en fi fi fi it fi fi fi fi fi fi fi fi fi sv fi fi fi de eu fi fi de fi fi fi fi fi fi en fi fi da it en fi sv fi fi sv fi eo en fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi et fi fi fi fi fi fi pt fi et fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi it lv fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi da fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi de fi fi fi it fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi id fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi it fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi it fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi de fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi id id fi fi fi es en fi fi fi fi ja fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi en fi
Heippa, tässä kirjottelee Moona-blogin uus vahvistus. Ihan vaan Mustosella mennään, koska meillä on täällä jo yksi Aino. Sitä paitsi, musta on kiva käyttää tämmöstä sukupuolineutraalia kirjottajanimeä. Mulle suositeltiin, että ekassa jutussa voisi vähän avata, että kuka on ja miten päätynyt tähän hommaan tai mitä haluaisi kirjoittaa, joten eiköhän mennä heti asiaan.
Elikkäs oon Aino Mustonen, reilu parikymppinen yliopisto-opiskelija etelä-Suomesta. Nimestä huolimatta muunsukupuolinen. Millanen muunsukupuolinen - no, kerron sitten, jos joskus tiiän tarkemmin. Oon sairastanut yli neljä vuotta vulvodyniaa, jota usein sanon vaan dyniksi jo ihan siksi, että se on lyhyempi ja sopivampi suuhun. Teksteissäni dyni tulee sanana varmasti vilisemään paljon, joten älkää ihmetelkö. Toki jotta väärinymmärryksiltä vältyttäisiin, niin ihan tuttu ja turvallinen vulvodyniakin on käytössä. Mitä noin muuten mun tyyliin tulee, niin kirjottajana oon ihan tarkotuksella suora. Sanon ja kirjotan asioita niitä sen enempää kaunistelematta, mutta en tietenkään pyri ihmisten loukkaamiseen tai määräilemiseen. Tästä tyylistä esimerkkeinä toimii tekstit, jotka kirjotin vulvodyniaviikolla Korennon blogiin. Niiden kautta mut tänne Moonan puolelle sitten ongittiin. Löytyvät siellä Korennon blogissa otsikolla Elämää vulvodynian ja sen aiheuttaman suunnattoman vitutuksen kanssa. Ne ja mun tulevat tekstit saa ja pitää kyseenalastaa, jos sanon jotakin typerää. Mutta semmonen, mistä en tingi, on mun tapa kirjottaa puhekielisesti. Ymmärrän, että joissakin tämmönen aiheuttaa syvää raivon tunnetta – itseänihän risoo yhdyssanavirheet enemmän kun pitäis – mutta toivon, että suurimman osan mielestä mun kirjotustapa on siedettävä tai parhaimmillaan viihdyttävä.
Aiheina mua eniten kiinnostaisi käsitellä seksiä, seksuaalisuutta ja parisuhdetta. Siis seksi sitä, seksi tätä. Tää ihan siitä syystä, että haluan jakaa mun suunnatonta viisauttani siitä, miten kipuilevan sairauden kanssa voi säilyttää eheen ja hyvän seksuaali-identiteetin ja seksielämän, sekä miten neuvoa kumppania sen huomioonottamisessa. Koska siis mikäänhän ei ole parempi pohja tän pohdintaan kuin parikymppisen sinkun sielunelämä! Mutta siis vitsit sikseen, koen oikeesti nämä aiheet itelle luontevimmiksi kirjotusaiheiksi ja toivon, että joku voisi niistä saada jotain uutta ajateltavaa. Ylipäätänsä semmonen toive näiden mun juttujen takana on, että sais heräteltyä ihmisiä miettimään. Oon useammassa dynitukiryhmässä ollut enemmän tai vähemmän aktiivinen keskustelun seuraaja, ja aina mulle pistää silmään se, miten huono olo monilla on, ja miten oma seksuaali-identiteetti tuntuu murenevan dynin takia, kun yhtäkkiä ei voikkaan harrastaa sellasta seksiä kun ennen. Lähtökohtana mulla onkin, että unohdetaan penikset ja muiden pillut hetkoseksi ja lähetään keskittymään siihen, että mitä ollaan oikeesti vailla, että oma seksuaalisuus ei kuihtua kurpahtaisi tälläsen sairauden takia. Tän yhteydessä oon valmis verbaalisesti polttamaan roviolla kaikki ne dyniä tai endometrioosia sairastavien seksikumppanit, jotka heittelee kommentteja tyyliin ”sanot sit vaa jos sattuu”, ”etkö sä vois vaan laittaa sitä sun puudutusgeeliä”, ”no eikö ny ihan vähä vois”, ”mutku siit on nii pitkään, kun viimeks saanu sulta”, ”no mut en mä voi sille mitään et tulee kiima kun pukeudut tollee”.
