fi fi fi hbs_lat fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fy fi fi fi hbs_lat fi fi fi fi fi fi fi fi pt fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi th fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi pt fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fr fi fi en en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi eo en fi fi fi fi fi hbs_lat fi hbs_lat fi fi fi pt fi fi fi fi fi fi en fi fi
Varmasti tällä hetkellä puhutuin puheenaihe ainakin lapsiperheissä.. Mua kyllä kirjaimellisesti vituttaa että minkä takia lapsiperheitä ajetaan alas! Se on todella sääli! :( Ja taas työttömät saa rahaa enemmän kotona ollessaan, tietenkin ei kaikki makaa perse homeessa kotona mutta varmasti suuriosa kyllä! Eihän niillä ole enää mitään mielenkiintoa palata sinne töihin kun rahaa tulee ja elämä rullaa!! Tää on niiiiiiiiiiin väärin!! Miettikääpä nyt itsekkin niitä perheitä jossa toinen vanhempi on töissä ja toinen kotona jotta perheen alle 3-vuotias voi olla vielä kotona ennen tarhaan menoa! Se toinen vanhempi minimissään saa kuukaudessa rahaa n. 320e verojen jälkeen ja toinen joutuu tehdä pitkää päivää että saa kaikki laskut yms. maksettua!! Ja sitten vielä paapatetaan siitä että olisi lapselle paras mahdollinen valinta olla kotona tutussa kasvuympäristössä!?! Mä en nyt oikein usko että tää mun teksti on kovin järkevää, mua meinaan oikeesti ärsyttää niiiiin paljon!
Tähän loppuun voisin sanoa että sehän tulee kunnalle paljon kalliimmaksi maksaa niitä lastenpäivähoidosta aiheutuvia  maksuja kun kotona olevasta lapsesta? Oonko väärässä? Selventäkää?
Mikä täällä on enään järkevää? Mun mielipide on se että mä haluaisin että mun kaksi poikaa saisi olla kotona kunnes nuorin on 3-vuotta, toki vanhin voi mahdollisesti mennä kerhoon... Ja kyse ei todellakaan ole siitä että mä en haluaisi mennä töihin, haluan kyllä! Mutta mä todellakin haluan myös olla ja nauttia mun lapsista kun siihen kerta on mahdollisuus että voi olla sen kolme vuotta kotona!
No katotaan nyt... Mä juon kupin kahvia ja lasken sataan! MORO
Lähettänyt Unknown klo 4.46 1 kommentti:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Omiakin vaatteita olis vaikka millä mitalla mutta jospa nyt ensin myisi lastenvaatteet!
Poikien isotäti oli myös vierailemassa tänään meillä.. :) Hän sai "työkseen" kylvettää meidän pienen merimakkara-Eeliksen. Isotäti osallistuu meidän kanssa lauantain vauvauintiin koska mieheni ei ole kykenevä siihen.. Oli muuten koko kylppäri aika märkä kun Eelis päätti näyttää mitenkä pienet pojat kylpee! <3 Ihana rakas! Tobiaskin kovasti esitteli "sukeltamistaitojaan"! Äitin pienet kylpypojat! <3
Mulla tulee mieleen tosta isotäti nimikkeestä joku iso, vanha ja lihava.. Hah!! :D mutta ei ole poikien isotäti nähnytkään mitään aikaisemmista.. Meiän varamummu! <3 Mun mielestä on todella hienoa että mieheni puolen sukulaiset ovat tiiviisti yhteydessä.. Samaa en voi sanoa omasta!:((
Mulla oli myös tänään taas vaihteeksi lääkäriaika noihin mun korviin! Taas huuhdeltiin, "imuroitiin" ( tuntu muuten erittäin kauhealle), ja tungettiin korvat täyteen jotain mönjää!! Eli lähes puolkuuro tällä hetkellä :P Hyvä syy saada nukkua ensyö :P:P
Kuistin remontti etenee pikkuhiljaa! hiljaa hyvä tulee, vai miten se nyt meni? :D
Väsyttäiskin jo kovasti mutta pakko valvoa.. mun pitää viellä tänään varata meille likoolle matka Tallinnaan jossakin vaiheessa.. Ja tähän loppuun voisin viellä kertoa että täällä tehdään myös taas vaihteeksi hilloa, kyllä! HILLOA HILLOA!! :D
Eilisestä voisin sen verta kertoa että, olimme anoppini kanssa tuon omenapuun kimpussa! :D Se on niin korkea jotta yläoksilla on vielä vaikka kuinka paljon omenia.. Minä olin se "apina" ja kiipeilin ja heiluttelin puuta.. :D Pirunmoinen homma!! hah! :D Mun oli tarkotus viedä eilen omenoista mehu mutta ne vei voiton ja vei minusta!
