hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
Tehetetlen kisszerűség, a „járásáról látni, hogy karl-marx-stadt-i”, jutott eszembe, miközben a 2022-es esztendő miskolci költségvetési vitáját néztem a tévében.
De honnan indult a rendszerváltoztatás éveiben, és hová érkezett ez a város 2019-re, amikor egy korszak lezárult?
A magyar településpolitika atyja, Enyedi György és csapata, az 1990-es esztendők végén közzétett komplex városkutatási adatai alapján, az akkor még 22 megyei jogú város közül Miskolcot, versenyképességét, gazdasági potenciálját, figyelembe véve, a 17-18. helyre rangsorolták.
A nehézipari összeomlásból kilábalni nem tudó településen, a 2000-es évek eleje a teljes koncepciótlanságot jelentő Káli-korszakot jelentette, amely időszak talán a brezsnyevi pangás miskolci megfelelője. A 2008-2010-es válság indukálta társadalmi-szociális krízis, a városba beözönlő fészekrakók, az elképesztő bűnözési statisztikák, csak fokozták a bajt, Miskolcnak a lakosság meg és eltartó képessége, rohamtempóban csökkent.
A fordulat először a város ipari struktúrájában következett be, a gazdaságfejlesztési és szervezési erőfeszítések eredményeképpen. A város határában létesülő ipari parkokba szinte félévenként települt egy-egy új nagyberuházó, volt olyan esztendő a 2010-es években, amikor az ország legnagyobb ipari beruházása éppen Miskolcon zajlott. A régebben itt lévő vállalatok – például a Bosch – pedig folyamatosan növelték itteni gyártó kapacitásaikat.
Szűk tíz esztendő alatt, kiépült tehát a városban egy, a korábbi nehézipari kultúrától merőben eltérő ipari szerkezet, méghozzá nem akármilyen következményekkel.
2019-re negyedére csökkent a korábban jócskán kétszámjegyű munkanélküliség, tíz év alatt a város iparűzési adóbevételei megduplázódtak, Miskolc a megyei jogú városok rangsorában, e tekintetben, a sereghajtók közül, a dobogósok közelébe, a negyedik helyre került. Dr Kriza Ákos polgármester erős kézzel, ellentmondást nem tűrve csoportosított át városi és egyéb erőforrásokat a közrend, közbiztonság megerősítésére – a nyomortelep-felszámolási programra, a fészekrakók kitelepítésére a város lakótelepeiről, az önkormányzati rendészet szisztematikus kiépítésére.
Miskolc tömegközlekedése – amely a városi jó közérzet alapfeltétele – a 2010-es évekre méltóvá vált az itteni évszázadosnak mondható, nem akármilyen minőséget képviselő hagyományokhoz. Sőt, a villamos, illetve a környezetbarát autóbusz fejlesztésekkel, a XXI. századi helyi közlekedés attribútumai is a hétköznapjaink részeivé lettek.
A városi és a magyar önkormányzatiság történetében legnagyobbnak számító vállalati adósságot – a Miskolc Holding Zrt esetében – igaz kormányzati segítséggel is, sikerült konszolidálni.
Az állami és a magántőke új beruházásai, Miskolcon korábban nem látott nagyságrendekben jelentek meg a város idegenforgalmi, turisztikai iparában. Lillafüred, Tapolca, Diósgyőr desztinációi, a 2010-es évek elejétől, rendszeresen szerepelni kezdtek a különböző hazai vendégforgalmat jelző statisztikai rangsorok élmezőnyében.
A CineFest, a Bartók plusz fesztiválok szerves szakmai továbbfejlődésük eredményeképpen leltek új perspektívákat maguknak, a városvezetés támogatásával. A miskolci kocsonyafarsang is megtalálta, meg találta volna új pozícióit a magyar fesztiválok sorában, ha a jogtulajdonos nyereségvágytól hajtott, erős tájjelleggel terhelt magatartása, ezt nem akadályozta volna meg.
De mivé lett 2022-re Miskolcon az eszesség, mint sarkalatos erény?
Hallom, hogy a Bartók plusz fesztivál egyik kitalálója, kulcsembere, a magyar komolyzenei élet emblematikus alakja, az újságból tudta meg, hogy megszüntetik a miskolci operafesztivált.
Ekkora tahó, még egy miskolci matematika tanár sem lehet.
