fi nl fi fi fi fi fi sv en ro fi fi fi fi fi ro fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi hu pt fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi de de fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi lv fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi sv fi fi fi fi sv fi et fi fi fi hu fi fi fi hu fi hu fi hu fi fi fi hu fi hu fi pl fi hu fi pl fi hu fi hu fi hu fi fi fi hu fi hu fi hu fi pl fi fi fi hu fi fi fi hu fi hu fi fi fi hu fi hu fi fi fi hu fi hu fi fi fi hu fi hu fi fi fi fi hu fi fi fi hu fi hu fi hu fi fi fi hu fi hu fi hu fi fi fi hu fi hu fi hu fi fi fi hu fi hu fi pl fi fi fi fi fi hu fi fi hu fi hu fi fi fi hu fi hu fi fi hu hu fi fi pt hu fi fi hu fi hu fi hu fi fi fi hu fi hu fi hu fi fi fi fi fi hu fi hu fi fi fi hu fi fi hu fi hu fi fi fi hu fi fi hu fi fi fi hu fi hu fi hu fi fi fi hu fi hu fi fi fi hu fi fi fi fi fi fi fi fi hu fi fi fi fi hu fi fi fi hu fi hu fi hu fi fi hu fi fi fi hu fi hu fi fi fi hu fi fi hu fi hu fi fi hu fi hu fi fi fi fi fi fi fi fi hu fi fi fi hu fi fi hu fi hu fi de hu fi hu fi hu fi fi de hu fi hu fi fi fi hu fi hu fi hu fi fi fi hu fi hu fi hu fi fi fi hu fi fi fi hu fi hu fi hu fi fi fi hu fi fi fi fi fi hu fi fi hu fi hu fi fi fi fi fi fi hu fi fi fi hu fi hu fi hu fi fi hu fi fi fi fi hu fi fi fi hu fi fi fi hu fi hu fi hu fi fi fi hu fi hu fi fi hu fi hu fi hu fi fi hu fi hu fi fi hu fi fi hu fi fi hu fi hu fi hu fi fi hu fi hu fi fi fi hu fi fi fi fi fi hu fi fi hu fi hu fi fi hu fi hu fi hu fi et fi hu fi hu fi hu fi fi fi hu fi hu fi fi hu fi hu fi hu fi hu fi fi hu fi fi hu fi fi fi fi fi hu fi hu fi hu fi fi fi hu fi hu fi fi fi hu fi hu fi hu fi fi hu fi hu fi hu fi fi fi hu fi hu fi hu fi fi fi fi hu fi hu fi fi fi hu fi hu fi hu fi fi fi hu fi fi fi fi fi hu fi hu fi fi fi hu fi hu fi hu fi fi fi hu fi hu fi hu fi fi hu fi fi hu fi hu fi fi fi fi fi hu fi hu fi hu fi fi hu fi fi hu fi fi fi hu fi fi fi hu fi hu fi fi hu fi fi fi hu fi hu fi fi fi fi fi hu fi hu fi hu fi fi de fi fi en de fi fi en ru fi en de fi en de fi fi en ru fi en ru fi fi en en fi en de fi en en fi en nl fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi pt
1 – 3 luku I OSA YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 – 5 § 1 luku Lain tarkoitus ja soveltamisala
3 a § Soveltaminen valitusasioihin
5 § Suhde muuhun lainsäädäntöön
6 – 10 § 2 luku Hyvän hallinnon perusteet
7 § Palveluperiaate ja palvelun asianmukaisuus
9 § Hyvän kielenkäytön vaatimus
11 – 15 § 3 luku Asianosaisasema ja puhevallan käyttäminen
12 § Asiamies ja avustaja
13 § Asiamiehen ja avustajan salassapitovelvollisuus
15 § Edunvalvojan oikeus käyttää puhevaltaa
4 – 8 a luku II OSA HALLINTOASIAN VIREILLETULO JA ASIAN KÄSITTELY VIRANOMAISESSA
16 – 22 § 4 luku Asiakirjan lähettäminen viranomaiselle ja hallintoasian vireilletulo
17 § Asiakirjan lähettäjän vastuu
23 – 30 § 5 luku Asian käsittelyä koskevat yleiset vaatimukset
23 a § Käsittelyajan määritteleminen
25 § Asioiden yhdessä käsitteleminen
26 § Tulkitseminen ja kääntäminen
30 § Asian käsittelyn jatkaminen
31 – 42 § 6 luku Asian selvittäminen ja asianosaisen kuuleminen
33 § Selvityksen antamiselle asetettava määräaika
35 § Päämiehen ja edunvalvojan tai huoltajan kuuleminen
37 § Suullinen vaatimus ja selvitys
43 – 49 § 7 luku Asian ratkaiseminen
48 § Ilmoitus valituskiellosta ja valituskelvottomuudesta
49 a – 49 g § 7 a luku Oikaisuvaatimusmenettely
49 a § Luvun säännösten soveltaminen ja suhde muuhun lainsäädäntöön
49 b § Oikaisuvaatimuksen tekeminen ja valituskielto
49 d § Oikaisuvaatimuksen muoto ja sisältö
49 e § Käsittelyn kiireellisyys
49 f § Päätöksen täytäntöönpanokelpoisuus
49 g § Oikaisuvaatimuksen ratkaiseminen ja virheen korjaaminen
50 – 53 § 8 luku Päätöksessä olevan virheen korjaaminen
52 § Korjaamisasian vireilletulo ja käsittely
53 § Täydentävät säännökset korjaamismenettelystä
53 a – 53 d § 8 a luku Hallintokantelu
53 a § Hallintokantelun tekeminen
53 b § Hallintokantelun käsittely
53 c § Hallintokantelun johdosta annettava hallinnollinen ohjaus
9 – 10 luku III OSA HALLINTOPÄÄTÖKSEN JA MUUN ASIAKIRJAN TIEDOKSIANTO
54 – 58 § 9 luku Yleiset säännökset tiedoksiannosta
57 § Tiedoksianto yhteisölle, säätiölle, kuolinpesälle ja konkurssipesälle
59 – 63 § 10 luku Tiedoksiannossa noudatettava menettely
62 a § Julkinen kuulutus
62 b § Tietojen julkaiseminen yleistiedoksiantoa ja julkista kuulutusta toimitettaessa
11 – 12 luku IV OSA ERINÄISET SÄÄNNÖKSET JA VOIMAANTULO
64 – 69 § 11 luku Erinäiset säännökset
64 § Hallintoasiasta aiheutuvat kulut ja todistelukustannukset
65 § Tulkin ja kääntäjän esteellisyys
66 § Hallintosopimusta koskeva riita
68 § Tiedoksiannon edelleen toimittamisen laiminlyöntiä koskeva vahingonkorvausvastuu
69 § Asiamiehen ja avustajan salassapitovelvollisuuden rikkominen
70 – 71 § 12 luku Voimaantulo ja siirtymäsäännökset
1 lukuLain tarkoitus ja soveltamisala
Tämän lain tarkoituksena on toteuttaa ja edistää hyvää hallintoa sekä oikeusturvaa hallintoasioissa. Lain tarkoituksena on myös edistää hallinnon palvelujen laatua ja tuloksellisuutta.
Tässä laissa säädetään hyvän hallinnon perusteista sekä hallintoasiassa noudatettavasta menettelystä.
Tätä lakia sovelletaan valtion viranomaisissa, hyvinvointialueiden ja hyvinvointiyhtymien viranomaisissa, kunnallisissa viranomaisissa, itsenäisissä julkisoikeudellisissa laitoksissa sekä eduskunnan virastoissa ja tasavallan presidentin kansliassa (viranomainen). (29.6.2021/637)
Tätä lakia sovelletaan valtion liikelaitoksissa, julkisoikeudellisissa yhdistyksissä sekä yksityisissä niiden hoitaessa julkisia hallintotehtäviä.
Ks. hallintotehtävän antamisesta muulle kuin viranomaiselle Suomen perustusL 731/1999 124 §.
3 § Soveltaminen hallintosopimuksiin
Tätä lakia sovellettaessa hallintosopimuksella tarkoitetaan viranomaisen toimivaltaan kuuluvaa sopimusta julkisen hallintotehtävän hoitamisesta tai sopimusta, joka liittyy julkisen vallan käyttöön.
Hallintosopimusta tehtäessä on noudatettava hyvän hallinnon perusteita ja riittävällä tavalla turvattava niiden henkilöiden oikeudet sopimuksen valmistelussa sekä mahdollisuudet vaikuttaa sopimuksen sisältöön, joita sovittava asia koskee.
Ks. 71 § 1 mom.
3 a § (5.7.2019/809) Soveltaminen valitusasioihin
Jos laissa säädetään muulle kuin tuomioistuimelle tai valitusasioita käsittelemään perustetulle lautakunnalle tehtävästä valituksesta, valituksen käsittelyyn sovelletaan tämän lain oikaisuvaatimusta koskevia säännöksiä.
Ks. 7 a luku.
4 § Soveltamisalan rajaukset
Tätä lakia ei sovelleta lainkäyttöön, esitutkintaan, poliisitutkintaan eikä ulosottoon. Lakia ei sovelleta myöskään sotilaskäskyihin eikä muihin tehtävän tai muun toimenpiteen suorittamista koskeviin hallinnon sisäisiin määräyksiin.
Tämän lain säännöksiä ei sovelleta ylimpien laillisuusvalvojien harjoittamaan laillisuusvalvontaan, ellei erikseen toisin säädetä.
3 momentti on kumottu L:lla 9.5.2014/368.
Ks. Oikeudenkäymiskaari 4/1734, L oikeudenkäynnistä hallintoasioissa 808/2019, EsitutkintaL 805/2011, PoliisiL 872/2011, Ulosottokaari 705/2007, L eduskunnan oikeusasiamiehestä 197/2002 ja L valtioneuvoston oikeuskanslerista 193/2000.
