fi en en fi en en fi en en zh fi fi en fi fi en zh en en en fi fr fr en fi en fi en en en en fi tr fi es en en sl en en fi fi fi fi en fi fi fi fi fi es fi fi en en en en en en en en en en en en en en en en fa en en en en fi en en en en en en en en en en en en en en
JYX - Suksen pito- ja luisto-ominaisuuksien muutoksen vaikutus voimantuottoon ja lihasaktiivisuuteen maksimaalisessa pitkäkestoisessa hiihtosuorituksessa perinteisellä hiihtotavalla
University of Jyväskylä | JYX Digital Repository
English  | Give feedback |
JavaScript is disabled for your browser. Some features of this site may not work without it.
Show download detailsHide download details
Tutkimuksen tarkoitus oli selvittää erilaisten voiteluiden vaikutusta lihasten voimantuoton ja lihasaktiivisuuden muutoksiin maksimaalisen pitkäkestoisen perinteisen tyylin murtomaahiihtosuorituksen aikana. Samalla pyrittiin löytämään uusia tekniikoita suksen luisto- ja pito-ominaisuuksien mittaamiseen. Tutkimuksessa pyrittiin selvittämään, miten suksen luisto- ja pito-ominaisuuksien heikentyminen pitkäkestoisen hiihtosuorituksen aikana vaikuttaa hiihdon biomekaanisiin ominaisuuksiin. Samalla seurattiin myös fysiologisten muuttujien eli sydämen sykkeen ja veren laktaattipitoisuuden muuttumista suorituksen aikana. Tutkimus suoritettiin Jyväskylän yliopiston Vuokatin toimipisteen biomekaniikan laboratoriossa ja Vuokatin hiihtoputkessa. Tutkimukseen osallistui 9 vapaaehtoista, aktiivisesti murtomaahiihtoa harrastavaa mieshenkilöä, joidenka taso vaihteli kansallisesta huipputasosta aktiiviseen kuntohiihtäjään. Jokainen koehenkilö suoritti kaksi eri 20.7 km:n kilpavauhtista perinteisen tyylin hiihtosuoritusta, joissa käytettiin erilaista suksien voitelua. Toisessa voitelussa pyrittiin siihen, että suksen luisto- ja pito-ominaisuudet säilyvät hyvinä koko hiihtosuorituksen ajan ja toisessa siihen, että luisto- ja pito-ominaisuudet heikkenevät huomattavasti hiihdon kuluessa. Testien väliksi määriteltiin vähintään viikon palautusaika, koska testisuoritus oli kilpavauhtinen pitkäkestoinen hiihto. Koehenkilöt hiihtivät testin Vuokatin hiihtoputken 2.3 km:n ladulla, jonka he kiersivät 9 kertaa. Jokaisella kierroksella hiihdettiin yli 20 m pitkän voimalevyjärjestelmän, parittomilla kierroksilla vuorotahtia ja parillisilla kierroksilla tasatahtia. Hiihdon aikana koehenkilöiltä mitattiin potkun ja sauvan työnnön horisontaalisia ja vertikaalisia voimia voimalevyillä, lihasten aktiivisuutta EMG-laitteella, sydämen sykettä ja veren laktaattipitoisuutta. Lisäksi voimalevyjen ylihiihto kuvattiin mahdollisesti myöhempää liikeanalyysiä varten. Ennen ja jälkeen hiihtosuorituksen koehenkilöt suorittivat maksimaalisen isometrisen voimatestin polven ojentajille ja kyynärvarren ojentajille. Lisäksi koehenkilöiden suksien luisto- ja pito-ominaisuutta mitattiin suksen liikutuslaitteella ennen ja jälkeen hiihtosuorituksen sekä 4 hiihdetyn kierroksen jälkeen. Samalla suksista mitattiin myös voiteiden kulumista kahdella eri