fi en el fi en fi fi en es fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fr fi fi fi fi en fi fi fi fi fi en fi fi fi fi en fi fi fi fi en fi fi fi fi en en fi fi fi es fi fi fi fi fi de fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi hu fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi eo cs fi fi fi cs fi cs fi fi fi fi fi de fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fr fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi en fi en fr en en en en en es de fi en en hu en fi fi fi fi it en it it fi fi fi fi fi fi ru fi fi en fi fi fi hu fi fi en et fi tr fi eo fi fi fi sq de fi fi fi fi fi fi fi fi en
skip to main | skip to sidebar
Tässä Blogissa turkulainen olutharrastaja kirjoittelee pääasiassa olutarvioita kaiken maailman oluista, sekä kaikkea olueen liittyvää. Pisteytys (1-50)=tuoksu(1-10)+ulkonäkö(1-5)+maku(1-10)+suutuntuma(1-5)+yleisvaikutelma(1-20)
NuForce DDA-100 & Aurelia Magenta
Tulipa tuossa eilen käytyä syömässä ja viettämässä iltaa kaveripariskunnan kanssa Panimoravintola Koulussa, Turussa. Itse paikka on massiivisen vaikuttava rakennus vanhan ajan jylhällä sisustuksella. Aluksi otimme kaverin kanssa yhdet Koulun Pilsenerit ja täytyy kyllä kehua olutta. Vaikkakin se on Koulun tyylin hieman vaatimatonta ja ehkä mietoakin, niin maku oli oikein hyvä. Voiset maltaat sekä yrttisen ruohoiset humalat löytyi oikein tasapainoisesti ja olut oli oikeasti virkistävä.
Näiden jälkeen päätimme siirtyä yläkertaan Koulun ravintolaan.
Yläkertaan saavuttaessa edessä odotti taas loputtoman pitkä käytävä tyhjiä pöytiä ja yksi baaritiski toisessa päässä. Hieman aikaan siinä sai sitten ihmetellä minne kuuluu mennä mutta äkkiä henkilökuntaan kuuluva nainen ohjasti meidät talon toiselle puolelle, mistä sitten jo löytyi muitakin asiakkaita. Sisustukseen oli tässä salissa panostettu jo huomattavasti ja tunnelma oli kuin hienommassakin ravintolassa. Ruuaksi tilattiin entrecotea, wellingtonia ja kuhaa. Ruokajuomaksi otin suodattamattoman Tsekkityylisen lagerin, Lehtorin. Juomat tulivat pöytään n. 10-15 minuutin päästä ja sitten alkoi ruuan odottelu.
En ollut syönyt pahemmin koko päivänä, joten aika tuntui varmaan osaksi siksikin hyvin pitkältä. Odotella sai about 50-60min tilaamisesta, mikä minusta on kuitenkin jo liian kauan.
Pyysin entrecoten mediumina mutta minusta se oli kyllä raaka (hyvin sitkeä) ja jänteitä&läskiä oli myös luvattoman paljon. Ei hyvä. Lankkuperunat sentään oli hyvin tehty ja punaviinikastike niiden kanssa. Lehtori-olut sopi kohtalaisen hyvin annoksen kanssa.
Muut kehuivat kuitenkin aterioitaan, paitsi myös toinen entrecote oli kuulemma huonoa. En tänne enää syömään tule mutta panimona Koulu on kuitenkin ihan ok. Aiemmin hyväksi todettua Koulun Vehnää ei ollu harmillisesti sillä hetkellä joten otin vielä yhden oluen ennen lähtöä, kausioluen Kesän. Melko mitäänsanomaton punertava lager. Ei irronnut mitään viboja.
Lähettänyt Timo Rauhala klo 23.22 0 kommenttia
Lähettänyt Timo Rauhala klo 15.36 1 kommenttia
Alkoon on tullut tässä lähiaikoina tasaiseen tahtiin uusia saksalaisia ja tsekkiläisiä pilsejä, ja nyt saatiin myöskin pari suomalaista sellaista; Stallhagenin Sommar sekä Teerenpelin Luomu. Vakka-Suomen Panimon LuomuPils saapuu myös Alkoihin tässä kesän aikana, luultavasti melko piankin jo. Hyvältä alkaa siis vaikuttaa (pikku hiljaa) myös kotimaisten pienpanimoiden osalta taistelu Alkon hyllypaikoista.
