fi en id en en sl fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi id en en id en de fi fi fi fi fi en fi fi fi fi en fi fi en fi sl fr es fi gl fa en de ru ru ru ru ru ko de ru ru ru ru ru en de ru ru ru ru ru eu en en en en de en it de en en en en en fi de en en en en nl de en de en en en en en de en en nl en en de nl en de en en en fi de en en ru en en de de de de ru ru ru de en de en en en en fi fr en ja de en fr fi sv en en de cs eo fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi sv tr id fi fr sv fi nl fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi hbs_lat et fi en kk
Kilpapurjehdus 2008 – Suomenlahden Meripurjehtijat ry
Skip to content Skip to main menu
Taas on takana olympiakesä ja taas jäi pieni maamme hyvistä yrityksistä huolimatta ilman purjehduksen olympiamitaleja tai edes pistesijoja. Ettei sama toistuisi neljän vuoden päästä Atlantin vesillä, pitäisi kaikkien isänmaallisten purjehtijoiden nyt kantaa kortensa kekoon purjehdusurheilun hyväksi. Väkisinkin nousee mieleen kysymys, olisiko seuramme taas aika käynnistää oma olympiaprojekti? Projektin nimeksi voitaisiin laittaa vaikka Atlantti, jolloin edellisen vastaavan hankkeen kampanja-aineisto olisi pienellä vaivalla hyödynnettävissä uudelleen. Jätän asian lukijoiden harkittavaksi.
Selvitykseksi Suomenlahden Meripurjehtijoiden asetelmista ponnistaa kohti seuraavia olympialaisia lienee paikallaan tehdä yhteenveto menneen kesän kilpailuista.
Alkuun tulokset Westhouse Cupista ja seuran sisäisistä kilpailuista ja loppuun luettelomaiset yhteenvedot eri venekuntien saavutuksista avoimissa kilpailuissa.
Westhouse Cup eli keskiviikkokilpailujen sarja sujui tänäkin vuonna hyvin, vaikka osallistujamäärissä olikin hienoista pudotusta viime vuoteen verrattuna. Mitenkään erityisesti laskematta jäi sellainen tunne, että erityisesti isojen veneiden luokka oli aikaisempaa aneemisempi. En osaa sanoa mistä tämä johtuu, mutta pannaan nyt varmuuden vuoksi tämäkin kesän sateiden piikkiin.
Seuramme veneistä ylivoimaisesti ahkerimmin keskiviikkokilpailuihin osallistui St.Olga, joka osallistui kaikkiin lähtöihin. Jo tästä täytyy jakaa kehut kippari Petri Sanelle ja muille Kelovartijoille. Tuloksena ahkerasta kisaamisesta oli Cupin pienten veneiden luokan yhdeksäs sija (9/30). Seuramme toisena edustajana pienten veneiden luokassa oli Ellida, joka päätyi lopputuloksissa kuudenneksitoista (16/30).
Isojen veneiden puolella veneistämme lähimmäksi kärkeä ylsi Merenhuiske, joka pitkään taisteli jopa Cupin kolmannesta sijasta, mutta joutui kokeneista avustajista huolimatta taipumaan lopulta viidenneksi (5/20). Tuomasta lainatakseni ”Unelma elää”, joten ehkä jo ensi vuonna näemme Merenhuiskeen mitalisijoilla. Muista isojen veneiden luokan keskiviikkokisaajistamme Lumikki sijoittui yhdenneksitoista (11/20) ja Elixir kolmanneksitoista (13/20). Elixirin aikaisempiin vuosiin nähden vaatimatonta menestystä selittää osallistumisinnon hiipuminen vain kahteen osakilpailuun. Näin voi näköjään käydä parhaillekin meistä.
Westhouse Cupin yhteen osakilpailuun osallistui myös trimaraani Vesipeto, joka tulosluettelossa kirjattiin avoimeen luokkaan. Avoimeen luokkaan on koko kesän aikana kirjattu muutamia hyvinkin erilaisia veneitä ja itselleni koko luokan olemassa olon merkitys on jäänyt jotenkin hämäräksi. Jos minulta kysyttäisiin, niin ensi vuonna avoin luokka unohdettaisiin ja nämä veneet kirjattaisiin vain yksinkertaisesti isojen veneiden luokkaan. Mutta kukapa sitä nyt minulta kysyisi.
Kun Elixir osallistuminen keskiviikkokisoihin oli varsin vähäistä, avautui SMer-rankingissa tänä kesänä muillekin mahdollisuus voittoon. Tilaisuuden hyödynsi St. Olga, joka otti voiton varsin selkeällä erolla ennen toiseksi tullutta Merenhuisketta. Onnittelut Petelle miehistöineen! St. Olgan voitto perustui osaltaan ahkeraan kisaamiseen, mutta ei missään nimessä pelkästään siihen. Kyllä voittoon tarvittiin myös hyviä purjehduksia, kuten tulosluetteloa tarkastelemalla voi havaita. St.Olgan ja Merenhuiskeen jälkeen järjestys SMer-rankingissa oli Ellida, Lumikki, Elixir ja Vesipeto.
