en en es en fi fi fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi en en en fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi en en nl fi fi fi fi en en fi fi fi fi en fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi en en fi fi fi fi en en en fi fi fi fi en es en fi en en de cs en en cs cs en en en de cs da en da cs en en cs cs en en en de cs da en da cs en en cs cs en en en de da da en da cs en en cs da en en en cs cs cs en da cs en en cs cs en en en en da da en da cs en en en fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi nl fi fi fi fi cs en en en de cs da en da cs en en cs cs en en en cs da da en da cs en en cs da en en en cs cs cs en da cs en en cs cs en en en cs cs da en da cs en en cs cs en en en cs cs da en da cs en en cs cs en en en cs cs da en da cs en en cs da en en en de cs cs en da cs en en cs da en en en cs da da en en de en en de da en en en cs da da en da cs en en cs cs en en en cs sv da en cs cs en en cs en en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fr it it fi fi pt en fi it hu hbs_lat fr tr uz en it pt en it fi it fi et fi en eml fi fi fi fi fi fi fi fi fi hu fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi et fi pt fi fi fi fi fi fi fi fi hu it en fi it fi fi de hu hu fi en pt it fi fi fi fi sv fi fi fi fi fi fi pt fi fi fi it fi en fi en fi fi fi pt sv fi it fi it fi fi en fi fi en it en it it pt pt fi fi et fi fi fi fi it fi cs fi fi hu fi fi fi nl fi it fi fi en
skip to main | skip to sidebar
Syreenien aikaan kuolema tunkeutuu ajatuksiini
Syreenit tulivat Suomeen Viaporin kautta, josta ne levisivät kiitettävästi maamme jokaiseen kaupunkiin ja kirkonkylään. En tosin tiedä missä kulkee syreenien mahdollinen kasvun raja. Varsinkin kun ilmasto lämpenee ja jopa elintärkeät havumetsät ovat vaarassa siirtyä pohjoisemmaksi.
Jostain syystä syreenit paikallistuvat mielessäni venäläisten kasarmien ja upseerien valkoisten pitsihuviloiden liepeille. Ehkä se johtuu autonomian ajan kirjallisuudesta. Naapurin vanha syreeni kukkii nyt juuri sinipunaisena. Sataa. Valokuvaus ei nyt onnistu. Apteekkari Synnerberg toi luultavasti Turkuun ensimmäisen syreenipensaan 1720-luvulla. Viaporiin syreeni tuli Ranskasta Versaillesista ja sen toi itse Augutin Ehrensvärd 1750-luvulla. Syreeni on ollut yleinen koristepensas Euroopassa ja Aasiassa. Suomessa oleva syreeni on yleensä pihasyreeneitä. Sen värit ovat retuliini tai valkoinen. Taata Sillanpää oli hyvinkin syreenikirjailija. Ja Laila Hietamies samoin.
Sateisena iltana, kun ulkona kukkii syreeni, kuolema tunkeutuu ajatuksiini.
Chopin soi täyttäen huoneen. Ajattelen elämän rajallisuutta, sillä kukaan ei ole ikuinen ja elämä on valmistautumista kuolemaan. Kuolemaan valmistautuminen on ihmisillä ajallisesti erilainen. Ajassa oleminen on paradoksi. Elämme kuin olisimme täällä aina ja haalimme maallista hyvää ja varallisuutta kykyjemme mukaan. Kuolemassa ihmiset ovat tasa-arvoisia, ainoastaan puitteet ovat toisilla komeammat. Maalliset puitteet ovat täällä eläviä varten, iäisyydessä (luultavasti) ei ole lavasteita, eikä teeskentelijöitä.
(En tee kuolemaa juuri nyt. Ette pääse kusemaan haudalleni ainakaan vielä.)
Turussa sataa. +9 astetta. Tuulee kohtalaisesti.
"Yleensä Urpona kylvetään uudella vastalla", sanoi äitini. Nyt ei kylvetty koska koivut ovat vasta hiirenkorvalla.
