hu hu hu hu hu hu hu en hu pl pl pl pl pl hu hu hu hu hu hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu su de en en hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu en hu hu hu hu en hu hu hu hu en hu hu hu hu en hu hu hu hu en hu hu hu hu en hu hu hu hu en hu hu hu hu en hu hu hu hu hu en
Nagy Kálmán - Búcsú Józsi bácsitól | www.mohacsi-csata.hu
Jelenleg 0 felhasználó és 0 vendég van a webhelyen.
mohacsicsata, 2022, április 25 - 12:41
Tán négy hónapja jártam nála,
ott fogadott a kis szobába.
Hírnökei a mohácsi "nagy csatának".
Örült hogy jöttem, látszott rajta,
Foglalj helyet! - szólt mosolyogva.
Így volt mindig ha nála jártam
És beszélgettünk a kis szobában.
A mohácsi csata volt a téma,
de sohasem volt egy a séma.
Mert midig tudott mondani újat,
Fejből idézete! - ismerte a múltat.
Nem csak álmodta, tett is érte
Erről szólt egész földi léte.
Szittya magyarként földet járta
Esős tavaszban, forró nyárba.
Közben olvasott s megjegyezte
Így tett szert mind nagyobb ismeretre.
Emlékét őrzi sok-sok térkép
Amit lerajzolt, mind-mind érték.
Gepida falu, István pénze,
Sok ágyúgolyó és török érme.
Falunyom s a majsi dombok,
hol a vértanúknak vére omlott.
Ezt tette ifjan lelkesülve,
hogy mit talál azt mind begyűjtse.
S a leletekkel megrakodva
a szülőhelyét is gazdagítsa.
Ám telt az idő és szálltak évek
A tudásából, sokan éltek.
Pénzt nem kért érte ingyen adta,
A hírnév őt hidegen hagyta.
Ő Példa volt, egy IGAZ EMBER
És most elment az égi tájra
Nem fogad már a kisszobába.
‹ 2009 - Pete László Miklós - Mohács felé fel Nagy Kálmán - Gondolatok a mohácsi csatamezőn ›