hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu ca hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu uk hu hu hu hu hu en hu hu en hu en hu hu hu hu hu
posztdok napló 20. – túra-Paszti – KISPASZTI WEB
Menü + × expanded collapsed
Szerzőeditorjúlius 3, 2011július 3, 2011Kategória:Vegyészkedés...
Péntek délelőtt sikeres csatát nyertem az álommanóval szemben, s így 11 körül elindultam letesztelni, mennyire érint az életbe lépett tel-avivi autóbusz racionalizáció.  Szerencsére a 63-as vonala nagyjából nem változott, legalábbis az általam érintett vonalszakaszon. Igaz most nem szólt a zene, de helyette volt hangos utastájékoztatás. A nyomtatott kiadványok alapján meg mertem volna esküdni, hogy a busz a HaShalom állomás előtt fog megállni, de nem még mindig az Azriel Center oldalán tett le.
Biztonsági ellenőrzés, s már bent is vagyok a plázában. Nézelődnék, de inkább irány az állomás. Jegyautomata, valaki egy ber-shevai jegyet próbál meg rámsózni. Slicha, én Ashkelonba megyek. Orna és Yosi hívott meg az ünnepre. Shavuotkor már jártam náluk.
Szeretem a HaShalom állomást, az ember csak néz  ki a fejéből. Ma sok katona is utazik, eltávozást kaptak a hétvégére. Ortodoxok, sokgyerekes családok, nyugdíjasok, munkából hazaigyekvők töltik meg a peronokat. Tízpercenként húznak el a vonatok a háromvágányos állomáson. Az 1-es és a 2-es a leginkább használt, a hármasra csak ritkán fut be egy-egy szerelvény. Gumiorrú önjáróból viszonylag keveset látni, főleg emeletes dízelmozdony vontatta vagy tolt rakevetek jönnek.
A peronon egy lány péntek esti gyertyákat osztogat az áldás szövegével. Beérkezik a vonatom, 12:18. Irány Dél-Izrael. Odabent a fagyasztott termékeket simán lehetne szállítani, a pingvinek és a jegesmedvék is otthon éreznék magukat. Kéne egy bunda, kesztyű, jégeralsó,…
Egy idő után elfagynak az ember szenzorai, mire 52 perc után leszállok, már nem érzem a fagyási sérüléseimet. Yosi vár az épület előtt.
Mintha haza érkeznék, jó érzés, ha az embert szeretettel fogadják. Hazai ízeket idéző finom ebéd, pihenés, délután kakaó a csodaszép kertben.
Életemben először megkóstolom a Maracuját. Hmm, ez ízlik. Itt termett a kertben.
A péntek esti vacsorán itt van Simi bácsi is Tel-Aviviból. Érdeklődéssel hallgatom a történetei, egyéni a humoros stílusa.
Töltött paprika, meggyleves, mákos rétes… többet nem is kell írnom.
Szombaton közös reggeli. Délelőtt előkerül kedvenc héber nyelvkönyvem. Ebéd, alvás. Szeretem a Sabeszokat.
Kora este indulunk Tel-Avivba. Ornáéknak dolguk van a városban, s így hazavisznek. Ajándékba kapok egy üveg kovászos uborkát /szolgálati közlemény: most megszakítom a blogírást és bekapok egy uborkát/.
Holnap kirándulás. Hagyomány, hogy a szemeszter végén kirándulást szervez a kutatócsoport. Ezúttal egy másik csoporttal együtt megyünk Jeruzsálem mellé a Sataf-hegyhez túrázni.
8:15-kor van a találkozó. 7:30-kor én nyitom az irodát. Sehol senki, 8 óra, 8:15… Na jó, itt hagytak. Végül 8:45-kor kiderül, majd nemsokára indulunk. Találkozó 9:30-kor, 10 előtt már úton vagyunk.
A helyszínen ismét egy röpke félórás várakozás, majd elindulunk. A kilátóhelyről, mely a Hadasa korházra és az En Keremi aranykupolás templomra néz, ereszkedünk le a teraszos műveléséről híres domboldalon. Kövek, nem az én léptékemre szabott lépcsők, tűző nap. Küzdök, de lelkes vagyok, hajt a csapatszellem. Igaz a mi csoportunknak csak a fele van itt. Csütörtökön még mindenki azt mondta, hogy jön. Valamit sejtettek.
Csak most ne essek hasra,… nem itt nem tudok lemenni,… hol, az út??? Na ezt már nem… – gondolom magamban, de “kol beseder” nyugtázom a mellém szegődött újdonsült ismerősömnek. Leértünk, huuu… Egyesek visszaindulnak a kocsikért, én inkább lent várom meg őket néhány társammal. A bátrak közül is visszafordulnak párán a végén.
Verejtékes homlokkal indulunk Jeruzsálembe. A Jaffo utca lenyűgöz. A régen mindig buszokkal zsúfolt, majd később a villamosépítés miatt járhatatlan közeg megszépült. Egy hatalmas térré vált, két oldalán pici üzletekkel. Egy új főutca született. Csak 100 házszámnyit kell legyalogolni, inkább csak bicegek az izomláztól. Jó lenne felülni az ezüst villamosokra, de egyelőre csak a próbafutásokat végzik velük.