Portsassa soi ja tanssiakin sai.
En tiedä mikä bändi soitta, mutta lapsilla oli tanssin meininkiä kyllä. Ihanan kansainvälinen tunnelma. Portssa on havaittavissa, jo aikaisemminkin, sukupolven muutos. "Vanha portsalainen hapatus" on muuttunut aikaan sopivaksi kansainvälisyydeksi. Toki portsalaiset ovat ylpeitä asuinalueestaa terveellä tavalla, ja se on hyvä.
Portsan katumarkkinoilla oli vilkasta. Kosken leipomom munkit ja pullat loppuivat kesken. Kahvia sentään oli jäljellä. Itse tyytyidyin seljamehuun markkinakahvilassa.
Ostin Historiallisen seuran pöydältä Turun naisten historian.
Mikaelin seurakunnan soppatykki oli paikalla. Pienenpiä ruokapisteitä oli muutama. Kirppareita oli paljon.
Sää oli kaunis ja tuulinen.
Tuomi kukkii, On lahnan kutuaika. Aamulla kävelin lähikauppaan ja tuulen mukana tuli voimakas tuomen tuoksu. Ymmärrän hyvin kun allergikot sanovat että tuomi haisee, niin vahva tuoksu on.
Huomenna ovat Portsan katumarkkinat. Mikaelin seurakunta tarjoaa soppaa. Tarjolla kirjoja, kukkia ja taimia. Kirppareita ja kahvikojuja. Minusta on ihan mukavaa vain katsella ja juoda teetä. Kerran ostin ukonhatun taimenen 40 centillä, nyt se taimi on kasvanut korkeaksi pensaaksi.
Eilen olivat Presidentti Mauno Koiviston hautajaiset. Rouva Tellervo Koivisto ei varmasti jättänyt ketään kylmäksi. Emeritus piispa Eero Huovinen puhui todella kauniisti ja koskettavasti ja sydämeenkäyvästi.
Ainoa mitä hieman ihmettelin, oli työväenluokan historiallinen poissaolo. Punainenlippu olisi ollut paikallaan, Ajattelen vainajan juuria ja toimintaa työväenliikkeessä.
Turussa tänään +16 astetta ja pilvistä. Istutin sinisiä Maariankelloja penkkiin. Ilahduin kun huomasi köynnöksen versovan likaista sementtistä seinää vasten. Kuistin vierelle sopisivat saniaiset ja metsäköynnös.
On Helatorstai Kristuksen taivaaseen menemisen päivä. Tämä ikoni on Kristuksen taivaaseen menemisen ikoni 1700-luvulta. Ikoni kuuluu Kuopioossa olevan ortodoksisen kirkkomuseon kokoelmiin.
Jos hautajaisissa sataa on siunaus moninkertainen.
Turussa pilvistä ja sadetta enteilevä.
Olen erittäin iloinen eräästä kirkollisesta uutisesta.
Kun kuulen sanan kaavamuutos, poistan varmistimen
Turun kaupungin hallitus on hyväksynyt Portsan kaavamuutoksen koskien myös Puutarhakadu 41, vuonna 2011 palaneen talon purkutuomion. Vihreät ja vasemmisto vastustivat. Alueella oleva puisto kuulemma säästetään. Palanut puutalo piti entisöidä puutaloksi, mutta kokoomus, demarit, persut ja ruotsalaiset yrittävät viimeiseen asti tihuloida. Ensi viikolla on vanhan valtuuston viimeinen kokous. Silloin on listalla Mäntymäen kaavamuutos ja 1950-luvun kerrostalojen purku ja korvaaminen uustuotannolla, joka mielestäni on idioottisinta aikoihin.
Puutarhakatu 41 oli Turun vuokratalon talo. Talon tulipalosta asti on ollut merkillistä pitkitystä ja viivyttelyä. Avoimen katon päälle ei asetettu väliaikaista suoja, vaan vettä ja lunta satoi sisälle. Näin on ennenkin menetelty. Aika ja Suomen ilmasto hoitavat tuhoamiset omalta osaltaan.