5 § (29.3.2019/432) Suhde muuhun lainsäädäntöön
Jos muussa laissa on tästä laista poikkeavia säännöksiä, niitä sovelletaan tämän lain asemasta.
Hallintoasian sähköisestä vireillepanosta ja käsittelystä sekä päätöksen tavallisesta ja todisteellisesta sähköisestä tiedoksiannosta säädetään sähköisestä asioinnista viranomaistoiminnassa annetussa laissa (13/2003).
Hallintoasiassa noudatettavasta menettelystä Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa säädetään kirkkolaissa (1054/1993).
Ks. KirkkoL 1054/1993 25 luku 5 §.
2 lukuHyvän hallinnon perusteet
Ks. Suomen perustusL 731/1999 12 § 2 mom. ja 21 § sekä Euroopan unionin perusoikeuskirja 41 ja 47 art.
6 § Hallinnon oikeusperiaatteet
Viranomaisen on kohdeltava hallinnossa asioivia tasapuolisesti sekä käytettävä toimivaltaansa yksinomaan lain mukaan hyväksyttäviin tarkoituksiin. Viranomaisen toimien on oltava puolueettomia ja oikeassa suhteessa tavoiteltuun päämäärään nähden. Niiden on suojattava oikeusjärjestyksen perusteella oikeutettuja odotuksia.
Ks. yhdenvertaisuusperiaatteesta esim. Suomen perustusL 731/1999 6 §, YhdenvertaisuusL 1325/2014, TyösopimusL 55/2001 2 luku 2 §, L naisten ja miesten välisestä tasa-arvosta 609/1986, Valtion virkamiesL 750/1994 11 §, L kunnan ja hyvinvointialueen viranhaltijasta 304/2003 12 § sekä RikosL 39/1889 11 luku 11 § ja 47 luku 3 §. Ks. myös Euroopan ihmisoikeussopimus SopS 18–19/1990 14 art. ja 12. lisäpöytäkirja (SopS 8–9/2005). Ks. tarkoitussidonnaisuuden periaatteesta 1 §. Ks. objektiviteettiperiaatteesta 27–30 §, RikosL 39/1889 40 luku 3 §, Suomen perustusL 731/1999 21 §, Valtion virkamiesL 750/1994 14–16 ja 18 §, L kunnan ja hyvinvointialueen viranhaltijasta 304/2003 17 ja 18 § sekä L yksityisistä turvallisuuspalveluista 1085/2015 106 §. Ks. suhteellisuusperiaatteesta esim. L viranomaisten toiminnan julkisuudesta 621/1999 17 §, L sananvapauden käyttämisestä joukkoviestinnässä 460/2003 1 §, UlkomaalaisL 301/2004 5 § ja TulliL 304/2016 35 §. Ks. luottamuksensuojaperiaatteesta 50 ja 51 §. Ks. myös esim. VerotusmenettelyL 1558/1995 26 § 2 mom.
7 § (9.5.2014/368) Palveluperiaate ja palvelun asianmukaisuus
Asiointi ja asian käsittely viranomaisessa on pyrittävä järjestämään siten, että hallinnossa asioiva saa asianmukaisesti hallinnon palveluita ja viranomainen voi suorittaa tehtävänsä tuloksellisesti.
Viranomaisen velvollisuudesta tiedottaa toiminnastaan ja palveluistaan sekä yksilöiden ja yhteisöjen oikeuksista ja velvollisuuksista toimialaansa liittyvissä asioissa säädetään viranomaisten toiminnan julkisuudesta annetun lain (621/1999) 20 §:n 2 momentissa.
Ks. Suomen perustusL 731/1999 21 § 1 mom. Ks. myös 21–23 §, 31 § 1 mom. ja 41 §.
Viranomaisen on toimivaltansa rajoissa annettava asiakkailleen tarpeen mukaan hallintoasian hoitamiseen liittyvää neuvontaa sekä vastattava asiointia koskeviin kysymyksiin ja tiedusteluihin. Neuvonta on maksutonta.
Jos asia ei kuulu viranomaisen toimivaltaan, sen on pyrittävä opastamaan asiakas toimivaltaiseen viranomaiseen.
Ks. virheellisen neuvonnan aiheuttamasta vahingonkorvausvastuusta Suomen perustusL 731/1999 118 § 3 mom. ja VahingonkorvausL 412/1974 3 luku 2 §.
9 § Hyvän kielenkäytön vaatimus
Viranomaisen on käytettävä asiallista, selkeää ja ymmärrettävää kieltä.
Asiakkaan oikeudesta käyttää omaa kieltään viranomaisessa asioidessaan on voimassa, mitä siitä erikseen säädetään tai mitä johtuu Suomea sitovista kansainvälisistä sopimuksista.
Ks. KieliL 423/2003 2 luku ja Saamen kieliL 1086/2003 12 §, Oikeudenkäymiskaari 4/1734 4 luku 1 §, L julkisyhteisöjen henkilöstöltä vaadittavasta kielitaidosta 424/2003, VNa oikeusministeriön hallinnonalan eräiltä virkamiehiltä vaadittavasta kielitaidosta 1126/2003 ja Sopimus Suomen, Islannin, Norjan, Ruotsin ja Tanskan välillä Pohjoismaiden kansalaisten oikeudesta käyttää omaa kieltään muussa pohjoismaassa SopS 11/1987.
10 § Viranomaisten yhteistyö
Viranomaisen on toimivaltansa rajoissa ja asian vaatimassa laajuudessa avustettava toista viranomaista tämän pyynnöstä hallintotehtävän hoitamisessa sekä muutoinkin pyrittävä edistämään viranomaisten välistä yhteistyötä.
Viranomaisten välisestä virka-avusta säädetään erikseen.
Ks. virka-avusta esim. L verotusmenettelystä 1558/1995 93 § ja PoliisiL 872/2011 9 luku 1 ja 2 §.
3 lukuAsianosaisasema ja puhevallan käyttäminen
Hallintoasiassa asianosainen on se, jonka oikeutta, etua tai velvollisuutta asia koskee.
Vrt. 41 § ja Maankäyttö- ja rakennusL 132/1999 62 §. Ks. asianosaisjulkisuudesta L viranomaisten toiminnan julkisuudesta 621/1999 11 §. Ks. myös KieliL 423/2003 12 §.
12 § Asiamies ja avustaja
Hallintoasiassa saa käyttää asiamiestä ja avustajaa. Päämiehen on kuitenkin tultava henkilökohtaisesti paikalle, jos se on tarpeen asian selvittämiseksi. Asiamiehen on esitettävä valtakirja tai muulla luotettavalla tavalla osoitettava olevansa oikeutettu edustamaan päämiestä. Valtakirja on viranomaisen määräyksestä yksilöitävä, jos toimivallasta tai toimivallan laajuudesta on epäselvyyttä. Asianajajan ja julkisen oikeusavustajan tulee esittää valtakirja ainoastaan, jos viranomainen niin määrää.
Jos asiamies tai avustaja on tehtäväänsä sopimaton, viranomainen voi kieltää tätä esiintymästä asiassa siinä viranomaisessa. Kiellosta on ilmoitettava päämiehelle ja varattava tälle tilaisuus uuden asiamiehen tai avustajan hankkimiseen.
Viranomaisen antamaan esiintymiskieltoa koskevaan päätökseen saa hakea erikseen muutosta valittamalla siltä viranomaiselta, jonka toimivaltaan asiassa annettavan ratkaisun muutoksenhaku kuuluu. Muutoksenhaussa sovelletaan muutoin, mitä oikeudenkäynnistä hallintoasioissa annetussa laissa (808/2019) säädetään. Kieltoa koskeva muutoksenhaku ei estä asian käsittelyn jatkamista, ellei muutoksenhakuviranomainen toisin määrää. (27.11.2020/854)
Ks. myös L potilaan asemasta ja oikeuksista 785/1992 11 §, L yhdenvertaisuusvaltuutetusta 1326/2014 7 § ja L tasa-arvovaltuutetusta 1328/2014 3 §.
13 § Asiamiehen ja avustajan salassapitovelvollisuus
Asiamies tai avustaja ei saa luvattomasti ilmaista päämiehen hänelle asian hoitamista varten uskomaa luottamuksellista tietoa.
Asiamiehen tai avustajan tehtävänsä hoitamista varten muutoin saamia tietoja koskevaan salassapitovelvollisuuteen ja hyväksikäyttökieltoon sovelletaan viranomaisten toiminnan julkisuudesta annettua lakia (621/1999) silloinkin, kun tietoja on saatu muulta kuin asiaa käsittelevältä viranomaiselta.
Mitä 1 ja 2 momentissa säädetään, koskee myös asian käsittelyssä käytettävää tulkkia ja kääntäjää. Sama koskee niin ikään muuta henkilöä, joka toimeksiannosta tai muutoin osallistuu päämiehen asian hoitamiseen.
Ks. myös L viranomaisten toiminnan julkisuudesta 621/1999 6 luku.
14 § Vajaavaltaisen puhevalta
Vajaavaltaisen puolesta käyttää puhevaltaa hänen edunvalvojansa, huoltajansa tai muu laillinen edustajansa. Vajaavaltaisella on kuitenkin oikeus käyttää yksinään puhevaltaa asiassa, joka koskee hänen vallitsemaansa tuloa tai varallisuutta.
Kahdeksantoista vuotta täyttänyt vajaavaltainen käyttää itse yksin puhevaltaansa henkilöään koskevassa asiassa, jos hän kykenee ymmärtämään asian merkityksen.
Viisitoista vuotta täyttäneellä alaikäisellä ja hänen huoltajallaan tai muulla laillisella edustajallaan on kummallakin oikeus erikseen käyttää puhevaltaa asiassa, joka koskee alaikäisen henkilöä taikka henkilökohtaista etua tai oikeutta.
Ks. L holhoustoimesta 442/1999 2 § sekä 2 ja 5 luku. Ks. myös LastensuojeluL 417/2007 20–22 §, UlkomaalaisL 301/2004 6 §, L potilaan asemasta ja oikeuksista 785/1992 7 § ja L oikeudenkäynnistä hallintoasioissa 808/2019 5 luku.
