hu hu hu hu hu hu it hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu en hu hu hu hu de hu pt hu en hu hu en hu hu hu hu en hbs_lat hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu nl hu hu hu fi hu hu hu hu de en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en es en hu hu de hu hu en hu hu en hu ru hu ru hu en hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu it hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu en hu hu hu hu de hu pt hu en hu hu en hu hu hu hu en hbs_lat hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu nl hu hu hu fi hu hu en
Ballada az oltásomról – Regénytár
Létező és nem létező irodalom
Az első oltásomat egy szép tavaszi napon kaptam meg. Repestem a boldogságtól.
A második oltásomon szeles, esős idő borzongatott, de az örömömet ez nem árnyékolta be.
A harmadik oltásom után két héttel kocsiba vágtam magam és irány a tenger!
A negyedik oltásomat a rutin közönyével vettem magamhoz.
Az ötödik oltásomra öreg néninek álcáztam magam, hogy ne kelljen restelkednem az ismerősök előtt.
A hatodik oltásom után kihullott minden fogam, de azt mondták, ez teljesen normális.
A hetedik oltásomat harmadszori felszólítás után vettem fel, tolókocsiban, mert mindenem fájt.
A nyolcadik oltásomat egy eü-s szabadcsapat szúrta be, miután betörtek a lakásomba, és rajtam ütöttek.
A kilencedik oltásomat mesterlövészek lőtték belém egy háztetőről.
A tizedik oltásomat börtönben kaptam meg, miután sorozatos egészségügyi kihágás miatt lesitteltek.
A tizenegyedik oltásomat azért kaptam meg, hogy a sokéves börtönbüntetésemet eltöröljék.
A tizenkettedik, tizenharmadik és tizennegyedik oltásomat az egymással rivalizáló gyógyszerügynök bandák szurkálták belém, amíg a szabadulásom után hazafelé kóvályogtam.
A tizenötödik oltásomat kenyérjegyért vettem fel.
A tizenhatodikat a netkapcsolat visszaállításáért.
A tizenhetediket azért, hogy ismét legyen mobiltelefonom.
A tizennyolcadikat azért, mert hozzászokott a szervezetem.
A tizenkilencediket már nem is tudom, hol, mikor és miért.
A huszadik után, amit egy világvége-szekta adott be rituális módon, kinőtt a kopoltyúm.
Most itt állok, mint a Föld egyetlen túlélője, kezemben egy vakcina ampullával, amit a romok között találtam. Csak tudnám, mihez kezdjek vele.
(1993., Budapest) Kiváló témaérzékenységgel és fantáziával megáldott prózaíró, társhonlapunk az Irodalmi Élet külsős munkatársa, a Feltörekvő Nemzedék írócsoportosulás tagja. Ritkán publikál, és akkor is főleg a neten. Hitvallása szerint az irodalom – azon belül pedig a próza – továbbfejlődésének egyik lehetséges útvonala a Google fordító használatával függ össze: az író megírja a saját anyanyelvén a szövegét, azt „megfürdeti” a fordítóban egy tetszőleges idegen nyelvet választva, majd a kapott eredményt ismét visszafordítja a Google-al az anyanyelvére. Több ilyen jellegű kísérlete is kering a neten.
Vélemény, hozzászólás? Kilépés a válaszból
Your email address will not be published.
A nevem, e-mail-címem, és weboldalcímem mentése a böngészőben a következő hozzászólásomhoz.
Talán ez is érdekli
Hogyan csókoljuk meg a feleségünket?
Elfogadom az adatvédelmi szabályzatot
© 2021 - MINDEN JOG FENNTARTVA ÉS MINDEN SZABÁLY BETARTVA.
Ez a honlap saját készítésű irodalmi anyagokat és multimédiás tartalmakat tesz közzé. Publikált anyagaink ebből adódóan eredetiek, tehát jogvédettek. Kereskedelmi célú felhasználásukhoz a szerkesztőség írásos beleegyezése szükséges.