Alla olevassa taulukossa on esitetty menneen kesän SMer-rankingin tulokset. Taulukossa on kunkin keskiviikon osalta annettu ensin veneen sijoitus ja kauttaviivan jälkeen sijoituksesta saadut pisteet. Lähdöstä pois jääneet (taulukossa DNC) saavat viimeiseksi sijoittuneen pisteet lisättynä kahdella ja keskeyttäneet, varastaneet ja hylätyt hyväksytysti purjehtineista viimeiseksi sijoittuneen pisteet lisättynä yhdellä. Yhteistuloksiin on laskettu mukaan kymmenen parhaiten menneen osakilpailun pisteet.
Yöpurjehduskilpailun osallistujajoukko oli jälleen kerran melko vähäinen, mutta sitäkin tasokkaampi, sillä olihan kilpailussa mukana koko viime vuoden mitalikolmikko. Osassa veneitä miehistö oli vaihtunut, mutta tällä ei näyttänyt olevan vaikutusta lopputuloksiin.
Kilpailu käytiin yöpurjehdukselle tyypillisessä heikohkossa tuulessa, joka alkuun puhalteli idän ja kaakon välistä, mutta alkoi sitten loppua kohden kääntyä koilliseen. Kilpailun pienimmän ja säälittävimmän veneen kannalta tietysti juuri väärään aikaan, mikä näin lievästi katkerana todettakoon. Vaikka tuulta olisi saanut olla vähän enemmänkin ja suunnassakin olisi ajoittain ollut toivomisen varaa, niin onneksi se ei kuitenkaan missään vaiheessa loppunut kokonaan, ettei tarvinnut jäädä pläkässä seisoskelemaan.
Voiton vei viimevuotiseen tapaan varsin suvereenisti Vinca, jonka miehistönä oli ilmeisen onnistunut keräilyerä Vincan ja Matildan miehistöistä. Kipparina oli luonnollisesti Markku ja muuna miehistönä Make ja Tomppa (T). Kilpailussa toiseksi purjehti Lumikki ja suurin piirtein tuntia myöhemmin kunniakkaan kolmannen sijan saavutti Ellida.
Jos oli Yöpurjehduskilpailun osallistujajoukko vähäinen, niin vielä vähäisemmäksi se kutistui Kolmioratakilpailussa Lumikin ja Ellidan kisatessa kahdestaan, kun Vinca osallistui samaan aikaan järjestettävään Espoo GB:hen. Hyvänä puolena täytyy toisaalta muistaa, että osallistujia oli kuitenkin enemmän kuin viime vuonna. Purjehdussää oli mitä mainioin. Puolipilvinen keli ja ajoittain puuskittaisen luoteistuulen nopeus oli suunnilleen 4-7 m/s. Maalia lähestyttäessä tuuli alkoi kääntyä lännemmäksi eli enemmän vastaiseksi, mikä ei liene kenellekään yllätys.
Kilpailun ratkaisu tapahtui tällä kertaa Miessaaren selän jälkeisellä tiukalla slööriosuudella, jolla Lumikista katkesi ylägaija. Seurauksena muutama broutsi ja ehkä suurempana harmina vielä se, että spinnu ei ollut enää käytettävissä Lehtisaarten länsipuolen kevyemmässä tuulessa, jossa sitä olisi nimenomaan tarvittu. Kun eroa oli maalissa Lumikin tappioksi vain kolme minuuttia, niin voidaan hyvin laskea gaijan katkeamisen ratkaisseen kilpailun. Ellidalle siis voitto ja Lumikille lohdutukseksi sinänsä kunniallinen toinen sija.
Kolmioratakilpailuun olennaisesti liittyvä Tapiolan keskustan elämysosuus on muiden kiireiden vuoksi tätä kirjoitettaessa vielä suorittamatta, mutta etukäteisarviona sanoisin, että huipputuloksiin myöhäissyksyn viileydessä tuskin ylletään.
Seuraavassa yhteenveto viime kesän avoimista kilpailuista siinä laajuudessa, kuin ne tällä hetkellä ovat tiedossani. Yhteenvetoon on pyritty keräämään kaikki ne kilpailutulokset, joissa kippari on ollut seuramme jäsen riippumatta siitä, minkä seuran lipun alla vene on purjehtinut.