15 § Edunvalvojan oikeus käyttää puhevaltaa
Täysivaltaiselle määrätty edunvalvoja käyttää päämiehensä ohella itsenäisesti puhevaltaa asioissa, jotka kuuluvat hänen tehtäviinsä. Jos edunvalvoja ja hänen päämiehensä ovat puhevaltaa käyttäessään eri mieltä, päämiehen kanta on ratkaiseva, jos hän kykenee ymmärtämään asian merkityksen.
Jos päämiehen toimintakelpoisuutta on rajoitettu muulla tavoin kuin vajaavaltaiseksi julistamalla, edunvalvoja käyttää yksin päämiehen puhevaltaa asiassa, josta päämiehellä ei ole oikeutta päättää. Edunvalvoja ja hänen päämiehensä käyttävät kuitenkin yhdessä puhevaltaa asiassa, josta heidän tulee yhdessä päättää.
Ks. L holhoustoimesta 442/1999 5 luku.
HALLINTOASIAN VIREILLETULO JA ASIAN KÄSITTELY VIRANOMAISESSA
4 lukuAsiakirjan lähettäminen viranomaiselle ja hallintoasian vireilletulo
Ks. L sähköisestä asioinnista viranomaistoiminnassa 13/2003.
16 § Asiakirjan sisältö
Viranomaiselle toimitettavasta asiakirjasta on käytävä ilmi, mitä asia koskee. Asiakirjassa on mainittava lähettäjän nimi sekä tarvittavat yhteystiedot asian hoitamiseksi.
17 § Asiakirjan lähettäjän vastuu
Asiakirja toimitetaan asiassa toimivaltaisen viranomaisen asiointiosoitteeseen lähettäjän omalla vastuulla. Jos asiakirjan toimittamiselle on asetettu määräaika, lähettäjän on huolehdittava siitä, että asiakirja saapuu viranomaiseen määräajassa.
Asiakirjan lähettäjälle on pyynnöstä annettava todistus asiakirjan kirjaamisesta tai muusta rekisteröinnistä.
Ks. L säädettyjen määräaikain laskemisesta 150/1930 ja L oikeudenkäynnistä hallintoasioissa 808/2019 114 ja 115 §. Ks. myös L sähköisestä asioinnista viranomaistoiminnassa 13/2003 8 §.
18 § Asiakirjan saapumispäivä
Asiakirjan katsotaan saapuneen viranomaiseen sinä päivänä, jona asiakirja on annettu viranomaiselle.
Postitse lähetetyn asiakirjan saapumispäiväksi katsotaan myös se päivä, jona lähetys on saapunut viranomaisen postilokeroon tai viranomaiselle on toimitettu ilmoitus lähetyksen saapumisesta postiyritykseen.
Ks. myös L sähköisestä asioinnista viranomaistoiminnassa 13/2003 10 §.
19 § Asian vireillepano
Asia pannaan vireille kirjallisesti ilmoittamalla vaatimukset perusteineen. Viranomaisen suostumuksella asian saa panna vireille myös suullisesti.
Ks. myös L sähköisestä asioinnista viranomaistoiminnassa 13/2003 9 §.
20 § Asian vireilletulo
Hallintoasia tulee vireille, kun asian vireille panemiseksi tarkoitettu asiakirja on saapunut toimivaltaiseen viranomaiseen tai kun asia on sille suullisen vireillepanon yhteydessä esitetty ja käsittelyn aloittamiseksi tarvittavat tiedot on kirjattu.
21 § Asiakirjan siirto
Viranomaisen, jolle on erehdyksestä toimitettu asiakirja sen toimivaltaan kuulumattoman asian käsittelemiseksi, on viipymättä siirrettävä asiakirja toimivaltaiseksi katsomalleen viranomaiselle. Siirrosta on ilmoitettava asiakirjan lähettäjälle.
Asiakirjaa siirrettäessä asian tutkimatta jättämisestä ei tarvitse tehdä päätöstä.
Siirrettäessä asiakirja, joka on toimitettava viranomaiselle määräajassa, määräaikaa katsotaan noudatetun, jos toimivaltainen viranomainen saa asiakirjan määräajan kuluessa.
Ks. L oikeudenkäynnistä hallintoasioissa 808/2019 18 § ja L sähköisestä asioinnista viranomaistoiminnassa 13/2003 15 §.
22 § Asiakirjan täydentäminen
Jos viranomaiselle toimitettu asiakirja on puutteellinen, viranomaisen on kehotettava lähettäjää määräajassa täydentämään asiakirjaa, jollei se ole tarpeetonta asian ratkaisemiseksi. Asiakirjan lähettäjälle on ilmoitettava, miten asiakirjaa on täydennettävä.
Viranomaiseen saapunutta asiakirjaa ei tarvitse täydentää allekirjoituksella, jos asiakirjassa on tiedot lähettäjästä, eikä asiakirjan alkuperäisyyttä ja eheyttä ole syytä epäillä.
Asianosainen voi myös omasta aloitteestaan täydentää hakemustaan tai muuta asian käsittelyä varten toimittamaansa asiakirjaa sekä toimittaa käsittelyn kuluessa viranomaiselle asian ratkaisemisen kannalta tarpeellisia asiakirjoja.
Ks. 33 §. Ks. L oikeudenkäynnistä hallintoasioissa 808/2019 40 §, L sähköisestä asioinnista viranomaistoiminnassa 13/2003 9 § 2 mom. ja L vahvasta sähköisestä tunnistamisesta ja sähköisistä luottamuspalveluista 617/2009.
5 lukuAsian käsittelyä koskevat yleiset vaatimukset
Ks. Suomen perustusL 731/1999 6 §, 14 § 4 mom., 17, 21, 22 ja 118 §.
23 § Käsittelyn viivytyksettömyys
Asia on käsiteltävä ilman aiheetonta viivytystä.
Viranomaisen on esitettävä asianosaiselle tämän pyynnöstä arvio päätöksen antamisajankohdasta sekä vastattava käsittelyn etenemistä koskeviin tiedusteluihin.
Ks. Suomen perustusL 731/1999 21 § 1 mom., Valtion virkamiesL 750/1994 14 § 1 mom. ja L kunnallisesta viranhaltijasta 304/2003 17 § 1 mom.
23 a § (9.5.2014/368) Käsittelyajan määritteleminen
Viranomaisen on määriteltävä toimialansa keskeisissä asiaryhmissä odotettavissa oleva käsittelyaika sellaisille hallintopäätöksellä ratkaistaville asioille, jotka voivat tulla vireille vain asianosaisen aloitteesta. Tämä ei koske asioita, joiden käsittelylle on säädetty määräaika.
24 § Käsittelyn julkisuus
Asia käsitellään julkisesti, jos niin on säädetty tai erityisen säännöksen nojalla päätetty.
Asiakirjojen julkisuudesta ja asianosaisen tiedonsaantioikeudesta säädetään viranomaisten toiminnan julkisuudesta annetussa laissa.
Ks. Suomen perustusL 731/1999 12 § ja 21 § 2 mom. sekä KuntaL 410/2015 101 §. Ks. myös EPNAs (EY) N:o 1049/2001 Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi.
25 § Asioiden yhdessä käsitteleminen
Jos viranomaisessa tehtävä päätös saattaa merkittävästi vaikuttaa muun samassa viranomaisessa samanaikaisesti vireillä olevan asian ratkaisemiseen, viranomaisen on valmisteltava asiat yhdessä ja ratkaistava samalla kertaa, jollei yhdessä käsittelemisestä aiheudu haitallista viivytystä tai jollei se ole asian laadun taikka luonteen vuoksi tarpeetonta.
26 § Tulkitseminen ja kääntäminen
Viranomaisen on järjestettävä tulkitseminen ja kääntäminen asiassa, joka voi tulla vireille viranomaisen aloitteesta, jos:
1) romani- tai viittomakieltä taikka muuta kieltä käyttävä asianosainen ei osaa viranomaisessa käytettävää suomen tai ruotsin kieltä; tai
2) asianosainen ei vammaisuuden tai sairauden perusteella voi tulla ymmärretyksi.
Asia voidaan tulkita tai kääntää sellaiselle kielelle, jota asianosaisen voidaan todeta asian laatuun nähden riittävästi ymmärtävän.
Asian selvittämiseksi tai asianosaisen oikeuksien turvaamiseksi viranomainen voi huolehtia tulkitsemisesta ja kääntämisestä muussakin kuin 1 momentissa tarkoitetussa asiassa.
Suomen ja ruotsin kieltä käyttävän oikeudesta viranomaisen järjestämään tulkkaukseen sekä käännökseen säädetään kielilaissa (423/2003). Tulkitsemisesta ja kääntämisestä saamen kielelle on voimassa, mitä siitä erikseen säädetään. Viranomaisen on myös huolehdittava siitä, että muiden pohjoismaiden kansalaiset saavat sen käsiteltävissä asioissa tarvittavan tulkitsemis- ja käännösavun.
Ks. Suomen perustusL 731/1999 17 §, KieliL 423/2003 3 luku, Sopimus Suomen, Islannin, Norjan, Ruotsin ja Tanskan välillä Pohjoismaiden kansalaisten oikeudesta käyttää omaa kieltään muussa pohjoismaassa SopS 11/1987, L oikeudenkäynnistä hallintoasioissa 808/2019 52 § ja Saamen kieliL 1086/2003 19 ja 20 §.
Virkamies ei saa osallistua asian käsittelyyn eikä olla läsnä sitä käsiteltäessä, jos hän on esteellinen.
Mitä virkamiehen esteellisyydestä säädetään, koskee myös monijäsenisen toimielimen jäsentä ja muuta asian käsittelyyn osallistuvaa sekä tarkastuksen suorittavaa tarkastajaa.
Ks. 6 § ja Suomen perustusL 731/1999 21 § 1 mom.