Toinen mielenkiintoinen ja myös jo hieman odotettukin saison-tyylinen belgialainen edustaja, Saison Dupont Belgique (0,25l/3,23€). Saisonin kuuluu olla siis virkistävä olut, sillä se on alunperinkinkin (Vallonian alueella, Belgiassa) tehty sadonkorjuun aikana sammuttamaan maatyöläisten janoa. Ainut saison mistä minulla on aikaisemmin kokemusta, on norjalaisen panimon Nøgne Ø:n Saison ja melko mielenkiintoisen/hyvän makuista se ainakin oli.
Onneksi listalta löytyy myös yksi jenkki. Tässä tapauksessa loistavan Anchorin panimon Steam Beer (0,355l/3,27€), eli höyryolut. Olut on pohjahiivalla käytettyä mutta lämpimämmissä olosuhteissa kuin normaalisti pohjahiivaoluita käytetään.
Loput uutuudet ovat saksalaisen perinteisen panimon Weihenstephanerin Kristall Weissbier (0,5l/3,38€), eli suodatettu vehnäolut, mikä ei ainakaan minua hirveästi innosta sillä hiiva nyt vain kuuluu vehnäolueen.. Nils Oscar Pils (0,33l/3,12€), ruotsalainen pils ja Blanche Page 24 (0,33l/2,75€) ranskalainen vaalea witbier/vehnäale.
Oluet tulen täällä testailemaan tässä viikon aikana.
Lähettänyt Timo Rauhala klo 23.07 0 kommenttia
sunnuntai 23. toukokuuta 2010
Bavaria Blonde Premium Lager
Ei sitä nykyään enää jaksa hirveästi innostua kaiken maailman bulkkilagereista, mitä kaupan hyllyiltä löytää mutta jostain syystä tarttui nyt tällainenkin mukaan kaupasta. Kaupassa sitä en huomannut mutta etiketissä on erikseen mainittu "low carb" - eli vähähiilihydraattinen plus sitten vielä kalorit sun muut rasvapitoisuudet.. Tulee mieleen, että onkohan tämä suunnattu joillekin aina-laihduttaja-naisille..?
Alkoholia on 4,2 t-%. Olut on ulkonäöltään haalean kultaista, ilman vaahtoa (tietenkin..). Melko väljähtäneen näköistä oikeastaan. Tuoksu on jotain epämääräistä pahvisen maissista mallasta ja hieman humalaa. Teollinen maku on vetinen, pahvisen maltainen sekä kaiken lisäksi vielä se vähäinen humalointikin on epämiellyttävää. Pahanmakuista itse asiassa. Ah, kuinka turha olut..
Jos olet joku "low carb" hörhö, tämä on olut sinulle... Muut välttäkää(!).
Lähettänyt Timo Rauhala klo 12.20 0 kommenttia
lauantai 22. toukokuuta 2010
Vähän aikaa sitten Alkoon tuli saksalainen Kaiserdom Pilsener ja nyt bongasin kaupasta tämän laimennetun version. Tykkäsin ainakin tuosta vahvemmasta, joten päätin ottaa tämänkin kokeiluun. Olut onkin melko samankaltainen vahveempaan nähden, vaan kaikki on jotenkin vaisumpaa. Maussa jyllää saksalaisen pilsin valtit, eli kuiva ruohoinen humala ja puhdas viljainen mallas, mutta hieman laimeaa tämä silti on. Älkää nyt kuitenkaan väärin ymmärtäkö, makua tässä on silti reilusti enemmän kuin useimmissa bulkeissa. Kuivaa humalaa kaipailen lisää mutta sitä saakin paremmin sitten Alkon 4,8%:ssa versiossa. Janon sammuttajaksi helteellä tämä olut on oikein hyvä. Kuten myös saunan lauteilla. Kupittaan Citymarket, 1,99€/0,5l.
Lähettänyt Timo Rauhala klo 20.29 0 kommenttia
Olutopas.infon tämän kuukauden olueksi valikoitui äänestyksen perusteella tällä kertaa oman suuren kotimaisen panimon, Sinebrychoffin klassikko-olut, Porter. Portterilla on myös yksi parhaista, ellei jopa paras hinta-laatu-suhde Alkon oluista. Vaikka nyt onkin melkoinen helle päällänsä, niin tämä tumma porter kyllä maistuu silti hyvin. Säällä kuin säällä, sanoisin melkein.