Miskolcnak az idén sem rendezték meg a téli fesztiválját. Egy önsajnálkozó félmondat sem hangzott el ez ügyben, itt helyben, sehol. Ugyanakkor covid járvány ide, covid járvány oda, a szintén túlnyomó részben szabadtéren zajló mohácsi Busó-járást idén például óriási sikerrel megtartották, és téli fesztivál-versenytárs híján, minden megalkuvás nélküli hírveréssel, még a „csapból is az folyt”.
Úgy látom, a jelenlegi miskolci városvezetésnek, már csak a CineFest áll az útjába.
Borkúti László, kultúráért felelős tanácsnok – jelentsen ez bármit is, így nyugdíj közben – most az évet összegző költségvetési vitában – mindezek után - annyit bírt mondani, hogy kéne neki 300 (!) millió forint, mert azt jól eltudná költeni…
Egyébként a miskolci városvezetők és Borkúti túlélési riszálásából, amit ők költségvetési vitának neveztek, egy üzenet jött le: mindent feltesznek a maguk részéről az áprilisi országgyűlési választásokon, az ellenzéki győzelemre. Ezt ki is mondták. Addig, mármint az ellenzéki győzelemig, nem érdekli őket a miskolci tömegközlekedés aktuális állapota, a helyi kultúra, a közrend és a közbiztonság katasztrofális színvonala, satöbbi, satöbbi.
Nem érzik dialektikus pulzálásuk közben problematikusnak Borkútiék, hogy többségükben, még az ellenzéki szavazók is FIDESZ-KDNP győzelmet várnak...
Miskolc turisztikai iparát nemcsak a covid kínozza, hanem a városvezetési kompetencia teljes hiánya is. Tapolca új, jelenleg városi üzemeltetésű,(!) fürdő ékességének, az Ellipsumnak, például nincs – sose volt – marketing stratégiája.
Csak mindennél drágább fürdőbelépői. Ha már a strandbelépők áránál tartunk: még Selyemréten is 20-30 százalékkal drágább a jegy, mint az ország egyik leggazdagabb településén, Budaörsön…
Az utóbbi időben rendszeresen az ország tíz leglátogatottabb turisztikai attrakciója közé kerülő diósgyőri vár, valamint az itt zajló fejlesztések sem a jelenlegi városvezetők kedvencei. Ez ügyben elég, ha a férfias áldozatvállalásairól híres Bazin Levente helyi és Varga László országgyűlési képviselők finoman kelletlenkedő sajtótájékoztatóit olvassuk, a miskolci fölösleges presztízs beruházásokról…
Mokrai Mihály, gazdálkodásért felelős tanácsnok, havi többszázezer forintért cserébe, amit a közért végzett erőfeszítéseiért zsebel be, mintegy összegzéseképpen miskolci állapotainknak, azt bírta mondani nemrégiben, hogy Veres Pál mostani polgármester gazdaságpolitikája légvárra épül.
Itt Miskolcon, körbe-körbe haladunk…
#balázsibeszélA polgármester skíróztatná a népetMiskolc 2022-09-09 19:38:00- 4864
#balázsibeszélHol a pofátlanság határa? Borkuti László dupla tanácsnoki pénze már az? III. részMiskolc 2022-09-06 07:05:00- 5996
#balázsibeszélDr. Mokrai Mihály polgármesterségre tör, ha már alpolgármester nem lehetettMiskolc 2022-09-01 07:06:00- 7571
#balázsibeszélAz Avasi kilátó gyalázataMiskolc 2022-08-15 08:06:00- 9181
#balázsibeszélVeres Pál a porcelánboltban - de mi fickándozik a halk szavú rádiós gatyájában?Miskolc 2022-08-11 08:22:00- 10378
A Borsod beszél, köszönti az olvasót! Mezőkövesdtől Sárospatakig, Ózdtól, Tiszaújvárosig szólóan, legjobb tudásunk szerint fogunk érvelni lapunkban: azért, hogy Borsod-Abaúj-Zemplén megye polgárai és a miskolciak még egyszer ne kerülhessenek olyan helyzetbe, mint amilyenbe 2010-re.
Rekordgyorsasággal gyűjtötte össze a Fidesz az ajánlóíveket Miskolcon
Ilyen még nem volt - csődbe vihetik Miskolcot!