hu en hu hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en rm hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu eo hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
Határtalanul! – Kispesti Eötvös József Általános Iskola
Angol Nyelvtudásért Alapítvány Asz: 19668332-1-43
Tusch Anita leendő elsős tanító néni
Majoros Ágnes leendő elsős tanító néni
MEGVALÓSULT MAGYARORSZÁG KORMÁNYÁNAK TÁMOGATÁSÁVAL
Reggel 7 órakor indultunk az iskola elől, hatalmas izgalommal. Első erdélyi megállónk Nagyváradon volt, ahol csatlakozott hozzánk az idegenvezetőnk is. Az ő, illetve az általa adott feladatlap segítségével ismerkedtünk a várossal. Nagyvárad felfedezése után folytattuk utunkat a szállásunk felé, amely Gernyeszegen volt.
A reggeli után Fehéregyháza felé indultunk, ahol megtekintettük a Petőfi Múzeumot és az 1848/49-es szabadságharcban elesett honvédek tömegsírját. A következő program Segesvár meglátogatása volt, ahol egy újabb, fejtörős feladatlap segítségével sétáltunk az ódon várfalak között (középkori Óratorony, Drakula háza), megtekintettük Petőfi szobrát, majd egy pizzériában megebédeltünk.
Székelyvéckén régi székely házakat csodáltunk meg, majd egy kis túrával, a Kálvárián át a kilátóhoz sétáltunk, ahol gyönyörködhettünk a környező tájban.
Innen Marosvásárhelyre indultunk, ahol tettünk egy sétát a Rózsák terén. A szállásunk ismét Gernyeszegen volt, ahol finom vacsorával vártak minket.
Ezen a napon Szovátára indultunk, körbesétáltuk a tavat, elmentünk a Rigó-tóhoz is és felmentünk a kilátóba. Megcsodáltuk a Monarchia idején épített szállodákat, magunk elé képzeltük a korabeli fürdőzőket. Innen a sóvidék újabb látványossága felé vettük az irányt, Parajd mellett túráztunk a sószorosban, megfigyeltük a különféle sóformákat, megmerítettük lábunkat a patakban.
A természeti szépségek után Korondon vásárolhattunk erdélyi emléktárgyakat is.
Újabb izgalmas, látnivalókban gazdag nap várt ránk. Először meglátogattuk a Tordai sóbányát, egy apró, föld alatti világba csöppentünk. Lehetett csónakázni a tavon, felülhettünk az óriáskerékre, játszottunk a játszótéren, vásároltunk a pavilonban. A hűvösben erőt gyűjtöttünk a túrához, ami a Tordai-hasadékban várt ránk. A gyaloglás előtt, a hasadék bejáratánál, megkóstoltuk a miccst, ezt a jellegzetes, faszénen sült ételt, valamint hamisítatlan erdélyi kürtőskalácsot is ehettünk.
Délután Kolozsvárra értünk, ahol már vártak minket hetedikes diákok, akik megmutatták nekünk városuk főbb nevezetességeit.
Ez a pár nap gyorsan eltelt, búcsúztunk Kolozsvártól és hazafelé vettük az irányt. Útközben még sétáltunk a Sárkányok kertjében, a homokkő konglomerátum képződmények között, majd meglátogattuk Petőfi Sándor és Szendrey Júlia házasságkötésének helyszínét az erdődi várat, végül Nagykárolyon (Petőfi és Szendrey Júlia találkozásának helyszíne) vettünk búcsút idegenvezetőnktől és indultunk el Budapestre.
Élményteli, látnivalókban, kalandokban gazdag utazásunk volt.
A Határtalanul pályázatot írta: Sági Nicolette
Az utazáson részt vett: 2021/2022. tanév 7. évfolyama
Kísérő pedagógusok: Dinyáné Németh Mariann, Ladányi Szilvia, Oláhné Budaházy Gyöngyi
Május 14-én, kedden reggel a tervezett időpontban, 7 órakor indult buszunk a találkozóhelyről. Vállaj községnél léptünk Románia területére. Nagykárolyban találkoztunk idegenvezetőnkkel: Szeredai Norberttel, aki nyomban megmutatta nekünk a város nevezetességeit. A vár kertjében hallhattunk a szatmári béke létrejöttének körülményeiről és a vár történetének nagy pillanatairól. Csoportokra oszlottunk, és kaptunk az idegenvezetőtől egy-egy munkafüzetet, amelyet a hét során ki kellett töltenünk a látottak és hallottak alapján.
Ezután hosszú buszút után Kolozsvárra érkeztünk, ahol már vártak ránk a 8. osztályos tanulók. Mivel már elég késő volt, gyorsan csatlakoztak a már kialakított csoportokhoz, majd elindultunk, hogy megmutassák nekünk a város fő nevezetességeit. Nagyon könnyen megtaláltuk egymással a hangot, és jó hangulatban folyt a városnézés. A város főterén volt a találkozópont, majd egy közös kép készítése után elbúcsúztunk vendéglátóinktól
Most már csak a szállás elfoglalása volt hátra. A finom vacsora után jól esett a pihenés és az élmények felidézése.