Ensimmäisessä blogikirjoituksessani (Baltika 6) uhkasin järjestää vertailun tämän ja venäläisen välillä, mutta turhaahan se olisi, sillä Koffi yksinkertaisesti pyyhkisi pöytää Baltikalla. Niin se vain on. En väitä että venäläinen olisi huono mutta ei kuulu samaan liigaan alkuunkaan.
Porter on edelleen mustin olut minkä olen nähnyt, huimat 305 EBC-väriyksikköä! Eli sysimustaa olutta on lasissa. No, ehkä Mikkellerin Black pääsee lähelle kaikessa synkkyydessään..
Myös humalointi on melko reipasta, 54 IBUa, mitkä tosiaan kuivattaa miellyttävästi paahteisen maun. Alkoholia on myös riittävästi, muttei kuitenkaan liikaa, eli 7,2 t-%. Tuoksu oluessa on hyvin paahteisen kahvinen, hieman ruisleipäinen sekä myös lakritsinen. Miellyttävä tuoksu kaikin puolin.
Olut on suutuntumaltaan hyvin liukkaan täyteläistä ja hiilihappoja on melko vähän. Hieman tahmeaa myös.
Maku onkin sitten klassikko. Siitä irtoaa paahteista mallasta, kaffea, aavistus karamellia, tummaa suklaata, ruisleipää, oikeastaan ihan mitä vaan saattaa kuvitella =). Alkoholi ei juuri maistu mutta lämmittää mukavasti matkalla alas. Jälkimaku on miellyttävän humalaisen katkera ja hyvin kuivan paahteinen.
Kyllä iso kotimainenkin osaa kun vaan viitsii. Koffin Porter on myös arvostettu laajasti maailmalla ja ymmärrän hyvin miksi. Alko, 1,98€/0,33l.
Lähettänyt Timo Rauhala klo 19.52 1 kommenttia
torstai 20. toukokuuta 2010
Käväisinpäs eilen Mallaskukossa ja siellä tulikin nautittua parikin mielenkiintoista olutta, yksi niistä tämä belgitrappisti. Alkossa oli vielä hetki sitten saatavilla Rochefortin 8 sekä 10, mutta ne pirulaiset meni poistamaan kasin valikoimasta. Onneksi sentään 10 löytyy hyllyltä vielä. Näistä kahdesta mainitusta 10 vie selkeän voiton minulla ja kasin pienoinen probleema onkin, että se maistuu lähinnä kympin hieman laimennetulta pikkuveljeltä ja yleensä kymppi onkin koriin tarttunut herkemmin ostosreissulla. No, nyt oli ilo löytää Mallaskukon jääkaapista tämä kevyin Roche. Kutosta olenkin jo pitkään halunnut maistaa jo sen isoveljiensä erinomaisuuden vuoksi. Siinä on maltilliset 7,5 t-%, kun kasissa on 9,2 t-% ja kympissä jo kunnioitettavat 11,3 t-%. Mistään alkoholipommista ei siis ole kyse.
Olut on hyvin kuraisen, samean punaruskeaa vähäisellä vaahdolla. Tuoksu on erittäin miellyttävän raikkaan hedelmäinen, belgihiivainen, mausteinen, lakritsinen, makean maltainen ym. ym.. Maku seuraa samaa linjaa sen pysyessä kuitenkin suht' raikkaana koko ajan. Hienoista sitruksista humalaakin on havaittavissa. Ennenkaikkea se on yksi hedelmäisimmistä oluista mitä tulee mieleen. Oluessa on myös hieman samankaltaista monimuotoisuutta kuin kympissä, mutta se on silti erilainen, oma yksilönsä. Herkullinen. Rochefort 6 on kyllä erinomainen olut ja jos jotain, niin sen halauaisin Alkon valikoimaan kasin tilalle. Lämpimät suositteluni!
Lähettänyt Timo Rauhala klo 20.56 0 kommenttia
Alkon uutus-Tsekkipils, Litovel Premium (5,0 t-%) päätyi lasiin tässä sopivasti hieman ennen Suomi - Tsekki jäkismatsia. Tästä oluesta olen lueskellut vain hyvää sanaa Olutopas.infosta, joten pientä vaatimustasoakin on ehtinyt kehkeytyä olutta kohtaan. Tuoksu on tyypillisen, hieman tympeän ruohoisen/yrttisen humalainen sekä melko voisen maltainen. Olut on suutuntumaltaan virkeän hiilihappoinen sekä kevyen öljyinen. Maku tavoittaakin ainakin minun vaatimustasoni kunnon Tsekkipilsistä. Aavistuksen karkeahko/särmikäs ruohoisen yrttinen humalointi sekä voisen leipäistä mallasta sopivassa suhteessa. Katkeroita on ihan sopivasti. Sen verran ettei tarvitse etsiskellä. Litovel Premium on hyvä, edullinen pils mitä varmasti tulen juomaan kesähelteillä lisääkin. Alko, 2,68€/0,5l.
