hu en hu hu hu hu hu hu ceb hu ceb hu ceb hu ceb hu ceb hu ceb hu hu hu hu hu en en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu ca hu hu hu cs hu hu hu en hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu cs hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu de ceb hu ceb hu ceb hu ceb hu ceb hu hu
Honlapunk alsó tartalma 1360*768 pixel
a görgetősáv használatával érhető el.
Eördöghné Dr. Miklós Mária PhD:
Sebestyén Ágnes - Bufa-Dőrr Zsuzsanna - Hofer Ádám - Izsák Bálint - Málnási Tibor - Törő Károly - Vargha Márta - Pándics Tamás:
A hazai csapvizek ólomtartalma – egy folyamatban lévő kutatási projekt bemutatása és az eddigi eredmények ismertetése
Lakossági hideg- és melegvíz fejadagok tervezési értékeinek vizsgálata a múltban és a jelenben
Megújulva az energiahatékonyság szolgálatában
Az épületgépészeti termékek európai minősítése (angol nyelvű)
A falikúttól a keverő csaptelepig
Ultraszűrés a biztonságos ivóvízellátás szolgálatában
ACO SWM, azaz egy teljes rendszer a csapadékvíz kezelésére
Más kárán tanul az okos! – Szerelési hibák a gyakorlatból (1. rész)
A szén-dioxid és a klímaváltozás
Légkezelők energiafelhasználásának csökkentésea korszerű ZerAx® technológiával
A hazai csapvizek ólomtartalma – egy folyamatban lévő kutatási projekt bemutatása és az eddigi eredmények ismertetése
Még nem érkezett hozzászólás!
Sebestyén Ágnes - Bufa-Dőrr Zsuzsanna - Hofer Ádám - Izsák Bálint - Málnási Tibor - Törő Károly - Vargha Márta - Pándics Tamás
A hazai csapvizek ólomtartalma – egy folyamatban lévő kutatási projekt bemutatása és az eddigi eredmények ismertetése
2017 júniusában indult el egy komplex népegészségügyi projekt (EFOP-1.8.0.-VEKOP-17-2017-00001) a Nemzeti Népegészségügyi Központon belül. A projekt egyik feladata az ivóvíz okozta ólomexpozíció vizsgálata. Az ivóvíz lehetséges ólomtartalmának fő forrásai az ólomcsövek, amelyek elsősorban a régi, 1945 előtt épült épületek, lakások belső hálózatában fordulhatnak elő. Ebből adódóan az ivóvíz általi ólom-expozíció mértéke tudatos döntésekkel befolyásolható, ezáltal a lakossági tájékoztatás szerepe kiemelten fontos. A projektben felmérésre kerül a hazai csapvizek ólomtartalma, ezáltal azonosításra kerülnek az érintett területek, valamint a határérték feletti ólomtartalmú csapvíznek kitett lakosság nagysága. Emellett értékelésre és vizsgálatra kerülnek az ólomoldékonyságot befolyásoló tényezők, valamint az ivóvíz ólomtartalmának csökkentési lehetőségei. Mindezek miatt kiemelten fontos célzott lakossági tájékoztató anyagok összeállítása, valamint a rendszeres tájékoztatás folyamatos szélesítése. Ehhez kapcsolódóan ingyenes ólomvizsgálat is biztosított a lakosság, kiemelten az ólom tekintetében kockázati csoportnak számítók részére. A cikkben bemutatjuk a projektrész eddigi eredményeit.
Kulcsszavak: csapvíz, ólomtartalom, ivóvíz-minőség, nehézfémek, ólomoldékonyság, ólomeltávolítás
A vezetékes ivóvíz egy rendszeresen ellenőrzött „termék” – tulajdonképpen a leggyakrabban ellenőrzött élelmiszer –, amelynek minőségi követelményeit hazánkban az ivóvíz minőségi követelményeiről és az ellenőrzés rendjéről szóló 201/2001. (X. 25.) Kormányrendelet (továbbiakban: Kormányrendelet) rögzíti [1]. A hazai szabályozás a 98/83/EK európai uniós irányelven (továbbiakban: Irányelv) alapszik [2]. A tagállamok az Irányelvben foglaltakhoz képest szigorúbb előírásokat meghatározhatnak, de enyhébbeket nem. A hazai és európai uniós előírásoknak való megfelelést igazoló rendszeres vizsgálat az ún. megfelelőségi monitoring [3]. A Kormányrendelet – az Irányelvvel és az Egészségügyi Világszervezet ajánlásával [4] összhangban – az ivóvíz ólomtartalmára vonatkozó határértéket 10 mikrogramm/liter értékben rögzíti. Mintavételezési módszerként az előzetes átfolyatás nélkül, véletlen időben vett csapnyitási vízminta levételét írja elő.
A Nemzeti Népegészségügyi Központ (továbbiakban: NNK) által kezelt hazai ivóvízminőségi adatbázisban (továbbiakban: HUMVI szakrendszer) – amely a megfelelőségi monitoringból származó vízminták adatait tartalmazza – található 2018. évi ólom adatok 1,3%-a (3465 db levett vízmintából 45 minta) haladta meg a vonatkozó határértéket.
A vízminőségnek a fogyasztói csapon kell az előírásoknak megfelelnie [1]. Azonban a vízszolgáltatók csak a vízátadási pontig felelősek az ivóvíz minőségéért, az ezt követő vízminőségi változásokra kevésbé van ráhatásuk. A belső hálózaton bekövetkező vízminőségi változásokért már az épület vagy a lakás tulajdonosa a felelős.
A cikk teljes terjedelmében lapunk 2019/7-8-as számának nyomtatott változatában található meg, illetve pdf-formátumban is letölthető (előfizetőknek korlátlanul, regisztráltaknak viszont havonta csak egy alkalommal!).
A teljes cikk letöltéséhez jelentkezzen be!
Minden jog fenntartva! - 2022 - Magyar Épületgépészet