hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu cs hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en en hu de fr hu hu en en en en en hu en
Természetes csecsemőhigiénia (EC) - ÖkoBaba
Természetes várandósság, szülés és gyermekágy
Guardian cikk 2010. október 22.
Kutatási eredmények a kórházi és intézeten kívüli szülésekről
A pelenka nélküli baba avagy az EC (Elimination Communication)
Képzelj el egy országot ahol a babákra nem adnak soha pelenkát, hanem születésüktől fogva pisiltetik, kakiltatják őket. „Olyan hihetetlen! Egy baba pelenka nélkül??!”  Pedig nem pelussal a fenekünkön születünk. Szokatlan – ez inkább a helytálló jelző. Ha szétnézünk a világban, azt látjuk, hogy legalább 75 országban a babák pelenka nélkül nőnek fel. Vagyis a kezdő mondatban említett országot nem kell elképzelni, legfeljebb egy kicsit utazni kell.
De hogyan is lehetséges babát pelenka nélkül nevelni? Mit tudnak Anyák milliárdjai a világban? Mit tudtak ük-Anyáink, amit mi már elfelejtettünk? Beszámolókban arról írnak, hogy az Anyák ügyesen, gyorsan távol tartják maguktól a dolgát végző kicsit, nehogy a rájuk kerüljön a végtermék. Hogyan is lehetséges „ügyesen, gyorsan” eltartani a babát? A titok nyitja a ráhangolódás. Az Anya ráhangolódik a kicsi jelzéseire, megérzi amikor a baba jelzi, hogy dolgát végezné, és már előbb megfelelő pozíciót vesz fel.
És itt megint egy „hihetetlen” tény: a babák születésüktől fogva érzik érzik és jelzik(!) ürítési ingereiket és képesek megtartani illetve elengedni vizeletüket illetve székletüket.  A pelenkás babák ezen reflexei – több más közismertebb reflexszel (pl. búvárreflex) együtt - elhalványodnak 6 hónapos koruk körül.  Ezért van, hogy ahol elterjedt a pelenkázás, ott elterjedt nézet, hogy 2-3 éves kor előtt a szobatisztaságra még nem képes a gyermek. Pedig az állatvilágban sok fajnál látjuk, hogy a kicsik „ a fészekbe nem piszkítanak” és bizony ez az ösztön az embernél is megvan. Csak az ember gyermekének segítségre van szüksége, hogy kivitelezni tudja a tisztaságot. Ebben pedig Anyja tud neki segíteni és segít is, ahol ez a tudás még nem merült feledésbe, hanem Anyáról lányára száll.
Mit ad a természetes csecsemőhigiénia?
A természetes csecsemőhigiénia praktikus előnyei a pelenka nélküliségből fakadnak:  a szabadon lélegző, egészséges babapopsi és a családi kasszában megspórolt több 10 ezer forint.
Azonban a természetes csecsemőhigiénia nem csak a pelenka nélküliségről vagy korai szobatisztaságról szól. Sokkal inkább arról a kommunikációs folyamatról amely a baba és a Szülő között zajlik. Amely révén a baba megélheti, hogy méltányolják és segítik szükségletei kielégítésében. Ha éhes megszoptatják, ha testközelségre vágyik meghordozzák, ha pisilnie vagy kakilnia kell, olyan helyzetbe hozzák, hogy tisztán el tudja végezni dolgát. És amely révén a Szülő mély harmóniát élhet meg a babával, talán minden sírást megért. Akik gyakorolják a természetes csecsemőhigiéniát, arról számolnak be, hogy sok-sok öröm forrása ez számukra, egyszerűen jó csinálni.
