fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi da fi fi et fi fi fi fi et fi fi fi fi fi fi fi fi et fi fi fi fi et fi fi fi fi fi fi fi it fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en cs fi fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi fi de fi fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi
On aina mielenkiintoista kuulla mitä liikkuu johtajien ja asiantuntijoiden mielen maisemissa. Muutosjohtaja ohjelman alussa sain tilaisuuden tehdä esitäytymiskierroksen ihan erityisellä tavalla. Ilman varoitusta etukäteen tai ilman mitään erityistä etukäteen virittäytymistä kysyin: ”Mikä muutoksessa on yllättänyt eniten”. Kierros oli mieleenpainuva ja asiaan käyvä. Seuraava on oma tulkintani siitä mitä kuulin. Poimin joitain vastauksia ja kommentoin niitä, paljon sanottua jää tämän blogin ulkopuolelle. Kuvaukseni ei siis ole kattava keskustelun kuvaus, mutta mielenkiintoinen vilkaisu siihen miten muutos tänään näyttäytyy tekijöille, jotka toimivat muutoksen ja Muutosjohtamisen ytimessä.
Kierroksen eräs tiivistys oli lausahdus ”kaikki uusiksi”. Tämä nopea ja raju kaiken uusiksi menemisen kokemus oli eri tavoin esillä monien puheenvuoroissa. Koettiin, että hirmuisen paljon muuttuu ja nopeasti. Päällimmäiset isot muutokset tuntuivat liittyvät digitalisaation aiheuttamiin muutoksiin niin asiakkaiden toiminnassa kuin yrityksen omissakin prosesseissa. Toinen järeä ja monen kokema muutos tuntui liittyvän erilaisiin organisaatiojärjestelyihin. Talouden myllerryksessä myös organisaatioiden rakenteita muokataan kovaa vauhtia.
Kommentit kertoivat myös siitä, kuinka muutostilanteissa paljastuu yrityskulttuurien erot ja kulttuurin toimintaa ohjaava voima. Yllättäväksi koettiin se kuinka erilaisia yrityskulttuurit voivat olla samankin organisaation eri osissa. Samalla todettiin, että kulttuurien yhdistäminen ja uuden toimivan kokonaisuuden rakentaminen on vuosien työ.
Muutoksen vastustuksen teema oli myös esillä eri kommenteissa. Asiaa avattiin hyvin sanomalla, että yllättävän sitkeästi saatetaan odottaa vanhojen aikojen palaamista. Saatetaan esimerkiksi toiveikkaasti odottaa, että asiakkaat vielä palaavat entiseen tapaan toimia, vaikka on jo hyvinkin selvää, että uusi tapa toimia on jo vakiintunut, eikä mikään  näyttäisi tuovan entisiä aikoja takaisin. Myös yllättäväksi koettiin se kuinka vahvasti tunteet voivat vaikuttaa siihen kuinka asiat tulkitaan. Kun tunteet ovat pelissä mukana, niin numeroiden todistusvoima siitä mikä tilanne on ja millaista muutosta tarvitaan, ei riitä vakuuttamaan muutoksen välttämättömyydestä.
Muutosjohtajaa arjen muutostyössä yllättää myös yllätysten määrä, muutosmatka on kukitettu isoilla ja pienillä yllätyksillä. Moni yllätys myös pohjautuu muutokseen osallisten voimakkaisiin veikkauksiin siitä, mitä ehkä on tulossa. Omien veikkausten pohjalta käynnistetään monenlaisia omia toimenpiteitä, joskus jopa vastatoimenpiteitä, jotka tarjoavat monta yllätystä Muutosjohtajalle.
Myös nähtiin, että monia suomalaisia organisaatioita vaivaa hitaus, vanhakantaisuus ja paikallaan junnaamisen henki. Monesti tässä maailmassa saattaa olla, että jos muutokselle hakee hyväksyntää niin vauhti tyssää ja tekeminen jää.
Usein lienee yllättävän helppo ratkaisu pitäytyä vanhaan tapaan toimia ja torjua uusi. Niinpä joskus on paikallaan vain laittaa toimeksi ja viedä asioita eteenpäin. Ajan kanssa hyväksi havaittu ja toimiva muutos hyväksytään, ja jos ei niin hyväksytäkään, niin uudesta on jo tullut totta ja tapa toimia.
Yllättävää on myös aina välillä pintaan nouseva toive rauhallisesta muuttumattomuuden ajasta ja siihen paluusta. Samalla kun todettiin, että muutos on varmasti tullut jäädäkseen ja muutosta on aina ollut, niin kyllä myös muutosväsymyksen teema tuli esille. Jatkuva muutoksen johtaminen on kovaa työtä. Ehkä siis jatkuvassa muutoksessakin pitää silti olla toipumisen ja uusien näköalojen rakentamisen paikkoja.
Kiitos kaikille mainioista näköaloista Muutosjohtamisen todellisuuteen tämän päivän Suomessa.