Eipä sen kummempaa täällä mörkömetsässä tälläkään kertaa!
Lähettänyt Unknown klo 12.02 4 kommenttia:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Hmmm... ensikisi voisin sanoa että kissa lähti takaisin pohjoseen! :P Oli ihan hauskaa olla "kissanomistaja" 2 viikon ajan! :D Mä haluaisin ottaa kissan mutta ei nyt tähän elämäntilanteeseen! Nää päivät on mennyt tosi nopsaan! Vastahan oli lauantai ja nyt jo tiistai? Näihin päiviin on mahtunut kaikenlaista; ulkoilua, hillon tekoa, omenoiden poimimista, oleilua yms.. Mä laitan loppuun vaikka vähän kuvia!
Tänään oon penkonut tota meiän vinttiä kun lupasin mun miehen tädille etsiväni hänelle matonkuteita.. No niitä löytykin yllättävä PALJON! ;D ihania sävyjä!! Toi meiän vintti on oikein aarrekamari!! Mä sain valita mieleisiä sävyjä ja saan niistä sitten joskus maton! Can´´t wait! :)) Mä oon jotenkin niin rakastunut kaikkeen retroon! Vanhako, kyllä!! :D
No jos nyt tähän väliin kuvia eikä vaan tätä mun tyhmää sepustusta!
"Siis enks mä oikeesti saa syödä näitä?"
THE kasvimaa! ;D hah!! :D:DD::D
Näyttää vähäiseltä noi omenat tässä kuvassa!
Tässä vähän kuvaa mun valitsemista kuteista! Ihania ihania!
Ja vähän lisää omenaa! :D
P.s ei mul muuta! :))
Lähettänyt Unknown klo 12.46 Ei kommentteja:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
lauantai 24. elokuuta 2013
Mistähän sitä aloittais tänään kirjoittamisen? Eilen en kerennyt joten voisin eilisestä jotakin kirjoittaa..
Olen lähdössä ystävieni kanssa 7.9 päivärieteilyllä Tallinnassa, ihanaa! Vaikea aina sovittaa monen äiti-ihmisen kanssa menot yhteen jotta kaikki päästäisiin :) No nyt se sitten vihdoin tapahtuu! Minäkö mattimyöhänen? No joo, kyllä! Vein eilen uuden passihakemuksen, vihdoin! :D Nyt saa sitten jännittää että kerkeääköhän se tulemaan vai pitääkö vielä hakea pikapassi :D No sen näkee sitten :))
Facebookissakin oli tykkää kampanja.. mitä enemmän tykkääjiä sitä halvemmalla sai Alavuden K-supermarketista halvempia karkkeja.. Mieheltä tuli pyyntö että käy hakemassa samalla! Kaupassa oli niin järkyttävät jonot että karkit sai jäädä :D
Alavudelta lähtiessäni meiän auto piti jumalattoman kovaa kilinää! Tobias kun käy aina silloin tällöin pudottamassa muutamat kivet sinne renkaisiin.. No kolina ei ole vieläkään lähtenyt joten maanantaina saa viedä touranin autotohtorille!
Tänään olemme aamusta jo käyneet huimilla Lapuan Lakaluoman markkinoilla! :D En tiedä voiko niitä edes markkinoiksi kutsua :D:D No mutta tulipahan nähtyä..  Loppu ilta meneekin ikkunoita maalatessa sekä nurmikon leikkuussa!
Tässä vähän viikonlopun kuvasatoa!
Ai miten niin on lumupalloheisi vähän rähjääntynyt?
Pienenmiehen onni on kun naapurissa on traktori
Joskus saa tuo ulkokartanon siipi saa kyytiä, mutta ei nyt ainakaan tänävuonna. Sekä samaisessa kuvassa niitohommia odottavat horsmat!
