hu hu fa cs en en hu en hu hu hu hu hu fa hu de hu es es en de hu de hu hu en de hu hu en hu en fr en hu en hu sv hu en hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu en en en en en fr de fr en en en en en en en hu en en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu en hu ceb hu hu hu de hu hu cs en nl hu hu en de hu hu hu de hu hu en de hu hu hu hu it en hu en hu fr hu hu es hu en hu hu hu hu hu hu en hu en de hu en en ja en en en en cs en en sv fr de de fr fr fr sv en fr en ja fr de fr es nb fr de en en sv de de fr en fr it fr en fr hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu de hu la en hu sv en pt hu en hu hu en hu hu de hu hu es es ru en
Arabic Bulgarian Chinese (Simplified) Croatian Czech Danish Dutch English Finnish French German Hebrew Hindi Hungarian Italian Norwegian Polish Portuguese Romanian Russian Serbian Slovak Slovenian Spanish Swedish Turkish Ukrainian
2022-09-24 Lifeless Stars címen friss nóta jött a Palaye Royale-tól
2022-09-24 Friss dallal jelentkezett az Avatar: itt a Valley of Disease
2022-09-24 Hallgasd meg a holnap Budapestre látogató Billy Idol új EP-jét!
2022-09-24 Újraértelmezett dalokat tartalmazó albumot ad ki a The Pretty Reckless
Power Theory – új albumelőzetesek
Mountain Of Death címmel mutatta be decemberbe érkező albumának újabb dalát a tradicionális power metalban utazó amerikai Power Theory. A banda lemeze Force Of Will címmel december 6-án fog megjelenni a Pure Steel Records kiadásában.  A 11 dalos korongon vendégként feltűnik Jim Rutherford  énekes, valamint a legendás Iron Savior zenekar énekese, Piet Sielck.  Időközben megérkezett Draugr daluk hivatalos videója is. Ez […]
Foreigner: Double Vision – Then And Now
Mick Jones – gitár, billentyűs hangszerek, ének, vokál
Lou Gramm – ének, ütőhangszerek
Rick Wills – basszusgitár, vokál
Al Greenwood – billentyűs hangszerek, vokál
Ian McDonald – gitár, billentyűs hangszerek, szaxofon, vokál
Dennis Elliott – dobok, ütőhangszerek
Mick Jones – gitár, billentyűs hangszerek, ének, vokál
Kelly Hansen – ének, ütőhangszerek
Tom Gimbel – gitár, szaxofon, fuvola, vokál
Jeff Pilson – basszusgitár, vokál
Michael Bluestein – billentyűs hangszerek, vokál
Bruce Watson – gitár, vokál
Chris Frazier – dobok, ütőhangszerek
01. Cold As Ice
03. Waiting For A Girl Like You
05. Say You Will
08. Juke Box Hero
09. Feels Like The First Time
11. Blue Morning, Blue Day
12. Long, Long Way From Home
13. Dirty White Boy
14. I Want To Know What Love Is
16. The Flame Still Burns
17. Fool For You Anyway
A Foreigner mostanában nem ad ki új nagylemezt, cserébe szállítja a jobbnál jobb kiadványokat, mint a tavalyi ‘Foreigner With The 21st Century Symphony Orchestra & Chorus’ anyagot, mely a Kelly Hansen-korszak valaha készített legjobb koncertanyaga, vagy az idén tavasszal megjelent ‘Live At The Rainbow ’78’ archív felvételt, mely a legkorábbi koncertfelvétele a Lou Gramm-felállásnak. Lehet-e ezt még fokozni? Nos, igen. Ha összehozzuk a két énekest. Plusz ráadásnak az eredeti énekes mellé az eredeti legénységet.
Kis csalásra kényszerültek ugyan, mert ez a meghívott felállás tulajdonképpen csak a harmadik lemezre, a ‘Head Games’-re állt össze (és a ‘Foreigner 4’-re már fel is oszlott), de az eredeti basszer, Ed Gagliardi 2014-ben meghalt rákban, így valójában ez volt az elérhető legkorábbi felállás 2017-ben. Mert ez a felvétel 2017. október 6-án és 7-én készült a Mount Pleasant-i Soaring Eagle Casino & Resortban, az első ilyen koncerten, amikor még nem lehetett tudni, hogy lesz folytatása a történetnek.