Lähettänyt JYU EMBA klo 14.54
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Markku Pykäläinen21. tammikuuta 2015 klo 17.17
Erään asiakkaan kanssa rakennamme muutosta ja hetkeksi pysähdyimme tarkastelemaan ilmiötä miksi muutos ei yleensä heidän yrityksessään onnistu. Systemaattisen vaikutusanalyysin kautta lopputulema juurisyyhyn oli kovin ilmeinen ja yksinkertainen: ymmärrys hyödyllisyydestä. Jos asiakas, organisaatio, tiimi, toimittaja, esimies, alainen jne. ei ymmärrä mikä hyöty jostain muutoksesta on, niin eihän se toteudu. Tämän harjoitelman mukaan: jos siis halajat saada muutoksen toteutettua, niin pidä huoli, että asinomaisilla on kristallin kirkas ymmärrys muutoksen hyödyistä!
Unknown22. tammikuuta 2015 klo 10.18
Kiitos kommentista Markku. Jotenkin on varmaan juuri niin, että muutos on pielessä, jos muutosta joutuu myymään. Parempi olisi keskustellen yhdessä ja ymmärtää syvästi porukalla mitä muutosta pitää jostain syystä tehdä. Ja sittenhän suomalaiset laittavat toimeksi.
Harri Nieminen23. tammikuuta 2015 klo 12.00
Olen mukana järjestöorganisaation muutostyössä. Elementithän ovat samat kuin yritysmaailman muutosprosessissa. Työ on ollut haastavaa, tosin ajatuksellisesti repivää. Esiin on noussut paljon kysymyksiä: Onko tämä sittenkään hyvä tie? Entä mitä tapahtuu jos...? Toteutuuko järjestön tavoitteet helpommin? Uskonko itse tähän?
Haasteellisuus korostuu erityisesti kun asioiden ja omien ajatusten suhteen joutuu tekemään kompromisseja. Avainkysymys on, pystynkö itse oikeasti sitoutumaan päätökseen jos se ei ole oman näkemyksen mukainen.
Mitä pidemmälle muutostyö on mennyt, sitä raskaammaksi se on käynyt. Epäilyt ovat kasvaneet. Saavutin nollapisteen, jossa totesin tämän menevän päin persettä. Annoin kuitenkin aikaa itselleni. Pohdin asiaa. Yllätyksekseni Tuntemattoman Sotilaan kuuluisa lausahdus "Ei saa jäädä tuleen makaamaan!" nousi mieleeni. Ei todellakaan saa jäädä paikalleen.
Muutos tuo ja luo liikehdintää, lisää ajattelua, se haastaa organisaation. Kuka tietää mikä on apsoluuttisesti oikein? Ei kukaan. On uskottava omaan peliin vaikka aina ei tiedä mitä kentällä tehdään, vain siten on mahdollisuus pärjätä - oppimalla lisää.
Järjestöorganisaatio tarvitsee muutoksen jo muutoksen takia. Ympäristö muuttuu, ja elää. Sanat ja käsitteet ovat erilaisia kuin 40 v. sitten. Pitää löytää kieli jota asiakkaat ja jäsennistö ymmärtää.
Unknown23. tammikuuta 2015 klo 12.45
Kiitos Harri kommentista. Muistan kuinka jokin vuosi sitten puhuin kaverini kanssa johtajasta joka tuntui jatkuvasti tekevän muutoksia. Ja hän oli selvästi hyvin pätevä teollisuuslaitoksen johtaja. Tulimme siihen tulokseen, että kohtuu jatkuvien muutosten kautta han piti yllä organisaation kykyä muuttua. Tietysti muutokset eivät saa viedä energiaa tai kiusata ihmisiä. Mutta ehkä taiten tehtynä liikkeen jatkuva ylläpito on täyttä asiaa.
Uudempi teksti Vanhempi viesti Etusivu
Tilaa: Lähetä kommentteja (Atom)
JYU EMBA uutuusohjelma syksyllä 2022!
Mitä odotan Nordic Business Forumilta 2022?
Jaetaan käytännön vinkki heti aluksi. Kokosin NBF 2022 puhujat avoimeen twitter-listaan, jonka kuka tahansa voi tilata täältä . Olen tehnyt...
Kolmen kärki – timantteja twiittejä #nbforum2022 tapahtumasta
Kiitos huikeasta Nordic Business Forumista . Iso kiitos kuuluu niin tapahtuman järjestäjille, esiintyjille kuin kaikille aktiivisille osalli...
Tarkoituksella vai siitä huolimatta?
Olin tässä hiljattain taas kerran tilaisuudessa, jossa korostettiin virheistä oppimista ja niiden sallimista. Tämän kaltaista puhetta kuulee...
Miksi palavereja oikein pidetään, mikä on niiden ydintarkoitus? Tämä blogi vastaa tuohon kysymykseen. Samalla blogissa julkaistaan ja kommen...
Vaikuttavaa johtamiskoulutusta jo 38 vuotta!
JYU EMBA. Kansainvälisesti akkreditoitu.
Hae EMBA-opintoihin - joustava aloitus
Onko suomalaisuus edelleen kovaa valuuttaa muuttuv...
Teema: Yksinkertainen. Sisällön tarjoaa Blogger.