Onhan meilläkin oma traktori!
Markkinasatoa: Kesäkurpitsaa, porkkanaa, chiliä ja naurisleipää
Ja mitä tähän loppuun tulee niin nautin kahvista ja Virtalan kookosjätskistä joka on muuten aika maiskis!
Lähettänyt Unknown klo 3.43 Ei kommentteja:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
torstai 22. elokuuta 2013
Tänään oli vauvauinnin infotilaisuus! Eeliksellä alkaa 31.8 vauvauinti :) Mitähän mahtaa meidän vesipeto tuumata? :) onko kenelläkään kokemusta?
Tänäänkään ei ole mitään ihmeimpiä sattunut! Ikkunoiden maalaamista edelleen, mulla olisi kyllä tuolla operaatio syöttötuolin maalaus mutta se on nyt hieman tauolla :p Laiskaäiti! Kovasti inspais lähteä puolukkaan mutta noiden poikien kanssa on hieman hankala lähteä ja yksin ei viitti JOS vaikka karhu veis :D nynny mikä nynny, i know! :)
Vielä voisin hehkuttaa tätä meidän pottailijaa!JEEEE!! Nyt se tosiaan tekee sinne tarpeensa :)) Meillä on siis ollut "ongelmana" se että Tobias ei ole halunnut istua siihen ollenkaan, välillä kylläkin vaippa päällä saattanut istua.. Ainoa mihin tykkäs innokkaana kuseksia oli lattiakaivo :D
Tähän loppuun voisin vielä todeta kuinka hienolta näyttää syksyinen maisema täällä "mörkömetsässä". Pelloilla olevat heinäpaalit on aikas makeita!! Harmi että iphonella ei saanut otettua kunnon kuvaa näin pimeällä!
Näihin tunnelmiin, nyt vahtaamaan Gleetä!
Lähettänyt Unknown klo 13.10 Ei kommentteja:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Mun äidin entinen mies(Seppo, nimi muutettu) rupesi seurustelemaan heidän eronsa jälkeen yhden naisen kanssa (olkoon tämä kyseinen nainen tässä tekstissä vaikka Helena). Pidimme kuitenkin tämän Sepon kanssa yhteyttä aina silloin tällöin, koska oli ollut meidän elämässä yli kymmenisen vuotta.
Menimme kerran mieheni, Sepon pojan sekä Tobiasksen kanssa käymässä Sepon luona jolloin näimme kyseisen Helenan. Hän oli juonut valmiiksi jo pienet pohjat että pystyi meidät tapaamaan.. Tunnelma tällöin oli hieman kiusallinen, ymmärtäähän sen..! Meni pidemmän aikaa kun emme pitäneet yhteyttä, päätin soittaa ja kyllä kuulumisia. Seppo jo heti aluksi sanoi että tämä Helena ei oikein pidä siitä että olemme yhteyksissä, soittelimme kuitenkin aina silloin tällöin.
Tähän väliin on tämä kyseinen Helena nimittänyt äitiäni niin julkisesti kuin yksityisesti...
Eeliksen syntymän jälkeen ollessamme Helsingissä, soitimme jälleen. Tapasimme koko perhe Sepon talonsa parkkipaikalla pikaisesti. Hän odotti tätä Helenaa saapuvaksi. Helena saapui ja ilmapiiri oli erittäin kireä... No jatkoimme matkaa kun miehelläni oli kiire junalle.
Nyt jos palataan tähänä viikkoon ja mitä se on tuonut tullessansa tämän asian tiimoilta!:
Äitini oli toivottamassa hyvää syntymäpäivää tälle Sepolle nykyisensä sekä ystävänsä kanssa. Oli tämä Helena vastannut Sepon puhelimeen (Sepon tietämättä) ja ruvennut jälleen kerran laukomaan kaikki maailman kauheimmat sanat naista kohtaan!? Sanonut mm. "kaikkien mielestä olisi parempi kun olisit kuollut" ja kaikkea muuta kauheaa! Äitini oli todella rikki kaikista asioista mitä tämä nainen lateli hänelle. Olisin kyllä ollut minäkin!
