hu hu hu hu es hu hu en hu hu en hu en cs hu hu hu hu hu hu hu hu pt hu hu hu hu hu hu hu hu pl hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu pt hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu sk ca sk cs cs cs cs pl es cs pl sk cs sk sk sk sk sk sk sk sk cs sk sk sl cs cs sk cs sk sk cs cs sk cs sk es ga sk cs cs sk cs hbs_lat sk cs cs sk cs cs cs sk cs sl sk pl cs sk sk cs sk sk cs sk sk sk sk sk cs sk cs sk sk sk sk sk sk sk sk cs pl sq sk cs sk cs hu sk hu cs hu hu hu ru hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu it hu en hu hu hu en
Visegrad Literature :: József Attila: Veľmi bolí (Nagyon fáj Szlovák nyelven)
Ez az oldal sütiket használ
A portál felületén sütiket (cookies) használ, vagyis a rendszer adatokat tárol az Ön böngészőjében. A sütik személyek azonosítására nem alkalmasak, szolgáltatásaink biztosításához szükségesek. Az oldal használatával Ön beleegyezik a sütik használatába.
hogy óvjon karja, öle, térde.
meleg öl csal, nemcsak a vágy,
de odataszit a muszáj is -
mig el nem fehérül a száj is.
s kettős kincs, hogy szeretni kell.
Ki szeret s párra nem találhat,
bár anyádnak szegezd, te bátor!
nő, ki érti e szavakat,
így, élők közt. Zúg a fejem,
kezében a csörgő csereg,
ha magára hagyottan rázza.
tenni érte és ellene?
Nem szégyenlem, ha kitalálom,
a világ így is olyat, akit
kábít a nap, rettent az álom.
ugy hull le rólam, mint ruha
másról a boldog szerelemben -
de az hol áll,
hogy nézze, mint dobál halál
s még egyedül kelljen szenvednem?
is szenvedi, ha szül a nő.
Páros kínt enyhíthet alázat.
pénzt hoz fájdalmas énekem
s hozzám szegődik a gyalázat.
Ti kisfiuk, a szemetek
pattanjon meg ott, ő ahol jár.
és mondjátok neki: Nagyon fáj.
s ugassátok neki: Nagyon fáj.
és sirjátok neki: Nagyon fáj.
s motyogjátok neki: Nagyon fáj.
egymást megtépve nő miatt,
ne hallgassátok el: Nagyon fáj.
kiket, hogy húzzatok igát,
herélnek, rijjátok: Nagyon fáj.
horgot kapjatok jég alatt
és tátogjatok rá: Nagyon fáj.
minden, mi kíntól megremeg,
égjen, hol laktok, kert, vadon táj -
vakogjatok velem: Nagyon fáj.
Azt tagadta meg, amit ér.
Elvonta puszta kénye végett
číhajúcej smrti z okov
(jak myška v dieru zaplašená)
k žene bežíš, nedočkavý
záštity rúk jej, kolien, lona.
lona luhá, nielen túha,
aj to t'a socia k nej, že musíš –
všetko t'a, čo ženou páchne,
kým si len ústa nevysušíš.
poklad je i balvan t'ažký.
Kto miluje a pár svoj nemá,
bezmocný, jak bezradná je
potrebu odbavujúca si šelma.
pre nás niet, bárs by si tasil
nôž proti matke, odvážlivo!
poznám ženu, čo to pozná
a preds’ ma odsotila divo.
tu, stred živých. V hlave vrie mi,
strasti moje sa zdajú skvelé,
hrkačka tak hrká, plieska,
keď potriasa ňou, osamelé.
Bez hanby poviem, čo sa zdá mi,
aj tak vyobcuje, koho
sen ohromuje, slnce mámi.
padá so mňa ako šata
s druhého v milovaní št'astnom -
to, že hľadiet' má, jak strojí
sa na mňa smrt' a v bôli sám som?
trpí tiež s rodiacou matkou.
Bôľ tíši poníženost' sama.
Tu však des je:
mne môj bôľny spev groš nesie
a ku mne pristupuje hana.
Chlapci malí, vy si dajte
oči vytiect', kde ona horí!
kvíliac, vravte jej: Veľmi bolí.
vy, psi verní, vrhnite sa
a štekajte jej: Veľmi bolí.
plod a plačte jej: Veľmi bolí.
padnite, dolámte sa vy
a šepnite k nej: Veľmi bolí.
druh druha, kričte: Veľmi bolí.
ručte, keď vás – v jarmo sklonit' –
pod ľadom na hák a hýbte
nemými ústy: Veľmi bolí.
a každý, kto zmučený je –
vôkol jej lôžka, ktoré horí,
a keď stlieva, drkotajte
zubami so mnou: Veľmi bolí.
Zaprela, čo hodno ju je.
Z pasie len urvala iste
© Typotex – Russicon – Hesz