Oman asuinalueeni Lonttisen takaisella purettujen viljasiilojen, Barkerin ja Raunistulen akselin yhteydessä 2009 tehty kaavamuutos on vaarassa että siellä rehdään ns. postimerkki kaavaa. Termi on pahimpia turuntaudin ilmentymiä. Alue on suurelta osin jo rakennettu, joten miksi sitä pitäisi vielä peukaloida.
Posted by quijote at 7:49 PM No comments:
Monday, May 22, 2017
Illan häsyssä olen hämmentynyt
Turun Työväen yhdistys myy tätä kokonaista puutaloaan Jarrumiehenkadulla. Historian havinaa sanoisin.Neliöitä noin 500. Talo on tuolla kulmassa. Sen seinässä lukee Turun Työväen yhdistys.
Keijujenpuu puun alta kuvattuna. Pitsimäistä viherrystä.
Kävin puun lähellä elämäni ehkä erikoisemmassa asuntoesittelyssä. Olen vieläkin hämmentynyt. Alan pitää tästä kohteesta, niin outoja ratkaisuja siellä oli.
Mietin vain että mitä järkeä on ollut puolittaa vankkaa kantavaa hirsiseinää puolen seinän verran ja nyt pitäisi sitten ratkaista väliseinä jos joku ostaa toisen puolen. En tiedä onko taloyhtiöllä vaatimuksia pienentää asuinpinta-alaa. Tuntuu toivottomalta talkoolta ja asuntoa ei saisi enää pilata remonteilla lisää.
Sitten rupesin ajattelemaan: huoneisto on etelään ja aurinko porottaa, joten laittaisin aurinkopaneelit katolle. mahtaisko sopia Portsan imagoon? Olisi aika kokeilla uusia energiamuotoja täälläkin. Suorasähkö ei ole kovin taloudellista.
Posted by quijote at 9:02 PM No comments:
Eilen kävelimme Portsan kautta joen rantaan ja Lonttisiin. Matkalla näimme kauniin puun, tosin kuvassa vihreä herkkyys latistuu. Mikä puu tämä kaunotar mahtaa olla. Melkein kuulin keijujen tanssivan hennonvihreiden lehtien seassa.
Läntisellä Rantakadulla, aina kirjastolle asti, oli roskaista ja sotkuista. Ehkä ihmiset riehaantuivat lämmöstä ja auringosta.
Lauantaine piti käydä Logomon ekumeenisella torilla. Ostin Lintulan tuohuksia ja lähetyskojusta etiopialaisen hiussoljen. En nähnyt tuttuja, mutta ahkeria naisia kylläkin.
Katselin afrikkalaisia mekkoja ja joku äkäinen ukko tuli mäkättämään että olivat liian koreita ja värikkäitä. Aina on joku kadunmies joka näkee punaista kaikkialla.
Raikas tuuli puhaltaa Lämmintä ja aurinkoista.
Posted by quijote at 3:56 PM No comments:
Friday, May 19, 2017
Tänään oli katastrofit kähellä kun kävelin lankkupolkua kohti päivällä. Pieni kaunis lapsi keikkui kerrostalon ikkunalla ja heitti isänsä kengän kadulle. Hän kurkottautui vaarallisesti ja huusi anna, anna. Huusin takisin että älä kurkota. Putoat! Sitten isukki sieppasi lapsen ja luultavasti läimäytti koska itkua piisasi. Minusta noin leveää ikkunaa ei saisi jättää auki lasten pudottavaksi.
Sitten menin ortodoksisen kuoron konserttiin. Se oli hyvä, toivottavasti Pariisi pitää teistä. Kirkosta poistuessani olin hilkulla kompastua pahasti ylätasanteen epätasaiseen kivetykseen. Eivät osaa korjata tätäkään, ottivat varmaankin halvimmen ja kurjimman tarjouksen. En ottanut kuvia konsertista sillä minua on kerran kielletty ottamasta kirkossa kuvia. Minä olen nopea oppimaan ja lahjakas muistamaan. Minulla on kuulomuisti.
