hu en en en es hu en en hu en en hu en hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu en en en war en hu en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en hu en war en hu en en en en en en en en en en en en en en en es hu en en en en en en fi en
Visegrad Literature :: József Attila: Kiáltozás
This website is using cookies
We use cookies to ensure that we give you the best experience on our website. If you continue without changing your settings, we'll assume that you are happy to receive all cookies on this website.
Eszméim közt, mint a majom
a rácsok közt le és föl,
mert semmit nem hiszek s nagyon
vagy zúgod csak, mint a vadon?
Ölelj meg, ne bámulj vakon
a kifent rohamkéstől -
Mint fatutaj a folyamon,
mint méla tót a tutajon,
száll alá emberi fajom
némán a szenvedéstől -
de én sirok, kiáltozom:
szeress: ne legyek rossz nagyon -
Source of the quotation
Love me wildly, to distraction,
scare away my huge affliction,
in the cage of an abstraction,
I, an ape, jump up and down,
bare my teeth in malediction,
for I have no faith or fiction,
in the terror of His frown.
Mortal, do you hear my singing,
or mere nature's echoes ringing?
Hug me, don't just stare unseeing
as the sharpened knife comes down --
there's no guardian that's undying
who will hear my song and sighing:
in the terror of His frown.
As a raft upon a river,
so the human race forever
dumb with pain, goes drifting down --
but I scream in vain endeavour:
love me: I'll be good, I shiver
in the terror of His frown.
Source of the quotation
© Typotex – Russicon – Hesz