fi en id en en sl fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi id en en id en de fi fi fi fi en fi fi fi en fi fi fi gl sl fi es fr de de en en en en de de en en en en pt de en en en en it en en de en en fi ru de ru ru ru fi de en en en en de de en en en en de en en en en en fi de en en en en de de en nl en en it de en en en en fi fr it de fr pl fi sv en en de cs fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi tr id fi fr sv fi nl fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi hbs_lat et fi en kk
Kilpapurjehdus 2007 – Suomenlahden Meripurjehtijat ry
Skip to content Skip to main menu
Lyhyenä yhteenvetona menneen kesän kilpailutoiminnasta voitaisiin sanoa, että tämä vuosi ei taida jäädä seuramme historian ikimuistettavimpien kilpailukausien joukkoon. Näin ainakin tilastojen ja tulosten valossa. Toisaalta täytyy muistaa, että pelkät luettelot eivät kerro asiasta läheskään koko totuutta, sillä kyllä purjehduskilpailuissa on kysymys muustakin kuin pelkästään voittamisesta. Jokaiseen kilpailusuoritukseen sisältyy aina elämyksiä, onnistumisia ja sankaritekoja, jotka jäävät hyvinä muistoina mieleen, vaikkei valtaisaa menestystä tulisikaan. Tällaisia muistoja on kohtuullisen vaikea välittää ulkopuolisille. Paras ne on käydä itse kokemassa.
Vaikka mennyt kesä ei kilpailutoiminnan kannalta ollutkaan niitä kaikkein vilkkaimpia, niin kyllä niitä tilastomerkintöjä kertyi kuitenkin aimo läjä. Seuraavassa tuloksia ensin Westhouse Cupista ja seuran sisäisistä kilpailuista ja loppuun luettelomaiset yhteenvedot eri venekuntien saavutuksista avoimissa kilpailuissa.
Westhouse Cup eli perinteisemmältä nimeltään EWES-ranking vedettiin totutulla rutiinilla onnistuneesti läpi tänäkin vuonna. Kaikki kaksitoista lähtöä saatiin purjehdittua, joskin yksi äärimmäisen heikkotuulinen lähtö käytännössä hylättiin, kun radan lyhennys ei sujunut aivan purjehdusohjeiden mukaisesti. Radan lyhentäminen sinänsä on kuitenkin sen verran suuri ponnistus, että kyllä jo pelkästään sen yritykselle täytyy hattua nostaa, vaikka kaikki ei nappiin menisikään. Ensi vuonna ollaan taas vähän viisaampia tässäkin asiassa.
Ranking-sarjaan osallistui tänä vuonna kaikkiaan 33 venettä isojen veneiden ja 31 pienten veneiden luokkaan, mikä tarkoittaa selvää osallistujamäärien kasvua viime vuoteen verrattuna. Ainakin pienten veneiden luokassa kasvu näyttää ensisijaisesti johtuvan vähän vanhempien venetyyppien, kuten Albin Expressin, X-79:n ja FE-83:n lisääntyneestä aktiivisuudesta yksityyppikisaamisen saralla. Uskon, että lisääntynyt kilpailutoiminta on suurin syy siihen, että Westhouse Cup houkuttelee näiden veneluokkien veneitä laajemminkin perinteisten EWES-seurojen ulkopuolelta ja vähän etäämmältäkin. Ilmeisesti tämän kokoiset ja ikäiset veneet alkavat olla siinä hintaluokassa, että niihin on varaa myös sellaisella varttuneemmalla nuorisolla, jolla energiaa ja intoa vielä riittää.
Seuramme veneistä WHC:n lopputuloksissa selvästi korkeimmalle ylsi jälleen kerran Elixir, joka muutaman vuoden ”rämpimisen” jälkeen palasi taas mitalisijoille ollen tällä kertaa toinen. Muista isojen veneiden luokassa kisanneista veneistämme Lumikki oli kahdestoista ja Tuomas Paarlahden (& co) viimeisin Merenhuiske – kesän aikana Belgiasta tuota X-99 – kahden startin panostuksella kahdeskymmenesyhdeksäs. Pienten veneiden puolella varsin ahkerasti keskiviikkokisoihin osallistunut St. Olga oli kolmastoista ja Ellida kahdeskymmenesneljäs.
SMer-rankingin meni voittajan osalta vedonlyöjien kestosuosikille, kun Elixir otti taas kerran omansa. Toiseksi nousi historiansa parhaaseen ranking-sijoitukseen yltänyt St. Olga ja kolmanneksi tuli Lumikki. Vasta loppukaudesta kisoihin osallistuneet Ellida ja Merenhuiske jakoivat sopuisasti muut tarjolla olleet sijat.