Persze hogy lett! A rajongók imádták ezt, ezért ha nem is maradtak folyamatosan együtt, de minden évben tartanak azóta is ilyen ‘Then And Now’ koncerteket. Persze nem mindenki olyan szerencsés, hogy láthassa mindegyik tagot. Mick Jones 2012-es szívinfarktusa óta úgy szerepel a koncerteken, mint Glenn Tipton a Judas Priestben: vagy felmegy a színpadra a koncert egy részében, vagy nem, attól függően, hogy érzi magát. Lou Gramm pedig nemrég jelentette be, hogy az idei koncerteken orvosai utasítására nem tud részt venni. Ám ezen a történelmi dokumentumon mindketten jelen vannak, szóval élvezzük ki!
Úgy indult, mint egy átlagos Foreigner koncert: Mick Jones nyomkodta a közismert billentyűakkordokat a Cold As Ice-ban, Michael Bluestein hatalmas Hammond-szólót nyomott a dal közepén, Bruce Watson beleszőtte a Black Night riffjét a dalba, Kelly Hansen meg beszaladt a közönség közé, lepacsizott az első sorral, majd a nézőtér közepén egy székre állva tapsoltatta a rajongókat. Ez a 2017-es turné egyben 40. évfordulós buli is volt (emiatt a borító is kicsit zavaros, az szerepel rajta, hogy ez a ‘Double Vison’ 40. évfordulós koncertje, holott az csak 1978-ban jelent meg, az a 40 a Foreigner pályafutására utalt, abban az évben – 2017-ben – ki is adtak egy dupla válogatást ‘Foreigner 40’ címmel), ezért a műsor úgy van összeállítva, hogy az első hat lemez mindegyikéről legyen valami benne, a Kelly Hansen-dalokat pedig a The Flame Still Burns képviseli.
A Headknocker alatt az addig csak fényeffekteket sugárzó videófal felélénkült és egy klipet kezdett vetíteni, melyen egy motoros száguld Amerika országútjain. A dal végén leveszi sisakját, és kiderül, hogy Kelly Hansen az. Ekkor jött az első interjú bevágás. Nem szeretem az ilyen koncert közepén sugárzott interjúrészleteket, mert megtöri a koncert lendületét, de itt szerencsére rövidek, egy-két mondatosak voltak a bevágások, és olyan helyeken, ahol egyébként is megtört a koncert lendülete. Itt például az akusztikus blokk előtti színpadi átrendezés miatt.
Tom Gimbel a szokásos fuvolaszólóval vezette fel a Say You Willt, majd ő is akusztikus gitárra váltott. De az ezt követő elektromos Urgentben már a szaxofonját fújta. Itt jegyezném meg, hogy a főműsorban ez az egy akusztikus dal szerepelt, az extrák közt viszont találunk még kettőt. Hogy miért kerültek ide? Ki tudja? Tippem, hogy azok a második napi felvételből kerültek rá a lemezre. A mellékelt CD-n viszont a The Flame Still Burns reprezentálja az akusztikus részt, a Say You Will és a Fool For You Anyway nem fért rá (pedig utóbbiban Lou Gramm is bejött, megelőzve kortársait).
A Starriderben Jones ismét akusztikus gitárra váltott és úgy énekelte a dalt, miközben cikáztak a lézerfények és a kivetítőn űrkikötők képe bontakozott ki. Látványos volt! A Jukebox Hero átlagosnál hosszabb intrója arra kellett, hogy Kelly megint a közönség közepén találja magát és onnan énekelje a dalt, miközben a zenekar háta mögött meg egy anime klip forog.
Aztán bejött egy konferanszié, bizonyos Phil Carson (ő a Foreigner menedzsere, plusz annak idején a csapat lemezeit kiadó Atlantic Records vezetője is volt) és mesélt arról a vízióról, hogyan hoztak létre 3 amerikai és 3 angol zenészből egy zenekart, majd színpadra szólította „a srácokat, akik ezt az egészet elkezdték”: Mick Jones, Lou Gramm, Rick Wills, Al Greenwood, Ian McDonald és Dennis Elliott. És ekkor kezdődött a koncert nem mindennapi része. Az eddig is hibátlan előadást megfejelték egy önálló blokkal, melyet mi mással kezdhetett volna a 30 év után összeállt felállás, mint a Feels Like The First Time-mal.