Arkkipiispa Leo kunnioitti läsnäolollaan.
Kirjoitan tätä myöhään sillä piti katsoa trilogian viimeinen osa Rakkautta ennen keskiyötä. Siinä on taikaa, vaikka ei se ole puolalaisten ohjaajien veroinen.
Palatessani lauloi mustarastas jossakin. Kaksi tiiraa seisoi joen rantakivetyksellä. Ne ovat hyviä kalastajia: nappaavat kalan samesta savivedestä mestarillisen tarkasti.
Posted by quijote at 11:11 PM No comments:
Kevään kohinaa ja kirkollista kiimaa
Eilisen saunaretken aikana huomasin valkovuokkoja tontin rinteessä. Risu näköinen pensasaita on ikivanhaa syreeniaitaa. Vanha tammi jykevyydessään on juuri nyt esillä.
Lipstikka on kiitollinen yrtti. Herkkä vihreä on nyt näkyvillä.
Naapurin komea Japaninköynnös on hieno.
Linnut suorastaan karjuvat kiimaansa.
Kirkollisesta kiimasta merkkejä kun katsoin lähikaupan lööppejä.
Ekumeeniset kirkkopäivät jatkuvat. Tänään on 21.30 kynttiläkulkue Kirjasto eli rahamiehen sillalle. Myös arkkipiispa Leo on mukana.
Turun orodoksen seurakunnan kuoron konsertti ort. kirkossa klo:19.30. Ohjelmistossa Pariisissa ensi kesänä esitettävää musiikkia. Suosittelen.
Posted by quijote at 10:12 AM No comments:
Tuesday, May 16, 2017
Rentukat, Anjuska ja Eino Leino
Rentukat kukkivat taas jokirannassa.
Kevät etenee hiljaa. Heräsin varhain aamulla luntujen konsettiin. Jossakin oli kukkunut jo käkikin. Maalla keväänmerkit ovat luettavissa ja nähtävissä selvemmin. Pohjois-Karjalassa Neitoperho lämmittelee aurinkoläikässä kivellä. Katselen tuttuja autioita asumuksi ja totean miten halvalla menee hyvät talot, tai sitten maatuvat hylättyinä kuolevien kylien keskellä.
Syväyksessä asui aikoinaan noita Penttinen. Mateli karttoi häntä ja laittoi siunattuja vitsaksia veräjänkorviin etteivät pahat tulisi pihaan. Elämä 1800-luvun Ilomantsissa oli uuden ja vanhan tiedon kohtaamista. Tietäjien aika oli vääjäämättä väistymässä.
Tämä Leinon patsas on Kajaanissa.
Kuuntelin Panu Rajalan Eino Leino kirjan esittelyä radiosta. Korvaani särähti maininta Anjasta, sinisen ristin muusasta. Anja oli todellinen henkilö, ilomantsilainen Anna Tiittanen, myöhemmin Martiskainen. Hän ei kyllä jäänyt rajan taa, vaan eli elämänsä Ilomantsissa. Hän eli vanhaksi koska itse muistan hänen kuolleen joskus 1960-luvulla. Hän ei lähtenyt Leinon mukaan, hän tiesi paikkansa missä olla. Vanhalla iällä hän kävi Helsingissä erään kulttuurihenkilön kanssa. Hän näki Leinon patsaan ja sanoi: Mitä he ovat sinulle tehneet! Pistäneet kivijalustalle, voi sinua poloista. Hän sanoi myös: Nyt mie ole tarpeeksi elänyt, ja, jos nyt Leino pyytäisi minua mukaansa lähtisin. Hän oli elänyt Raja-Karjalan naisen kovan elämän, synnyttänyt monta lasta, ja myös haudannut muutaman lapsensa kirkkomaahan. Hän oli ollut pitkä ja komea nainen ajaessaan hevosella kylälle kärryissä seisten. Anja oli Ilomatsilaiittain sanottuna roimakka työihminen. Kysymykseen millainen oli Leino hän sanoi: Hän oli sellanen konna, aina hammeen alle mänossa. Minullä oli kepakko jolla hätistelin häntä.
