hu hu hu hu hu hu hu en hu pl pl pl pl pl hu hu hu hu hu hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu su de en en hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu en en hu hu hu hu en en hu hu hu hu en en hu hu hu hu en en hu hu hu hu en en hu hu hu hu en en hu hu hu hu en en en hu hu hu hu en en hu hu hu hu en en hu hu hu hu hu en
Nagy Kálmán - Magyarország Mohács után | www.mohacsi-csata.hu
Jelenleg 0 felhasználó és 0 vendég van a webhelyen.
mohacsicsata, 2013, február 9 - 22:17
mohacsicsata, 2011, december 22 - 21:31
Győzött a túlerő és jelkép lett Mohács,
Hősök temetője, a példa és a gyász.
Ugyanakkor kezdet, amelynek a tétje,
Nem csupán az volt: Háború vagy béke?!
Hanem, hogy szolgaként pusztul-e a nemzet,
Vagy szabadságért emel újra fegyvert?
Mivel a magyarnak szabadság a léte,
A szolgaság helyett fegyvert vett kezébe!
Holt hőseink helyett, új hősök születtek,
Kik e drága földért a halálba mentek.
Említhetném Drégelyt, Szondy-nak példáját,
Vagy Zrínyi Miklósnak hős kirohanását.
Névtelen ezreket, kik a hazát védték,
Egymást lelkesítve, éltüket nem félték.
Nyugat bástyájaként, 150 éven át,
Felmorzsolta a hős nép iszlám vad hadát!
Itt halt meg Szulejmán, a hódító szultán,
Sziget vára alatt, falát ostromolván.
S mikor Európa összefogott végre,
Odalett az oszmán dicsősége.
A mohácsi mező hősök szemfedője,
Lett a töröknek is gyászos szemfedője.
Ezrek pusztultak itt a Duna mocsarába,
Miként Lajos egykor, Csele patakjába.
Porba hullt a félhold, nálunk letűnt vége!
Felkerült a kereszt a templom tetejére.
A török helyett a Habsburgok jöttek,
Tovább folyt a vérünk, de ők sem győzthettek.
Aztán két háború tizedelte népünk,
Majd szovjet megszállást is túl kellett élnünk.
Ám a sok kín után - most eljött a béke,
S ránk mosolygott végre a szabadság fénye!
Ebben a fénykörben benne van Mohács.
És nem puszta gyászként! - mint megújulás.
Ahol emlékezik, tiszteleg az ember,
A hősök sírjánál virágot helyez el.
Hol csendes imával idézi a múltat,
Hogy erőt merítve elkezdje az újat.
Összefogva együtt, így szítva lángot,
Mellyel építhetünk egy jobb, szebb világot!
‹ Nagy Kálmán - Gondolatok a mohácsi csatamezőn fel Nagy Kálmán - Mohács, 1526. augusztus 29. ›