hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en en en en en en hu en hu hu hu hu hu hu hu en en en hu en hu hu hu hu hu hu hu en it hu hu hu hu hu hu hu hbs_lat hu hu hu en hu et hu en hu hu hu hu hu hu pt en hu hu hu nl hu hu hu sk hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu fr hu eo hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu es es
Miben tudok segíteni? | Új Város Online
Ha kicsit körülnézünk, mindig látunk begyógyítandó sebeket, reparálásra szoruló kapcsolatokat. Az alább közreadott tapasztalatok azt mutatják, hogy mekkora öröm, amikor meghallgatásra talál az imánk, milyen szép gyümölcsöket terem a kreatív testvéri szeretet, és hogy építi a szomszéddal való kapcsolatot egy kis figyelmesség.
Nem hagyott nyugodni a mogorvasága
Unokaöcsém majdnem teljesen megszakította a kapcsolatát az ötvenkét tagú nagycsaláddal. A találkozókra nem jött el, vagy ha mégis, akkor durcás volt, senkihez sem közeledett, és gyorsan elment.
Én elkezdtem imádkozni érte, hogy el tudja felejteni a sérelmeit, és a család egységéért is.
Kérésemre, ahová tartozom, annak a csoportnak a tagjai is csatlakoztak imaszándékomhoz.
Meghívtam kis családját (három gyermekét, a feleségét és őt) egy ebédre. Elfogadták a meghívást. Ebéd után a falra kitett családi képeket nézegették, és érdeklődtek a többiek iránt.
Később, a koronavírus-járvány miatt meghirdetett karantén második hetében írt egy levelet tizenkét unokatestvérének. Bocsánatot kért eddigi viselkedéséért, azért, hogy ő eddig a haragot, a sértődékenységet választotta. Írta, hogy most már tudja, hogy nem ez a helyes út, és mindenkitől bocsánatot kért.
Amikor én ezt az egyik unokahúgomtól megtudtam, nagyon elérzékenyültem. Bár valószínűleg más dolgok is közrejátszottak abban, hogy megtette ezt a lépést, ebben azt láttam, hogy Isten meghallgatta az imádságomat.
Sms-ekkel a karantén-magány ellen
Az egyik testvérem mindig is pánikoló, szorongó volt, sosem szerette az egyedüllétet. Most a karantén miatt ezt még nehezebben viselte.
Nem találkozhat az unokáival. Nincs se tévéjük, se internet-szolgáltatásuk.
Amikor beszéltem vele, azt mondta, hogy ezt nem sokáig fogja bírni. Gondolkodtam, hogyan tudok érte valamit tenni.
Egyszer csak eszembe jutott, hogy sms-ben is tudok küldeni neki elmélkedéseket, egyéb gondolatokat. Így a nagyhéten minden reggel elküldtem neki 6-8 részletben Ferenc pápa beszédeit.
Amikor újra beszéltem vele telefonon, már a hangján hallottam, hogy vidám.
Nagyon köszönte a küldeményeket, azt mondta, kijegyzeteli és átelmélkedi.
Azóta is küldöm neki, amit fontosnak tartok.
És ha a közmondással szemben nemcsak a saját házam előtt söpörnék?
A kertünkben, a szomszéddal közös kerítésünk mellett áll egy nagy fenyőfánk, amiről szinte egész évben hullik a sok fenyőtű, ez pedig időről időre bőven ellepi a járdát. Mivel a szomszédunk egész nap dolgozik, ritkán jut hozzá, hogy elsöpörje a fenyőtűket.
Az jutott eszembe, hogy igazából a mi fánk miatt piszkos a gyalogút, ezért átvehetném az ő járdájának a takarítását is…. Szokatlan gesztus: mit fognak gondolni a környéken lakók? De megnyugtattam magam, és így gondolkodtam tovább:
a szomszédok között éppen elég konfliktusforrás adódik, miért ne tegyek valami pozitívat?
Amióta ezt átgondoltam, mindig elsöpröm a fenyőtűt a szomszédom járdájáról is.
Egyik este sok hó esett. A szomszédom mindennap már reggel hatkor indul a munkába. Hétkor kinéztem az ablakon, láttam, hogy havazott. Látszott, hogy a szomszéd ellapátolta a havat, hogy el tudjon indulni otthonról. De nem csak az ő háza előtt dolgozott! Észrevettem, hogy a mi járdánk is tiszta!
Olvasóink támogatásának köszönhetően ez a cikkünk is ingyenesen hozzáférhető. Ha tetszenek írásaink, oszd meg őket barátaiddal, iratkozz fel heti hírlevelünkre, legyél te is a támogatónk!
Fotó: Unsplash / Filip Mroz, freestocks, Gus Moretta
Hajrá, Jeromos – odafent! (2014–2021)
Jeri szeptemberben menne első osztályba, és biztos, hogy nem telne el egy napja sem focizás nélkül. Ha még köztünk lehetne. Most viszont már az égi mezőkön rúgja a focilabdát… 2020. október 25-én mondták ki a diagnózist, hogy ...
Péterfi Eszter, Koncz Levente
„Te nem hiszel a csodában?”
„Bízzál lányom! A hited meggyógyított téged.” Alább arról olvashatunk, hogy a júliusi életige mennyi erőt tudott adni egy kilátástalannak tűnő helyzetben.
Nem ők változtak, hanem az én hozzáállásom
„Legyetek irgalmasok, mint a ti Atyátok is irgalmas.” A februári életigét idézi az itt következő tapasztalat, melyből egy kapcsolat átalakulását ismerhetjük meg.
© 1989- Új Város Alapítvány
1088 Budapest, Rákóczi út 29. I/5.