Kun Anjan mies kuoli, hän rupesi metsätöihin kaiken muun ohella. Perhe oli elätettävä. Tämän kertoi opettaj Iines Laitinen aikoinaan. Hän oli haastatellut Anjaa jonkin verran.
Posted by quijote at 4:17 PM No comments:
Monday, May 15, 2017
Kauppareissulla havaitsin herkkää vihreää
Heräsin yöllä rapinaan. Ajattelin että eilen näkemäni rotta joka luikki alustaan jyrsi nyt tietä sisälle. Rapina johtui sateen ropinasta ikkunaan. Mietin rotan tappamiskonsteja. Joku oli syöttänyt lasipuuroa. Se on tuskallinen tapa, rikkoo suoliston ja kuolema pitkittyy. Yksi naapureista sanoi käyttävänsä vanhan ajan rotanloukkua. Sitten ovat nämä kemialliset myrkyt, joita en suosittele, koska raadon syöjät voivat saada liikaa myrkkyä. Jotkut eivät välitä yhtään ongelmasta, he odottavat että yhteiskunta hoitaa kaasuttamalla rottien käydessä todella häiritseviksi.
Tämä puutalo on rauhallinen ja hiljainen. Alue on ihanteellinen ja sopivan ei-yhteisöllinen.
Muutama kirja on tullut lisää. "Juttu tupa" huoneistoa ei ole vielä löytynyt. Toivossa on hyvä elää sanoi lapamato.
Kauppareissulla huomasin herkkää vihreää. Harakat pitivät neuvonpitoa puussa. Harakka on kaunis lintu jos tarkemmin katsoo.
Posted by quijote at 11:16 AM No comments:
Sunday, May 14, 2017
Puuhame ja muita outoja juttuja
Osa jokirannan puista on saanyt taas keväisen toimintapiirien verhoilun. kaikkia ei tietenkään ehtinyt kuvata, mutta erikoiseimmat tässä.
Tieteellinen kannanotto näin vaikeina aikoina.
Nimesin tämän Uhtuan hameeksi. Hame oli yllättävän elävä ja esiliina hulmusi.
Virolainen hame oli väriloistoinen ja aidon oloinen.
Kauempaa katsottuna luulin näitä aaveiksi, mutta läheltä ne näyttivät hääpuvuilta, joilla on ollut elämä.
Posted by quijote at 6:59 PM No comments:
Saturday, May 13, 2017
Presidentti Mauno Koivisto on kuollut. Muistan hänen isot luisevat kätensä joita hän heilutteli. Sitten muistan Paavo Haavikon kirjoittamat kuunnelmat ja narisevan ylimmäisen kirstunvartijan. Hänen sanottiin olleen nuuka. Se sopisi monellekin hyveeksi tämän päivän Suomessa. Kosmopoliitti hän ei ollut, valtiomies kylläkin. Rauha hänen sielulleen.
Mauno Koiviston lapsuudenkoti oli Turussa Tehtaankadulla, Asa radion tehtaan vieressä, ei Piispankadulla, vaikka se ehkä kuulostaa komeammelta uutisissa. Piispankatu on Tehtaankadun poikkikatu, tai päin vastoin.
Turussa kukkivat kirsikkapuut jokirannassa. Mauno Koiviston Turun aikaan ei ollut kirsikkapuita, syreenit ja tuomet kukkivat alkukesällä. Joki oli yleinen viemäri, joka virtasi mereen. Vanhat talot olivat pystyssä. Nykyinen Turku on erilainen monellakin tapaa nykyään.
