hu en en en es hu en en hu en en hu hu hu en hu hu hu hu hu en hu hu hu hu en hu hu hu hu en hu en hu hu en hu hu hu hu en hu hu hu hu en war en hu en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en hu en hu en en en en en en en en en en en en en en en en es hu en en en en en en fi en
Visegrad Literature :: Dsida Jenő: Verse of Darkness (A sötétség verse in English)
This website is using cookies
We use cookies to ensure that we give you the best experience on our website. If you continue without changing your settings, we'll assume that you are happy to receive all cookies on this website.
Vastagon fog a tinta, zordul.
már hatkor a kertekre csordul:
s te arra gondolsz: mennyi éved
van hátra még? Jaj meg-megáll
a láb, mert fél, hogy sírba téved.
...Mondd, kissé mártottál-e már
hófehér cukrot barna lébe,
S figyelted-e: a sűrü lé
mily biztosan, mily sunyi-resten
Így szivódik az éjszaka
beléd is, fölfelé eredve,
az éjszaka, a sír szaga
minden rostodba és eredbe,
mígnem egy lucskos, barna esten
az olvadásig itat át,
hogy édesítsd valamely isten
Source of the quotation
Verse of Darkness (English)
Oh, season of all-night vigils!
Ink runs thick and harsh, as dusky grime.
The rust-soiled evening drizzles,
spills over gardens by supper time:
Rancid old trees oozing decay,
how many years remain, you wonder.
Your two feet start and stop, afraid
to an early grave they’ll meander.
…Tell me, have you ever immersed
snowy sugar in brown fluid, slow,
into the bitter, dank darkness
of a swirling cup of espresso?
And did you watch the thick fluid
as it slyly-lazily passes
seeping, slithering on up through
This is how the nighttime’s ascent
diffuses, also, up into you,
the day’s end, a grave’s dreary scent
coursing through every vein and sinew,
until at last, on a soggy eve
it melts your core down to the brink,
to be the bitter sweetener of
some god’s dim, absinthian drink
Source of the quotation
© Typotex – Russicon – Hesz