Másnap reggelink elfogyasztása után felpakoltuk csomagjainkat a buszra. és nekivágtunk a nagy útnak.
Nagyon hosszú, kanyargós, és emelkedő út után érkeztünk a Gyilkos-tóhoz, ahol először is egy miccs ebédet fogyasztottunk el, ami mindenkinek nagyon ízlett. Desszertként majdnem mindenki kürtőskalácsot vett magának. Ezután indultunk neki a túrának, mely során körbejárhattuk ezt a csodálatos természeti képződményt. Gyönyörű növényeket és érdekes állatokat figyelhettünk meg. Séta közben jókat beszélgettük és nevettünk.
Miután körbejártuk a gyönyörű tavat, a Békás-szoros lett az új célpontunk. Végig jártuk ezt a csodálatos helyet a meredek sziklafalak között, a mellettünk csobogó patak mentén haladva, és csodálatos képeket készítettünk.
Megint csak hosszú buszút után, ami most már lefelé vezetett, érkeztünk el második szálláshelyünkre, ahol elhelyezkedés után azonnal mehettünk is vacsorázni. A kapott étel nagyon finom és kiadós volt, mindenkinek nagyon ízlett. Vacsora után rövid sétára indultunk, persze egy kis vásárlással egybekötve.
Csütörtökön nagyon finom reggelink elfogyasztása után, csomagjainkat újra felpakoltuk a buszra, és nekiindultunk az erre a napra tervezett útnak.
Első állomásunk Székelykeresztúrra vezetett, a Gyárfás –kúriába, ahol megtekintettük Petőfi Sándor körtefáját, és idegenvezetőnktől meghallgattuk a hozzáfűződő történeteket. Innen utunk Fehéregyházára vezetett a segesvári csata áldozatainak emlékhelyére. Az ottani idegenvezető nagyon részletes és érdekes tájékoztatót tartott a hely történetéről és létrejöttéről.
Utunk innen Segesvárra vezetett, ahol először is megebédeltünk egy pizzázóban, majd felderítettük a vár érdekességeit. Idegenvezetőnk itt is nagyon sok érdekes információval látott el bennünket.
Ez után ismét buszra szálltunk, hogy elfoglalhassuk szállásunkat Gernyeszegen. Nagyon szívélyesen fogadtak bennünket és nagyon finom volt a vacsora is. Mivel még volt idő, és a buszból láttuk a Teleki kastélyt a faluban, felkerekedtünk és tettünk egy sétát vacsora után. Sajnos csak a kapuból nézhettük meg az elég romos épületet, de így is nagyon érdekes volt.
Pénteken ízletes reggelink elfogyasztása után könnyen, csomagok nélkül szállhattunk a buszra, hiszen szállásunk ezen a napon is Gernyeszegen volt.
Úticélunk a parajdi sóbánya volt, ahová rövid buszozás után jutottunk el. A bányába egy busz viszi el a látogatókat, majd 200 lépcsőn kell lemenni a hatalmas terembe. Csoportokban derítettük fel a terepet. Ezután egy pajtából kialakított helyen ebédeltünk, vendéglátóink nagyon finom paprikás krumplit készítettek.
Ebéd után először Farkaslakán álltunk meg Tamási Áron sírjánál. Idegenvezetőnk itt is sok számunkra új dolgot mesélt nekünk. Délutáni második állomásunk a korondi vásár volt. Itt is csoportokban indulhattunk a bevásárló körútra, majd tovább Szovátára, hogy megnézhessük a Medve tavat és környékét.
A tó körül járása után elhatároztuk, hogy felmegyünk az új kilátóhoz is. Éppen jókor értünk vissza, mert amint felszálltunk a buszra, nagy vihar kerekedett. Minket viszont várt kényelmes szállásunk a finom vacsorával, amely után jólesett a pihenés.
Mivel szombaton hosszú út állt előttünk, igyekeztünk reggel időben elindulni.
Kolozsvár környékén álltunk meg egy kis szünetre, majd a Sárkányok kertje felé vettük az irányt. Ideérkezve először is elfogyasztottuk a magunkkal hozott hideg ebédet, és mivel útközben az idegenvezető értékelte a csoportok által kitöltött füzeteket, megtörtént az eredményhirdetés. Az elő három csapat a korondi vásáron is látható cserépedényeket kapott. Ezután elindultunk, hogy felfedezzük ezt a csodálatos természeti képződményt. Idegenvezetőnk most is elmesélte a környékhez fűződő legendákat, így még érdekesebbek lettek a sziklák. Az érdekes séta után nem volt más hátra, hazafelé indultunk. Zilahon elbúcsúzott tőlünk idegenvezetőnk, így már magunkban folytattuk utunkat a határátkelő felé.
Nagyon szép, emlékezetes utazás volt, örök emlék valamennyiünk számára.