Dennis Elliott nem volt finnyás, beült Chris Frazier dobcucca mögé, nem kellett neki külön felszerelés. A többiek hozták hangszereiket. Jones is átöltözött hófehérbe, mint egy Elvis-imitátor. A csapat meg úgy nézett ki, mintha lement volna a Real Madrid és bejött volna helyettük az öregfiúk válogatott. Az eddigi legöregebb Jeff Pilson is 58 éves (volt akkor), de sokkal fiatalabbnak nézett ki a koránál, most bejött helyettük egy hetven körüli gárda, akik már nem igazán aktívak, így annyinak is néztek ki, amennyik.
De az az öröm az arcukon és az az örömzenélés, amit folytattak, az könnypotyogtató volt. Különösen Lou Gramm látványára szorult össze a szívem, aki kb. a versenysúlya duplájára hízott, a hangja sem tündökölt már a régi fényében, de egy agydaganat után visszatérni… csoda, hogy egyáltalán él és feljött a színpadra. És bár a magasai megkoptak, de azok a manírok még mindig nagyon ott vannak a hangjában. Hallhattuk ezt a Double Visionben, a Blue Morning, Blue Dayben, a Long, Long Way From Home-ban és nagy kedvencemben, a Dirty White Boyban is. Ian McDonald többnyire gitározott, de a Long, Long Way From Home-ban kapott egy extra billentyűt és a dal közepén egy szaxofonszólót is lenyomott. Ő volt a multiinstrumentalista Tom Gimbel „eredetije”.
Aztán jött a minden eddigi csodát felülíró ráadás, amikor visszatért az eredeti csapat is, és együtt nyomták el a ráadásban a nagy slágert, az I Want To Know What Love Ist és másik nagy kedvencemet, a Hot Bloodedet. Az elsőt Chris Frazier dobolta végig, a másodikat Dennis Elliott. Most először hiányzott a két dobszerkó. Amíg Frazier dobolt, Elliott jobb híján egy pár shakert rázogatott (a tamburint McDonald kapta), majd helyet cseréltek és Fraziernek kellett beérnie egy kolomppal. A nagy slágerben természetesen Jones is kapott egy billentyűt, mint az elején, hogy a jellegzetes akkordokkal ő arathassa le a babért, de a háttérben ott játszott Michael Bluestein és Al Greenwood is, három billentyű volt a színpadon. Meg három gitár. Rick Wills nagy dumás volt az öregfiúk részben, itt is megmutatta, hogy ő a domináns hím, a basszust ő kezelte, Pilson akusztikus gitárra váltott a kedvéért. És ott volt egy gospel kórus, ami szintén sokat dobott az összhangzáson. És persze Kelly Hansen és Lou Gramm együtt. Itt látszott, hogy Kellynek mennyivel jobb hangja van ma már, de Lou mégsem hagyott rá mindent, a sorközi improvizációkból ő is kivette a részét. Kelly viszont frontemberként tündökölt a már keveset mozgó Lou mellett, a közönséget is megénekeltette rendesen.
A Hot Blooded pedig hatalmas befejezés, nagy rock and roll volt 5 gitárral (Jones, Pilson és Bruce Watson mellett Tom Gimbel és Ian McDonald is gitárt ragadott), plusz Willis rendületlenül uralta a basszust. A két billentyűs meg a két ütős a második vonalból követte az eseményeket. Ami viszont nagyon nem tetszett, hogy a dal végén tévés módra bevágták a stáblistát, lekicsinyítve a koncertfelvételt a képernyő harmadára.
A csomagolás igényes, műanyagmentes tripla gatefold borító, egyetlen szépséghibája, hogy a 8 oldalas bookletnek nincs hely, azt az egyik lemez mellé kell becsúsztatni. A DVD-n DTS hang van, ez számomra tökéletes, remekül szól, a CD és a DVD anyaga eltér, a CD rövidebb az említett két akusztikussal.
Már az maga 10 pontot érő ötlet, hogy Kelly Hansent és Lou Gramm-met egy színpadon szerepeltessék, de ha lehetne, további pontokkal jutalmaznám azt a gesztust, hogy az „eredeti” felállást is meghívták a koncertre, és nemcsak díszletnek, önálló blokkot is kaptak. Kicsit (1 hónapot) késett a megjelenés, de megérte rá várni. A CD + DVD kiadvány is tökéletes, a Blu-Ray + CD ugyanabban az árban még jobb beruházás!