Kauniit päivät ovat olleet kortilla, joten nauttikaamme näistä päivistä. Jotkut nauttivat kirjaimellisesti ja jättävät panttitölkkinsä köyhille. Ajatus on kaunis, mutta luulen että kyse ei ole lähimmäisenrakkaudesta. Kysymys on piittaamattomuudesta.
Lintupönttöömme on löytynyt asukas.
Posted by quijote at 9:34 PM No comments:
Thursday, May 11, 2017
Toukokuun härmeisenä aamuna kuuntelen Chopinia
Kuvassa yksityiskohta eräästä sähkökaappimaalauksesta. Uni tai uhkakuva, ihan katsojasta riippuen. Luultavasti nuoren tai nuorien tekemä maalaus.
Tämä maalaus on tehty pitkällä aikavälillä.
Kuuntelen Chopinia. Vanhemmiten yhä enemmän ja enemmän. Yöllä oli ollut pakkasta, nyt vain kohmeen juovia kadulla. Sää on maailman poliittiseen tasoon sopiva.
Eilen uutisia katsellessani havahduin Seinäjoen vajoavan kerrostalon kohdalla. Suojeltu talo evakuoitiin vajoamisen vuoksi. Vajoaminen johtui läheisen parkkihallin rakentamisen aiheuttaman toiminnan myötä.
Mitenkä käy Turussa. Sitä tuskin miettii Toriparkki oy, tai poliittinen oikeisto ja grynderit. Maaperän taspaino järkkyy varmasti. Järkkyy varmasti muukin ja lopulta maksamme taas mokat; grynderit harvemmin maksavat mokiaan itse. Kirkko on monelle rakas, en soisi sen vaarantuvan mahdollisen toriparkin rakentamisen myötä.
Turussa ei rakenneta kalliolle. Näin sanoi Ambroosius kerran.
Posted by quijote at 9:45 AM No comments:
Wednesday, May 10, 2017
Sininen taivas, valkoisia pilven hahtuvia. Lehmus uhmaa koleutta erityisellä vihreällä värillään. Eilen satoi sakeaa lunta, se suli hetkessä pois. Vain kostea katu kertoi tapahtuneesta. Leipäkauppias sanoi näin kylmää olleen toukokuussa 2008. Jokirannan kirsikkapuut yrittävät kukkia viluisen näköisinä. Saita kevät.
Kirsikkapuita nämä ovat. Rakeita satoi jokirannassa.
Pihalla kasvaa ruohoa. Se ei ole tavallisesta tässä pihassa, johtuen talon historiasta ja tapahtumista. Tuo punainen talo aidan takana on 1800-luvulta Turun ensimmäinen säästöpankkitalo. Se on siirretty Allinkadulle keskustasta pankin siirrytyi komeampaan taloon.
Olen lukenut Elena Ferranten Uuden nimen tarinaa (518 sivua) vauhdilla. Tämä kirja kuuluu niihin kirjoihin joita lukee intensiivisesti. Tarinassa on jotain minulle koskettavaa.
Posted by quijote at 10:11 AM No comments:
Sunday, May 7, 2017
Vanha tammi pukeutuu lehtivihreään hitaasti
1700 luvulta peräisin oleva tammi, joka on rauhoitettu, pukeutuu lehtivihreään hitaasti. Hitaammin kuin nuoremmat, ja hän myös riisuu lehtensä hitaammin kuin nuoremmat syksyisin. Joka kevät olemme jännittäneet että vieläkö vanha tammi jaksaa luonnon kiertokulussa herätä lehtimään.Vanha tammi on kuin vanha ihminen: toiminnot hidastuva ja aineenvaihdunta hidastuu myös. Tässä mallia vanheneville naisille jotka epätoivoisesti yrittävät näyttää nuorilta; tammi osaa vanheta arvokkaasti. Hän ei sorru itsepetokseen.