Soitin sitten tälle Sepolle ja kysyin että mitä ihmettä tässä nyt on oikein tapahtunut, hän oli tietämätön?? Taustalta kuului Helenan ääni: " sano sille pikkuhuoralle että lopettaa sen soittelemisen" " Ei ole näköjään omena kauas puusta pudonnut" Siinä vaiheessa alko armoton vitutus ja sanoin Sepolle " nyt se sun ämmäs suututti väärän muijan"!
Olin erittäin vittuuntunut ja hämmästynyt siitä puheesta mitä tämä Helena sinne laukoi.
Olisin ollut valmis asialliseen keskusteluun tämän Helenan kanssa mutta hän kieltäytyi ja jatkoi huorittelua... Hullu ämmä!
Laitoin lopuksi viestiä Sepolle näin:
"Todella törkeää käytöstä aikuiselta ihmiseltä. Jos Helena ei halua keskustella kanssani tapahtuneesta niin voin jatkaa tämän poliisille selvitettäväksi"
"Älä hauku mun vaimoa koskaan, älä soita ikinä"
Viestin lukiessani tiesin että Seppo ei ole sitä kirjoittanut. Tämä kyseinen Helena on myös loukannut Sepon poikaa todella pahoin syytöksin!!
Käsittelimme tämän asian aika hyvin äitini sekä Sepon pojan kanssa jo kunnes tänään Seppo soitti miehelleni koska tämä Helena oli poistanut kaikkien naisten puhelinnumerot Sepon puhelimesta:D:DD:D:D:D:D voi luoja!! :D:D:D:D:D:D:D:D:D:D
No oli Seppokin tajunnut miten pimeä se nainen on! Oli lätkässy 50e pöydälle ja sanonut " ota rahat ja lähe menemään "
Siis näin jälkikäteen mua naurattaa juttu jo tosi paljon mutta sitlti tosi törkeetä aikuiselta naiselta!! :DD Ja kysymys kuulukin nyt:
Onnistuuko parisuhde jos toinen on mustasukkainen?
Lähettänyt Unknown klo 5.33 Ei kommentteja:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
keskiviikko 21. elokuuta 2013
Meillä on alkamassa täällä ulkokuisti remppa. Meillä on tarkoituksena päästä pienellä budjetilla. No me löydettiin hyväkuntoiset ikkunat makso yhteensä huimat 80e, uusi ulko-ovi on jo kun se ostettiin viime talvena kun oli niin edullinen ja mieleinen.. olisko maksanu n.200e? No en muista :) Puutavaraa appiukko on raahannu töistään sekä villoja seinään.. Hiljaa hyvä tulee, pääasia että saatais ennen talvea tehtyä.
Nyt on käynnissä operaatio ikkunoiden karmien maalaus valkoiseksi, onneksi ilman puolesta on hyvä työkennellä :)
Pienen miehen unelma on asua täällä maalla, varsinkin jos naapurissa on TRAKTORI :D. Meillä on siis tässä pihapiirissä naapurit, semmonen vanhempi pariskunta! No tää meidän naapurin setä on nyt saanut Tobiaksesta uuden parhaankaverin.. Tänään ne lähti ajelemaan traktorilla ja kyydissä oli erittäin onnellinen autohullu :DD kulta <3
Ja vielä mun täytyy hehkuttaa mun murua sen verta että se teki tänään ensimmäiset kakat pottaan! KYLLÄ!!! :DD Tätä täytyy sen takia tuulettaa, koska Tobiakselle pottaan istuminen on ollu aina ilman vaippaa tosi vastenmielistä! Hyvä TOPSU!! :))
Tässä vähän tän hetkisiä pihamaisemia.. Ja niinkun näkyy mun kukkapenkkiin ei oo hetkeen koskettu :D
Lähettänyt Unknown klo 10.52 Ei kommentteja:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
tiistai 20. elokuuta 2013
Yks päivä muiden joukossa
Tänään alko päivä korvahuuhtelulla, jumpe ku teki gutaa! Huomenna pitäis taas aamusta mennä..