Nyt äkkiä matsia seuraamaan..!
Lähettänyt Timo Rauhala klo 17.21 0 kommenttia
sunnuntai 16. toukokuuta 2010
Maitokauppoihin on eksynyt tällainenkin hieno uutuus. Jenkkiläisen Anchor-panimon kesäolut. Olut on tyyliltään amerikkalainen vehnäolut, mikä minulle onkin ihan uutuus oluttyylinä. Anchorin olusiin onkin pääsyt tutustumaan jo aiemmin Alkon valikoiman kautta (jo poistuneet) ja panimolta onkin luvassa taas valikoimaan uutuutena Steam Beer kesäolueksi. Summer Beer on vahvuudeltaan 4,5 t-%. Olut on erittäin kauniin kuparisen kultainen ohuena kerroksena pysyvällä vaahdolla. Tuoksussa on yllättävän paljon pullaisen viljaista mallasta sekä sitruunaista aromia. Suutuntuma on miellyttävän kevyen keskitäyteläistä. Mausta löytää aavistuksen happaman perusvehnän mutta myös muutakin. Tuoksun pullamainen maltaisuus jatkuu maussa sekä jenkkihumalat antavat miellyttävän sitruksisen puraisun olueen. Raikkaus on huippuluokkaa, varsinkin kylmänä nautittaessa. Anchor Summer Beer on kevyen raikas vehnäoluen, lagerin sekä pale alen sekoitus, ja oikeastaan todella hyvä kesäolut. Hinta pyörii siinä ~3€/355ml nurkilla ja sijoitus kyllä kannattaa.
Kyytipoikana maistui mukavasti Blair's Deathin Cheddar-chilisipsit.
Lähettänyt Timo Rauhala klo 21.27 0 kommenttia
Jossain Olutoppaan foorumin kyselyssä ehdin jo vannomaan, etten tällaista hulluutta, kuin litran tölkkiä, tule koskaan ostamaan. No, koskaan ei kannata sanoa ei koskaan. Hintakin oli kohtuullinen, 4,39€/1l. Niin ja onhan tuollainen tölkki nyt komean näköinen vitriiniä koristamassa. Karhusta oluena olen aina pitänyt ja tämäkään kerta ei ole mikään poikkeus. Suomi-bulkeista mielestäni Lapparin kanssa parasta. Olut on miellyttävän pehmeän, makean leipäisen maltaista mutta myös humalan pystyy maistamaan, mikä ei aina ole mikään itsestäänselvyys bulkeissa. Katkeruutta ei Karhu III:sta tietenkään hirveästi löydy, mutta maku pysyy kohtuullisen kuivana ja tasapainoisena. Eihän tästä klassikosta pahaa sanaa synny ja mikäs tätä on hörppiessä saunailtana..
Lähettänyt Timo Rauhala klo 20.01 0 kommenttia
torstai 13. toukokuuta 2010
Harviestoun Old Engine Oil
Täytyy jo heti alkuun mainita, että tämä skotti on harmittavaisesti poistumassa Alkon valikoimasta. Vielä kuitenkin nopeimmat kerkeää pelastaa pullon tai pari edulliseen poistohintaan ~2,5€/pullo. Jos olet maistanut loistavia Harviestounin viskitynnyri-kypsytettyjä Ola Dubheja, niin luultavasti olet jo maistanut tätäkin, mikä siis toimii aiemmin mainittujen pohjaoluena. Old Engine Oil on old alen ja porterin eräänlainen välimuoto. Oluessa (6 t-%) on runsaan kahvisen lakritsinen, lähes huumaava tuoksu. Olut on suutuntumaltaan nimensä mukaisesti myös paksun öljyistä. Maku onkin sitten vain yksinkertaisesti tasapainoisen maukas. Se on reilun paahteisen maltaista (ei palaneen), maanläheisen lakritsista, kahvista, tumman suklaista sekä sekaan on eksynyt vielä jokunen makeahko lakritsitoffeekin. Oikein herkullista. Olut on nautinto alusta loppuun ja kehotankin etsimään pullollisen jostain Alkosta, vielä kun kerkeää.