Vanhoille ihmisille korostataan suolen toiminnan tärkeyttä. Otin itse vakavasti tämän kun kuulin erään tutun naisen kuolleen peräsuolen räjähdykseen. (Tietenkään suolentoimintaongelmat tuntuvat kuuluvan nuoremmillekin.)
Kuva on otettu vastarannalta. Poikkesin kirjastoon ja löysin pikalainana Elena Ferranten Uuden nimen tarinan. Viisisataa sivua ja aikaa kaksi viikkoa. Kirja on jatkoa Loistava ysävä kirjalle.
Turussa sunnuntain aamuna +7 lämmintä, aurinkoista ja tuulista. Toivon että meteorologit erehtyvät kolean sään suhteen.
Posted by quijote at 9:49 AM No comments:
Saturday, May 6, 2017
Esihistoriallisessa kalliomaalausten ajassa kamppailee afrikkalainen heimo sateen ja kuivuuden kanssa. Heidän shamaaninsa Oras hallitsee sateentekemisen ja parantamisen taidon. Tämä käsittää romaanin ensimmäisen osan.
Toisessa osassa ollaan nykyajassa ja voisi melkein sanoa että ruotsalainen vesi-insinööri ja hyväntekijä joutuu taistelemaan samojen ongelmien parissa. Hän ihan vilpittömästi kehittää vesihuoltoa. Vettä vaan ei ole. Kalliomaalauksen Impala näyttäytyy Bengtille ja hänelle käy huonosti, tai hyvin, ihan mistä suunnasta katsotaan.
Aikakaudet ovat kaukana toisistaan, mutta jokin ikiaikainen luonnon ja henkimaailman myyttinen taso yhdistää. Kirjailija Ulla-Leena Lundbergilla on mestarillinen kyky yhdistää aikatasot.
Pidin tästa kirjasta ja oli jopa haikeaa erota tarinasta.
Posted by quijote at 11:52 AM No comments:
Friday, May 5, 2017
Radan takainen Raunistula on moni-ilmeinen. Kuvan taloihin on muinoin menty puuportaita pitkin, kuten Pispalassakin on menty. Asukaskanta on muuttunut duunareista keskiluokkaiseksi. Raunistulan hurja mainen on historiaa.
Tässä kuvassa hieman laajempi otos.
Puumies toi puita yllättäen ja sanoi lähtevänsä sinne missä on Suomen keskipiste lähellä. Halkotalkoo on hyvää jumppaa.
Posted by quijote at 8:16 PM No comments:
Maamme hallitus edellyttää työttömien ilmoittautuvan kerran viikossa, ja heidän on yritettävä työllistyä käymällä 13 kertaa kolmen kuukauden aikan haastatteluissa. Miten enää voisi keksiä lisää nöyryyttämistä ja nujertamista jo nujerretuille. Nämä työllistämisen keinot eivät poista työttömyyttä. Mitä sitten tapahtuu jos ei tottele? Kriminalistetaanko heidät kenties. Toivon että ei sentään mennä työleireihin eli rankaisuleireihin. kas kun työttömien ei edellytetä laittamaan merkkiä hihaansa, kuten juutalaisilla oli oltava lähihistoriassamme.
Minusta Suomi on poliittisesti liukunut vaaralliselle tielle. Toki tiedän että on paljonkin ihmisiä, jopa kristittyinä itseään pitäviä, jotka näkevät itsensä parempina ihmisinä ja siten kivi käteen vaan ja heittämään.
Turussa lämmintä ja aurinkoista.
Olen ihmetellyt kulttuuriväen hiljaisuutta uuden kulttuuriministerin suhteen. Olenko väärässä kun väitän että Taike määrää kulttuuriapurahoista enemmän kuin kulttuuriministeri. Kirjailijat ja taiteilijat ovat kuin kusisukassa, kohta he aloittavat liehittelyn saadakseen apurahoja. Aatteellisuus on kadonnut heiltäkin, ja totta se onkin että kenen leipää syöt, sen lauluja laulat.