Vietiin Tobias myös puistoon aamupäivästä vähän leikkimään samanikäisten lasten kanssa.. On se vaan niin ihana kun se on niin ylisosiaalinen :D kaikki ei vaan oikein aina ymmärrä sitä pikkumurua! <3
Muuten ollaan vaan oleiltu, pojat tosin kyllä haki meille "uuden" pakastimen jotta saadaan talveksi kaikkia marjoja yms pakkaseen.. Makso huimat 70e :)
Tehtiin illalla kun pojat meni nukkumaan niin hilloa ( köyhänmiehenlakkahilloa). Tai no Tobias ei meinannut millään mennä suostumaan nukkumaan vaan piti huolen siitä että jonpikumpi meistä vei sen takaisin sänkyyn! Toisella oli vaan kova tarve huudella Go GO!! :D rakas <3
Tässä vielä keitto vaiheessa!
Valmiina! :) nyt on paljon hilloa! ( musta tullu oikee mummo täällä mörkömetsään :D )
Tässä on vielä kuvaa tästä Kissasta joka on meillä jo viikon verran oleillu hoidossa kun meiän ystävä unohti sen tänne :D no sunnuntaina se sitten jo lähteekin kotiin! Saas nähä miten meiän toinen koira suhtautuu kun ne on niin rakastuneita :D
P.s meiän uus läppäri tuli tänään, on se vaan niin hieno ja näppärä :) harmi vaan että mun mielestä tää blogin kirjoittaminen on sillä vaikeempaa ku tällä iPhonelle .. Mutta eikö harjoitus tee mestarin?
Lähettänyt Unknown klo 13.50 1 kommentti:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
maanantai 19. elokuuta 2013
Tätä on jatkanu jo jonkin aikaa.. Eeliksen syntymän jälkeen ne alko vuotamaan.. Muutaman antibioottikuurin oon jo kerenny moiseen vetämään sekä korvatippoja! Ei vaan auta ei! :(
Eilen alko vaihteeks kovempi kipu korvassa, särkylääkettä jouduin ottamaan että pystyy kivun kanssa olemaan! Tänään sitte pääsin päivystykseen ja ärhäkkä korvatulehdus, huoh...
Nyt sitte taas antibioottia vaihteeks nassuun ja jos ei tehoa niin sitte lähete korvalääkärille!
On kyllä kurja tauti! Puhelimessa puhuminen on vihoviimisin eikä toi järjenjuoksukaan mitään herkkua tee..
Oon mä jotain "ahertanutkin" tänään. Poimin meiän naapurin karviaiset ja niistä olis tarkotus tehdä hilloa! NaMs!!
Eeliksellekkin tuli myöntävä vastaus ensiviikolla alkavaan vauvauintiin! Täytynee käydä ostamassa tuolle makkaralle uikkarit :)  Tobiaksen kanssa ei tullu käytyä vauvauinnissa koska se oli tosi kallista Helsingissä.. Toista se on täällä maalla ;D
Ei sen enempää, nyt mä vaivun mun korvieni kanssa nukkumaan niin josko helppais jo pian!
Lähettänyt Unknown klo 12.32 Ei kommentteja:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
sunnuntai 18. elokuuta 2013
Olen omenaa, olen omenaa
Tämä päivä on mennyt asioita miettiessä, lähinnä edellistä postausta kirjottaessa joka on saannut tunteet pinnalle. Vaikeuksien kautta ollaan päästy takaisin pinnalle onnellisina!
Kohta saa ruvetaperkaamaan omenia. Ajatuksena olis tehdä hilloja, soseita ja kaiken maailmaan leipomuksia. Meillä on tuolla ulkokartanon takana jumalaton omenapuu ja sieltä tullu poimittua jo niitä jonkin verran. Ainoa miinus on se että siellä on jumalattoman paljon NOKKOSIA! Paukamia on jumalattoman paljon :D mutta eikö tää kaikki oo sen arvoista?? :P
Huonompia omenoita olis tarkotus viedä mun miehen tädille tuohon kivenheiton päähän. Jotka hän sitten antaa hevosille.
Lähettänyt Unknown klo 10.28 Ei kommentteja:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Mistä on pienet pojat tehty!
Ennen äitiyttä en tiennyt mitä on rakkaus.. Tietenkin rakastin mutta äidinrakkaus on jotain mikä on minua opettanut valtavasti ihmisenä!
