenerne. En hæderlig gengivelse.
Mission: Impossible III: Det tredje kapitel står absolut stærkest. Billedet imponerer med skarphed og detaljerigdom, velbalanceret farvegengivelse og solid kontrast hele vejen. Lydsiden giver ligeledes intenst liv til de hæsblæsende billeder. Her er medrivende panoreringer og velafstemte niveauer. En sand fornøjelse.
Originaltitel: Mission: Impossible (1996), Mission: Impossible II (2000), Mission: Impossible II (2006).
Instruktion: Brian De Palma, John Woo, J.J. Abrams.
Medvirkende: Tom Cruise, Jon Voight, Ving Rhames, Dougray Scott, Thandie Newton, Philip Seymour Hoffman m.fl.
Spilletid: 110 min., 123 min., 205 min.
Distributør: Paramount Home Entertainment
https://filmskribenten.dk/wp-content/uploads/2012/04/mission-impossible-Blu-ray-thumb.jpg 351 620 Bjarke Friis Kristensen https://filmskribenten.dk/wp-content/uploads/2018/11/logo.png Bjarke Friis Kristensen2012-04-03 08:05:122013-01-22 06:35:10’Mission: Impossible’ – underholdende umuligheder
22. juli 2010/i Plakater /af Bjarke Friis Kristensen
Så er der nye, lækre narrestreger fra illustrator og grafiker Ibraheem Youssef. Han har også før kreeret nogle forrykt labre og minimalistiske filmplakater, bl.a. til Quentin Tarantino og Wes Andersons film.
Denne gang har han kastet sig over så forskellige film som gangster-klassikeren Scarface, den aktuelle Inception og Coen-brødrenes formidable Te Big Lebowski.
– Tjek Ibraheems eget site ud HER og hans Flickr-profil HER, hvor du bl.a. finder plakaterne i et større format.
Og klik så på ”Read te rest of this entry” for Tarantino- og Anderson-plakaterne. Læs mere
https://filmskribenten.dk/wp-content/uploads/2018/11/logo.png 0 0 Bjarke Friis Kristensen https://filmskribenten.dk/wp-content/uploads/2018/11/logo.png Bjarke Friis Kristensen2010-07-22 07:34:092010-07-22 07:34:09Minimalistiske plakat-lækkerier
Så røg jeg direkte i remake-fælden, igen!
24. november 2009/i Anmeldelser /af Bjarke Friis Kristensen
Ja, så hoppede jeg endnu engang i remake-fælden. Denne gang drejer det sig om en genindspilning af Brian De Palma bizarre og visuelt legesyge Sisters fra 1973. 36 år senere kan man så være så uheldig at sjoske ned til sin lokale filmpusher og hive denne tarvelige genindspilning ned fra hylden. Forsøget på at levere en aparte og hårrejsende lille horrorfilm lykkedes på intet tidspunkt, det selvom originalen et godt stykke af vejen faktisk følges ret tæt. Men remaket forbliver en ørkenvandring efter uhygge, spænding og bare en smule fortælleglæde. Trist. Simpelthen trist.
Hvad handler remaket så om? Jo, stor set det samme som originalen, blot fortalt uden entusiasme. Men altså, på klinikken Zurvan, en klinik for det psykisk og fysiologiske unikke indleder lægen Dylan et forhold til den smukke Angelique – den gådefulde Dr. Lacans ekskone og medarbejder. Denne romance huer dog ikke Lacan, som synes sært besat af sin ekskone. På sidelinien forsøger journalisten Grace at afdække Lacans hemmelighedsfulde medicinske forsøg. Men hvordan hænger Lecans lyssky forehavende egentlig sammen? Tja, faktisk er man ligeglad, for det hele er sjusket og uengagerende sat sammen. Men hey, that’s te plot for you.