Alla olevassa taulukossa on esitetty menneen kesän SMer-rankingin tulokset. Taulukossa on kunkin keskiviikon osalta annettu ensin veneen sijoitus ja kauttaviivan jälkeen sijoituksesta saadut pisteet. Lähdöstä pois jääneet (taulukossa DNC) saavat viimeiseksi sijoittuneen pisteet lisättynä kahdella ja keskeyttäneet, varastaneet ja hylätyt hyväksytysti purjehtineista viimeiseksi sijoittuneen pisteet lisättynä yhdellä. Yhteistuloksiin on laskettu mukaan kymmenen parhaiten menneen osakilpailun pisteet. Kauden ensimmäinen keskiviikkokisa on jätetty listasta pois, sillä siihen ei osallistunut seurastamme yhtään venettä. Sinänsä sangen harvinainen tapaus. Enpä muista, että moista olisi vuosikausiin tapahtunut.
Yöpurjehduskilpailu purjehdittiin taas tänä vuonna oikein mukavissa keleissä. Kohtalaisen kevyt, mutta kuitenkin riittävä lännen ja luoteen välinen tuuli takasi sen, ettei tällä kertaa tarvinnut jäädä tyveneen lillimään. Vähän lämpimämpikin olisi tietysti voinut olla, mutta sehän ei ole mitenkään poikkeuksellista suomalaisessa kesäyössä.
Kilpailu käytiin kolmen veneen kesken, kun vakio-osallistujien Lumikin ja Ellidan lisäksi myös Vinca lähti mukaan. Markku oli onnistunut houkuttelemaan Vincaan puoliammattimaisen miehistön, kun kisaan lähti mukaan koko perhe. Jo varsin varhaisessa vaiheessa kävi ilmi, että Vinca menee menojaan ja muiden toiveet rajoittuvat lähinnä sopivien pläkien tarjoamiin ylimääräisiin tasoituksiin. Kun sellaisia ei ilmaantunut, Vinca voitti kisan selvästi, Lumikki oli toinen ja Ellida räpiköi uljaasti kolmanneksi.
Kolmioratakilpailu oli poikkeuksellisen onnistunut tapahtuma ainakin kaikkien mukana olleiden mielestä. Aurinko paistoi, länsituuli puhalteli mukavasti, merellä oli paljon mielenkiintoista katsottavaa (lukuisia muita purjehduskilpailuja) ja järjestelyt sujuivat kaikin puolin mallikkaasti. Jos huonoja puolia kisasta halutaan oikein hakemalla hakea, yhtenä pienenä miinuksena voidaan pitää sitä, että kilpailuun osallistui vain yksi vene. Vielä edellisenä päivänä veneitä oli tulossa neljä, mutta lopulta linjalla ilmaantui vain Ellida. Vaikka Ellidan voitto näin ollen olikin lähes varma, voin kyllä vakuuttaa, ettei se ihan helpolla tullut. Rata piti kuitenkin kiertää ja vielä äärimmäisen huolellisesti, ettei suoritusta vain päästäisi hylkäämään jonkun vähäisen rikkeen takia. Käsi on vieläkin krampissa tiukasta pinnan puristamisesta.
Kolmioratakilpailuun olennaisesti liittyvä Tapiolan keskustan elämysosuus suhteutettiin tänä vuonna kilpailun osanottajamäärään, joten rastimerkintöjä tuli vain kolme. Poikkeuksellisen vähän, mutta myönnetty iltaloma ei riittänyt enempään. Mainittakoon vielä, että myös tällä kertaa vuotuinen käyntimme eräässä nimeltä mainitsemattomassa ravitsemusliikkeessä pantiin asianmukaisesti merkille kanta-asiakkaiden keskuudessa.
Seuraavassa yhteenveto viime kesän avoimista kilpailuista siinä laajuudessa, kuin ne ovat tiedossani. Yhteenvetoon on pyritty keräämään kaikki ne kilpailutulokset, joissa kippari on ollut seuramme jäsen riippumatta siitä, minkä seuran lipun alla vene on purjehtinut.
Seuramme Louhi-purjehtijoilla Tuomas Rytikankaalla ja Jussi Heikkilällä oli tänä kesänä kisaamisessa tavanomaista enemmän panosta, sillä Suomessa järjestettiin taas pitkästä aikaa luokan kansainväliset arvokilpailut. Kyseessä olivat Hangossa purjehditut Louhien EM-kilpailut, jotka saivat purjehdustapahtumaksi poikkeuksellisen paljon mediahuomiota lähinnä siksi, että Hjalliskin niihin osallistui. Hyvä edes niin. Kisojen lopputuloksissa Tuomaksen Sunstreaker oli 36. (/48) ja Jussin Day Dream 41. Mainittakoon vielä erikseen, että tuossa kisassa yleensä HSK:ta edustava Day Dream purjehti SMerin lipun alla. Hjallis oli muuten kisan viidestoista, mutta senhän te kaikki varmaan jo tiesittekin.