Ekassa varsinaisessa tekstissäni onkin siis luvassa melkoinen kokko, kun lähen ruotimaan sitä, millanen vaikutus seksikumppaneilla voikin olla dyniä sairastavan elämään. Nyt kuitenkin toivotan kaikille tosi nautinnollista alkuvuotta!
Vieraskynä: Yksi ominaisuuksistani - PCOS (PCOS-viikko 2022)
Kohti aikuisen minun elämää, kohti lapsuuden haaveita
En ole nuori perusterve nainen
“Jokaisen tarina ansaitsee tulla kuulluksi” - Näistä syistä kirjoitamme blogia
Unettomuuden syy ja hyvästini bloggaajana
Pääsin eroon turvotuksesta - ruokavalion muutos
Vieraskynä: Endometrioosin monet vaiheet - kokemustarina avanteesta (Endometrioosiviikko 2022)
Mitä on elämä leikkauksen jälkeen?
Vieraskynä: Neuropaattinen vulvodynia – tarinani kivusta ja hoidosta (Vulvodyniaviikko 2021)
Vieraskynä: ”Hyi, sulla kasvaa viikset” (PCOS-viikko 2021)
Siinä on vuori, nyt kiivetään
Pari sanaa jatkuvan kivun lääkehoidosta
Positiivinen raskaustesti 3 päivää ennen leikkausta
"Ei tartte auttaa" otsassa pienestä asti
Gynekologinen tutkimus – mitä ja miksi?
Milloin on vertaistuen aika?
Kuinka sain PCOS diagnoosin?
Enemmän haittaa kuin hyötyä, mutten irti päästä
Jokainen tsäänssi on mahdollisuus
Minä valmistun kandiksi, kaikesta huolimatta
Mä en ole laiska
Sisäinen ja ulkoisesti epämääräinen sairaus
Matka sinne ja takaisin
Olen juuri oikeassa paikassa juuri nyt
Vieraskynä: Minun PCOS-tarinani (PCOS-viikko 2020)
Se riittäköön minulle nyt
Puhelu, joka muutti kaiken
Miksi mä pelkään lääkäreitä
"Taatana mä pärjään kyllä"
Kipuunkin pitäisi kiinnittää huomiota
Kun suurimmasta haaveesta tuleekin suurin pelko
Puhu minulle kuin ihmiselle
Vieraskynä: En natt på akuten
Vieraskynä: endometrioosia sairastavan äiti
Menkää ja pankaa ...seksielämänne arvot tärkeysjärjestykseen!
Alokas Mäkelä, ei astu palvelukseen
Enemmän kuin olisin halunnut antaa
Mikä on vapaa-ajan hinta?
Sivuoireiden ja opiskelun sekamelska
Jos nyt ensin tämä kandi
Sinä olet minun ihmeeni
Vulvodyniaviikon vieraskynä: Emilian tarina
Seksin ei kuulu sattua
Turvotusvatsojen vertailua ja tärkeää vaikuttamista
Sairauden ja ystävyyden yhteenlasku
Kun arki on taistelua
Se antaa enemmän kuin ottaa
Äidiksi PCOS:sta huolimatta: Sarin tarina
Miten varautuu potilas, joka pelkää tai jännittää?
Olen pahoillani, tänään en jaksa
On olemassa hyvääkin hoitoa
"Unohdatko sä mun pimpin?!" ja muita kommelluksia
Miksi kivun lääkitseminen on tärkeää?
Moona-blogin uusien kirjoittajien haku on auki!
