hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu ru hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu en hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu sk en hu hu hu hu hu hu hu hu en en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu sv hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu en en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en
Hogyan segítsük szülőként a számfogalom kialakulását?
Legyél te az első hozzászóló!
hétfő, 07 január 2019 19:14
Jó pár éve foglalkozom óvodáskorú gyermekek fejlesztésével.
Újabban feltűnt, hogy a gyerekek számára mennyire nehéz a mennyiségek mutatása a kezükön.
Ezért is szoktam két dobókockát használni a társasjátékozáskor, hogy a mennyiségeket össze is  kelljen adni. Az egyik dobókockán a számjegy van, a másikon a pöttyök. Így már a számjegyet is gyakorolhatjuk.
Azt is tanulnunk kell, hogyan kell lépni a társasjátékozáskor.  Az egyet akkor mondjuk, amikor már léptünk egyet. Ezek számunkra egyértelműek, de óvodás gyermekeinket bizony ezekre meg kell tanítani. Sokuknak nincs szinkronban a számlálása a lépéssel. A mennyiségek mutatása nem könnyű a gyerekeknek. Már az ujjak sorban nyitogatása sem megy mindenkinek. Hogyan mutatjuk a négyet? Melyik ujjunkat nyitjuk ki, csukjuk be? Praktikus dolgok ezek, és jó kis koncentrációt és motoros ügyességet igénylő feladatok.  És elmagyarázhatjuk, hogy más országokban másképp mutatják pl. az egyet, vagy a négyet. Mi a négynél a hüvelykujjunkat csukjuk be, mert azt egyszerűbb. Ha mondjuk, négyhez hármat kell adni, akkor a gyermek négyet mutat az egyik kezén, és ne hagyjuk, hogy a másikon mutasson hármat! Ez rossz módszer, nem segíti a gyermeket a számfogalom kialakításában, elmélyítésében. A hármat úgy adja hozzá, hogy a becsukott ujja ( az ötödik) legyen az egy, aztán a másik kezén a kettő, három. Mert akkor már helyesen mutatja a végeredményt, és ez így fog rögzülni: 4+3=7
Lehet, hogy a Kedves Szülőnek ez eszébe sem jut, ezért szeretném felhívni rá a figyelmet!
Jó közös játszást kívánok!
Legyél te az első hozzászóló!
"Kinetic sand" (mozgó homok) egy fantasztikus játék, amivel elvarázsolhatod a gyermeked! Ha nem szereti a kézügyességet igénylő játékokat, ezt próbáljátok ki! Úgy viselkedik, mint a vizes homok. Kíválóan formázható, elvágható, darabolható. Használhattok sütiformákat, de várépítő elemeket is a homokozójátékból. Lehet színes és natúr színben kapni.
Nehezen kapcsolatot teremtő gyermekkel kiváló kapcsolatteremtő eszköz. Lehet tortát, palacsintát sütni. Vagy állatkákat formázni. Vagy lapos formába vastag szívószálat nyomni, amibe beleragad a homok, és kifújni.
Ezzel a szobában is lehet homokozni, csak egy fiók kell hozzá, vagy egy lapos doboz, aminek van teteje. Ha ebbe rakod, nem szóródik ki, és a végén egyszerűen ráteszed a tetejét, és elrakod. Jutalomként is funkcionálhat! Szuper móka! Emellett nagyon jól fejleszti a kézügyességet, finommotorikát.
A közelgő karácsony miatt is ajánlom: Válasszatok olyan ajándékot, amivel együtt lehet játszani!
Legyetek újra gyerekek! :)
Miért válnak zsarnokká a gyerekeink? - könyvajánló
Legyél te az első hozzászóló!
vasárnap, 10 máj. 2015 13:09
A szerző olyan témát boncolgat, mely napjainkban egyre fontosabb. Egy jelenségre hívja fel a figyelmet, melynek végeláthatatlan társadalmi következményei lesznek...
Egy jelenségre, melyen csak mi változtathatunk — szülők.
Belegondoltunk-e már, mi történik, ha gyermekeinket nem szocializáljuk? Ha nem fordítunk energiát arra, hogy közösségi embereket neveljünk belőlük?
Ha nem tiszteli a felnőtteket, csak „kiszolgáló személyzetként" tekint rájuk?
