fi fr fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi en fi de fi de fi fi fi fi eo cs fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi de fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi ms en en
huhtikuuta 2016 - K U J E M I E L E N
No. Satuin kuuntelemaan tätä. Ihana Kurkela.
No olenhan minä sen aina tiennyt. Vappu on tehnyt minut hermostuneeksi. Se on aiheuttanut ahdistusta ja jopa fyysisiä oireita, itkua, päänsärkyä, pahoinvointia. Suunnatonta stressiä. Tein diagnoosin, etten siedä sitä alkoholin määrää ja julkisilla paikoilla olevaa sardiinipurkki-efektiä.
Töissä tänään toivotin jokaiselle hyvää vappua ja totesin sanovani sen täydestä sydämestäni. Hiipikö pessimistin päähän jopa pieni innostus? Söin hiljaisella hetkellä hillomunkin ja katselin ihmisten postaamia vappukuvia. Kevätfiilis, minä ajattelin, ja kellon lyötyä kolme iskin putiikin nopeasti kiinni. Ajelin vauhdikkaasti kotiin, vaihdoin vaatteet ja aloitin meikkaamisen - ja sitten se iski taas.
En lähtenyt juhlimaan. Mietin niitä kaikkia ihmisiä ja kadutti, etten ilmoittautunut tänään johonkin iltakisoihin. Ei sellaisia kyllä vappuiltana järjestetä...
Juostessani iltalenkkiä Kidan kanssa oli kaikkialla tyhjää. Hiljaista. Aurinko värjäsi latvustot ihan pinkeiksi, mutta kohtisuoraan osoittavat säteet olivat kirkkaan oransseja. Lihakseni ovat edelleen sitä mieltä, etteivät ne kykene kuljettamaan vaivaista vitosta, vaikka vielä vähän aikaa sitten pyyhkäisin seitsemän kilometriä. Juoksin keskellä tietä, en reagoinut ympäristööni, välillä unohdin olevani liikkeessä koiran kanssa. Kida nyt ei yleensäkään lähde mihinkään, mutta tällä kertaa ei myöskään tarvinnut olla huolissaan mahdollisista vastaantulijoista.
Kun pääsin kentille, oli yhä hiljaista. Tyhjyydessä möllötti agilityeste toisensa perään. Teimme keinun, aan, puomin, kepit pari kertaa. Juoksukontakteiksi nuo Kidan mokomat ovat näköjään muodostuneet ja kiltisti se ne suorittaa. Kentän hiljaisuudessa tajuan, miksi oikeasti inhoan vappua. Ei syynä ole alkoholi (ainakaan niin suuressa mittakaavassa kuin luulin) eikä väenpaljouskaan. Se on yksi niistä harvoista päivitä, jolloin minä olen täydellinen kummajainen. Kun muut juhlivat ystäviensä tai perheensä kanssa, minä juoksen tyhjiötä muistuttavassa hiljaisuudessa. Olen se ilonpilaaja, joka normaalisti hidastaa hauskanpitoa.
Tai vietänhän minäkin vappua parhaiden ystävieni kanssa: niistä toinen juoksi kanssani sisukkaasti koko lenkin, toinen kotona istahti viereeni ja läpsäytti tassullaan reittäni. "Piristy, ja anna ruokaa", tuumasi Tapsan ruskeat silmät ennenkuin se loikkasi alas ja kävi makuulleen lattialle nokka kohti keittiötä.
Noh. Vappu on vain kerran vuodessa.
Ipana iippanat ja melkoiset mönkijät. Syntymäpäivälahjaksi Laura antoi mitä parhaimman: kolme kauhukakaraa pariksi yöksi hoitoon. Huolimatta siitä, että pieni Meno herättää viideltä aamulla huutamalla MOOOOORNING IS HEEEERE, ne ovat vastustamattoman ihania. Möngin unenpöpperössä Naurun kanssa pentuboxiin, piilotin hiukseni käsieni suojaan ja siellä me torkuimme. Minä ja Auhu, lähekkäin, samalla kun kolme pientä huligaania hyppi mahan päällä kuin trampoliinilla.