Elettiin vuotta 2010 talvea, mulla oli jäätävät pahoinvoinnit. Ei käynyt mielessäkään että voisin olla raskaana.. Olin töistä usein poissa kun sängyn ja wc pönttöön nojaaminen vei mehut musta! Pomoni silloin jo tokaisi aina "sähän oot selkeästi raskaana". Se herättikin aina ajatusta entä jos?? Testiä en uskaltanut heti tehdä. Tuli se päivä kun ostimme testin, tein sen aamulla. Suihkussa ollessani hoin koko ajan "etten ole raskaana", raskaustestiä välillä vilkuillen. Ensimmäinen reaktio oli voi paska!! Päivä meni sulatellessa niin minulta kuin mieheltäni.. J:n oli niin vaikea olla mun seurassa silloin :D neuvolakäynti varattiin ja sainkin sitten kiireellisen lähetteen Naistenklinikalle ultraan jotta saatiin varmistus millä taskausviikolla olisin.. Uä:ssä selvisi että olen viikoilla 11+ joten siitä istumalta alkoi äitiyteni tie joka on ollut ihanaa, kamalaa ja erittäin palkitsevaa!
Rv39+2 19.7.11 syntyi esikoispoikani kiireellisen sektion tuloksena. Mitat pojalla olivat 47cm & 3000g. Syy kiireellisen sektioon oli raskausmyrkytykseni sekä käynnistyksen aiheuttama rasittunut sydän pojalla.. Poika oleili ensimmäisen päivän vastasyntyneiden teholla ja minä puolestani koitin toipua sectiosta. Niin vaan päästiin kotiin lopulta ja kaikki oli uutta ja pelottavaa.. Jos palataan tähän päivään niin meillä on erittäin temperamenttinen nuori herra Tobias täällä viihdyttämässä. Joka kovasti harjoittelee puhetta j muutenkin "isojen" poikien juttuja! Ihana poika!<3 päivääkään en vaihtaisi vaikka välillä onkin rankkaa kun tuo tuhmauhmailija ei aina kuuntele mitä hänelle puhutaan! Vauhtia ja vaarallisia tilanteita lukuunottamatta, niitä riittää!
~tässä hieman kuvamateriaalia kun herra päätti "pussata" patteria, liimausreissu siitä sitten tuli. Nyt on komeat Harry Potter arvet otsassa enään muistona~
2012 kesäkuussa annoimme pikkukakkosen luvan tulla jos on tullakseen..Yllätyimme koska kaikki tapahtui nopeasti, heinäkuussa alkoi uusi odotuksen matka!
Raskaus oli alusta saakka todella rankka, pahoinvoinnit jotka tuntui loppumattomalta, ylimääräiset osastojaksot, ylimääräiset ultrat yms.. Saimme raskaus aikana tietoon että Vauvalla olisi mahdollisesti suolistossa "kupla" jok vaatisi heti leikkauksen, oli myös mahdollista ettei vauva olisi voinut syödä ollenkaan.. Tästä johtuen juoksin joka viikko uä:ssä. Diagnoosi kumottiin kuitenkin toisen lääkärin toimesta.. Tilalle tuli liiallinen lapaivedenmäärä! Huoh.. Käyntejä tuli niin paljon että omistin 2kpl äitiyskortteja ( toinen täynnä ja toinen puolillaan). Pelkotila raskausaikana oli erittäin suuri, lapsen menettäminen kävi useasti mielessäni.. Vihdoin oli viimeinen reissu äippäpolille käynnistykseen, viikkoja oli tuolloin 39+2. Käynnistykseen halusivat koska vauva oli niin isokokoinen ja minulla oli Klexane lääkitys koko raskauden ajan. Käynnistys evättiin koska lääkäri oli vahvasti mieltä että lapsi ei paina 3kg enempää.. Aikaisemmin arvioivat 4.2kg. Osastolla olin muutaman päivän ja sitten käynnistettiin ballongilla.. Supistuksia tuli miten sattui mutt mitään ihmeempää ei tapahtunut. Lääkärin kansa keskusteltaessa sovimme sectio ajan perjantaiksi 5.4 jos ei ole sitä ennen syntynyt.. Perjantai koitti, omavointini oli jo erittäin uupunut sekä rasittunut. Vauvan sydämen sykkeet huitelivat yli 200, stressaantunut . Päädyttiin kiireelliseen sectioon. Vauva syntyi tasan laskettunapäivänä hyväkuntoisena. Heräämössä ollessani tunsin suurta onnellisuutta "pienestä" pojasta, mitat olivat 51cm & 4190g. Halusin kahvia koko sen ajan.. Hoitajan ilme vakavoitui kun puhelin soi ja katsoi minua koko ajan, säikähdin. Pian kaksi hoitajaa tulivat noutamaan minua. Se pelko mitä tunsin sillä hetkellä oli kamalaa, jälleen mieleeni välähti menetys! Näin hoitajien ilmeestä että kaikki ei ollut hyvin... Vastasyntyneiden teholle päästyäni oli huone täynnä lääkäreitä, hoitajia sekä mieheni.. Lääkäri aloitti kertomisen"teidän vauva siirretään TAYSSIIN VTO:lle koska tarvitsee leikkauksen.. Kaikki pimeni, en ymmärtänyt mitään mitä lääkäri puhui kaikki meni ohitseni.. Tuntui että koko maailma meni palasiksi. Vastahan mä sain terveen poikavauvan?!?!