A természetes csecsemőhigiénia szellemisége
T. Brigitta Árven Édesanyja:
„Tiszteletben tartom hogy az ő teste, az ő akarata, én segítő szerepben vagyok jelen. Végig alázatos maradok és tisztában vagyok vele hogy a döntéseket ő hozza ha holnaptól úgy gondolja hogy köszöni szépen, de nem kér ebből az egészből, akkor adok rá pelenkát, mint ahogy éjszakára is kapna ha igényelné. A lényeg hogy megmutatom a babának hogy van ez a lehetőség, tudja hogy figyelek erre az igényére és tudja hogy számíthat rám ebben is. Nincs külső elvárás, kényszer, csak gyengéd egymásra hangolódás, ösztönös megérzések, melyeket hagyunk a felszínre jutni. A legnehezebb része talán az, hogy a szülőnek át kell adni a döntést a kicsinek, ami sehogy sem illik a Nyugat-Európai babagondozási modellbe.
Nekem nem az a lényeg hogy nem használ pelenkát, hanem a rengeteg felejthetetlen pillanat amit az E.C. adott, itt nem arról van szó hogy hány napja nem történt baleset, hogy mennyit spóroltunk a pelusokon, vagy hogy mit szólnak mások, hanem a babáról, a szülőkről, Rólunk. Arról hogy egy hullámhosszon vagyunk, hogy megbízunk egymásban, ő bennem hogy segítem, én pedig benne hogy pl.nem fogja lepisilni hordozás közben a hátam és segít megerősíteni abban hogy a megérzéseim igenis működnek. Segítem hogy tisztában legyen saját testének működésével, folyamataival.
Nincsenek elvárásaim vele szemben, csak felajánlom neki a lehetőséget, ő dönti el hogy él-e vele. Nem mondom hogy könnyű volt, nagy utat tettünk idáig, de nem kérdés hogy megérte-e.
Tévedés azt hinni hogy attól hogy még nem tud szólni, nem érzi hogy feszül a hólyagja, csakúgy mint ahogy azt is érzi hogy fázik, éhes.
Sosem tartottam különlegesnek, vagy ügyesnek a gyereket emiatt, egyszerűen csak segítettem neki amikor szüksége volt rá. Úgy gondolom hogy ez a képesség minden embercsecsemőben megvan, nincs olyan hogy valaki nem képes rá, ha csináljuk működik, ha nem, akkor nem.”
A természetes csecsemőhigiénia négy alapvető módszere
Lényege, hogy a Szülő megfigyeli a kicsi szokásait, mikor szokott pisilni, illetve kakilni. Általános tapasztalat, hogy a babák ébredés után pisilnek . Sok baba szoptatás közben kakil. Ezek a szokások babánként egyediek és a figyelő Szülő által jól megfigyelhetők.
A babák jelzik amikor pisilniük vagy kakilniuk kell. Kicsi babák például testtartással, arcmimikával, nagyobb babák már mozgással, jelekkel is jelezhetik. Egy újszülött lehet, hogy furcsa kis fintorral jelzi, mielőtt ürítenie kell. Egy tipegő baba például lemászik az ágyból, vagy kikéredzkedik Szülő öléből ha dolgát kell végeznie.
Hallgatni kell a megérzésre, hogy „most kakilni fog”.  Ahogy egy Anya képes megérezni, hogy a baba most szopni szeretne, ugyanúgy megérezheti a baba ürítési szükségletét is. Végül is mindkettő az emésztési folyamat része - az eleje és a vége - miért lenne akkora különbség közte? Ezt a fajta ráhangolódást nagyban elősegíti, ha a babát szoptatja és/vagy hordozza Édesanyja, ekkor könnyebben kialakul a harmónia kettejük között.
Míg szoptatni az Anya tud, a természetes csecsemőhigiéniában (EC) (és a babahordozásban is) az Apák is segíthetnek a babának. A ráhangolódás erősítheti kettejük kapcsolatát és sok örömet ad.
Az első ürítéseknél a Szülő valamilyen hangjelzést ad (általában pss-pss), amit a babák ezért az ürítéshez kötnek. Így a későbbiekben a babák erre a hangra fogják tudni könnyen akaratlagosan elengedni záróizmaikat és elkezdeni az ürítést, amikor a Szülő alkalmas helyzetbe hozta őket.