Istuimme lauantaina tuntikausia pentuboxissa ihastelemassa pikkuisia. Minä, kaksi ystävää, avopuoliso. Ja kävi kerran Kidakin, vaikka sen suu oli tiukkana viivana ja pyllyn viereen muksahtanut penikka lähinnä ahdisti.
Tänään ajelin umpiunessa erittäin epäloogista reittiä itseni Sahaajankadulle mätsärituomaroimaan. Minua ihastutti nähdä niin hyvätapaisia pentuja! Useat olivat ensikertalaisia ja silti pennut olivat reippaita ja sosiaalisia. Ne tassuttivat voittajan elkein ja vaikka joskus jännitti, ne pääsivät asiasta yli ja esiintyivät kunnialla. Huokailin useaan kertaan kehäsihteerilleni, ettei näistä voi valita parhaita. Oli ihana seurata ohjaajan ja koiran yhteistyötä ja hauskanpitoa. Sellaista mätsäreissä kuuluisi olla!
Oli myös ihana nähdä vanhoja tuttuja ja vaihtaa heidän kanssa muutama sananen. Ollapa sosiaalinen! Tässä taas muistaa, että ihmisten treffaaminen on ihan mukavaakin. Silti sitä mieluummin lähtee metsään yksin tai valitsee matkaan toverin, jonka kanssa ei varmasti ole kiusallista. Ihmisiin tutustuminen on muistaakseni ihan hauskaa, mutta näin vanhana känttynä sitä muuttuu laiskaksi ja mukavuudenhaluiseksi... tai ihan vaan laiskaksi.
Pian Nauru on kotona - eikä se sitten enää mihinkään lähdekään. Minun ikioma Nauru. Tänään teimme pientä tokoilua kunnon sallimissa rajoissa ja pieni Maijan sisäinen lapsi hihkui kuin tikkarikaupassa. On ollut tylsää treenata vain yhtä koiraa (Taran treenausta ei lasketa yhdeksi, korkeintaan 0,2 koiraksi) ja lenkeillä on tuntunut, kuin yksin tallustaisi. Seniori-kansalaiset ovat joko liian kilttejä tai sitten olen ikuisesti menetetty tapaus ja liian tottunut useamman kirsun laumaan.
Terveisin, hullu aussienainen 4-ever
Olen viimeaikoina havahtunut huomaamaan, että hyvin monet ihmiset puhuvat vain omista asioistaan. Minua on myös viimeaikoina ärsyttänyt se huomattavan paljon!
Myönnetään, minäkin tykkään tarinoida. Omien kokemuksien ja kommelluksien värittäminen on parasta ajanvietettä, kun kuuntelijaa asia selvästi kiinnostaa. Yhtä mukavaa on kuitenkin myös toisen tarinaan eläytyminen: tsemppaaminen, myötäeläminen ja ihan vain kuunteleminen. On ihana oppia uusia asioita toisesta ja hänelle tärkeistä asioista. Kuitenkin esimerkiksi työympäristössä törmään jatkuvasti siihen, että vastapuolta kiinnostaa vain oma puoli asiasta.
Otetaan esimerkki. Treenikentällä henkilö Å kertoo, mitä hänen koiransa on tehnyt. Kun siinä sitten tarinan loputtua olen reagoinut ja kommentoinut, kerron yleensä oman osani; jos oma koirani on tehnyt vaikka vastikään vastaavaa tai saan toisen aasinsillan juttutuokion jatkumiseen. Tässä kohtaa vastapuoli näyttää yleensä jopa vähän ärsyyntyneeltä. Å ei reagoi (tai ei ainakaan positiivisesti) ja Å vastaa jatkamalla omaa tarinaansa tai vaihtamalla toiseen omaan tähtihetkeensä. Kun tällaista yksipuolista keskustelua jatkuu yli viisi minuuttia, alkaa minunkin kiinnostukseni olla laimeaa kuin tee, jonka pussia on lillutettu jo kuusitoista kertaa aiemmin. Minusta on kuitenkin epäkohteliasta vaan tylysti kääntää valokeila itseeni ja pitää sitä osoittamassa minua kohti rystyset valkeina. Ehkä siksi tämä hämmentääkin minua niin paljon.
