hu hu hu hu hu hu it hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu en hu hu hu hu de hu pt hu en hu hu en hu hu hu hu en hbs_lat hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu nl hu hu hu fi hu hu hu hu hu de es hu en hu en hu en hu en hu en hu en hu en hu en hu en hu en hu en hu en en es en hu hu hu hu hu en hu de hu hu hu en hu hu en hu ru hu ru hu en hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu it hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu en hu hu hu hu de hu pt hu en hu hu en hu hu hu hu en hbs_lat hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu nl hu hu hu fi hu hu en
Indiana Jones és a magyarok istene – Regénytár
Létező és nem létező irodalom
Közös regényírás akciónkra reagálva Regényi Huba aprólékosan kidolgozta az egyik téma szinopszisát. Munkájának magas minősége arra noszogat bennünket, hogy megleljük a módját, ki és miként írhatna valódi kalandregényt ebből a briliáns ötletből.
1. Soros akciójának végén IJ levélben megkapja egy magyar főrend, bizonyos Aventurier Gusztáv meghívását a nyíltan németbarát Magyarországra: Hitler és a nácik okkult tárgyakat begyűjtő szenvedélye egyre fokozódik, félő, hogy egy ezzel megbízott (amúgy diplomáciai védettséget élvező) csoportjuk – az első világháború hőseként leszerelt, ám azóta náci zsoldba szegődött kalandor, Jean-Lucas Totlebend vezetésével – összeszedi és a Harmadik Birodalomba szállítja a Magyarok Istenére utaló valamennyi bizonyítékot, hogy ott fegyverként használják azokat, Hitler tervei szerint. Csakhogy a magyar régészek egy csoportja kész a tárgyakat az USA kormányának felajánlani, amennyiben IJ vállalja, hogy Budapestre jön, és eljuttatja a szent tárgyakat Washingtonba, hogy ne kerüljenek rossz kezekbe.
2. Indy előtt nem ismeretlen Totlebend neve: néhány évvel ezelőtt Afrikában miatta esett el egy nagy értékű (az etiópiai királyság korai korszakából származó, felbecsülhetetlen értékű) műkincs megszerzésétől. De Amerikában az a mondás járja, hogy magyar az, aki mögötted lép be a forgóajtón, de előtted lép ki, és különben is: Közép-Európa meg kicsi és messze van. Indynek tehát nem hiányzik ez a káeurópai vircsaft, de amikor édesapja megtudja, miről van szó, kijelenti: muszáj elmennie Magyarországra, mert valakinek vissza kell juttatnia Almamezői Csernecz Tivadar pipaszurkálóját a jogos tulajdonosának. Azt ugyanis (az egyébként ruszin gyökerekkel bíró) Almamezői Csernecz család egyik felmenője azzal adta kölcsön a professzornak, sok-sok évvel ezelőtt, hogy családi ereklye, és feltétlenül szolgáltassa vissza a család képviselőjének. Indy elcsodálkozik, és megjegyzi: ezek szerint az édesapja járt Magyarországon? Sosem említette! Mikor, és milyen ügyben? Az apja hallgat egy darabig, majd halkan megjegyzi: roppant fontos ügy volt, egyelőre nem beszélhet róla, de a halála előtt feltétlenül elmeséli.
3. Indy Bécs érintésével Budapestre repül. Itt megtudja, hogy Aventurier gróf kissé félreinformálta: a Magyar Nemzeti Múzeum titkos, a nyilvánosságtól elzárt raktáraiban csupán egyetlen tárgy volt, amely a Magyarok Istenéhez volt köthető (ez az Isten Szeme névre hallgató, csiszolatlan lencseszerűség, amely első ránézésre egy kezdetleges távcsőből eshetett ki, s amelynek rendeltetésével senki sincs tisztában), de azt Totlebend már lefoglalta, és a német nagykövetség budai Várban berendezett épületébe szállíttatta. A másik két tárgy, amely szóba jöhet – amelyek nem voltak a múzeum birtokában, és amelyek létezéséről csupán legendák szólnak –, még odakint van valahol, a nagyvilágban, várva, hogy a nácik lecsapjanak rájuk. Ez a két tárgy pedig a mondákban és népmesékben szereplő Isten ostora, valamint Isten kardja, amelyeket a néphagyomány (Isten szeméhez hasonlatosan) Attilához, a hunok egykori nagykirályához köt.
4. Indynek nincs mit tennie, hogy Totlebend elé vágjon, felkutatja a két tárgyat. Az egyiket egy franciaországi monostorban találja meg, a másikat a Vatikán egyik pincéjében. A megoldást a kalandozó hadjáratok útvonalának kritikai elemzése adta a kezébe: az Attila örökébe lépő Árpád magyarjai valójában nem pusztán zsákmányszerző hadjáratokat folytattak anno, a törzsszövetség korában, azok örve alatt Attila legendás kincsének darabjainak hollétét kutatták (merthogy a nagykirály halála után az európai népek azon nyomban rávetették magukat a kincsre, és széthordták azt, Európa úgyszólván minden szegletébe.) Aztán Indy felkerekedik, és csellel, furfanggal, no meg az öklével megszerzi mind a két tárgyat.
