hu en en en es hu en en hu en en hu ca hu hu hu hu hu hu es hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en war en hu en en en en en en en en en en en en en en en en en en en war en lt en en en en en en en en en en en en en en es hu en en en en en en fi en
Visegrad Literature :: Ady Endre: A vár fehér asszonya
This website is using cookies
We use cookies to ensure that we give you the best experience on our website. If you continue without changing your settings, we'll assume that you are happy to receive all cookies on this website.
A vár fehér asszonya (Hungarian)
A lelkem ódon, babonás vár,
(a két szemem, ugye milyen nagy?
És nem ragyog, és nem ragyog.)
Kongnak az elhagyott termek
A bús falakról rámered
Két nagy, sötét ablak a völgyre
(Ugye, milyen fáradt szemek?)
Örökös itt a lélekjárás,
A kripta-illat és a köd.
Árnyak suhognak a sötétben
S elátkozott had nyöszörög.
(Csak néha, titkos éji órán
Gyúlnak ki e bús, nagy szemek.)
A fehér asszony jár a várban
S az ablakon kinevet.
Source of the quotation
The white woman of the castle (English)
My soul is an old haunted castle,
(See how big, how large my eyes glow?
But they don’t sparkle, they don’t sparkle.)
Abandoned rooms resound in the void.
Two big dark windows are staring
at the valley through the gloomy walls,
(See how tired they are, how weary?)
Transit of souls here is everlasting,
with fog and crypt-smelling odour.
Shadows whoosh in eery darkness
while damned army forces whimper.
(Every now and then, at the secret hour
these gloomy eyes are burning bright.)
The white woman roams through the castle
and laughs out loud into the night.
Source of the quotation
© Typotex – Russicon – Hesz