1) jos hän tai hänen läheisensä on asianosainen;
2) jos hän tai hänen läheisensä avustaa taikka edustaa asianosaista tai sitä, jolle asian ratkaisusta on odotettavissa erityistä hyötyä tai vahinkoa;
3) jos asian ratkaisusta on odotettavissa erityistä hyötyä tai vahinkoa hänelle tai hänen 2 momentin 1 kohdassa tarkoitetulle läheiselleen;
4) jos hän on palvelussuhteessa tai käsiteltävään asiaan liittyvässä toimeksiantosuhteessa asianosaiseen tai siihen, jolle asian ratkaisusta on odotettavissa erityistä hyötyä tai vahinkoa;
5) jos hän tai hänen 2 momentin 1 kohdassa tarkoitettu läheisensä on hallituksen, hallintoneuvoston tai niihin rinnastettavan toimielimen jäsenenä taikka toimitusjohtajana tai sitä vastaavassa asemassa sellaisessa yhteisössä, säätiössä, valtion liikelaitoksessa tai laitoksessa, joka on asianosainen tai jolle asian ratkaisusta on odotettavissa erityistä hyötyä tai vahinkoa;
6) jos hän tai hänen 2 momentin 1 kohdassa tarkoitettu läheisensä kuuluu viraston tai laitoksen johtokuntaan tai siihen rinnastettavaan toimielimeen ja kysymys on asiasta, joka liittyy tämän viraston tai laitoksen ohjaukseen tai valvontaan; tai
7) jos luottamus hänen puolueettomuuteensa muusta erityisestä syystä vaarantuu.
Läheisellä tarkoitetaan 1 momentissa:
1) virkamiehen puolisoa ja virkamiehen lasta, lapsenlasta, sisarusta, vanhempaa, isovanhempaa ja virkamiehelle muuten erityisen läheistä henkilöä samoin kuin tällaisen henkilön puolisoa;
2) virkamiehen vanhempien sisarusta sekä hänen puolisoaan, virkamiehen sisarusten lapsia ja virkamiehen entistä puolisoa; sekä
3) virkamiehen puolison lasta, lapsenlasta, sisarusta, vanhempaa ja isovanhempaa samoin kuin tällaisen henkilön puolisoa sekä virkamiehen puolison sisarusten lapsia.
Läheisenä pidetään myös vastaavaa puolisukulaista. Puolisoilla tarkoitetaan aviopuolisoita sekä avioliitonomaisissa olosuhteissa ja rekisteröidyssä parisuhteessa eläviä henkilöitä.
Ks. KuntaL 410/2015 97 § ja Valtion virkamiesL 750/1994 18 § 2 mom. Ks. myös tuomarin esteellisyydestä Oikeudenkäymiskaari 4/1734 13 luku.
29 § Esteellisyyden ratkaiseminen
Virkamiehen esteellisyyttä koskeva kysymys on ratkaistava viipymättä.
Virkamies ratkaisee itse kysymyksen esteellisyydestään. Monijäsenisen toimielimen jäsenen ja esittelijän esteellisyydestä päättää kuitenkin toimielin. Monijäseninen toimielin päättää myös muun läsnäoloon oikeutetun esteellisyydestä. Jäsen tai esittelijä saa osallistua esteellisyyttään koskevan asian käsittelyyn vain, jos toimielin ei olisi ilman häntä päätösvaltainen eikä hänen tilalleen ole ilman huomattavaa viivytystä saatavissa esteetöntä henkilöä.
Esteellisyyttä koskevaan päätökseen ei saa hakea erikseen oikaisua eikä muutosta valittamalla.
30 § Asian käsittelyn jatkaminen
Esteellisen virkamiehen tilalle on viipymättä määrättävä esteetön virkamies. Virkamies saa kuitenkin käsitellä kiireellisen asian, jonka ratkaisuun esteellisyys ei voi vaikuttaa.
6 lukuAsian selvittäminen ja asianosaisen kuuleminen
Viranomaisen on huolehdittava asian riittävästä ja asianmukaisesta selvittämisestä hankkimalla asian ratkaisemiseksi tarpeelliset tiedot sekä selvitykset.
Asianosaisen on esitettävä selvitystä vaatimuksensa perusteista. Asianosaisen on muutoinkin myötävaikutettava vireille panemansa asian selvittämiseen.
Ks. esim. UlkomaalaisL 301/2004 7 § 2 mom. ja L verotusmenettelystä 1558/1995 2 luku ja 26 §.
Lausuntoa tai muuta selvitystä koskevassa pyynnössä on yksilöitävä, mistä erityisistä seikoista selvitystä on esitettävä.
33 § Selvityksen antamiselle asetettava määräaika
Asiakirjan täydentämistä, selityksen antamista ja selvityksen esittämistä varten on asetettava asian laatuun nähden riittävä määräaika.
Asianosaiselle on ilmoitettava, ettei määräajan noudattamatta jättäminen estä asian ratkaisemista. Määräaikaa voidaan asianosaisen pyynnöstä pidentää, jos se on tarpeen asian selvittämiseksi.
34 § Asianosaisen kuuleminen
Asianosaiselle on ennen asian ratkaisemista varattava tilaisuus lausua mielipiteensä asiasta sekä antaa selityksensä sellaisista vaatimuksista ja selvityksistä, jotka saattavat vaikuttaa asian ratkaisuun.
Asian saa ratkaista asianosaista kuulematta, jos:
1) vaatimus jätetään tutkimatta tai hylätään heti perusteettomana;
2) asia koskee palvelussuhteeseen tai vapaaehtoiseen koulutukseen ottamista;
3) asia koskee hakijan ominaisuuksien arviointiin perustuvan edun myöntämistä;
4) kuuleminen saattaa vaarantaa päätöksen tarkoituksen toteutumisen tai kuulemisesta aiheutuva asian käsittelyn viivästyminen aiheuttaa huomattavaa haittaa ihmisten terveydelle, yleiselle turvallisuudelle taikka ympäristölle; tai
5) hyväksytään vaatimus, joka ei koske toista asianosaista tai kuuleminen on muusta syystä ilmeisen tarpeetonta.
Ks. Suomen perustusL 731/1999 21 § 2 mom. ja Euroopan unionin perusoikeuskirja 41 art.
35 § Päämiehen ja edunvalvojan tai huoltajan kuuleminen
Edunvalvojan, huoltajan tai muun laillisen edustajan käyttäessä puhevaltaa on kuultava hänen päämiestään ja vastaavasti päämiehen käyttäessä puhevaltaa on kuultava edunvalvojaa, huoltajaa tai muuta laillista edustajaa, jos kuuleminen on tarpeen päämiehen edun vuoksi tai asian selvittämiseksi.
Ks. L holhoustoimesta 442/1999 4 ja 5 luku, L edunvalvontavaltuutuksesta 648/2007 2 § ja 4 luku ja L lapsen huollosta ja tapaamisoikeudesta 361/1983 3–5 §.
36 § Kuulemisesta ilmoittaminen
Asianosaiselle on ilmoitettava kuulemisen tarkoitus ja selityksen antamiselle varattu määräaika. Kuulemista koskevassa pyynnössä on tarvittaessa yksilöitävä, mistä seikoista selitystä pyydetään. Asianosaiselle on toimitettava kuulemisen kohteena olevat asiakirjat alkuperäisinä tai jäljennöksinä taikka varattava muutoin tilaisuus tutustua niihin.
37 § Suullinen vaatimus ja selvitys
Viranomaisen on pyynnöstä varattava asianosaiselle tilaisuus esittää vaatimus tai selvitys suullisesti, jos se on tarpeen asian selvittämiseksi ja kirjallinen menettely tuottaa asianosaiselle kohtuuttomia vaikeuksia. Muut asianosaiset on kutsuttava samanaikaisesti paikalle, jos se on välttämätöntä asianosaisten oikeuksien tai edun valvomiseksi.
Viranomainen voi asianosaisen pyynnöstä varata tilaisuuden asian selvittämiseksi tarpeellisten tietojen suulliseen esittämiseen muissakin kuin 1 momentissa tarkoitetuissa tilanteissa.
Viranomainen voi toimittaa katselmuksen, jos se on tarpeen asian selvittämiseksi. Asianosaiselle on varattava tilaisuus olla läsnä katselmuksessa ja esittää mielipiteensä esille tulevista seikoista. Asian laadun niin vaatiessa katselmukseen on kutsuttava myös viranomainen, jonka tehtäviin asianomaisen toiminnan valvonta lain mukaan kuuluu tai jonka asiantuntemusta tarvitaan asian ratkaisemiseksi. Katselmus on toimitettava aiheuttamatta kohtuutonta haittaa katselmuksen kohteelle tai sen haltijalle.
Katselmuksessa on pidettävä pöytäkirjaa, josta tulee käydä ilmi viranomaisen tekemät keskeiset havainnot ja asianosaisen esittämät huomautukset. Pöytäkirja on viipymättä annettava tiedoksi asianosaiselle ja muille toimitukseen kutsutuille.
Katselmus on julkinen. Viranomainen voi rajoittaa yleisön pääsyä katselmukseen, jos se on tarpeen asian laadun tai katselmuksen kohteena olevan toiminnan luonteen vuoksi. Katselmusta ei saa toimittaa kotirauhan piiriin kuuluvissa tiloissa, ellei laissa erikseen toisin säädetä.
Ks. L viranomaisten toiminnan julkisuudesta 621/1999 6 § ja 7 § 2 mom. Ks. katselmuksesta esim. Maankäyttö- ja rakennusL 132/1999 133 § 2 mom.