Kauden muut Louhi-kilpailut päättyivät seuraavin tuloksin. Kilpailukausi alkoi Suunto Cupilla, jonka Day Dream voitti (1/6) ja jossa Sunstreaker tuli kolmanneksi (3/6). Sunstreaker tuli kolmanneksi myös HTPS:n vuosipäiväkilpailussa (3/11), jossa Day Dream oli puolestaan kahdeksas (8/11). Helsingin Regatassa veneiden sijoitukset säilyivät suunnilleen samoina Sunstreakerin tullessa neljänneksi (4/14) ja Day Dreamin taas kahdeksanneksi (8/14). Hangon Regatassa Sunstreaker tuli seitsemänneksi (7/13). Day Dream ei ollut mukana. Ennen EM-kilpailuja Hangossa järjestetyissä Louhien avoimissa luokkamestaruuskilpailuissa sijoittui Day Dream viidenneksitoista (15/38) ja Sunstreaker päätyi sijalle kaksikymmentäkuusi (26/38). Kauden viimeisessä kilpailussa, joka oli Musto Classic Regatta, Sunstreaker tuli neljänneksi (4/10) ja Day Dream seitsemänneksi (7/10). Louhien rankingissa sijoittui Day Dream tänä vuonna viidenneksi ja Sunstreaker kuudenneksi.
Markku Hentisen kipparoiman Vincan kauden päätavoitteena piti olla Gotland Runt, mutta osallistuminen peruuntui, kun X-99:jä ei ilmoittautunut riittävästi omaa luokkaa varten. Vincan kilpailukausi supistui muutenkin selvästi tavanomaista vähäisemmäksi, sillä vene osallistui vain kolme kisaan. WB-Sails Round the Buoys kisassa sijoitus oli neljäs (4/8) samoin kuin Hangossa pidetyissä Luokkamestaruuskilpailuissa (4/12). Kauden päättäneessä Henri Lloyd Racessa Vinca tuli toiseksi (2/8).
Elixirin kilpailukalenteri noudatteli suurin piirtein edellisten vuosien linjaa. Ensimmäisenä kilpailuna oli Volvo Suursaari Race, jossa Elixir tuli luokassaan kahdeksanneksi (IMS 2, 8/22). Gotland Runtin kenraaliharjoituksessa eli Hanko-Sandhamn kisassa sijoitus oli toinen (IMS2, 2/11) ja itse Runtissa kolmastoista (13/34). Aivan kohtuullinen sijoitus sinänsä, mutta voin kuvitella, että aikaisempien vuosien menestyksiin nähden pienoinen pettymys.
Muiden seuramme veneiden viime kesän kilpailuaktiviteeteistä on huhujen ja internetin välityksellä tietooni tullut Merenhuiskeen ja St. Olgan suoritukset. Merenhuiske osallistui Helsinki-Tallinna Raceen, kuten monena edellisenäkin vuonna (ja parilla edelliselläkin Merenhuiskeella). Tuloksena oli tällä kerralla keskeytys ja keskeytyksen syynä luotettavalta taholta kuultujen huhujen mukaan keulastaagin T-kappaleen katkeaminen. Masto pysyi kuitenkin keulapurjeen tukemana pystyssä, joten vakavammilta vaurioilta vältyttiin.
Yksi kauden ahkerimmista kisailijoista oli Kelovartijoiden St. Olga, joka Petri Sanen kipparoimana osallistui FE-83-rankingiin kuuluviin kisoihin. FE-Sprintissä sijoitus oli neljäs (4/4), Hangon Regatassa seitsemäs (7/12), Espoo GP:ssä viides (5/5) ja Syysseilauksessa kuudes (6/8). FE-83-rankingissa St. Olga sijoittui kahdeksanneksi (8/22). Todettakoon vielä myöhäisenä täydennyksenä edellisten vuosien kilpailuyhteenvetoihin, että olisihan noita St. Olgan suorituksia avoimissa kilpailuissa ollut aiempinakin vuosina, kun vaan olisi vaan osannut oikeasta paikasta katsoa. Yritän jatkossa olla tarkempi näiden selvitysten kanssa.
Kuten viime vuonnakin, päätän raporttini vahvistamalla, että valitettavasti seurallamme ei tänäkään vuonna ollut edustusta Viaporin Tuopissa. Katsomme kuitenkin toiveikkaina tulevaisuuteen.
© 2022 Suomenlahden Meripurjehtijat ry
Responsive II powered by WordPress