Pelko kivusta vai kivuttomuudesta?
Ei endometrioosin ja kivun voittajaksi, vaan onnelliseksi
Kaikki, mitä olet halunnut tietää lapsettomuushoidoista
Olenko minä pelkkä endometrioosi?
Vieraskynä: Onneksi uskaltauduin nuorten vertaistukileirille
Vieraskynä: Endometrioosi ystävän näkökulmasta
Vieraskynä: ”Voi v***u, mitä mä nyt teen?” – elämää endometrioosia sairastavan kanssa
Endometrioosiviikon 2019 teemana on yhteenkuuluvuus
Voiko kivun kanssa ystävystyä?
Kipuun tottuminen voi olla tuhoisaa
Psyykkinen tuki osana kroonisen sairauden hoitoa
Lapsettomuuden kipuilut vaihtuivat synnytyspelkoon
Sipsikaljavegaani ilman sipsiä tai kaljaa
Ensimmäinen ja tuskaisin kesäviikko
Endometrioosini oireilee myös raskausaikana
Elämää utuisten lasien takaa
Kellä kulta, sillä onni
Keinot, joilla yhdyntäkipujani on yritetty hoitaa
Opinnot etenee kivuista huolimatta
Vieraskynä: Äiti, tytär, endometrioosi
Vieraskynä: Tämä on minun sairaus, hanki oma
Vieraskynä: Seksittömyys rasittaa suhdettamme
Raskaus parantaa endon ja muita legendoja
Vuodessa yli 1400 euroa sairastamiseen
Uusi vuosi mutta vanha ystävämme – endometrioosi
Vinkkejä, miten saada endometrioosidiagnoosi
Niin kauan kaivattu, pelottava raskaus
Kun väsymys ei väisty
En ole lapsivihaaja, en vain halua lapsia
Parisuhteen ja endometrioosin yhtälö
Ne pienet suuret asiat
Kipu tekee säröjä sisimpään
Leikkaus takana – elämä edessä?
Tärkein on läheisten tuki
19-vuotias vai sittenkin 70?
Miten suhtautua uteluihin lapsista?
Odottavan aika on ikuisuus
Yhdyntä sattuu niin, että itkettää
Haaveena opiskelupaikka ja diagnoosi
Konehuoneen kipukimara – elämää endometrioosin kanssa
Kivuttomuudella kirottu ja siunattu
Joskus oma diagnoosi osuu oikeaan
Opinnäytetyö yhteistyössä Nuori nainen ja endometrioosi –projektin kanssa
Anonyymi chat tarjoaa mahdollisuuden kysymyksille ja keskustelulle
Moona on meidän tästä päivästä lähtien!
adenomyoosi Aiempaa enemmän Aino Alina Anna Anna Pajari Aurora Charlotta diagnoosi Elisa Elisa endometrioosi endometrioosi endometrioosi gynekologi Hemppu hermokipu hoito huumori hyvinvointi identiteetti J Janika Juliaana Katinka keskenmeno kipu kipukohtaus Kiputar krooninen kipu kuukautiskivut lapsettomuus lapsettomuushoidot leikkaus limakalvot lääkkeet lääkkeiden haittavaikutukset Maria Ninni nuoruus opiskelu orgasmi parisuhde PCOS pelko raskaus Rohkelikko runsaat kuukautiset ruokavalio seksi Sivustakatsoja suolen toiminta Susanna synnytys toinen sairaus tuki turvotus Tuutikki työelämä tärinäkipu ulostaminen vaginakivut vatsakivut vauvakuume vertaistuki vieraskynä vinkkejä virtsaaminen vulvodynia väsymys yhdyntäkivut ystävyys
Menkat ei saa estää elämästä
Facebook Instagram Twitter SnapChat @korentory #moona
Gynekologinen potilasjärjestö Korento ry
Korento ry toimii endometrioosin, adenomyoosin, PCOS:n ja vulvodynian kanssa elävien edunvalvojana.
Tutustu Korentoon tarkemmin tästä linkistä.
Kipuja? Menkat? Outo tunne?
Tänään toista, huomenna muuta.
Copyright Gynekologinen potilasjärjestö Korento ry