Viranomaisen on ilmoitettava toimivaltaansa kuuluvan tarkastuksen aloittamisajankohdasta asianosaiselle, jota asia välittömästi koskee, jollei ilmoittaminen vaaranna tarkastuksen tarkoituksen toteutumista. Edellä tarkoitetulla asianosaisella on oikeus olla läsnä tarkastuksessa sekä esittää mielipiteensä ja kysymyksiä tarkastukseen liittyvistä seikoista. Tarkastuksen kuluessa asianosaiselle on, mikäli mahdollista, kerrottava tarkastuksen tavoitteista, sen suorittamisesta ja jatkotoimenpiteistä. Tarkastus on suoritettava aiheuttamatta tarkastuksen kohteelle tai sen haltijalle kohtuutonta haittaa.
Tarkastajan on viipymättä laadittava tarkastuksesta kirjallinen tarkastuskertomus, josta tulee käydä ilmi tarkastuksen kulku ja tarkastajan tekemät keskeiset havainnot. Tarkastuskertomus on annettava tiedoksi tarkastuksessa läsnäoloon oikeutetulle asianosaiselle.
Ks. RikosL 39/1889 40 luku 7–11 § ja L viranomaisten toiminnan julkisuudesta 621/1999 24 §. Ks. Suomen perustusL 731/1999 10 § 3 mom. Ks. tarkastuksesta esim. SähköturvallisuusL 1135/2016 43 §, Maaseutuelinkeinojen rahoitusL 329/1999 44 §, L työsuojelun valvonnasta ja työpaikan työsuojeluyhteistoiminnasta 44/2006 4 ja 5 § sekä L verotusmenettelystä 1558/1995 14 §.
40 § (26.6.2015/801) Suullinen todistelu
Erityisestä syystä hallintoasiassa voidaan kuulla todistajaa vakuutuksen nojalla sekä suullisesti asianosaista. Asianosaisille, joita asiassa tehtävä päätös välittömästi koskee, on varattava tilaisuus olla läsnä kuultaessa todistajaa tai asianosaista. Asianosaisilla on oikeus esittää kuultavalle kysymyksiä sekä lausua käsityksensä kuultavan kertomuksesta.
Virka-apua suullisten todistuskeinojen käyttämiseksi antaa se hallinto-oikeus, jossa todistajan tai asianosaisen kuuleminen voi tapahtua soveliaimmin. Tuomioistuimen käsiteltävässä oikeushallintoasiassa kuulemisen toimittaa asianomainen tuomioistuin.
Todistajan esteellisyyteen sekä todistajan oikeuteen kieltäytyä todistamasta sovelletaan, mitä oikeudenkäynnistä hallintoasioissa annetussa laissa säädetään. (27.11.2020/854)
Ks. L oikeudenkäynnistä hallintoasioissa 808/2019 7 luku ja Oikeudenkäymiskaari 4/1734 17 luku.
41 § Vaikuttamismahdollisuuksien varaaminen
Jos asian ratkaisulla voi olla huomattava vaikutus muiden kuin asianosaisten elinympäristöön, työntekoon tai muihin oloihin, viranomaisen tulee varata näille henkilöille mahdollisuus saada tietoja asian käsittelyn lähtökohdista ja tavoitteista sekä lausua mielipiteensä asiasta.
Asian vireilläolosta ja vaikuttamismahdollisuuksien käyttämisestä on ilmoitettava asian merkityksen ja laajuuden kannalta sopivalla tavalla.
Asian vireilläolosta ei kuitenkaan tarvitse ilmoittaa, jos se vaarantaa ratkaisun tarkoituksen toteutumisen tai aiheuttaa muuta merkittävää haittaa taikka jos se on ilmeisen tarpeetonta.
Ks. Suomen perustusL 731/1999 14 § 4 mom. ja 20 § sekä KuntaL 410/2015 22 §.
42 § (8.5.2020/331) Tietojen kirjaaminen
Tiedot suullisesti esitetyistä vaatimuksista ja selvityksistä, jotka saattavat vaikuttaa asian ratkaisuun, on kirjattava tai muulla tavoin rekisteröitävä. Sama koskee henkilörekisteristä saatua tietoa.
43 § (11.6.2010/581) Päätöksen muoto
Hallintopäätös on annettava kirjallisesti.
Päätös voidaan antaa suullisesti, jos se on välttämätöntä asian kiireellisyyden vuoksi.
Suullinen päätös on viipymättä annettava myös kirjallisena oikaisuvaatimusohjeineen tai valitusosoituksineen. Määräaika oikaisuvaatimuksen tekemiseen tai muutoksenhakuun alkaa kirjallisen päätöksen tiedoksisaannista siten kuin siitä erikseen säädetään.
Ks. L sähköisestä asioinnista viranomaistoiminnassa 13/2003 18 §.
44 § Päätöksen sisältö
Kirjallisesta päätöksestä on käytävä selvästi ilmi:
1) päätöksen tehnyt viranomainen ja päätöksen tekemisen ajankohta;
2) asianosaiset, joihin päätös välittömästi kohdistuu;
3) päätöksen perustelut ja yksilöity tieto siitä, mihin asianosainen on oikeutettu tai velvoitettu taikka miten asia on muutoin ratkaistu; sekä
4) sen henkilön nimi ja yhteystiedot, jolta asianosainen voi pyytää tarvittaessa lisätietoja päätöksestä.
Annettaessa suullinen päätös asianosaiselle on ilmoitettava, miten asia on ratkaistu, ja selostettava ratkaisun perustelut.
45 § Päätöksen perusteleminen
Päätös on perusteltava. Perusteluissa on ilmoitettava, mitkä seikat ja selvitykset ovat vaikuttaneet ratkaisuun sekä mainittava sovelletut säännökset.
Päätöksen perustelut voidaan jättää esittämättä, jos:
1) tärkeä yleinen tai yksityinen etu edellyttää päätöksen välitöntä antamista;
2) päätös koskee hyvinvointialueen tai hyvinvointiyhtymän taikka kunnallisen monijäsenisen toimielimen toimittamaa vaalia; (29.6.2021/637)
3) päätös koskee vapaaehtoiseen koulutukseen ottamista tai sellaisen edun myöntämistä, joka perustuu hakijan ominaisuuksien arviointiin;
4) päätöksellä hyväksytään vaatimus, joka ei koske toista asianosaista eikä muilla ole oikeutta hakea päätökseen muutosta; taikka
5) perusteleminen on muusta erityisestä syystä ilmeisen tarpeetonta.
Perustelut on kuitenkin 2 momentissa tarkoitetuissa tilanteissa esitettävä, jos päätös merkitsee olennaista muutosta vakiintuneeseen käytäntöön.
Ks. Suomen perustusL 731/1999 21 § 2 mom. Ks. myös Ulosottokaari 705/2007 3 luku 28 § ja L verotusmenettelystä 1558/1995 26 b §.
46 § (11.6.2010/581) Oikaisuvaatimusohjeet
Jos päätökseen on ennen valituksen tekemistä vaadittava oikaisua erikseen säädetyssä oikaisuvaatimusmenettelyssä, ohjeet tällaisen oikaisukeinon käyttämisestä on annettava samanaikaisesti päätöksen kanssa.
Oikaisuvaatimusohje on annettava myös silloin, kun erikseen on säädetty hallintopäätöksen saattamisesta viranomaisen käsiteltäväksi muuna kuin muutoksenhakuasiana.
Oikaisuvaatimusohjeiden sisällöstä on voimassa, mitä 47 ja 49 §:ssä säädetään valitusosoituksesta.
Päätökseen, johon saa hakea muutosta valittamalla, on liitettävä valitusosoitus. Siinä on mainittava:
2) viranomainen, jolle valituskirjelmä on toimitettava; sekä
3) valitusaika ja mistä se lasketaan.
Valitusosoituksessa on selostettava säännökset valituskirjelmän sisällöstä, liitteistä ja valituksen perille toimittamisesta sekä valituksen käsittelystä perittävistä maksuista. (5.7.2019/809)
Ks. L oikeudenkäynnistä hallintoasioissa 808/2019 13 §, KuntaL 410/2015 138 §, L sähköisestä asioinnista viranomaistoiminnassa 13/2003 7 § 2 mom. sekä L säädettyjen määräaikain laskemisesta 150/1930.
48 § Ilmoitus valituskiellosta ja valituskelvottomuudesta
Jos valittaminen on erityisen säännöksen nojalla kielletty tai päätös ei ole valituskelpoinen, päätökseen on sisällytettävä ilmoitus siitä, minkä säännöksen nojalla valittaminen ei ole mahdollista.
Ks. esim. L oikeudenkäynnistä hallintoasioissa 808/2019 6 § sekä KuntaL 410/2015 136 §.
49 § Valitusosoituksen korjaaminen
Jos valitusosoitusta ei ole annettu tai päätöksessä on virheellisesti ilmoitettu, ettei siihen saa hakea muutosta valittamalla, viranomaisen on annettava uusi lainmukainen valitusosoitus.
Jos valitusosoitus on virheellinen, viranomaisen on annettava uusi valitusosoitus, jos sitä pyydetään valitusosoituksessa mainitussa tai säädetyssä valitusajassa.
Valitusaika alkaa kulua uuden valitusosoituksen tiedoksiannosta.
49 a § (11.6.2010/581) Luvun säännösten soveltaminen ja suhde muuhun lainsäädäntöön
Tässä luvussa säädetään menettelystä oikaisuvaatimuksen käsittelyssä. Säännöksiä sovelletaan myös, jos virkamiehen päättämä asia on ennen muutoksenhakua saatettava asianomaisen viranomaisen käsiteltäväksi.
Jollei tässä luvussa tai muualla erikseen toisin säädetä, oikaisuvaatimuksen käsittelyssä sovelletaan tätä lakia.
49 b § (7.8.2015/893) Oikaisuvaatimuksen tekeminen ja valituskielto
Laissa säädetään erikseen, jos päätökseen saa vaatia oikaisua. Tällöin päätökseen ei saa hakea muutosta valittamalla.
Oikaisua saa vaatia se, johon päätös on kohdistettu tai jonka oikeuteen, velvollisuuteen tai etuun päätös välittömästi vaikuttaa. Viranomainen saa lisäksi vaatia oikaisua, jos laissa niin säädetään tai jos muutoksenhakuoikeus on viranomaisen valvottavana olevan julkisen edun vuoksi tarpeen.
