hu hu hu hu hu hu it hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu en hu hu hu hu de hu pt hu en hu hu en hu hu hu hu en hbs_lat hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu nl hu hu hu fi hu hu hu hu pl nb hu hu hu hu hu hu en es en hu hu pl hu hu en hu hu ru hu ru hu en hu en hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu it hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu en hu hu hu hu de hu pt hu en hu hu en hu hu hu hu en hbs_lat hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu nl hu hu hu fi hu hu en
A fényképezőgépnek elege lesz – Regénytár
Létező és nem létező irodalom
Találtam egy cikket a neten – hol másutt –, ami lehet, hogy hoax, lehet hogy nem, de érdekesnek érdekes. Az benne a gyanús, hogy olyan égető hiányra kínál megoldást, amely a migránsválság után a második legnagyobb probléma. A kettő valahol egybe is kapcsolódik, mert amíg az Európát elözönlő migránsok eszméletlen mennyiségű szemetet hagynak maguk után, a világot keresztbe-hosszába bebarangoló turisták ugyanezt teszik digitális vonalon: fényképező- és videomasináikkal soha nem látott mértékben és mennyiségben gyártják az ún. digitális szemetet, vagyis a nézhetetlenül pocsék álló- és mozgóképeket.
A baj abból származik, hogy ez a produktum nagyrészt felkerül a világhálóra is, virtuális szemétteleppé változtatva át ezt a sokkal jobb sorsra érdemes képződmény. A megoldást a The Camera Restricta nevű fejlesztés jelentheti, amely bár most még csak koncepció, annak több mint ígéretes. Kiötlője úgy okoskodott, hogy ebben a mai, szélessávú internetes világban, amikor minden mindennel egybefügg, a fényképezőgépeket is össze lehet kapcsolni a netes adatbázisokkal, és mert ennek teljesítménybeli akadálya sincsen, a masina megnézheti, hogy az éppen fotózni kívánt témáról hányan készítettek már a miénkhez hasonló beállításokkal fényképet, majd józan mesterséges intelligenciával megtilthatja, hogy a mi szemétadagunkat is hozzátegyünk a meglévő digitális hulladéktárhoz. A gyakorlatban mindez úgy működne – leegyszerűsítve persze – hogy ha a gépünket ráemelnénk pl. a pisai ferde toronyra, nemes egyszerűséggel elérhetetlenné válna az exponáló gomb, és a masinger közölné velünk, hogy ezt a témát már csontig lerágta az idő vasfoga, ne is ábrándozzunk róla, hogy a mi közhelyes giccsünket elkészíthetjük.
Bármilyen észveszejtőnek tűnik, ez a dolog kivitelezhető. A gép még nem kapható kereskedelmi forgalomban, de ha így haladunk előre a fejlődés útján – éppen ma olvastam, hogy hamarosan a borok is okosak lesznek, mert a borászok tövig kihasználják majd a felhőtechnológia jótéteményeit –, az ilyen módon fölokosított fényképező alkalmatosságok megjelenése csupán idő kérdése. Akkor pedig jaj lesz a turistáknak, mert befellegzik annak az önfeledt, össze vissza kattintgatásnak, amivel most még úgy érzik, letudhatják útjaik dokumentálását. Szinte látom, ahogy fogcsikorgatva, fingva és nyögve próbálnak majd egyedi képbeállítást találni a Colosseum meg a Stonehenge előtt, ami természetesen nem fog összejönni. Vége lesz az idióta pocketmasinákat orruk elé tartó, házhomlokzatokra kattogtató műkedvelők aranykorának, és a fotózás szépen visszakerül abba a mederbe, amelyből a digitális technika elterjedése miatt kizökkent. Csak azok tudnak majd képkészítéssel foglalkozni, akiknek megvan hozzá a tehetségük és a kitartásuk – mint régen, a filmes világban.
Aki azt mondja erre az eszmefuttatásra, hogy nagyobb marhaság, mint az okos fényképezőgép, telibe trafálta az igazságot. A gépeikért pénzt kiadó és azoktól közepesen szar privát fotókat remélő kocafotósok aligha fognak majd beletörődni ebbe a korlátozásba, ezért ugyanúgy meghekkeltetik majd a gépeiket, ahogy minden mást, ami on-line és tiltással jár. De ez a nyűg egyelőre még a közelünkben sincsen, ezért bátran és magabiztosan fotózhatjuk a cicánkat vagy a Colosseumot, attól függően, mit dob elébünk az élet.
És hogy mindez nem légbőlkapott, annak bizonyítására itt az alaphír linkje
A Regénytár alapító- főszerkesztője, aki célul tűzte ki maga elé az igényes (nívós) szórakoztató és a komoly, elhivatott irodalom közötti „északnyugati átjáró” megtalálását. Ez a honlap ennek az útkeresésnek a gyakorlatozó terepe, néha komoly, máskor komolytalan, de mindig egyedien különleges és szórakoztató. Majoros jelenleg Budapesten él, néha dolgozik, máskor csak lóbálja a lábát. Mentségére legyen mondva a régi igazság, amely szerint az író akkor is ír, ha ez olyan nagyon nem is látszik: belsőleg alkot.
Vélemény, hozzászólás? Kilépés a válaszból
Your email address will not be published.
A nevem, e-mail-címem, és weboldalcímem mentése a böngészőben a következő hozzászólásomhoz.
Talán ez is érdekli
Mit olvas a világ?
A jövő század tényregénye
A cornwall-i töltött táska
Elfogadom az adatvédelmi szabályzatot
© 2021 - MINDEN JOG FENNTARTVA ÉS MINDEN SZABÁLY BETARTVA.
Ez a honlap saját készítésű irodalmi anyagokat és multimédiás tartalmakat tesz közzé. Publikált anyagaink ebből adódóan eredetiek, tehát jogvédettek. Kereskedelmi célú felhasználásukhoz a szerkesztőség írásos beleegyezése szükséges.