Posted by quijote at 8:54 AM No comments:
Tuesday, May 2, 2017
Kävelimme kaupunkikierroksen ja päädyimme Galleria Joellaan. Siellä oli kuvanveiastäjä Merja Pitkäsen veistoksia. Kuvan sukka on kasvanut. Kaikki työt ovat tehty kierrätysmateriaalista.
Piispan talon aidassa on ollut jo jonkin aikaa katutaidetta Kenkäinstallaation muodossa.
Turussa on tänään aurinkoista, tuulista ja lämmintä.
Posted by quijote at 4:46 PM No comments:
Monday, May 1, 2017
Punaiset liput liehuivat taas Vanhalla Suurtorilla, niin kuin ne ovat liehuneet jo monta kaertaa ennenkin. Vasemmistoliitto ja kommunistit marssivat historiallisesti yhdessä.
Kurdien edustaja piti hyvin kaunopuheisen ja runollisen puheen. Petri Rajala juonsi tilaisuuden ja lauloi myös. Johannes Yrttiaho puhui, niin puhui myös Kaija Kiesling. Poliittinen tilanne ei näytä hyvältä. Olen ajatellut että 1918 tapahtumissa valkoiset tappoivat, näännyttivät nälkään ja tauteihin ja teloituksin köyhiä. Nyt hallitus tekee sen hitaasti näännyttäen, julma ja tunteeton on oikeiston tapa.
Tuntui aivan keväisen lämpimältä tänään.
Posted by quijote at 2:51 PM No comments:
Newer Posts Older Posts Home
Subscribe to: Posts (Atom)
Edelfeltin Mataleena ja Kristus
Mataleena ei taistele tuulimyllyjä vastaan. Tuulimyllyt ovat Mataleena.
View my complete profile
Syreenien aikaan kuolema tunkeutuu ajatuksiini
Portsassa soi ja tanssiakin sai.
Kun kuulen sanan kaavamuutos, poistan varmistimen
Illan häsyssä olen hämmentynyt
Kevään kohinaa ja kirkollista kiimaa
Rentukat, Anjuska ja Eino Leino
Kauppareissulla havaitsin herkkää vihreää
Puuhame ja muita outoja juttuja
Toukokuun härmeisenä aamuna kuuntelen Chopinia
Vanha tammi pukeutuu lehtivihreään hitaasti
Piken runoja ja kuvia
Puu ja Talo; Turun puutaloja
Antti Seppä. Pikkuisen polkkaa (1)
cafe noirin talo (1)
Isä Mitro Turussa (1)
Jari Tervo Troikka (1)
Jarkko Laine seura ry Turun Kirjastossa (1)
Jokikadun kulttuurikeskus tyhjillään (1)
Jokikadun Kulttuurikeskus. Simon Saari. Turku (3)
Kaikkien Murheellisten Ilo (2)
Maalla olon ihanuus (1)
Ntamo. Tua Forström. Hevosten parissa vietetyn yön jälkeen. (1)
Pääsiäiseksi värjättyjä munia (1)
papin toimenpidekielto Turussa (1)
Polven Kirja ja Vihko (1)
Pyhä Ksenia Pietarilainen (1)
Rauhankone Turun runoviikoilla (1)
Saveen valuva Turun Toriparkki (4)
Simo ja Siiri Aurajoessa (1)
Simon Saari. Turku (2)
Sinikka Tirkkonen. Unohdus (1)
Suomi ajetaan ruokajonoihin (1)
The Tall Ships' Race 2009 (4)
Turun Kaupunginhallitus lopettaa sivukirjastoja (1)
Turun keskiaikaiset markkinat (1)
Turun lähikirjastoja suljetaan (2)
Turun Ortodoksinen kirkko (1)
Turun Ortodoksinen Seurakunta (1)
UFO kukka kukassa (1)
Ukot hölisee joutavia (1)
Talvitonttu istuu nyt kesälomalla