Tänään yhteislenkillä Essin kanssa jutusteltiin monipuolisesti kummankin asioista! Se on parasta.
Siinä missä olen ärsyyntynyt joistakin juttutuokioista, olen myös kiinnittänyt taas huomiota, mitä koirien kuppiin tipahtaa. Vuosien raakaruokinta vaihtui 50/50 systeemiin Pyhän Laiskuuden juhlan kunniaksi jo pitkä tovi sitten. Pakastimessa olisi kyllä tilaa suurelle liharöykkiölle, joskin nyt tilaa vie myös mehukkaat marjat, kun nappula-aamiainen hieman tekee hamstraamismäärää maltillisemmaksi.
Nauru popsii äitiruokiaan vielä Lauran luona, mutta pitkälti sen ruokinta tulee näyttämään samalta kuin kahden muunkin. Nappulana toimii takuuvarma Acanan sportti. Se vain sopii niin kivasti, mitä sitä merta edemmäs kalaa narraamaan. Aamiaisella sekaan tipahtaa vain raikasta vettä. Iltapalalla aletaankin sitten hifistelemään. Vaihdellen erilaista lihaa (tällä hetkellä pakkasta täyttää Murren multimixit, osui kyytiin myös pari kana-ja sikamixiä) tai lihaisia rustoluita, sekä vitamiinipommin roolissa kuivattu nokkonen. Siinä vasta melkoinen rohto! Sen sisältämistä ainesosista voi lukea vaikka täältä. Lisäksi kuppiin humpsahtaa BE-vitamiiniliuosta. Aiemmin Tara sai ruoassaan inkivääriä, mutta nyt ajattelin ostaa teollisen nivelvalmisteen Kidan ja Taran yhteiskäyttöön. Kida saa myös tällä hetkellä Canipur racepower-ravintolisää. Lisäksi raikasta vettä, jotta nestetasapaino pysyy taatusti passelina. Perjantain ostoslistassa näkyy myös olevan pellavaöljy.
Kattokaa mitä ipanoita! Voit tsekata jätkien kolmeviikkoiskuvat niiden omasta vaaviblogista.
Ikkunan alla on kuuma
Tämä postaus sisältää kännykkäkuvia, jee!
IHANAA aurinkoista kevätsunnuntaita! Olipa ehkä parasta ikinä treenailla tokoa kuivalla hiekkakentällä paksu huppari niskassa. Tukkoinen nenä ja flunssainen pää hieman latisti fiilistä, mutta nautiskelin silti, syvästi.
Kidalla on hieman takajalka jumissa, se paljastui eilen agsatreneissä riman pudotteluna. Meillä oli hoidossa Lauran Kipinä-neiti ja varmaan kaksikon hurjat juoksuleikit ovat aiheuttaneet osumaa, maa pelloilla on kuitenkin vielä liukas eikä Kidakaan ole enää vetreä kuten kaksvuotiaana... kelatkaa, sekin täyttää puolen vuoden päästä seitsemän. Tokoillessakin vauhti pysyy hillittynä, muttei se haitannut videon kuvaamista. Ja hyvältä likan meno näyttää silti. Tilaukseen menee aika kopeloitavaksi fyssarille ja kotijumpan kanssa täytyy taas aktivoitua. Ehkä myös extrarakkaus parantaa jumiutuneita lihaksia.
Mainos tähän väliin! Ihanien pentujen omistajien kauhuksi iloksi minut pyydettiin tuomariksi 24.4 Sahaajankadulle mätsäreiden pentuluokkaan. Olen kamalan innoissani, olen aina toivonut pääseväni kokeilemaan kyseistä pestiä! Arvostan koirakossa toimivaa tiimityötä, hyvää asennetta ja tsemppiluonnetta. Pyritään siihen, että saadaan pennulle huippukoirista mätsärikokemus ihan tulevaakin ajatellen! Match shown facebook-sivu löytyy täältä!
