hu hu hu hu hu hu it hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu en hu hu hu hu de hu pt hu en hu hu en hu hu hu hu en hbs_lat hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu nl hu hu hu fi hu hu hu hu pl en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en es en hu hu pl hu hu en hu hu ru hu ru hu en hu en hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu it hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu en hu hu hu hu de hu pt hu en hu hu en hu hu hu hu en hbs_lat hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu nl hu hu hu fi hu hu en
A négylábú boszorkány – Regénytár
Létező és nem létező irodalom
Ma is úgy emlékszem rá, mintha tegnap történt volna, pedig évtizedekben lehet mérni az azóta eltelt időt. Legjobb pajtásom, a mindentudó Kurják Pisti egy mélabús, unatkozós napunkon azzal jött elő, hogy a szomszédunkban lakó Rikács Maris néni állítólag fordítva olvassa a Bibliát.
Döbbenten bámultam rá, mert hamarjában az jutott eszembe: kötözni való bolond az, aki bármilyen könyvet fordítva vesz a kezébe, de rögtön utána, mint valami nyúlós, ragadós zsinegen, előjött egy másik gondolatom is. Csakúgy, mint minden fölvilágosult ember, én is citeráztam a sötétben, és ez a másik gondolat a sötétséget, vagy ami még ennél is rosszabb, a sötétségben kushadó, áldozatra váró félelmet hozta magával.
Másoktól is hallottam már, hogy a Bibliával nem szabad viccelni. Az egyik sógorom leverte a polcról, egyenest bele a mosogatólével töltött vödörbe, és ott, helyben szélütést kapott. Úgy tűnt, Maris nénit ez a veszély nem fenyegeti, mert kissé szalajtott, de ez a fordítva olvasás még így is túlment a határon. Ha az újságot kezdte volna a hátuljáról, ahogy mindenki, a sporthíreknél, senki sem szólt volna rá egy rossz szót sem, de a Bibliában nincs sportrovat, úgyhogy erre a dologra egyetlen magyarázat maradt, és ezt Pisti azonnal a képembe is vágta: a szomszédasszonyunk bizony boszorkány. Mert nem úgy kell ezt a fordítva olvasást érteni, hogy fejjel lefelé tartja, és úgy próbál benne eligazodni, hanem igenis a végén kezdi el, és hátrafelé biflázza a szöveget, ami ettől gonosz varázsigévé változik.
Képtelen voltam fölfogni, mi szüksége lehet ilyesmire a vén banyának, de Pisti rögtön felvilágosított. Megjegyzem, nem csak a babonákhoz értett, hanem a teljesen praktikus, ám nem kevésbé izgalmas hétköznapi dolgokhoz is, így például széles körű tudást mondhatott magáénak azon a téren, hogy miként lesz egy nőnek gyereke. Engem ez százszor jobban érdekelt, mint Maris néni, de a Biblia fordított olvasásában megszimatoltam azt a jelentőséget, ami túlmutatott a világ egyéb hívságain.
Azért csinálja ezt, mert meg akarja idézni a halottakat, súgta a fülembe Pisti barátom, nem tudván, hogy ezzel tovább fokozza a kínjaimat. Hidegrázásos éjszakáimon gyakorta álmodtam azt, hogy Maris néni, mint egy kivénhedt, a sok tyúkszar seprésébe belegörbült kóróseprő, ott áll az ágyam fölött és csak néz meredten a valójában nem is létező szemével.
Pisti eközben kéjes beleéléssel folytatta: mindjárt itt lesz október 31., a sírjukból kikelő halottak és az őket befogadó boszorkák éjszakája. Maris néni bizonyára úgy tempírozza a dolgot, hogy a Bibliából fordítva kiolvasott szavakból addigra kialakuljon az a láthatatlan sugárnyaláb, amin ezek a lények végiggyalogolnak. A baj csak az – mondta és jelentőségteljesen rám sandított –, hogy mivel itt lakik a szomszédodban, egy-két eltévedt halott biztosan bekopog majd az ablakodon is.
