hu en en en es hu en en hu en en hu tr en en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en en war en hu de en en en en en en en en en en en en en en en en en en en war en hu en en en en en en en en en en en en en en es hu en en en en en en fi en
Visegrad Literature :: Baka István: Ivy (Vadszőlő in English)
This website is using cookies
We use cookies to ensure that we give you the best experience on our website. If you continue without changing your settings, we'll assume that you are happy to receive all cookies on this website.
Mint házfalat a vadszőlő, befut
Vagyok, mert voltam, s ennyi épp elég -
Akkor nyitom, ha becsukom szemem.
Ha kifelé bezárul minden út,
Itt legbelül lesz tágasabb a tér:
Puszták, hegyek, melyekre úgy borul
A menny, mint kozmikus lapulevél.
Felkél a Nap s lenyugszik, városok
Sötét utcáin árnyak kóborolnak:
Mind ismerős, és náluk, aki él,
Nem élőbb és nem holtabbak a holtak.
Ki megszólított egykor, már örök
Megszólitás és ifjuság marad,
Míg össze nem roppannak falaim
Source of the quotation
in memoriam Arseny Tarkovsky
Like ivy-tendrilled walls, I'm overgrown
and held together by my memory.
I am because I was, that's all there is –.
I shut my eyelids and begin to see.
When every road is closed that leads outside,
my inner spaces grow, intensify.
There, arching over mountains and the steppes
a cosmic burdock-leaf hangs, it's the sky.
The sun will rise and set. In gloomy towns
long shadows roam in every alley-way.
I know them all. No living soul is more
alive, no dead one is more dead than they.
All those who talked to me will stay with me
as talk, as youth, that I'll commemorate
until my walls must tumble down beneath
an ivy-tendrilled lifetime's heavy weight.
Source of the quotation
© Typotex – Russicon – Hesz