mittalaitteella, fluoresenssi-mittarilla ja mittakellolla. Tutkimuksen päätulokset olivat seuraavat: 1) Hiihtoajassa ja maksiminopeudessa ei havaittu tilastollisesti merkitseviä eroja eri voiteluiden välillä 2) Jalan tuottamat voimat pienenivät enemmän paremmin pitävillä suksilla (jalan suhteellinen horisontaalinen huippuvoima (p_HLF_r) laski paremmalla pidolla 21 % (p<0.01) ja huonommalla 4 % (n.s.)), mutta ero voiteluiden välillä ei ollut tilastollisesti merkitsevä, 3) sauvatyönnön horisontaaliset voimat pienenivät huonommin pitävillä suksilla hiihdettäessä enemmän (vuorohiihdossa suhteellinen horisontaalinen huippuvoima (H_rPPF) laski paremmalla pidolla 3.0±0.9 % (p<0.05) ja huonommalla 3.7±1.9 % (p<0.05). Huonommalla pidolla lasku oli tilastollisesti merkitsevästi suurempi. Tasatyönnössä suhteellinen horisontaalinen huippuvoima (H_PPF_r) laski huonommalla pidolla 7 % (p<0.01), mutta paremmalla pidolla havaittiin jopa pieni voimatason nousu 4) lihasten RMS aktiivisuus pieneni paremmin pitävillä suksilla hiihdettäessä tilastollisesti merkitsevästi polven ojentaja lihaksissa (Vastus Medialis: 0.64±0.38 mV -> 0.34±0.20 mV. p<0.05), kun taas huonommin pitävillä suksilla hiihdettäessä RMS aktiivisuuden pieneneminen oli tilastollisesti merkitsevää kaikissa mitatuissa lihaksissa (Vastus Medialis: 0.43±0.22 mV -> 0.23±0.12 mV. p<0.05, Biceps femouris: (0.15±0.13 mV -> 0.06±0.02 mV. p<0.05), Rectus Femoris: (0.24±0.13 mV -> 0.16±0.08 mV. p<0.01), Gastrocnemius: (0.33±0.09 mV -> 018±0.07 mV. p<0.01) ja Triceps Brachii: (0.95±028 mV -> 0.78±0.27 mV. p<0.05, 5) vuorohiihdon potkuaika piteni huonommin pitävillä suksilla hiihdettäessä enemmän, mutta ero voiteluiden välillä ei ollut tilastollisesti merkitsevää, 6) sauvan työntösykliin suhteutettu työntöaika piteni huonommin pitävillä suksilla hiihdettäessä tilastollisesti merkitsevästi (43.1±3.9 % -> 46.5±4.2 %. p<0.01), kun taas paremmalla pidolla muutosta ei havaittu, 7) Uusien voidemäärän mittauslaitteiden (mittakello ja fluoresenssi-mittari) tulokset olivat tilastollisesti merkitsevästi samansuuntaisia kuin liikutuslaitteen kitkanmittaustulokset ja 8) hiihtäjän keskimääräinen syke oli hieman (1.8 %) korkeampi hiihdettäessä huonommin pitävillä suksilla. Tutkimustulosten ja aikaisempien tutkimusten perusteella voidaan olettaa, että hiihdettäessä huonosti pitävillä suksilla voimantuotto siirtyy enemmän käsille, jolloin pitkäkestoisen suorituksen aikana kädet väsyvät suhteessa enemmän. Huonosti pitävä suksi ei kuitenkaan näytä tämän tutkimuksen perusteella vaikuttavan hiihdon loppuaikaan eikä hiihtäjän maksiminopeuteen, ainakaan kohtuullisen helpossa ja loivapiirteisessä maastossa. Pitovoiteiden määrää ja kulumista on kohtuullisen helppo analysoida, mutta luistovoiteen tapauksessa analysointi onkin jo huomattavasti vaativampaa. Tutkimuksessa käytetyt uudet voidemäärän mittausmenetelmät (fluoresenssi ja mittakello) osoittautuivat kehityskelpoisiksi mittausmenetelmiksi varsinkin pitovoiteen mittaamiseen. ...