Balesetek mindig történnek. Az EC természetes velejárója, hogy akár hosszú időszakokon keresztül a pisik, kakik a rossz helyen landolnak. Aztán mintha mi sem történt volna, megint megy minden mint a karikacsapás. A baba nem „lineárisan fejlődik”, ez nem egy képesség amit fejlesztünk! (Ld. a szellemiségről írt részt). Ezért a legjobb ha a szülő alapvetően nyitottan és könnyedén áll hozzá (a balesetekhez is). A szobatisztaság ugyanúgy nem célja a természetes csecsemőhigiéniának, mint az elválasztás a szoptatásnak. Az EC a kommunikációról szól a baba és a szülő között, amely az ürítési igényről is szól.
Támogató módszerek: Hordozás, családi ágy
Az összehangolódást nagy mértékben elősegíti, ha a babát szülei hordozzák illetve a közös családi ágyban együtt alszanak. Hordozás közben az Édesanya észreveheti, amikor a kisbaba hasizmait megfeszíti, mielőtt ürítene. És nem másodsorban a hordozás révén a gondozó érzékenyebbé tud válni a kicsi jelzéseire. Könnyebb észrevennie, megéreznie mire van szüksége a babának, legyen az ürítési igény, vagy bármely más szükséglet (éhség, alvás, hideg vagy meleg érzet, ...).
Az együtt-alvás révén pedig könnyű észrevenni, amikor a baba álmában kicsit megébredve fészkelődik, mert pisilnie kell. És így ki sem kell kelni az ágyból, csak az odakészített ágytálat a baba alá tartani.
Az EC természetesen ezen két támogató módszer nélkül is sikeresen gyakorolható. EC-ző családok amelyek élethelyzetében az együtt-alvás vagy hordozás nem valósítható meg, sikerekről számolnak be a természetes csecsemőhigiéniával kapcsolatban.
De nem káros ez a babának? a Pszichológusok intenek, a korai biliztetéstől.
A természetes csecsemőhigiénia alapvetően különbözik a korai biliztetés – főleg bölcsődei – korábbi gyakorlatától. Az egy ráhangolódás nélküli büntetést alkalmazó módszer volt, amely valóban kerülendő. A természetes csecsemőhigiénia gyengéd módszere nagyon más, hiszen éppen a baba által adott jelzések megfigyeléséről, az általa kinyilvánított igények kielégítéséről szól.
Nem túl fárasztó ez, 24 órában lesni és ugrani?
A gondozó számára ez nem jelent többlet-figyelmet, hiszen gondos szülőként  amúgy is figyeli a baba jelzéseit, éhes-e, álmos-e, fázik-e, ... stb. Sőt inkább még egy jelzés válik megfejthetővé, annak tudatában, hogy ezt is jelezheti a baba.
És élethelyzettől függően lehet az EC-t teljesen, részben vagy alkalomszerűen is gyakorolni. Ha valaki például úgy érzi számukra a reggeli néhány óra az amikor a természetes csecsemőhigiéniát gyakorolni szeretnék, ez is teljesen jó választás. Hiszen a módszer lényege, hogy a baba jelzéseinek méltányolásával és az arra történő válasszal kialakuljon a  baba és a szülő között egy kommunikációs folyamat, ami révén a baba megőrizheti tudatosságát ürítési szükségleteivel kapcsolatban.
Nem pisil be a baba éjszaka?
Alvás során szervezetünk egy hormont választ ki ami lelassítja a kiválasztást, így elég ébredéskor kiüríteni a hólyagot. A babák megébrednek amikor pisilnének, előtte neszeznek, mocorognak. Ezekre a jelzésekre a szülő rá tud hangolódni és például odaveheti a bekészített tálat. De sokan választják azt is, hogy éjszakára pelenkát adnak a babára és a reggeli első nagy pisivel indítják a napot.
A legegyszerűbb a babát az Édesanyával közös ágyba meztelenül vagy kis ingecskében, mely alul nem záródik, jól betakarva  tenni, ideális esetben az Anyával közös takaró alatt összebújva, hogy az első napokban nagy jelentőségű bőrkontaktus is létrejöjjön. A baba alá nedvzáró és nedvszívó rétegeket lehet tenni, hogy a „balesetek” ne szennyezzék be a matracot. Az ágy mellé széles lapos edényt érdemes készíteni, ami felé könnyen odatartható a kicsi. Így nem kell az ágyból sem kikelni a pisiltetéshez. Ha a baba ürít, az Édesanya rögtön észreveheti, könnyen felismerheti a jeleket, a közelség révén pedig erősítheti saját ráhangolódását a babára.
