hu en en en es hu en en hu en en hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu en en cs en de en en en en en en en en en en en en en en en en es hu en en en en en en fi en
Visegrad Literature :: Nemes Nagy Ágnes: Vihar
This website is using cookies
We use cookies to ensure that we give you the best experience on our website. If you continue without changing your settings, we'll assume that you are happy to receive all cookies on this website.
Egy ing rohan a réten.
s most rogy-rohan Medárd-zöld fű fölött
egy sebesült katona testtelen
Ott futnak ők. A vásznak.
már hadseregnyi végső mozdulat,
ahogy rohannak, zászlók, lepedők,
a szünhetetlen zöld mezőben
egy tömegsír legvégső vásznait
Kilépek én, bár mozdulatlan,
s az árnyalatnyit áttetszőbb futó
elnyúlt testtel utánuk és közöttük,
s mint féleszű, ki elszállt madarát,
mint puszta fa, ki elszállt madarát
úgy hívja vissza nyujtott karral őket –
S egy fehérszárnyú, széles mozdulattal
egyszerre csap fel az egész sereg,
úgy csap fel, mint egy mozdulatlan ábra,
úgy csap fel, mint a test feltámadása,
a réten, csak a hívó mozdulat,
s a fű sötétzöld színe. Tó.
Nemes Nagy Ágnes összegyûjtött versei 2. jav. kiad., Osiris Kiadó, 2003
© Typotex – Russicon – Hesz