Jeg vil helst ikke sammenholde remakes med originaler, men remake eller ej, så er her altså tale om særdeles klodset historiefortælling. Der bliver aldrig mobiliseret reel spænding eller krybende uhygge – og personinstruktionen er fuldstændig gået fløjten. Alle involverede synes at være på nippet til at falde i søvn. Replikkerne fremstår vitterligt som replikker, skåret ud i pap og læst op af det flade manuskript. Man finder ellers bl.a. Stephen Rea i rollen som Lacan, men han skinner på ingen måde igennem – hvilket desværre heller ikke kan siges om den lille cameo af William B. Davis aka Te Cigarette Smoking Man. Og lad mig end ikke begynde med tøserne Lou Doillon og Chloë Sevigny.
Selvom komponenterne til en solid og bizar lille thriller er til stede; menneskelige deformiteter, medicinske eksperimenter, blodig gore og forkvaklet seksualitet, ja så afmonteres disse spændende elementer straks de er sat i spil. Den psykologiske kompleksitet og det obskure drama, som faktisk er til stede i historien – bare se originalen – får her aldrig lov at tage form eller fylde beskueren med den undring og uhygge, man fandt i De Palmas film.
Filmen er på DVD-coveret forsøgt solgt med et vink om at produceren også har stået bag American Psycho og Te Crow. Hvorfor der ikke noget sted skiltes med Brian De Palmas navn eller at der er tale om et remake er sgu en smule underligt. Well, måske en marketingskyndig gut har erkendt, at publikum er ved at være godt trætte af disse alt for ofte kedelige remakes. Jeg er i hvert fald – og ja, endnu en gang er det originalen, man skal bruge sparepengene på.
Originaltitel: Sisters, USA, Canada og England, 2006.
Medvirkende: Chloë Sevigny, Stephen Rea, Lou Doillon, Dallas Roberts, R Bourne, William B. Davis, m.fl.
https://filmskribenten.dk/wp-content/uploads/2018/11/logo.png 0 0 Bjarke Friis Kristensen https://filmskribenten.dk/wp-content/uploads/2018/11/logo.png Bjarke Friis Kristensen2009-11-24 09:09:192009-11-24 09:09:19Så røg jeg direkte i remake-fælden, igen!
FØLG OS PÅ FACEBOOK
På sporet af et kringlet komplot med ‘Amsterdam’6. oktober 2022 - 09:59
‘Peter von Kant’ er et velfortalt kammerspil fra fransk mester6. oktober 2022 - 09:59
Den delvist charmerende ‘Bros.’ ender i tynde rom com-klichéer6. oktober 2022 - 09:58
Der er urovækkende smil og olme jump scares i gyset ‘Smile’29. september 2022 - 08:14
‘Triangle of Sadness’ smadrer satiren lige i fjæset på dig22. september 2022 - 12:54
Idyllen krakelerer på underholdende vis i ‘Don’t Worry Darling’22. september 2022 - 12:53
En glubsk løve er generisk løs på savannen i ‘Beast’22. september 2022 - 12:53
‘Moonage Daydream’ er en forrygende fabulerende Bowie-dokumentar15. september 2022 - 06:51
‘Ticket to Paradise’ er en rom com med delvis charme15. september 2022 - 06:50
Hvem er mon morderen i den intense ‘Bodies Bodies Bodies’?8. september 2022 - 15:53
Alt indhold tilhører Filmskribenten.dk
Ved brug kontakt Filmskribenten.dk
Følg os på Facebook
På sporet af et kringlet komplot med ‘Amsterdam’6. oktober 2022 - 09:59
‘Peter von Kant’ er et velfortalt kammerspil fra fransk mester6. oktober 2022 - 09:59
Den delvist charmerende ‘Bros.’ ender i tynde rom com-klichéer6. oktober 2022 - 09:58