Louhi-purjehtijoillamme Tuomas Rytikankaalla ja Jussi Heikkilällä oli viime vuoden EM-kisaponnistusten jälkeen vuorossa taas arkisempi kilpailukausi. Kausi alkoi perinteiseen tapaan Suunto Cupilla, jossa Tuomaksen Sunstreaker oli kuudes (6/9) ja Jussin Day Dream kahdeksas (8/9). Eestin avoimissa (Estonian open) kesäkuun puolivälissä oli Sunstreaker seitsemäs (7/8). Juhannuksen jälkeen purjehditussa Helsingin Regatassa tuli Sunstreaker neljänneksi (4/9) ja Day Dream kahdeksanneksi (8/9). Hangon Regatassa oli Sunstreaker tänä vuonna viides (5/9). Elokuussa Helsingissä purjehditut SM-kilpailut olivat tämän vuoden kisoista ainoat, joissa Jussi veti ”jäsentenvälisessä” kamppailussa niukasti pidemmän korren. Day Dream oli lopputuloksissa kahdeksas (8/13) ja Sunstreaker yhdeksäs (9/13). Kauden viimeisessä ranking-kilpailussa, Musto Classic Regatassa, tuli Sunstreaker tuli kolmanneksi (3/8). Louhien rankingissa sijoittui Sunstreaker tänä vuonna viidenneksi (5/20) ja Day Dream kymmenenneksi (10/20).
Markku Hentisen kipparoiman Vincan (X-99) kilpailukausi jäi sattuneesta syystä vähän suunniteltua lyhyemmäksi ja rajoittui tällä kertaa neljään kilpailuun. Kausi alkoi hienosti Suunto Cupin voitolla (1/10), joka tuli ilmeisesti vasta todella tiukan kilpailun jälkeen, sillä tulos valkeni järjestäjillekin vasta palkintojenjaon jälkeen. Hyvin alkanut kausi koki pienen kolauksen seuraavassa kisassa, WB-Sails Round the Buoys, kun ensimmäisen startin varaslähdön seurauksena sijoitus putosi kuudenneksi (6/9). Juhannuksen jälkeen pidetyt Hangon Luokkamestaruuskilpailut menivät taas vähän paremmin ja tuloksena oli kolmas sija (3/8). Elokuun lopulla purjehditussa Espoo GB:ssä Vincan kilpailukausi sitten päättyi murheellisesti ennen aikojaan maston katkeamiseen viimeisessä startissa. Tuloksen kilpailusta kuitenkin kolmas tila (3/7). X-99-rankingissa Vinca oli tänä vuonna neljäs (4/12).
Vaikka Elixirin mielenkiinto keskiviikkokilpailuihin jäi tänä vuonna vähäiseksi, osallistui venekunta kuitenkin muihin kesäohjelmaan vakiintuneisiin kilpailuihin, joista muistona jälleen kerran todella korkeatasoinen tulossarja. Ensimmäisenä kilpailuna oli Volvo Suursaari Race, jossa Elixir tuli luokassaan toiseksi (ORC 2, 2/15). Gotland Runtia edeltäneestä Hanko-Sandhamnista tuli voitto (ORCi 2, 1/9) ja itse Runtissa sijoitus oli hienosti kolmas (3/29). On todella mukavaa, että viime vuoden hienoisen tilastotappion jälkeen Elixir palasi taas kärkikolmikkoon ja täytyy vain toivoa, että ensi vuonna tuuria olisi sen verran enemmän, että viimein tulisi se voitto Runtistakin. Elixirin kilpailukausi päättyi Helsinki-Tallinna Raceen, josta tuloksena neljäs tila (LYS 1, 4/32).
Tuomas Paarlahden & co X-99 Merenhuiske osallistui Westhouse Cupin lisäksi kolmeen avoimeen kilpailuun. Suunto Cupista tuloksena oli kymmenes sija (10/10). Volvo Suursaari Raceen Merenhuiske starttasi, mutta jätti leikin kesken ilmeisesti kovan merenkäynnin seurauksena. Helsinki-Tallinna Racessa Merenhuiske oli viides (5/5).
Kelovartijoiden St.Olga osallistui kauden aikana kahteen FE-83-rankingiin kuuluvaan yksityyppikilpailuun. Näistä ensimmäinen oli heinäkuun puolen välin paikkeilla Uudessakaupungissa järjestetty ranking-kisa, jossa St.Olga sijoittui viidenneksi (5/7). Toinen kilpailu oli kotivesillä purjehdittu Espoo GB, josta tuloksena kolmas sija (3/5).
Raportti menneen kesän kilpailuista alkaa olla kutakuinkin valmis ja kun vielä kerron, että Jaakko Lipastin trimaraani Vesipeto sijoittui Sulkaniemen Rapuseiluussa kolmanneksi (3/4), olen kirjannut ylös kaiken, mitä tiedän jäsentemme edesottamuksista menneeltä kilpailukaudelta. Nyt vaan keräämään intoa seuraavaa kautta varten ja siinä sivussa suurella jännityksellä odottamaan, millaisia yllätyksiä Kansainvälinen Purjehdusliitto keksiikään alkavan olympiadin kilpapurjehdussääntöihin.
© 2022 Suomenlahden Meripurjehtijat ry
Responsive II powered by WordPress