hu hu hu hu hu hu it hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu en hu hu hu hu de hu pt hu en hu hu en hu hu hu hu en hbs_lat hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu nl hu hu hu fi hu hu hu hu it ru hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu en hu en hu en es en hu hu it hu hu en hu hu de hu en hu ru hu fr hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu it hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu en hu hu hu hu de hu pt hu en hu hu en hu hu hu hu en hbs_lat hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu nl hu hu hu fi hu hu en
Az ellopott vaporetto (13) – Regénytár
Létező és nem létező irodalom
(A második fejezet eddig megjelent részei:  11. , 12.)
Önök most bizonyára azt kérdezik: hol tartózkodott ezekben a kritikus órákban az édes, aranyos kicsi Porcelino, mindazok után, hogy az elkövetett bűn súlyát érezve nem mert hazamenni? Nos, a válasz gyors és egyszerű: ott, ahol lennie kellett, vagyis a Dózse palotában!
Mi tagadás ez a fajta rejtőzködés még Velencében sem szokványos, hiszen arrafelé rengeteg sikátor, zsákutca, és kacskaringós útvesztő kínálkozik a nyomtalan eltűnésre, nem úgy, mint a Dózse palotában, ahol ugyebár hemzsegnek a turisták.
Porcelinó a focisták vele született leleményességével már rég rájött arra, hogy a palota hátsó traktusának földszintjén, ott, ahová a turisták diszkréten félrevonulnak vizelni, van egy rosszul záródó kis ablak, amelyen keresztül bemászhat a múzeumlátogatók elől titkosított zónába. Itt voltak a palota karbantartóinak műhelyei, a személyzeti öltözők, meg néhány bútorokkal és egyéb holmival zsúfolt raktár. Ha tehát otthon valami balul ütött ki, Porcelino megvárta, hogy az utolsó turistát kipaterolják a Szent Márk térre, aztán elcsent néhány zacskó édességet az egyik mozgó csemegeárus standjáról, és a kis ablakon át bebújva a palotába, tökéletes magányban és biztonságban gondolkodott a jövő várható fejleményein.
Most is ezt tette, mert érezte, hogy ezúttal kissé messzebbre ment a megengedettnél. Aki gyerekkorában futballozott már utcán, pontosan tudja, hogy egy ablakot berúgni kétféleképpen lehet: véletlenül, vagy szánt szándékkal. Előbbi esetben a laszti az üvegdarabokkal együtt lepottyan a földre, utóbbi esetben bejut a lakás normális vérkeringésébe, más szóval a gravitáció iránt fennálló kötelezettséget a szoba belsőjében fejti ki. A különbség nyilvánvaló és egészen egyértelmű, úgyhogy a foci iránt olyan közömbös és tudatlan lények, mint a szomszédjában lakó irdatlan öregasszony is pontosan tudhatta: a mostani baleset bizony nem lehetett véletlen.
Porcelino keservesen megbánta már, hogy elveszítette a fejét, és egy jól kivitelezett stoprúgással ripityára törte azt a bizonyos ablakot, de mentségre legyen mondta, az öregasszony akkor már harmadszor jött ki, és förmedt rá, hogy pattogtassa a labdáját máshol, mert ezt a zaj őt idegesíti. Nem vette figyelembe azt, hogy egy focistanövendékről van szó, aki ráadásul olasz, vagyis könnyen elveszíti a fejét. E tekintetben Porcelino szép jövőnek nézett elébe, ám azt még ő sem kalkulálhatta be az események sodrásába, hogy a vén boszorkány az ablak betörése után azonnal kirohan az utcára, és egy seprővel a kezében kergetni kezdi őt. Porcelinó menekülés közben döbbent rá a futball ősi igazságára: az ellenfelet sohasem szabad lebecsülni.
Most egy enyvszagú műhely rejtekében, a dózse fejújítás alatt lévő ágyán heverészve ezen elmélkedett, miközben Brunetti tizedes azt a pontot vizsgálta a Serafini lakás szűkös előszobájában, ahol főnöke, Maccaroni felügyelő, de főleg annak irritáló anyósa, Flavia néni állítása szerint nem oly régen még egy testes hulla uralta a teret. A helyszínelő kollégák konkrét bűnjelek hiányában, hamar távoztak, Maccaroni felügyelő pedig a szomszédságot járva azt firtatta, nem tapasztaltak-e valami gyanúsat azután, hogy a közismert okok miatt támadt üvegcsörömpölés felriasztotta bóbiskolásukból a macskákat.
Brunetti tizedes tehát egyedül maradt ezen a vészjósló helyszínen, és miközben azt várta, hogy a nyilvántartás szerinti tulajdonos, Luigi Serafini, végre hazaérkezzen, alaposan szemügyre vette a terepet. Az egész berendezésen látszott, hogy ez egy tipikusan férfiak lakta hely. A konyhában halomban állt a csetresz, és mindent beborított a velencei klímától ragacsossá vált, többéves koszréteg. A tizedes sok ótvar helyet látott már ebben a városban, de ez mindenen túltett.
Aztán fölfedezett valami meglepőt: a fogas alatt egy makulátlanul tiszta focilabda virított. Úgy ragyogott, mint a Dózse töke, hogy stílszerűek legyünk, ami a tizedes számára egyértelműen azt sugallta, hogy itt bizony erőteljes focikultusz dívik. És ekkor észrevett még valamit, ami eddig elkerülte a figyelmét: a cipősszekrény mellett a bútordarabhoz lapulva egy fehér cetli világított. Vajon miként és miért került erre a képtelen helyre?, tűnődött a tizedes, ám amikor felvette és a villanykörte fénye felé tartva megnézte mi áll rajta, szabályosan elállt a lélegzete: „Ne írjanak alá semmit, amíg nem beszélnek velem. Zlatan Ibrahimovics.”
1956, Róma – Apja templomi kántor volt, anyja szabadfoglalkozású apáca, így az ifjú Tortellieni hamar megismerkedett az élet abszurditásaival. Már egészen fiatalon megpróbálkozott a detektívregény műfajával, amiben bámulatos sikereket ért el. Írásait több napilap is folytatássokban, álnéven közölte, elsősorban angolszász nevek alatt. A Pietro Perrini ministránsképző elvégzése után jogot tanult, majd könyvelőként helyezkedett el a szicíliai Cosa Nostra egyik helyi leányvállalatában. A detektívregények írásait ekkor szüneteltette, mert a rajongóitól több halálos fenyegetést is kapott. 1985-től egy apácaképzéssel foglalkozó szaklapnál dolgozik, mint főállású kertész. Az ellopott vaporetto a legújabb munkája, magyarul és svédül nálunk jelenik meg először feltéve, hogy az utóbbi nyelvre lesz, aki lefordítja.
Vélemény, hozzászólás? Kilépés a válaszból
Your email address will not be published.
A nevem, e-mail-címem, és weboldalcímem mentése a böngészőben a következő hozzászólásomhoz.
Talán ez is érdekli
Az ellopott vaporetto (24)
Az ellopott vaporetto (23)
Az ellopott vaporetto (22)
Az ellopott vaporetto (1. fejezet)
Elfogadom az adatvédelmi szabályzatot
© 2021 - MINDEN JOG FENNTARTVA ÉS MINDEN SZABÁLY BETARTVA.
Ez a honlap saját készítésű irodalmi anyagokat és multimédiás tartalmakat tesz közzé. Publikált anyagaink ebből adódóan eredetiek, tehát jogvédettek. Kereskedelmi célú felhasználásukhoz a szerkesztőség írásos beleegyezése szükséges.