WATCH MY DYING & OMEGA DIATRIBE – Koncert az Akváriumban
Rendhagyó extrém metal est Budapest szívében, az Akvárium Kiss Hallban, ahol a Watch My Dying és az Omega Diatribe házigazdáskodásával, a budapesti füstös stoner brigád, a Red Swamp lesz a vendég. Hosszú ideig ez lesz az Omega Diatribe utolsó honi ko…
Dawn Ray’d – Behold Sedition Plainsong
A nemzeti piros betűs ünnep után két nappal, Október 25.-én piros betűs black metal ünnep is volt. Hiszen ezen az egy napon jelent meg a Mayhem, az Alcest de még a The Great Old Ones új lemeze is, és ezeknek a farvizén jött a liverpooli trió második anyaga is. Akiket annak idején, teljesen véletlenül ismertem […]
Jorn – Jön a ‘Heavy Rock Radio II’
Egyszerűen korunk egyik legnagyobb rock énekese Jorn Lande, aki most visszatér azon rock klasszikusok átdolgozásainak második részével, akik valami különlegeset jelentettek számá…
Moloken – nem ismernek kegyelmet
A svéd progresszív sludge metalos Moloken január 31-én Unveilance Of Dark Matte címmel adja ki új nagylemezét. A 12 dalos  kegyelmet nem ismerő lemezről most Surcease videójuk nézhető meg.
Magic Kingdom: MetAlmighty (2019)
Hogy mi a különbség elmélet és gyakorlat között? Elméletileg szeretnem kellene a Magic Kingdom-ot, hiszen tulajdonképpen az  Iron Mask egypetéjű ikertestvére – már ami az általa hozott stílust és a csap…
„Control was just the natural progression for us”
Drummer Rick Colaluca about Watchtower’s Control and Resistance album The late 80’s/early 90’s were still big times for metal, a lot of masterpieces were released […]
1 2 3 … 8 »
Anguish / Mortajas – The Archdemon’s Decade / Un Viaje Sin Final split (Sun & Moon Records, 2022) 2022-09-24
Lifeless Stars címen friss nóta jött a Palaye Royale-tól 2022-09-24
Friss dallal jelentkezett az Avatar: itt a Valley of Disease 2022-09-24
Hallgasd meg a holnap Budapestre látogató Billy Idol új EP-jét! 2022-09-24
Újraértelmezett dalokat tartalmazó albumot ad ki a The Pretty Reckless 2022-09-24
Michael Kiskével közös számmal jelentkezett az Avantasia 2022-09-24
Így építik, majd szerelik szét a Rammstein színpadát 2022-09-24
THE DEVIL WEARS PRADA – Color Decay (2022) 2022-09-23
Barba Negra: “Új fejezetet nyitunk” 2022-09-23
MAN IN THE WOODS – Badlands (2022) 2022-09-23
BDPST ROCK – Hallgasd itt!
Rocker Rádió – Hallgasd itt!
« okt   dec »
Archívum Hónap kijelölése 2022 szeptember  (745) 2022 augusztus  (928) 2022 július  (834) 2022 június  (835) 2022 május  (715) 2022 április  (891) 2022 március  (943) 2022 február  (905) 2022 január  (942) 2021 december  (955) 2021 november  (1061) 2021 október  (967) 2021 szeptember  (1014) 2021 augusztus  (886) 2021 július  (822) 2021 június  (915) 2021 május  (264) 2021 április  (984) 2021 március  (1093) 2021 február  (1043) 2021 január  (1056) 2020 december  (1010) 2020 november  (1096) 2020 október  (1056) 2020 szeptember  (942) 2020 augusztus  (1204) 2020 július  (1274) 2020 június  (1265) 2020 május  (1540) 2020 április  (1706) 2020 március  (1790) 2020 február  (1639) 2020 január  (1775) 2019 december  (1581) 2019 november  (1634) 2019 október  (1532) 2019 szeptember  (1891) 2019 augusztus  (1644) 2019 július  (1320) 2019 június  (1341) 2019 május  (1477) 2019 április  (1480) 2019 március  (1642) 2019 február  (1379) 2019 január  (1541) 2018 december  (351) 2018 november  (1)
A38 Hajó Barba Negra, Dürer Kert ezt_hallgasd fesztivál Fesztiválok folk Frontiers, Hammer Concerts hardcore hiphop hirdetés hír Hírek interjú Interjúk jack játék koncert Koncertbeszámolók Koncertek, bulik Leander Kills Lemezismertetők lemezkritika magyar Megadeth metallica metál Napalm Records New Friend Request Nuclear Blast, pop premier programajánló progresszív punk Remorse rock Sepultura showbarlang slayer tool Video videoklip zorall
Copyright © 2022 metalindex.hu