cs en en en es hu en en hu en en cs cs hu en pl en cs cs cs en sl cs cs cs cs sl en en en hu en hu en de en en en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en en en hu en hu en fr en en en en en en en en en en en en en en en en es hu en en en en en en fi en
Visegrad Literature :: Vrchlický, Jaroslav: Sóhaj (Povzdech in Hungarian)
This website is using cookies
We use cookies to ensure that we give you the best experience on our website. If you continue without changing your settings, we'll assume that you are happy to receive all cookies on this website.
V noc prázdnou zvedáte se v muce
a kol jen stíny, stíny objímáte,
až samy klesáte a umdléváte...
Ó ruce, umdlené ruce!
Ach oči, znavené oči!
Jste uhly, z nichž slední žár skočí.
Darmo se, oči mé, namáháte,
s tou, pro niž pláte, se neshledáte!
Je dobře, když v slzách zhasínáte,
vy oči, ubohé oči!
ELTE Szláv Filológia Tanszék
Source of the quotation
Az égbe nyúltok félve, reszketeg,
csak árnyat fogtok, árnyat, kósza vágyat,
s alélt erőtök csüggedésre bágyad,
Ti bús zsarátnokok, kihúnyt szenek.
Hiába vágytok, mindenütt csak átok,
a kedves elment, napfényt sose láttok,
hulljon sötét könny, oltó víz reátok,
ELTE Szláv Filológia Tanszék
Source of the quotation
© Typotex – Russicon – Hesz