5. Aventurier Gusztáv figyelmezteti, hogy két feltételezés is van velük kapcsolatban. Az egyik az, hogy aki együtt, egyszerre birtokolja és használja a három tárgyat, már-már isteni erővel bír majd. A másik az, hogy bár a tárgyak annak idején egy valóban létező személy – a Magyarok Istene – “felszerelésének” részét képezték, a Vatikánba került holmit azonban az akkori pápa maga szentelte fel, mielőtt elzáratta volna a Vatikán legeldugottabb, legmélyebben fekvő pincéjébe. Ezzel az volt a célja, hogy megbontsa a három darab egységét, mert amely darabot egy másik Isten (jelen esetben Jézus Krisztus) tiszteletére felszenteltek, az nem fog a másik kettővel szinkronban “működni”. Eszerint az elképzelés szerint tehát a három tárgy együttes birtoklása nemhogy nagy hatalmat, de éppenséggel halálos veszedelmet jelent a gazdájára.
6. Indynek nincs ideje a teóriákra, fogja a megszerzett két holmit, és megy, hogy visszaszerezze Isten szemét Totlebendtől. Igen ám, csakhogy megtudja: azt a kalandor már vonatra rakatta, és elindította Berlin felé. Nincs mit tenni, Indy megpróbálja megállítani a vonatot. Némi autós üldözés után fel is jut a szerelvényre, de ott már várják a verőlegények. Hogy kivágja magát szorult helyzetéből, Indy használatba veszi a nála lévő két tárgyat: Isten ostora és Isten kardja segítségével kocsiról kocsira küzdi előrébb magát. Végül eléri azt a kocsit, amelyben Totlebend utazik, Isten szemét védve. Megkezdődik köztük a küzdelem, Isten szeméből vakító, perzselő sugarak törnek elő, amelyek mindenen áthatolnak, ám – amint Indy arra ott helyben, a gyakorlati alkalmazás során rájön – Isten kardjáról visszapattannak, Isten ostora pedig szétszórja őket. Indy keményen viaskodik Totlebend és emberei ellen, de egyre szorosabbra záródik körülötte ellenfelei gyűrűje, végül a túlerő legyűri, Totlebend elveszi tőle Isten karját és Isten ostorát, ám mielőtt magára aggathatná őket, Indy előkapja a pipaszurkálót (amelyet eddig elfelejtett eljuttatni azoknak, akiket illet), és kiszúrja vele Totlebend egyik szemét, és felhasítja vele a torkát.
7. A sebesült Totlebend azt motyogja, hogy neki mindez semmi, hát Indy annyira ostoba, hogy nem tudja, hogy a három isteni tárgy együtt még arra is képes, hogy meggyógyítsa a gazdáját? Ezzel magára aggatja mind a három tárgyat. Indynek eszébe jut, mit hallott a gróftól a második eshetőség kifejtése során, ezért kiugrik a vonatból, és mihelyst feltápászkodik, látja, hogy a vonat kisiklott, az a kocsi, amelyikben Totlebedn és kísérete utazott, felrobbant, utasaiból csak cafatok maradtak, a három tárgy pedig megsemmisült a robbanásban.
8. Indy hazafelé indul. Mielőtt felszállna a repülőgépre, a reptéren beszámol Aventurier Gusztávnak a tapasztalatairól, és jelzi neki, hogy a második feltevés bizonyult igaznak: az újabb Isten nevében felszentelt tárgy kibékíthetetlen konfliktusba került a másik kettővel, összeférhetetlenségük pedig robbanást eredményezett. A Magyarok Istenének tulajdonított tárgyak tehát elvesztek az utókor számára, de a magyaroknak azért lehet annyi vigaszuk, hogy nem kerültek rossz kezekbe, a gonosz szolgálatába… Megkezdődik a beszállás, Indy a gép felé indul, ám ekkor a zsebébe nyúl, és bosszankodva megjegyzi: volna itt még egy dolog. Elfelejtett valamit, de mindenképpen mennie kell, a gróf megtenne neki egy apró szívességet? Aventurier Gusztáv azt felei: hogyne, kedves barátom. Mire Indy: Volna olyan kedves, és eljuttatna egy apróságot az Almamezői Csernecz családnak?
1973-ban született Budapesten. Magyar-történelem szakos tanári diplomát szerzett, majd '98-ban újságírónak állt. Tizenhárom évig dolgozott az írott sajtóban (a lapok egy része, melyeknél alkalmazásban állt, ma már nem létezik). 2012-ben pályamódosításra szánta el magát. Az államigazgatásban töltött évek után 2020-ban visszatért az újságíráshoz, búcsút mondva a protokoll- és rendezvényszervezői, oktatási szakreferensi, projektértékelői adminisztrációs ügyintézői, fogyasztóvédelmi szakügyintézői munkaköröknek.
Nagyon ígéretesnek tűnik 🙂
Vélemény, hozzászólás? Kilépés a válaszból
Your email address will not be published.
A nevem, e-mail-címem, és weboldalcímem mentése a böngészőben a következő hozzászólásomhoz.
Talán ez is érdekli
Hogyan csókoljuk meg a feleségünket?
Elfogadom az adatvédelmi szabályzatot
© 2021 - MINDEN JOG FENNTARTVA ÉS MINDEN SZABÁLY BETARTVA.
Ez a honlap saját készítésű irodalmi anyagokat és multimédiás tartalmakat tesz közzé. Publikált anyagaink ebből adódóan eredetiek, tehát jogvédettek. Kereskedelmi célú felhasználásukhoz a szerkesztőség írásos beleegyezése szükséges.