Ajánlom mindenkinek ezt a könyvet, aki szeret tépelődni: Jól csinálom-e? Aki mer gondolkodni róla, hogyan változtathatunk.
És minden pedagógusnak kötelező olvasmányként!
Michael Winterhoff praktizáló német gyermekpszichiáter több évtizedes tapasztalatait írta meg. Elemzi a lehetséges okokat és kiutat mutat, példát ad a változtatás módjaira is.
Dialóg Campus Kiadó 2011. 2012.
Szükség van-e iskola-előkészítő foglalkozásra?
Legyél te az első hozzászóló!
vasárnap, 16 január 2011 17:24
Sokan megkérdezik tőlem, mi a véleményem az iskola-előkészítő foglalkozásokról? Van-e szükség rá, vagy kinek van szüksége rá?
Való igaz, hogy az én gyerekkoromban nem voltak ilyen foglalkozások, azonban a világ nagyot fordult azóta. Bizony akkor még nyugodtabb légkör vette körül a gyerekeket, nagyobb arányban fordult elő, hogy az édesanya otthon volt a gyerekekkel. Több idő jutott a közös tevékenységekre, mesélésre, éneklésre, játékra, vagy együtt sütögettek a konyhában, vagy virágot ültettek a kertben és sorolhatnám.
A következetesség szerepe a nevelésben
Legyél te az első hozzászóló!
szombat, 08 október 2011 19:18
Napjainkban elharapódzott egyfajta liberalizmus a nevelésben. A szülők sokszor összetévesztik azt a dolgot, amit úgy hívunk „megtapasztalás”, a mindent megengedéssel. Abszolút igaz, hogy a gyermeknek meg kell tapasztalnia dolgokat, de azért az ésszerűség határain belül. Ugye nem engedhetjük meg, hogy kiugorjon az emeletről, mert kíváncsi rá, milyen érzés zuhanni. De azért mindentől megóvni sem kell, hiszen meg kell tanulnia, hogyan kell egy lépcsőn felmenni, egy mászókára felmászni stb. Viszont korlátokat kell állítani elé, mert nem szabad és lehet mindent, amit egy gyerek szeretne. Ha ezt kiskorában nem tapasztalja meg, annak súlyos következményei lesznek.
Akár a kezelhetetlenségig is fajulhat a dolog. Először még „jópofa” hiszti, aztán egyre elviselhetetlenebb lesz. A közösségbe bekerülésnél nem tud és nem akar alkalmazkodni - főleg ha a szülő ebből is kimenti, kiemeli, elviszi, ha gond van… Sok olyan gyermekkel találkoztam az elmúlt időkben, akiknél semmiféle feladattudat nem alakult ki az iskolás korra, és a pedagógus belepusztulhat a 30 fős osztályban a próbálkozásba, ha a szülő úgy nevelte a gyermeket, hogy neki soha semmi nem „kötelező”. Hogy tudja akkor elérni a pedagógus, hogy ez a csemete 45 percig üljön a helyén és figyeljen, ha őt nem érdeklik a betűk, ő autózni szeretne…
"Alkotni születtünk erre a földre"
Legyél te az első hozzászóló!
szombat, 19 július 2008 21:04
Sok évvel ezelőtt egy „ún.” kisegítő iskolában dolgoztam, ahol enyhe fokban értelmi sérült tanulókat oktattunk. Volt egy megszállott kolléganőm, aki művészi tornát, balettet tanított a gyerekeknek. Nagyon szép sikereket értek el. Az iskola 25 éves születésnapján egy bemutató előadáson vettem részt. Egyszerűen lenyűgözött a látvány! Azok a tanulók, akik esetleg a tanulásban nem sok eredményt értek el, itt teljesen átalakultak. Kecses mozdulatokkal táncoltak a teremben, és mindegyik arc kipirult, és mindegyik arcon egyvalami volt közös: a boldogság, önfeledtség és büszkeség egyszerre.
Feliratkozás az RSS csatornára
Hangterápia / Játék hangtálakkal
Egervári lilla fejlesztés gyerek gyerekfoglalkozás gyereknevelés hangmasszázs hangterápia hangtál kreativitás Kézzel festés könyvajánló Művészetterápia részképesség sikerélmény terápia témaválasztás
Template Design © Joomla Templates GavickPro. All rights reserved.