Vauva siirrettiin Tayssiin ja minä jäin Seinäjoelle osastolle.. Soitimme useasti tayssiin ja kyselimme vauvan vointia, onneksemme se oli parempi olosuhteisiin nähden.. Vauvalla todettiin myös Tampereella sydänvika joka tarvitsee korjausleikkauksen tulevaisuudessa. Pääsin itse Tampereelle kovan taistelun jälkeen poikani luokse toipumaan.. Seinäjoki ei millään meinannut tehdä siirtoa että pääsisin lapseni luokse.. Vietimme 2viikkoa Tampereella ja sitten pääsimme vihdoin kotiin! Tampereella jouduimme kuitenkin kontrolleihin kerran viikossa.. Tähän päivään palatessa minulla on täällä 4,5kk vanha Eelis poika joka on maailman iloisin ja rauhallisin vauva.. Ihana kun Saamme vihdoin olla normaalia vauva-aikaa kera ihanan uhmailijan.
Äidinrakkaus on uskomatonta! Tekisin mitä vainpoikieni puolesta!
~tässä ensimmäisen kerran isoveli näkee pikkuveljensä~
P.s Äiti rakastaa teitä!
Lähettänyt Unknown klo 4.03 Ei kommentteja:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Tunnisteet: Raskaus lapset äidinrakkaus
Blogini tarkoituksena on lähinnä kertoa elämästämme täällä "mörkömetsässä", itsestäni ja perheestäni!
Joten tässä pieni esittely:
Itse edustan 90-luvun alkua. Muutin mieheni kanssa tänne mörkömetsään noin 1,5 vuotta sitten Helsingistä.. KYLLÄ!! :D Joskus sitä ihminen on niin hullu ja haluaa toteuttaa itseään.. ( myönnän että ajoittain on kyllä ikävä takaisin, etenkin Ystäviäni!! Mutta koti-ikävä lieneen normaalia... Kerron joskus tarkemmin itsestäni..
Mieheni kanssa olemme vaikuttaneet vuodesta 2008 saakka, naimisiin menimme 21122012.. Meitä ilahduttaa täällä esikoisemme  Tobias(s. 07/11) sekä kuopuksemme Eelis(s. 4/13) . Myös perheessämme vaikuttaa kaksi venäjäntoyterrieriä Alma & Mimi.
Päiväni menee nykyään hurahduksena joten on myös itselle kiva joskus ajan kanssa lukea mitä kaikkea tyhmää sitä tulikaan tehtyä :))
Tällä hetkellä makaan sohvalla puhelin kädessä naputtaen tätä tekstiä niskat jumissa kun parempi puoliskoni imuroi :D olisi ehkä parempi mennä auttamaan ja kirjoittaa myöhemmin lisää!
Lähettänyt Unknown klo 0.51 Ei kommentteja:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Yks päivä muiden joukossa
Olen omenaa, olen omenaa
Mistä on pienet pojat tehty!
Teema: Yksinkertainen. Sisällön tarjoaa Blogger.