hu hu hu hu hu hu it hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu en hu hu hu hu de hu pt hu en hu hu en hu hu hu hu en hbs_lat hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu nl hu hu hu fi hu hu tr hu pl de hu hu hu hu hu hu hu hu hu en es en hu rm pl hu en hu en hu hu hu en hu hu en hu en hu fr hu fr hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu it hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu en hu hu hu hu de hu pt hu en hu hu en hu hu hu hu en hbs_lat hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu nl hu hu hu fi hu hu en
A lobogó őrület fátylának hordozói – Regénytár
Létező és nem létező irodalom
Mostanában több jelentős tűzvész is történt. Az egyik a párizsi Notre-Dame-ot pusztította el, a másik az emberiség jövőjébe vetett reménységet. Szándékosan nem írtam hitet, mert ebben az esetben éppen a hit, a mindenen és mindenkin vakon átgázoló hit pusztított. A Srí Lankán elkövetett borzalmas merényletsorozatról van szó, amely közel sem rázta meg annyira a civilizált világot, mint a néhány évvel korábban Franciaországban elkövetett vérengzések. Most nem borultak Srí Lanka-i zászlódíszbe a facebookos profilok, és bár a hírportálok mindent kihoztak ebből a gyászos eseményből, arról szinte nem is esett szó, hogy a vérengzés áldozatai keresztények voltak.
Srí Lanka messze van, mondhatjuk cinikusan, akik pedig ennél is messzebb merészkednek, még egy vállrándítással meg is toldhatják a közömbösséget. Európaiként nem értjük és nem is érthetjük meg ezt a népet, fogalmunk sincs a kultúrájukról, a hagyományaikról, arról pedig végképp semmi, hogy milyen etnikai vagy vallási feszültségek emésztik őket. A tájékozottabbak előtt ugyan felderengnek a tamil tigrisek, akik évtizedeken keresztül harcoltak valami homályos célért, ám ez inkább a Sandokan-filmek világát eleveníti fel számunkra.
Ezzel nagyjából le is tudhattuk volna Srí-Lankát, mint ahogy a nyugati civilizáció ezt meg is tette – néhány panelmondatnál többre még Ferenc pápának sem futotta –, ha a tények a maguk természeténél fogva felszínre nem hozzák azt a körülményt, hogy egy fémipari vállalat gazdája reggel bement a gyárba, szólt néhány kedélyes szót a munkásaihoz, aztán magára vette a robbanóanyaggal pukkadásig töltött hátizsákját, és egy előkelő hotelben felrobbantotta magát. Később, amikor a hatóság kiderítette a személyazonosságát, és egy különítmény elindult, hogy a palotaszerű villáját is átkutassa, a merénylő felesége habozás nélkül felrobbantotta magát meg a kiskorú gyerekeit. Mindezt úgy, hogy a család irigylésre méltó körülmények között élt, és a vállalkozást sem fenyegette az anyagi csőd veszélye.
De ha ez az alak egyedül lett volna, még azt is mondanánk: megesik az ilyen, mármint, hogy valaki a legnagyobb jólét közepette egyszer csak bekattan és őrjöngeni kezd. Több ilyen példa is volt már az írott történelemben, talán emlékeznek még arra a német pilótára, aki úgy lett öngyilkos, hogy nekivezette egy hegynek a rábízott utasszállító gépet. Nem volt normális, és valószínűleg azok sem, akik lehetővé tették neki, hogy gépet vezessen, de ez a sor nagy valószínűség szerint a végtelenig folytatható lenne. Tele van a világ őrültekkel. Némelyikük szelíd, némelyikük épp hogy csak bosszantó, de van egy réteg, amelyik kifejezetten veszélyes. Az pedig egyenesen nyugtalanító, hogy a szelíd őrültek állapotára sincs biztonsági garancia. Nem tudja senki, hogy a légynek sem ártó státus mikor és mitől alakul át tömeggyilkos ámokfutássá.
A munkásai szerint a gyárosból lett öngyilkos merénylő kedves, figyelmes és gondoskodó munkaadó volt, de még ez sem jelent semmit, mert ha valóban elszigetelt eset – jaj de gyűlölöm ezt a kifejezést! –, akkor az esetét a pszichológusok csinos magyarázatok sokaságával akár ad actára is tehetnék. A baj az, hogy kiderült: több dúsgazdag személy volt a merénylők között.  Megbecsült vállalkozók, biztos családi és anyagi háttérrel rendelkező, magas iskolai végzettséget birtokló családapák robbantották föl magukat kisgyerekekkel, asszonyokkal telezsúfolt templomokban.
Ez az a körülmény, ami lobogó státusba kapcsolja át a személyre szabott, natúr őrületet. Itt már nincs ok, okozati alapokon nyugvó, racionális értelmezés, mert ez az egész olyan mértékben irracionális, hogy a legvadabb, legelvetemültebb képzelet is lehorgonyoz előtte és el is süllyeszti önmagát. Legfeljebb találgatni lehet, hogy mi vihette rá ezeket a szörnyetegeket arra, amit tettek? Miféle eszme, ideológia és vakhit munkálkodhatott bennük, hogy mindazt, amiért normális ésszel egy életen át küzd az ember, azt csak úgy, egyszerűen, a magától értetődő természetességgel eldobták, és a saját meg a családjuk életét is megsemmisítve, tömeggyilkosok lettek?
Az ilyen, lidércekből toborozott hadsereg ellen nem lehet harcolni. Olyanok ők, mint a számítógépes játékok karddal fenyegető kísértetei: ha rájuk csapunk, átszalad rajtuk a vas, de ha ők csapnak ránk, sebet ejtenek rajtunk.
Ebből a nézőpontból Srí Lanka egy fordulópont. Egészen mostanáig a számkivetett, nincstelen, családjaikat vagy egzisztenciájukat veszített páriák között kellett keresgéltük azokat, akikből potenciális kamikázék válhatnak, mert valahol, a végek végén nekik talán meg volt erre az okuk. De ez a merényletsorozat új kaput nyitott: az urbánus jólét és a fényűző gazdagság telephelyeiről szabadította ránk a kísérteteket. Azok pedig a lobogó őrület fátylát terítik rá a világra. Kibújni alóla szinte lehetetlen.
A Regénytár alapító- főszerkesztője, aki célul tűzte ki maga elé az igényes (nívós) szórakoztató és a komoly, elhivatott irodalom közötti „északnyugati átjáró” megtalálását. Ez a honlap ennek az útkeresésnek a gyakorlatozó terepe, néha komoly, máskor komolytalan, de mindig egyedien különleges és szórakoztató. Majoros jelenleg Budapesten él, néha dolgozik, máskor csak lóbálja a lábát. Mentségére legyen mondva a régi igazság, amely szerint az író akkor is ír, ha ez olyan nagyon nem is látszik: belsőleg alkot.
A ma lidércei, vagy inkább démonjai.
Vélemény, hozzászólás? Kilépés a válaszból
Your email address will not be published.
A nevem, e-mail-címem, és weboldalcímem mentése a böngészőben a következő hozzászólásomhoz.
Talán ez is érdekli
Esti mesét olvas apukám és apum
Elfogadom az adatvédelmi szabályzatot
© 2021 - MINDEN JOG FENNTARTVA ÉS MINDEN SZABÁLY BETARTVA.
Ez a honlap saját készítésű irodalmi anyagokat és multimédiás tartalmakat tesz közzé. Publikált anyagaink ebből adódóan eredetiek, tehát jogvédettek. Kereskedelmi célú felhasználásukhoz a szerkesztőség írásos beleegyezése szükséges.