Kipinä oli tosiaan hoidossa vajaan viikon. Otus oli niin helppo hoitolainen, ettei kummempaa tarinaa ole kerrottavana. Paitsi se, miten Kida tykästyi hörökorvaiseen ystävään. Taitaa punakoneella olla ikävä pentuarkea pyörittävää Naurua kohtaan, sillä Kipinä hyväksyttiin porukkaan jo ensimmäisenä iltana ilman turhia mukinoita Kipinä oli reippaasti mukana töissä ja kiirehtikin aamuisin hurjalla riemulla duunin ovelle. Mikäs siellä oli ollessa, herkut tuoksui nenään ja sai niitä maistiaisiakin jotenkin merkillisesti...
Nauru on loistava äippä lihavaksi syötetyille pojilleen. Tänään vesselit täyttivät kolme viikkoa ja eilen meinasin kuolla onnellisuusryöppyyn laskeuduttuani lattialle kakaroiden tasolle. Ne purivat nenää, protestoivat elämän kurjuutta visertämällä kuin mutsinsa ja Meno otti spurtteja kuin vanhempikin raikuli. Nauru yritti kannustaa poikiaan leikkimään pallolla, mutta eihän kyseistä esinettä muistuttavat ipanat leikin päälle vielä tajunneet. Ne mieluummin tassuttelivat vakain (pffffff) askelin matolta lattialle ja hömpsähtelivät mahalleen kerta toisensa perään.
Ihastuttava Metku tummine taneineen.
MUTSI SEKOS kauhistelee poikapolo
Tätä on onni. Oli kuva tärähtänyt tai ei,
Mutsi ei tajuu Menoa, joka yrittää kovasti kertoa elämän epäreiluudesta. Ku kukaan ei leiki. Kaikki nukkuu.
Tänään iltalenkillä fiilistelin ihanaa keväistä auringonlaskua. Taas voi painaa menemään Kidan muotoilemassa rakastetussa kevyemmässä takissa, talveksi ostetun toppatakin voi ripustaa kaapin perälle. Kopkopkop, ellei Äiti Luonto päätä sylkäistä niskaamme vielä yhtä lumimyräkkää, ihan vaan kiukutellakseen.
Koska minulla ei ollut sen kummempaa asiaa, haluan vaan laittaa näytille pari kuvaa menneeltä talvelta, joita koneelta tänään katselin. Muistakaa, että valokuvilleni on oma facebook-sivu, josta voi kurkkia vaiks meikäläisen ottamia asiakaskuvia. Nämä on laitettu nyt kökösti bloggerin kautta, vaikka se tuppaa laatua vähän huonontamaan.
2016 aarteet agility agilitykarkelo agilityliikkeet aiheen vierestä angst arki arvonta epikset eräjormat flow flying dog haaste haku hehkutus hoitokoira huumori ilmoitus joulu juhlapäivä juokseminen juoksuhaaste jälki kaupunkikoira kesä kevät kisa koulutus kurssit kuulumisia kuvat kysymyspostaus leiri lomalla luonnetesti m-pentue maalla on mukavaa mahtava fiilis mainos marina match show matka meno MH miten meni noin omasta mielestä murren murkina mätsärit möllitoko nauru näin minä teen näyttely onnellisuus paimennus pentuelämää pentuprojekti piirros pm pohdinta pomeranian Pyöräily rakkau rakkautta rallytoko ratapiirros rauniot road trip ruoka sairastelu shoppailu sienikoira sponsori synttärit talvi tara tavoite tekstiä terveys toko tokokoe tokoliikkeet tulossa tunti turhuus valmennus veto video videopostaus videot viesti vloggaus voitto! vuosikatsaus wirneen ystävä ystävät
Ikkunan alla on kuuma
#2 Agilityn aloittaminen nuoren koiran kanssa
Koiran kesätukka - puolesta vai vastaan?
Template Created By : ThemeXpose | Distributed By Gooyaabi Templates. All Rights Reserved.