Pelenka vagy nem pelenka?
A valódi, tényleges pelenka nélküliségnek megvannak az előnyei. Egyrészt a pelenka megnehezíti a szülő számára a jelek megtanulását, hiszen nehezebb észrevenni mikor ürít a baba. Másrészt ellustíthat, könnyebb elhessenteni a megérzést, hiszen a „pelus úgyis felfogja”.
Azonban pelenkázás mellett is nagyon sokan sikeresen gyakorolják a természetes csecsemőhigiéniát. Akár részben – leggyakrabban éjszakára – pelenkáznak, akár mindenkor, gyakran mosható pelenkát választva. Léteznek nagyon pici leszoktató nadrágok is, amelyek átmenetet képezhetnek az EC-ző baba számára a pelus és a bugyi illetve alsónadrág között.
Természetesen bármilyen ruházat mellet működik a dolog, csak érdemes olyat választani amiben könnyű a le vetkőzés és aztán a felöltözés, hiszen többször is szükség lesz rá. A kapcsos kombidresszek helyett kis ingecskék, pólók, nyáron alulra kis szoknya vagy pamutsort, télen  nadrág helyett lábmelegítő (babylegs) és mellette kis bugyi vagy alsónadrág. Ezek megkönnyítik, hogy ne kelljen mindent levenni, csak egy mozdulattal 1-2 ruhadarabot.
Bili, MOSDÓ, WC szűkítő, ...:
Bármilyen edény megteszi. Ágyban a széles lapos edények lehetnek praktikusabbak.
Kicsi babák számára most már Magyarországon is beszerezhető, az ún. ázsiai bili. Ez egy pici peremes műanyag edényke, amit a pisiltető felnőtt a combjai közé fogva, fölé tudja tartani. Ez például kitűnően elfér a pelenkázó táskában.
Ahogy nő a gyermek, hagyományos bilire is ültethető támasztással, később már önállóan is megtanulhatja használni. Ekkor érdemes lehet például minden szobába tenni egyet, hogy ne legyen soha messze.
A WC szűkítőt is sok baba szereti használni, ha ráültetik. Nagyobb korában már fellépőre is szüksége lesz az önálló használat érdekében.
Azonban lehet egyszerűen a csapba vagy a WC-be is pisiltetni. Sok szülő ezt azért választja, mert rögtön le is öblíthető, nem kell már mosni semmit.
És persze lehet a szabadban is.
Újszülöttek egész testét meg kell támasztani, ezt az alkarra fektetve lehet például megoldani. Ekkor érdemes széles edényt, vagy mosdót illetve WC-t használni a célzás miatt. Később – amikor a baba a fejét már tartja – lehet teljesen hasnak támasztva ölbe venni a babát egy combok közé tett edény felett. Vagy hasonlóan megtámasztva, combjait megfogva csap vagy WC felé tartani. És ahogy a baba egyre inkább tartja a testét, természetesen egyre könnyebb a megfelelő testhelyzetet megtalálni.
Köszönöm T. Brigittának, hogy gondolataival gazdagította az anyagot.
Köszönöm a Mamami Fórum EC topicjában író Édesanyáknak, hogy gondjaik és sikereik megosztásával segítettek engem is, hogy kisfiammal a természetes csecsemőhigiénia útján tudjunk haladni.
Köszönöm páromnak, hogy mint sok más kérdésben, az EC-ben is támogatott és lelkesen részt vesz kisfiunk természetes csecsemőhigiénia szerinti gondozásában.
Ingrid Bauer: Diaper-free -The Gentle Wisdom of Natural Infant Hygiene
Christine Gross-Loh: The diaper free baby
Madarász Tünde, ÖkoMama - tunde.madarasz@yahoo.com - +36 30 465 2343
Sign in|Recent Site Activity|Report Abuse|Print Page|Powered By Google Sites