hu en hu hu hu hu hu hu ceb hu ceb hu ceb hu ceb hu ceb hu ceb hu hu hu hu hu fr en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu et hu hu hu hu hu hu hu hu hu cs hu hu hu en hu hu hu fr hu hu hu hu hu pt hu hu hu pt hu hu hu hu hu de ceb hu ceb hu ceb hu ceb hu ceb hu hu
Honlapunk alsó tartalma 1360*768 pixel
a görgetősáv használatával érhető el.
Épületgépészeti rendszerek „benchmarking”-ja (iSERV projekt)
TALÁLKOZTUNK! Sikeres Magyar Épületgépészek Napja
„A tervezéstől a játékig” – LEGO játékelemgyár, Nyíregyháza
Takács Gábor - Fazekas Gyula:
Uszodai páramentesítés műszaki megoldásainak kiválasztása és energetikai kérdései
A Gázipari Műszaki Szakbizottság tevékenységének bemutatása és értékelése
Légtechnikai méretező program I.
Kádár Aba - Dr. Novothny Ferenc PhD:
Gyógyászati helyek villamos biztonsága
A hőszigetelés hatása a fűtéskorszerűsített panelépületek fűtési energiafogyasztására
Air Trade Centre Hungary Kft.:
Ismét egy innovatív újdonság az Air Trade Centre-től!
Vízkezelések az épületgépészetben, 4. rész
Tanulságos életpályák – Vajdovich György
Uszodai páramentesítés műszaki megoldásainak kiválasztása és energetikai kérdései
Még nem érkezett hozzászólás!
Takács Gábor - Fazekas Gyula
Uszodai páramentesítés műszaki megoldásainak kiválasztása és energetikai kérdései
Beltéri uszodák légkezelésére, párátlanításra elsődlegesen háromfontos szempont kényszerít: az épületszerkezet megóvása, a megfelelő komfortérzet biztosítás, valamint az energiatakarékosság.
Az épületszerkezettel kapcsolatban gondolni kell arra, hogy a medencéből nemcsak a víz párolog, hanem a víz fertőtlenítésére szolgáló klór is. Ha a levegő relatív páratartalma meghaladja a szokásos kritikus 60 – 65% értéket, akkor a vízpárával együtt a falszerkezetekbe bediffundáló klór megtámadhatja a betonvasat – sajnos már hazánkban is találtunk a beszakadt födémben a betonvas helyén csupán rozsdával kitöltött üreget!
Az uszodák párátlanítása történetileg természetesen először csupán a felhasználók jó közérzetének biztosítására szolgált. A XIX. század végén és a XX. század elején kialakult rendszer mindenütt egységesen az uszodai párás meleg levegő hőhasznosítás nélküli szabadba kifúvásával és a kintről beszívott száraz, hideg és kazánhővel felmelegített frisslevegő befúvásával történt. Ismereteink szerint az első hőhasznosítással működő rendszerek amúlt század ötvenes-hatvanas éveiben Angliában alakultak ki, majd onnét igen rövid idő alatt terjedtek el Európában és az USA-ban. Ezeket az első berendezéseket azonban szinte kizárólag a kisebb méretű, jellegzetesen házi uszodákban szerelték fel, mivel viszonylag kis teljesítményű, hűtőkörös, a párás levegőt a harmatponti hőmérséklet alá hűtő és a felszabaduló kondenzátorhőt az uszodatér levegőjének fűtésére hasznosító gépek voltak. A kommunális fürdők és uszodák hővisszanyerős berendezései csak az 1970-es évek után, az energiaárak drasztikus robbanását követően kezdtek elterjedni – ekkor már mindenütt felismerték a hővisszanyerés nélküli frisslevegős párátlanítás energiapazarló voltát.
A teljes cikk letöltéséhez jelentkezzen be!
Minden jog fenntartva! - 2022 - Magyar Épületgépészet