Közös ebéd egy hangulatos étteremben. Új kollégák, akiket ma sikerült megismerni. Öt után búcsút veszünk Jeruzsálemtől. A főnökömmel beszélgetek a parkolóba menet, aztán átváltunk szakmai kérdésekre.
A Bar-Ilan Egyetemnél köszönünk el tőle, az egyik kolléga kezembe nyom egy adag megmaradt sütit. Átkelek a gyaloghídon, irány haza, Ramat Ganba.
Az úton fekete macska… Nem mész át előttem!… S nem is ment!
/Ha már Izraelben is lehet KATAN-t kapni,…/
Facebookon való megosztáshoz kattintás ide.(Új ablakban nyílik meg)
Kattints ide a Twitter-en való megosztáshoz(Új ablakban nyílik meg)
Megosztom a LinkedInen(Új ablakban nyílik meg)
Ajánlás egy barátnak email-ben(Új ablakban nyílik meg)
Kattints ide a nyomtatáshoz(Új ablakban nyílik meg)
Szerzőeditorjúlius 3, 2011július 3, 2011Kategória:Vegyészkedés...
Előző bejegyzés Előző bejegyzés:
posztdok napló 19. – töltött tojás, JDC LAUDER CAMP-es póló, no meg egy e-mail
Következő bejegyzés Következő bejegyzés:
posztdok napló 21. – tojásos lecsó “szarvasi” módra, avagy látogatóban Ági néninél és Smuel bácsinál
“posztdok napló 20. – túra-Paszti” bejegyzéshez 2 hozzászólás
július 3, 2011 - 9:11 du.
És igen, végre lehet kommentálni, juhúúú! Szóval kedves TúraPaszti, ugye tudod, hogy most már nem lesz kifogás, ha kirándulást szervezek? 🙂
július 4, 2011 - 8:15 du.
Nem, nem irány a Mátra 🙂
Vélemény, hozzászólás? Kilépés a válaszból
Adatok megadása vagy bejelentkezés valamelyik ikonnal:
E-mail cím (kötelező) (Nem lesz látható)
Hozzászólhat a WordPress.com felhasználói fiók használatával. ( Kilépés /  Módosítás )
Hozzászólhat a Twitter felhasználói fiók használatával. ( Kilépés /  Módosítás )
Hozzászólhat a Facebook felhasználói fiók használatával. ( Kilépés /  Módosítás )
Kérek e-mail értesítést az új hozzászólásokról.
Kérek e-mail értesítést az új bejegyzésekről.
Rádió Bézs: 55 perc a Csodák Palotájából
STRATÉGIA #2 – zsiráfok és elefántok az “ötlet” szolgálatában
Közösségi matricázás a Judafesten
Újra itt a Diák Innovátorok Klubja
Ezt írtam… Hónap kiválasztása 2018 november  (1) 2016 szeptember  (1) 2016 március  (1) 2016 január  (1) 2015 december  (1) 2015 november  (1) 2015 október  (2) 2015 augusztus  (2) 2015 július  (4) 2015 május  (2) 2015 március  (2) 2015 február  (1) 2014 december  (1) 2014 október  (2) 2014 szeptember  (2) 2014 július  (3) 2014 június  (1) 2014 május  (2) 2014 április  (4) 2014 március  (2) 2014 február  (2) 2013 december  (1) 2013 november  (4) 2013 október  (5) 2013 szeptember  (3) 2013 augusztus  (10) 2013 július  (4) 2013 június  (3) 2013 május  (4) 2013 április  (9) 2013 március  (8) 2013 február  (5) 2013 január  (9) 2012 december  (9) 2012 november  (46) 2012 október  (11) 2012 szeptember  (9) 2012 augusztus  (6) 2012 július  (3) 2012 június  (8) 2012 május  (9) 2012 április  (11) 2012 március  (9) 2012 február  (12) 2012 január  (12) 2011 december  (9) 2011 november  (9) 2011 október  (14) 2011 szeptember  (18) 2011 augusztus  (19) 2011 július  (20) 2011 június  (19) 2011 május  (8) 2011 április  (3) 2011 március  (3) 2011 január  (1) 2010 november  (1) 2010 szeptember  (1) 2009 augusztus  (1) 2009 június  (1) 2008 december  (1) 2008 július  (2) 2008 június  (1) 2008 május  (2) 2008 április  (1) 2008 március  (3) 2008 február  (3) 2008 január  (8) 2007 december  (5) 2007 november  (7) 2007 október  (19) 2007 szeptember  (32) 2007 augusztus  (106) 2007 július  (116) 2007 június  (95) 2007 május  (45) 2007 április  (65) 2007 március  (25) 2007 február  (59) 2007 január  (47) 2006 december  (1) 2006 november  (4) 2006 október  (4) 2006 szeptember  (2) 2006 augusztus  (9)
Ki járt a weblapomon?
KISPASZTI WEB, Működteti a WordPress.com.
Already have a WordPress.com account? Log in now.