Haettaessa muutosta oikaisuvaatimukseen annettuun päätökseen sovelletaan, mitä oikeudenkäynnistä hallintoasioissa annetussa laissa säädetään, jollei muussa laissa toisin säädetä. (27.11.2020/854)
49 c § (11.6.2010/581) Oikaisuvaatimusaika
Oikaisuvaatimus on tehtävä 30 päivän kuluessa päätöksen tiedoksisaannista.
Jos oikaisuvaatimusta ei ole tehty määräajassa, oikaisuvaatimus jätetään tutkimatta.
49 d § (7.8.2015/893) Oikaisuvaatimuksen muoto ja sisältö
Oikaisuvaatimus on tehtävä kirjallisesti sille viranomaiselle tai muulle julkista hallintotehtävää hoitavalle, joka on tehnyt päätöksen. Oikaisuvaatimuskirjelmässä on ilmoitettava päätös, johon vaaditaan oikaisua, sekä se, millaista oikaisua vaaditaan ja millä perusteilla sitä vaaditaan.
49 e § (11.6.2010/581) Käsittelyn kiireellisyys
Oikaisuvaatimus on käsiteltävä kiireellisenä.
49 f § (7.8.2015/893) Päätöksen täytäntöönpanokelpoisuus
Päätöstä, johon saa vaatia oikaisua, ei saa panna täytäntöön ennen kuin se on saanut lainvoiman.
Päätös voidaan kuitenkin panna täytäntöön lainvoimaa vailla olevana, jos laissa niin säädetään tai jos päätös on luonteeltaan sellainen, että se on pantava täytäntöön heti, tai jos päätöksen täytäntöönpanoa ei yleisen edun vuoksi voida lykätä.
Kun oikaisuvaatimus on tehty, oikaisuvaatimuksen käsittelevä viranomainen voi kieltää päätöksen täytäntöönpanon tai määrätä sen keskeytettäväksi. Täytäntöönpanon kieltämis- tai keskeytysasiassa annettuun ratkaisuun ei saa hakea erikseen muutosta.
49 g § (11.6.2010/581) Oikaisuvaatimuksen ratkaiseminen ja virheen korjaaminen
Otettuaan oikaisuvaatimuksen tutkittavakseen viranomainen voi muuttaa hallintopäätöstä, kumota päätöksen tai hylätä oikaisuvaatimuksen. Oikaisuvaatimuspäätöksessä on annettava perusteltu ratkaisu oikaisuvaatimuksessa esitettyihin vaatimuksiin. Oikaisuvaatimuspäätöksen perustelemiseen ei sovelleta 45 §:n 2 momenttia.
Oikaisuvaatimuksen ratkaiseva viranomainen voi tehdä samassa yhteydessä ilman eri vaatimusta myös virheen korjaamista koskevan päätöksen siten kuin 50–53 §:ssä säädetään.
8 lukuPäätöksessä olevan virheen korjaaminen
50 § (11.6.2010/581) Asiavirheen korjaaminen
Viranomainen voi poistaa virheellisen päätöksensä ja ratkaista asian uudelleen, jos:
1) päätös perustuu selvästi virheelliseen tai puutteelliseen selvitykseen;
2) päätös perustuu ilmeisen väärään lain soveltamiseen;
3) päätöstä tehtäessä on tapahtunut menettelyvirhe; tai
4) asiaan on tullut sellaista uutta selvitystä, joka voi olennaisesti vaikuttaa päätökseen.
Päätös voidaan korjata 1 momentin 1–3 kohdassa tarkoitetussa tilanteessa asianosaisen eduksi tai vahingoksi. Päätöksen korjaaminen asianosaisen vahingoksi edellyttää, että asianosainen suostuu päätöksen korjaamiseen. Asianosaisen suostumusta ei kuitenkaan tarvita, jos virhe on ilmeinen ja se on aiheutunut asianosaisen omasta menettelystä. Päätös voidaan korjata 1 momentin 4 kohdassa tarkoitetussa tilanteessa ainoastaan asianosaisen eduksi.
51 § Kirjoitusvirheen korjaaminen
Viranomaisen on korjattava päätöksessään oleva ilmeinen kirjoitus- tai laskuvirhe taikka muu niihin verrattava selvä virhe.
Virhettä ei saa kuitenkaan korjata, jos korjaaminen johtaa asianosaiselle kohtuuttomaan tulokseen eikä virhe ole aiheutunut asianosaisen omasta menettelystä.
52 § Korjaamisasian vireilletulo ja käsittely
Viranomainen käsittelee korjaamisasian omasta aloitteestaan tai asianosaisen vaatimuksesta. Aloite on tehtävä tai vaatimus virheen korjaamiseksi on esitettävä viiden vuoden kuluessa päätöksen tekemisestä.
Asiavirheen korjaaminen edellyttää, että asia käsitellään uudelleen ja asiassa annetaan uusi päätös. Kirjoitusvirhe korjataan korvaamalla virheen sisältävä toimituskirja korjatulla toimituskirjalla. Asianosaiselle on varattava tilaisuus tulla kuulluksi ennen kirjoitusvirheen korjaamista, jollei se ole tarpeetonta.
Asia- tai kirjoitusvirheen korjaamisesta on tehtävä merkintä alkuperäisen päätöksen taltiokappaleeseen tai viranomaisen käytössä olevaan tietojärjestelmään. Uusi tai korjattu toimituskirja on annettava asianosaiselle maksutta.
Ks. asianosaisen kuulemisesta 34 §.
53 § Täydentävät säännökset korjaamismenettelystä
Käsitellessään asia- tai kirjoitusvirheen korjaamista viranomainen voi kieltää päätöksen täytäntöönpanon toistaiseksi tai määrätä sen keskeytettäväksi.
Jos korjattavaan päätökseen on haettu oikaisua, muutosta tai siitä on vireillä erikseen säädetty menettely, korjaamisasian käsiteltäväksi ottamisesta on ilmoitettava ja siinä tehty päätös toimitettava tälle viranomaiselle. Korjaamisasian käsittely ei vaikuta valitusajan tai muun määräajan kulumiseen.
Päätökseen, jolla viranomainen on hylännyt virheen korjaamista koskevan vaatimuksen, ei saa hakea muutosta valittamalla.
53 a § (9.5.2014/368) Hallintokantelun tekeminen
Viranomaisen, siihen palvelussuhteessa olevan tai muun julkista hallintotehtävää hoitavan lainvastaisesta menettelystä tai velvollisuuden täyttämättä jättämisestä voi jokainen tehdä hallintokantelun toimintaa valvovalle viranomaiselle.
Hallintokantelu tehdään kirjallisesti. Valvovan viranomaisen suostumuksella kantelun saa tehdä suullisesti. Kantelun tekijän tulee esittää käsityksensä siitä, millä perusteilla tämä pitää menettelyä virheellisenä ja mahdollisuuksien mukaan tieto arvostelun kohteena olevan menettelyn tai laiminlyönnin ajankohdasta.
53 b § (9.5.2014/368) Hallintokantelun käsittely
Valvova viranomainen ryhtyy niihin toimenpiteisiin, joihin se hallintokantelun perusteella katsoo olevan aihetta. Jos kantelun johdosta ei ole aihetta ryhtyä toimenpiteisiin, siitä tulee viivytyksettä ilmoittaa kantelun tekijälle.
Hallintokantelua käsiteltäessä on noudatettava hyvän hallinnon perusteita ja turvattava niiden henkilöiden oikeudet, joita asia välittömästi koskee.
Kahta vuotta vanhemmasta asiasta tehtyä hallintokantelua ei tutkita, ellei siihen ole erityistä syytä.
Kanteluasiassa annettavaan ratkaisuun ja sen tiedoksiantoon sovelletaan tämän lain säännöksiä.
53 c § (9.5.2014/368) Hallintokantelun johdosta annettava hallinnollinen ohjaus
Valvova viranomainen voi hallintokanteluasiassa antamassaan ratkaisussa kiinnittää valvottavan huomiota hyvän hallinnon vaatimuksiin tai saattaa tämän tietoon käsityksensä lain mukaisesta menettelystä. Jos tätä ei asian kokonaisarvosteluun vaikuttavat seikat huomioon ottaen pidetä riittävänä, valvottavalle voidaan antaa huomautus, jollei kantelun kohteena oleva teko luonteensa tai vakavuutensa perusteella anna aihetta ryhtyä toimenpiteisiin muussa laissa säädetyn menettelyn käynnistämiseksi. Viimeksi mainitussa tapauksessa kantelun käsittely raukeaa.
53 d § (9.5.2014/368) Muutoksenhakukielto
Hallintokanteluasiassa annettuun ratkaisuun ei saa hakea muutosta valittamalla.
HALLINTOPÄÄTÖKSEN JA MUUN ASIAKIRJAN TIEDOKSIANTO
9 lukuYleiset säännökset tiedoksiannosta
Viranomaisen on annettava tekemänsä päätös viipymättä tiedoksi asianosaiselle ja muulle tiedossa olevalle, jolla on oikeus hakea siihen oikaisua tai muutosta valittamalla. Viranomaisen on annettava tiedoksi myös sellainen päätös, johon liittyy muutoksenhakukielto.
Viranomaisen on huolehdittava asian käsittelyn kuluessa ilmoituksen, kutsun tai muun asian käsittelyyn vaikuttavan asiakirjan tiedoksiantamisesta.
Asiakirja annetaan tiedoksi alkuperäisenä tai jäljennöksenä. Jos tiedoksiannettavaan asiakirjaan on liitetty asian käsittelyssä kertyneitä asiakirjoja, joita ei voida luovuttaa vastaanottajalle, viranomaisen on varattava tälle tilaisuus tutustua asiakirjoihin viranomaisen tai haastemiehen luona. Tiedoksiannon yhteydessä on ilmoitettava, missä ja mihin saakka asiakirjoja pidetään nähtävillä.