Úgy néztem a barátomra, ahogy a halálos beteg néz a tudását érthetetlen és felháborító módon titkoló orvosára. De Pisti nem pályázott ilyen babérokra. Az lesz a legjobb – mondta –, ha készítünk egy töklámpást és október 31-én éjjel kitesszük Maris néni portája felé, a spájz ablakába. Ahogy az izomlázat a rádolgozás szüntetheti meg, a rémséget csak egy másik rémség képes semlegesíteni.
Így aztán buzgón nekiláttunk töklámpást készíteni: kimentünk a határba, és a még lábon álló kukorica közül hazacsempésztünk egy tisztes sütőtököt, amit a padláson gondosan kibeleztünk, és némi méricskélés, skiccelés után vicsorgó szörnyeteggé műtöttünk. Egy üres cipőpasztás dobozból készítettük hozzá mécsest, majd október 31-én, alkonyatkor az egészet betuszkoltuk a spájz szellőző nyílásába. Pisti eztán gyorsan elslisszolt – tán nem is bízott annyira az elméletében, amennyire mutatta –, így egyedül maradtam ezzel az eszközzel, aminek hatékonyságát a sötétség sűrűsödésével egyenes arányban vontam kétségbe.
A langymeleg estéből fátyolos ködöt borogató éjszaka lett. Görcsös mozdulatlanságban lapultam a dunyhám alatt, visszatartott lélegzettel figyelve a kinti neszekre. De nem történt semmi: a halottak nesztelenül közlekedtek azokon a titkos utakon, amelyek nem érintkeztek az álmaimmal, mert hirtelen arra eszméltem, hogy reggel van és süt befelé a nap.
Első utam a spájzba vitt, ahol a töklámpást a helyén, bár egy kissé elmozdítva találtam. Nagyot koppant a szívem: hát mégis igaza volt annak a hóstapler Pistinek! A banya megpróbált bemászni a lyukon, de nem bírt a démonűző lámpással. Már vittem is volna a hírt a harcostársamnak, de a gangon megpillantottam a kandúrunkat. Akár egy másnapos transzportmunkás, mélabús ábrázattal, révetegen bámult maga elé, és a vak is látta, hogy a farka furcsán megpörkölődött valamitől. Meglehet, hogy egy sötét, démoni szándéktól vezérelve megpróbált bejutni a spájzba, és míg ezen dolgozott, nem vette észre, hogy bizonyos testrésze rossz helyre tévedt.
Sokkal jobban járt volna, ha ő is fordítva olvassa a Bibliát.
A Regénytár alapító- főszerkesztője, aki célul tűzte ki maga elé az igényes (nívós) szórakoztató és a komoly, elhivatott irodalom közötti „északnyugati átjáró” megtalálását. Ez a honlap ennek az útkeresésnek a gyakorlatozó terepe, néha komoly, máskor komolytalan, de mindig egyedien különleges és szórakoztató. Majoros jelenleg Budapesten él, néha dolgozik, máskor csak lóbálja a lábát. Mentségére legyen mondva a régi igazság, amely szerint az író akkor is ír, ha ez olyan nagyon nem is látszik: belsőleg alkot.
Vélemény, hozzászólás? Kilépés a válaszból
Your email address will not be published.
A nevem, e-mail-címem, és weboldalcímem mentése a böngészőben a következő hozzászólásomhoz.
Talán ez is érdekli
Mit olvas a világ?
A jövő század tényregénye
A cornwall-i töltött táska
Elfogadom az adatvédelmi szabályzatot
© 2021 - MINDEN JOG FENNTARTVA ÉS MINDEN SZABÁLY BETARTVA.
Ez a honlap saját készítésű irodalmi anyagokat és multimédiás tartalmakat tesz közzé. Publikált anyagaink ebből adódóan eredetiek, tehát jogvédettek. Kereskedelmi célú felhasználásukhoz a szerkesztőség írásos beleegyezése szükséges.