The aim of this study was to investigate the influence of different kind of waxing for force production and electrical activity (EMG) of muscles in maximal long distance classic style XC-skiing. Also new technics for measuring glide- and grip features of skies were explored. The study attempted to determine, how decline of glide- and grip features in maximal long distance skiing exercise influence biomechanics features of XC-skiing as well as changes of some physiological features; blood lactate and heart rate. The study was conducted at Vuokatti ski-tunnel and biomechanics laboratory of University of Jyväskylä, Vuokatti campus. The study involved 9 active male skiers, from national top-level to active fitness skier. Each volunteer performed two different 20.7 km's maximal classic style skiing performance, using two different types of ski waxing. In one attempt the waxing was made so that the glide and grip properties would remain good throughout the execution of the ski and in the other one so that the glide and grip properties would deteriorate considerably during skiing. There was at least one week recovery time between test sessions, because the test performance was maximal (=competition speed) long-term cross-country skiing. Ski track in ski-tunnel is 2.3 km long and skiers toured it nine times. In each round they skied over 20 m long force platform system. During the skiing test subjects was measured horizontal and vertical forces of kick and poling in the force plates, EMG activity in six different muscles, heart rate and blood lactate (before, after, and halfway). Before and after the skiing, the subjects performed maximal isometric strength test of the knee extensors and forearm extensors. Furthermore, the subjects' skis glide and grip properties (coefficient of friction) were measured with ski moving machine before, after and during the skiing test. At the same time skis were also measured with two different wax wear measuring device, a fluorescence indicator and a dial gauge. Main results of the study were as follows: 1) there were no statistically significant differences in skiing time and maximum speed between different types of waxing, 2) the leg forces decreased more with better grip skis (relative horizontal peak force (p_HLF_r) decreased with better grip by 21% (p   46.5±4.2 %. p<0.01), while a change with better grip was not observed, 7) the results of new measuring methods of waxing wear (dial gauge and fluorescence indicator) were statistically significantly in the same direction as the friction measurements of the ski moving machine and 8) the average heart rate of skier´s was slightly (1.8 %) higher with worse grip. Research and previous studies suggest that when skiing with bad grip, power generation moves more to hands and cause relative more fatigue in long-term performance. Poor grip did not seem to affect skiing time or maximum speed, at least in an easy and relatively gently sloping terrain. It is relatively easy to analyze the amount and wearing of kick waxes, but not so easy to analyze glide waxes. The study used new methods of measurement of the amount of ski-wax (fluorescence indicator (UV-meter) and dial gauge) proved to be an evolutionary measuring system, particularly the measurement of grip wax. ...
lihasaktiivisuus sukset hiihto voimantuotto fysiologia väsyminen voitelu
Show full item record
Pro gradu -tutkielmat [24081]
Showing items with similar title or keywords.
Nelipistevyötuennan vaikutus ylävartalon lihasaktiivisuuteen, selkälihasten refleksivasteeseen ja lihasväsymykseen työkoneperäisessä tärinäaltistuksessa
Jylänki, Juha Petteri 2013. Nelipistevyötuennan vaikutus ylävartalon lihasaktiivisuuteen, selkälihasten refleksivasteeseen ja lihasväsymykseen työkoneperäisessä tärinäaltistuksessa. Liikuntabiologian laitos, Vuotech, ...
Eri toimintaperiaatteen mukaisien perinteisen hiihdon suksien pito- ja luisto-ominaisuuksien vertailu
Suksi- ja voideteollisuus ovat viime vuosina kehittäneet erilaisia menetelmiä, joilla on pyritty korvaamaan normaali pitovoitelu. Yleisimmät tunnetut pitovoitelun korvaamiseen suunnitellut sukset ovat pitokarva- ja nanosukset. ...
Valmistavan voimaharjoituksen vaikutus ylä- ja alavartalon voimantuottoon
Urheilijoiden keskuudessa on yleistä tehdä valmista harjoitus ennen kilpailua, minkä tarkoituksena on parantaa urheilijan suorituskykyä. Tutkimustietoa valmistavan harjoituksen vaikutuksesta suorituskykyyn on kuitenkin ...
Aktiivisen voimatyyppisen palautumisharjoitteen vaikutus voimantuottoon ja lihasaktiivisuuteen
Riina Flink. 2010. Aktiivisen voimatyyppisen palautumisharjoitteen vaikutus voimantuottoon ja lihasaktiivisuuteen. Kandidaatin tutkielma, Biomekaniikka, Liikuntabiologian laitos, Jyväskylän  yliopisto. 52 s.    Voimatyyppisen ...
Kahden tunnin lajinomaisen harjoittelun vaikutukset väsymykseen ja reaktiovoimat suksislopestylessä
Tunes and musical notes
All of JYXCollection listBy Issue DateAuthorsSubjectsPublished inDepartmentDiscipline
How to publish in JYX?
Publish Your Thesis Online
Open Science at the JYU
Unless otherwise specified, publicly available JYX metadata (excluding abstracts) may be freely reused under the CC0 waiver.