Ks. L sähköisestä asioinnista viranomaistoiminnassa 13/2003 18 ja 19 §.
Tiedoksianto toimitetaan tavallisena tai todisteellisena tiedoksiantona taikka, jos sitä ei voida edellä tarkoitetuin tavoin toimittaa, yleistiedoksiantona.
Yleistiedoksiantoa voidaan käyttää myös silloin, kun asiakirja on annettava tiedoksi yli kolmellekymmenelle tiedossa olevalle henkilölle tai kun henkilöiden lukumäärää ei tiedetä.
Ks. esim. KuntaL 410/2015 108, 139 ja 140 §, UlkomaalaisL 301/2004 204–206 §, L verotusmenettelystä 1558/1995 26 c § ja Maankäyttö- ja rakennusL 132/1999 198 §.
56 § Tiedoksianto yksityishenkilölle
Tiedoksianto yksityishenkilölle toimitetaan henkilölle itselleen tai tämän lailliselle edustajalle. Jos tiedoksiannon vastaanottajalla ja tämän edustajalla on molemmilla oikeus käyttää asiassa puhevaltaa, tiedoksianto on toimitettava kummallekin erikseen.
Asiassa, joka koskee kahta tai useampaa asianosaista yhteisesti, tiedoksianto toimitetaan yhteisessä asiakirjassa ilmoitetulle yhdyshenkilölle. Jollei yhdyshenkilöä ole ilmoitettu, tiedoksianto toimitetaan asiakirjan ensimmäiselle allekirjoittajalle. Vastaanottajan on ilmoitettava tiedoksisaannista muille allekirjoittajille.
Tiedoksianto toimitetaan asianosaisen valtuuttamalle henkilölle, jollei tämän oikeutta vastaanottaa tiedoksiantoja ole erikseen rajoitettu tai tiedoksiantoa ole toimitettava asianosaiselle henkilökohtaisesti. Valtuutetulle on ilmoitettava päämiehelle toimitetusta tiedoksiannosta.
57 § Tiedoksianto yhteisölle, säätiölle, kuolinpesälle ja konkurssipesälle
Tavallinen tiedoksianto yhteisölle tai säätiölle toimitetaan sen ilmoittamaan osoitteeseen. Todisteellinen tiedoksianto yhteisölle tai säätiölle toimitetaan henkilölle, jolla on oikeus ottaa vastaan sen puolesta tiedoksiantoja.
Tiedoksianto kuolinpesälle toimitetaan sille pesän osakkaalle, jonka hallussa pesä on, tai pesänhoitajalle. Jos kuolinpesä on usean osakkaan yhteisessä hallinnossa, tiedoksianto voidaan toimittaa yhdelle heistä. Osakkaan on ilmoitettava tiedoksisaannista muille pesän osakkaille.
Tiedoksianto konkurssipesälle toimitetaan pesänhoitajalle.
Ks. ProkuraL 130/1979 2 §, Perintökaari 40/1965 18 luku 1–4 §, Oikeudenkäymiskaari 4/1734 11 luku 14 ja 15 § sekä KonkurssiL 120/2004 14 luku 5 ja 6 §.
58 § (22.12.2009/1408) Tiedoksianto viranomaiselle
Tiedoksianto toimitetaan sille viranomaiselle, joka käyttää asiassa puhevaltaa. Jos valtion puhevaltaa käyttävästä viranomaisesta on epätietoisuutta, tiedoksianto toimitetaan aluehallintovirastolle.
Todisteellinen tiedoksianto hyvinvointialueelle toimitetaan hyvinvointialuejohtajalle tai hyvinvointialueen puhevaltaa asiassa käyttävän toimielimen puheenjohtajalle. Todisteellinen tiedoksianto kunnalle toimitetaan kunnanjohtajalle tai kunnan puhevaltaa asiassa käyttävän toimielimen puheenjohtajalle. Tiedoksianto voidaan toimittaa myös muulle henkilölle, joka on oikeutettu hyvinvointialuejohtajan tai kunnanjohtajan taikka toimielimen puheenjohtajan puolesta vastaanottamaan tiedoksiantoja. (29.6.2021/637)
Tiedoksiantoon julkista hallintotehtävää hoitavalle yksityiselle sovelletaan, mitä edellä säädetään tiedoksiannosta yksityiselle.
Ks. myös Oikeudenkäymiskaari 4/1734 11 luku 12 ja 13 § sekä KuntaL 410/2015 38–41 §.
10 lukuTiedoksiannossa noudatettava menettely
59 § Tavallinen tiedoksianto
Tavallinen tiedoksianto toimitetaan postitse kirjeellä vastaanottajalle.
Vastaanottajan katsotaan saaneen asiasta tiedon seitsemäntenä päivänä kirjeen lähettämisestä, jollei muuta näytetä. Asian katsotaan tulleen viranomaisen tietoon kuitenkin kirjeen saapumispäivänä.
Ks. L sähköisestä asioinnista viranomaistoiminnassa 13/2003 19 §.
60 § Todisteellinen tiedoksianto
Tiedoksianto on toimitettava postitse saantitodistusta vastaan, jos se koskee velvoittavaa päätöstä, jonka tiedoksisaannista alkaa kulua muutoksenhakuaika tai muu vastaanottajan oikeuteen vaikuttava määräaika. Saantitodistusta voidaan käyttää myös, jos se on muusta syystä tarpeen asianosaisen oikeuksien turvaamiseksi. Saantitodistuksesta on käytävä ilmi tiedoksiannon toimittaja ja vastaanottaja sekä tiedoksisaannin ajankohta.
Asiakirja voidaan myös luovuttaa tiedoksiannon vastaanottajalle tai tämän edustajalle. Tiedoksiannosta on tällöin laadittava kirjallinen todistus, josta on käytävä ilmi tiedoksiannon toimittaja ja vastaanottaja sekä tiedoksiannon ajankohta.
Jos viranomainen katsoo siihen olevan aihetta, tiedoksianto voidaan toimittaa haastetiedoksiantona. Haastetiedoksiannosta on soveltuvin osin voimassa, mitä siitä oikeudenkäymiskaaren 11 luvussa säädetään. Haastetiedoksiannon voi toimittaa myös valtion, hyvinvointialueen tai kunnan viranomaisen palveluksessa oleva virkamies tai viranhaltija, joka eri määräyksellä on oikeutettu toimittamaan haastetiedoksiantoja viranomaisen toimialaan kuuluvassa asiassa. Haastetiedoksiannon toimittajan esteellisyyteen sovelletaan tämän lain esteellisyyttä koskevia säännöksiä. (29.6.2021/637)
Ks. L sähköisestä asioinnista viranomaistoiminnassa 13/2003 18 §. Ks. esteellisyydestä 27–29 §.
Jos todisteellisen tiedoksiannon vastaanottajaa tai tämän edustajaa ei tavoiteta, asiakirja voidaan luovuttaa suljettuna kirjeenä suostumusta vastaan:
1) vastaanottajan kanssa samassa taloudessa asuvalle viisitoista vuotta täyttäneelle henkilölle;
2) vastaanottajan työnantajalle tai työnantajan edustajalle;
3) jos vastaanottaja harjoittaa elinkeinoa pysyvässä toimipaikassa, tämän yrityksen palveluksessa olevalle henkilölle; taikka
4) vastaanottajana olevan yhteisön tai säätiön palveluksessa olevalle toimihenkilölle.
Sijaistiedoksiannosta on laadittava kirjallinen todistus, josta käy ilmi tiedoksiannon toimittaja ja kenelle asiakirja on luovutettu sekä tiedoksiannon ajankohta. Jäljennös tiedoksiantotodistuksesta on viipymättä lähetettävä tiedoksiannon vastaanottajalle.
Tiedoksisaannin katsotaan tapahtuneen kolmantena päivänä sijaistiedoksiantoa koskevan tiedoksiantotodistuksen osoittamasta päivästä. Sijaistiedoksiantoa ei voida toimittaa, ellei tiedoksiannon vastaanottajan voida otaksua saavan asiakirjaa haltuunsa kohtuullisessa ajassa.
Ks. UlkomaalaisL 301/2004 205 § 4 mom.
62 § (29.3.2019/432) Yleistiedoksianto
Yleistiedoksiannossa asiakirja pidetään määrätyn ajan vastaanottajan nähtävillä viranomaisessa.
Asiakirjan nähtäville asettamisesta on ilmoitettava yleisessä tietoverkossa viranomaisen verkkosivuilla ja tarpeen vaatiessa sellaisessa sanomalehdessä, josta vastaanottajan voidaan otaksua parhaiten saavan tiedon. Jos ilmoitusta ei voida tietoliikennehäiriöiden tai muun tähän rinnastettavan syyn vuoksi julkaista viranomaisen verkkosivuilla, asiakirjan nähtäville asettamisesta on ilmoitettava myös virallisessa lehdessä.
Ilmoituksesta on käytävä ilmi, mitä asia koskee sekä maininta siitä, missä ja mihin ajankohtaan saakka asiakirja pidetään nähtävillä. Ilmoituksessa on lisäksi mainittava ajankohta, jona se on julkaistu viranomaisen verkkosivuilla ja todettava, että tiedoksisaannin katsotaan tapahtuneen seitsemäntenä päivänä kyseisestä julkaisemisajankohdasta. Jos ilmoitusta ei ole voitu julkaista viranomaisen verkkosivuilla, ilmoituksessa on todettava tiedoksisaannin tapahtuneen seitsemäntenä päivänä ilmoituksen julkaisemisesta virallisessa lehdessä.
Ks. L virallisesta lehdestä 268/1931. Ks. myös UlkomaalaisL 301/2004 206 § 4 mom. ja KuntaL 410/2015 140 §.