Der er urovækkende smil og olme jump scares i gyset ‘Smile’29. september 2022 - 08:14
‘Triangle of Sadness’ smadrer satiren lige i fjæset på dig22. september 2022 - 12:54
KATEGORIER Vælg kategori 4K Ultra HD/Blu-ray  (124) 7 fremragende film  (4) Anmeldelser  (1.176) Artikel  (50) Biograf  (653) Bizart  (57) Blodig Weekend  (35) Blodig Weekend 2013  (5) Blodig Weekend 2014  (4) Blodig Weekend 2015  (2) Blodig Weekend 2017  (5) Blodig Weekend 2018  (5) Blodig Weekend 2019  (5) Blu-ray-anbefaling  (96) Blu-ray/DVD  (769) CPH PIX  (10) CPH PIX 2010  (13) CPH PIX 2011  (19) CPH PIX 2012  (19) CPH PIX 2013  (15) CPH PIX 2014  (6) CPH PIX 2015  (6) CPH PIX 2016  (8) CPH PIX 2017  (9) CPH PIX 2018  (10) Den skal du se  (2) Dvd-anbefaling  (2) En filmserie du skal se  (2) En klassiker du skal se  (1) En nyklassiker du skal se  (4) En serie du skal se  (50) Events  (45) Fanart  (122) Filmanbefaling  (10) Filmsjov  (263) Gossip  (1) Ikke kategoriseret  (12) Inteview  (15) Konkurrence  (1) kortfilm  (63) Kunst  (39) Mashup  (62) Merchandise  (1) Montage  (66) musikvideo  (16) Nyhed  (47) Nyheder  (222) Plakater  (139) Q&A  (1) sammenklip  (22) Shopping  (4) snik snak  (5) sniksnak  (141) soundtrack  (1) Spoof  (100) Streaming  (4) supercut  (96) Top liste  (8) Top ti liste  (12) trailer  (133) Uncategorized  (5)
ARKIV Vælg måned oktober 2022 september 2022 august 2022 juli 2022 juni 2022 maj 2022 april 2022 marts 2022 februar 2022 januar 2022 december 2021 november 2021 oktober 2021 september 2021 august 2021 juli 2021 juni 2021 maj 2021 april 2021 marts 2021 november 2020 oktober 2020 september 2020 august 2020 juli 2020 juni 2020 maj 2020 april 2020 marts 2020 februar 2020 januar 2020 december 2019 november 2019 oktober 2019 september 2019 august 2019 juli 2019 juni 2019 maj 2019 april 2019 marts 2019 februar 2019 januar 2019 december 2018 november 2018 oktober 2018 september 2018 august 2018 juli 2018 juni 2018 maj 2018 april 2018 marts 2018 februar 2018 januar 2018 december 2017 november 2017 oktober 2017 september 2017 august 2017 juli 2017 juni 2017 maj 2017 april 2017 marts 2017 februar 2017 januar 2017 december 2016 november 2016 oktober 2016 september 2016 august 2016 juli 2016 juni 2016 maj 2016 april 2016 marts 2016 februar 2016 januar 2016 december 2015 november 2015 oktober 2015 september 2015 august 2015 juli 2015 juni 2015 maj 2015 april 2015 marts 2015 februar 2015 januar 2015 december 2014 november 2014 oktober 2014 september 2014 august 2014 juli 2014 juni 2014 maj 2014 april 2014 marts 2014 februar 2014 januar 2014 december 2013 november 2013 oktober 2013 september 2013 august 2013 juli 2013 juni 2013 maj 2013 april 2013 marts 2013 februar 2013 januar 2013 december 2012 november 2012 oktober 2012 september 2012 august 2012 juli 2012 juni 2012 maj 2012 april 2012 marts 2012 februar 2012 januar 2012 december 2011 november 2011 oktober 2011 september 2011 august 2011 juli 2011 juni 2011 maj 2011 april 2011 marts 2011 februar 2011 januar 2011 december 2010 november 2010 oktober 2010 september 2010 august 2010 juli 2010 juni 2010 maj 2010 april 2010 marts 2010 februar 2010 januar 2010 december 2009 november 2009 oktober 2009
© Copyright - Filmskribenten - powered by Enfold WordPress Theme