62 a § (29.3.2019/432) Julkinen kuulutus
Jos muun lain mukaan asiakirja on annettava tiedoksi julkisella kuulutuksella, tiedoksianto toimitetaan julkaisemalla kuulutus ja kuulutettava asiakirja yleisessä tietoverkossa viranomaisen verkkosivuilla. Tarpeen vaatiessa kuulutus julkaistaan myös asian vaikutusalueen sanomalehdessä tai muulla viranomaisen päättämällä tavalla. Jos kuulutusta ei voida tietoliikennehäiriöiden tai muun tähän rinnastettavan syyn vuoksi julkaista viranomaisen verkkosivuilla, se on julkaistava lisäksi virallisessa lehdessä.
Kuulutus ja kuulutettava asiakirja on pidettävä yleisessä tietoverkossa viranomaisen verkkosivuilla yleisesti nähtävillä 14 vuorokautta. Jos asiakirjan tiedoksisaannista alkaa kulua muutoksenhakuaika tai muu vastaanottajan oikeuteen vaikuttava määräaika, kuulutus ja kuulutettava asiakirja on pidettävä yleisesti nähtävillä mainitun määräajan päättymiseen asti.
Kuulutuksesta on käytävä ilmi, mitä asia koskee sekä maininta siitä, missä ja mihin ajankohtaan saakka asiakirja pidetään nähtävillä. Kuulutuksessa on lisäksi mainittava ajankohta, jona se on julkaistu viranomaisen verkkosivuilla ja todettava, että tiedoksisaannin katsotaan tapahtuneen seitsemäntenä päivänä kyseisestä julkaisemisajankohdasta. Jos kuulutusta ei ole voitu julkaista viranomaisen verkkosivuilla, kuulutuksessa on todettava tiedoksisaannin tapahtuneen seitsemäntenä päivänä kuulutuksen julkaisemisesta virallisessa lehdessä.
62 b § (29.3.2019/432) Tietojen julkaiseminen yleistiedoksiantoa ja julkista kuulutusta toimitettaessa
Asiakirjan nähtäville asettamista koskevan ilmoituksen sekä julkisen kuulutuksen ja kuulutettavan asiakirjan tiedot saadaan julkaista, jollei salassapitoa koskevista säännöksistä muuta johdu. Henkilötiedoista julkaistaan kuitenkin ainoastaan tiedonsaannin kannalta välttämättömät henkilötiedot ja ne voidaan julkaista sen estämättä, mitä viranomaisten toiminnan julkisuudesta annetun lain 16 §:n 3 momentissa säädetään. Asiakirjan nähtäville asettamista koskevan ilmoituksen sekä julkisen kuulutuksen ja kuulutettavan asiakirjan sisältämät henkilötiedot on poistettava yleisestä tietoverkosta viranomaisen verkkosivuilta edellä 62 §:n 3 momentissa ja 62 a §:n 2 momentissa tarkoitetun nähtävillä pitoajan kuluttua.
63 § Tiedoksianto ulkomaille
Tiedoksianto toimitetaan ulkomaille tämän lain tai asianomaisen vieraan valtion lainsäädännön mukaan, jollei Suomea sitovista kansainvälisistä sopimuksista ja velvoitteista muuta johdu.
Jos ulkomaille tarkoitettua tiedoksiantoa ei saada toimitetuksi, asiakirja annetaan tiedoksi Suomessa yleistiedoksiannolla.
ERINÄISET SÄÄNNÖKSET JA VOIMAANTULO
64 § Hallintoasiasta aiheutuvat kulut ja todistelukustannukset
Hallintoasiassa kukin vastaa omista kuluistaan.
Hallintopäätöksen maksullisuudesta ja tiedoksiannosta aiheutuvista kustannuksista säädetään erikseen. Valtion varoista myönnettävästä oikeudellisesta avusta säädetään oikeusapulaissa (257/2002).
Todistajalle maksetaan korvaus noudattaen soveltuvin osin, mitä valtion varoista maksettavista todistelukustannuksista annetussa laissa (666/1972) säädetään. Korvaus maksetaan viranomaisen käytettävissä olevista varoista. Jos siihen on syytä, viranomainen voi velvoittaa asianosaisen kokonaan tai osaksi korvaamaan sille näistä varoista maksettavat korvaukset.
65 § Tulkin ja kääntäjän esteellisyys
Tulkkina tai kääntäjänä ei saa käyttää henkilöä, joka on sellaisessa suhteessa asianosaiseen tai asiaan, että hänen luotettavuutensa voi tästä syystä vaarantua.
66 § (27.11.2020/854) Hallintosopimusta koskeva riita
Hallintosopimusta koskeva riita käsitellään hallintoriita-asiana hallinto-oikeudessa. Menettelystä hallintoriita-asiassa säädetään oikeudenkäynnistä hallintoasioissa annetussa laissa.
Ks. 3 § ja L oikeudenkäynnistä hallintoasioissa 808/2019 4 luku.
67 § Hallinnolliset seuraamukset
Viranomainen voi tehostaa antamaansa kieltoa, velvoitetta tai vaatimusta uhkasakolla, teettämisuhalla taikka keskeyttämisuhalla tai muulla hallinnollisella seuraamuksella siten kuin erikseen säädetään.
Ks. UhkasakkoL 1113/1990. Ks. muista hallinnollisista seuraamuksista esim. L Finanssivalvonnasta 878/2008 4 luku, TulliL 304/2016 95–98 §, L kiinteistönvälitysliikkeistä ja vuokrahuoneiston välitysliikkeistä 1075/2000 18 § ja L ajoneuvojen katsastustoiminnasta 957/2013 43–47 §.
68 § Tiedoksiannon edelleen toimittamisen laiminlyöntiä koskeva vahingonkorvausvastuu
Edellä 56 §:n 2 momentissa ja 57 §:n 2 momentissa tarkoitettu ilmoitusvelvollinen sekä 61 §:n 1 momentissa tarkoitettu sijaistiedoksiannon vastaanottaja on velvollinen korvaamaan ilmoittamatta jättämisestä tai asiakirjan toimittamatta jättämisestä taikka sen viivästymisestä aiheutuneen vahingon, sikäli kuin se laiminlyönnin laatuun ja muihin olosuhteisiin nähden harkitaan kohtuulliseksi.
Viranomaisen on liitettävä tiedoksiannettavaan asiakirjaan ilmoitus edellä 1 momentissa tarkoitetun vastaanottajan toimittamisvelvollisuudesta tai ilmoitusvelvollisuudesta sekä sen laiminlyöntiin liittyvästä vahingonkorvausvastuusta.
69 § Asiamiehen ja avustajan salassapitovelvollisuuden rikkominen
Rangaistus 13 §:ssä säädetyn salassapitovelvollisuuden rikkomisesta tuomitaan rikoslain (39/1889) 38 luvun 1 tai 2 §:n mukaan, jollei teko ole rangaistava rikoslain 40 luvun 5 §:n mukaan tai siitä muualla laissa säädetä ankarampaa rangaistusta.
12 lukuVoimaantulo ja siirtymäsäännökset
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2004.
Tällä lailla kumotaan niihin myöhemmin tehtyine muutoksineen:
1) 6 päivänä elokuuta 1982 annettu hallintomenettelylaki (598/1982);
2) asiakirjain lähettämisestä 26 päivänä helmikuuta 1954 annettu laki (74/1954); ja
3) tiedoksiannosta hallintoasioissa 15 päivänä huhtikuuta 1966 annettu laki (232/1966).
Ennen tämän lain voimaantuloa vireille tulleisiin hallintoasioihin sovelletaan tämän lain voimaan tullessa voimassa olleita säännöksiä. Uuteen käsittelyyn palautettuihin asioihin sovelletaan kuitenkin tämän lain säännöksiä. Tätä lakia sovelletaan lain voimaantulon jälkeen tehtäviin hallintosopimuksiin.
Muussa laissa tai asetuksessa oleva viittaus hallintomenettelylakiin, asiakirjain lähettämisestä annettuun lakiin tai tiedoksiannosta hallintoasioissa annettuun lakiin tarkoittaa tämän lain voimaantulon jälkeen viittausta tähän lakiin.
Ennen tämän lain voimaantuloa voidaan ryhtyä lain täytäntöönpanon edellyttämiin toimenpiteisiin.
Muutossäädösten voimaantulo ja soveltaminen:
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2010.
Ennen tämän lain voimaantuloa voidaan ryhtyä lain täytäntöönpanon edellyttämiin toimenpiteisiin.
HE 161/2009, HaVM 18/2009, EV 205/2009
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä elokuuta 2010.
Ennen tämän lain voimaantuloa voidaan ryhtyä lain täytäntöönpanon edellyttämiin toimenpiteisiin.
HE 226/2009, HaVM 3/2010, EV 54/2010
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä syyskuuta 2014.
HE 50/2013, HaVM 6/2014, EV 24/2014
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2016.
HE 245/2014, LaVM 23/2014, EV 296/2014
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2016.
Muutoksenhaussa ennen tämän lain voimaantuloa annettuun hallintopäätökseen sovelletaan tämän lain voimaan tullessa voimassa olleita säännöksiä.
HE 230/2014, LaVM 26/2014, EV 319/2014
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2020.
HE 239/2018, HaVM 29/2018, EV 247/2018
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2020.
Tämän lain voimaan tullessa vireillä olevan muulle kuin tuomioistuimelle tai valitusasioita käsittelemään perustetulle lautakunnalle tehdyn valituksen käsittelyyn sovelletaan tämän lain voimaan tullessa voimassa olleita säännöksiä. Tällaisessa asiassa annettuun päätökseen liitettävään valitusosoitukseen sovelletaan kuitenkin tätä lakia.
HE 29/2018, LaVM 18/2018, EV 295/2018
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä kesäkuuta 2020.
HE 2/2020, LaVM 2/2020, EV 24/2020
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä joulukuuta 2020.
HE 109/2020, LaVM 10/2020, EV 136/2020
Tämä laki tulee voimaan 1 päivänä heinäkuuta 2021.
HE 241/2020, StVM 16/2021, EV 111/2021