Niin, ja jos bongaat jossain Ola Dubhin, niin kannattaa ehdottomasti maistaa. Et tule pettymään!
Lähettänyt Timo Rauhala klo 15.47 0 kommenttia
Foster's on maitokaupan perusosastoa. Tämä alunperin australialainen lager on kuitenkin oikeasti pantu lisenssillä Suomessa, Hartwallilla. Foster's on muita bulkkeja hieman makeamman hedelmäinen ja siksi tätä ostankin ajoittain. Tuoksu on hyvin mieto eikä siitä paljoa irtoa, hieman leipäistä mallasta sekä siirappista tärkkelystä. Puhdas maku on tuoksun kaltaisen maltainen, hieman tärkkelysmäinen sekä myös hedelmäistä päärynää löytyy. Jälkimaku on lyhyt ja katkeroita ei juurikaan ole. Olut on kaikin puolin köykäisen keskinkertainen mutta silti maku miellyttää juuri sopivasti, että tätä tulee silloin tällöin juotua. Olen kuullut että muualla maailmassa (ainakin Englanti) lisenssillä pantuna tämä on silkkaa roskaa mutta Hartwallilla on kuitenkin onnistuttu kohtalaisen hyvin. Alkuperäisestä Foster'sista ei sitten ole hajuakaan millaista on... Hartwallin panema Foster's kuitenkin on hieman keskitasoa parempi bulkki, muttei mitään erikoista.
Lähettänyt Timo Rauhala klo 14.51 0 kommenttia
Otetaanpa maisteluun näin lomapäivän (helatorstai) kunniaksi vanha ystävä ja maitokauppojen eliittiin kuuluva olut, eli tietenkin tsekkiläinen Pilsner Urquell. Urquellin panimolla, Plzeňissä Tsekissä, pantiin vuonna 1842 ensimmäinen erä pilsneriä, jota on sitten siitä lähtien kopioitu ympäri maailmaa. Pilsner on tyypillisesti rapsakkaan humaloitu, aromikkaan virkistävä pohjahiivaolut. Pilsner-tyyli jakaantuu vielä kahteen eri tyyliin, eli saksalaiseen ja tsekkiläiseen. Saksalaiset pilsit ovat yleensä puhtaita, viljamaisen maltaisia sekä hyvin kuivan yrttisen/ruohoisen humaloituja, kun taas tsekkiläisissä pilseissä esiintyy lähes poikkeuksetta voin kaltainen aromi, eli diasetyyliä. Diasetyyliä pidetään yleensä virhemakuna eri oluttyyleissä mutta tsekkiläiseen pilsiin se ennemminkin kuuluu osaksi olutta. Tsekkiläiset ovat myös minusta yleisesti ottaen hieman makeamman (karamellisen) maltaisia ja humalat aromaattisempia.
Urquell on tosiaan Suomessa saatavilla lähes joka kaupasta (tölkki&pullo) ja se onkin yleensä valintani, jollei muuta "erikoisempaa" tai parempaa löydy. Oluen tuoksu on melkoisenkin diasetyylisen karamellinen sekä tunnistettavan Saaz-humalan antaman ruohoisen aromin. Olut on hieman öljyisen liukas kevyellä suutuntumalla. Maku jatkaa samaa hienon tasapainoista linjaa. Voisuus, karamellinen mallas, sekä ruohoinen humalointi antavat kaikki sijaa toisilleen muodostaen oikein aromirikkaan maun. Jälkimaussa humalan katkerot (reippaat 32 IBUa) astuvat kuvaan ja kuivattavat kitalaen sujuvasti seuraavaa hörppyä varten. Pilsner Urquell on hieno olut, mikä maistuu missä tahansa, milloin tahansa. Tämä on myös hyvä porttiolut, kun haluaa tutustua johonkin erikoisuuteen mutta tietämys rajoittuu vain lähinnä suomalaisiin lagereihin.
Lähettänyt Timo Rauhala klo 14.21 0 kommenttia
maanantai 10. toukokuuta 2010
Suomi - Saksa lätkämatsin oluena. Schmucker Rosébock on saksalainen vaaleahko bock-olut. Lasivalinta osui sinäänsä kohdilleen, että tästä oluesta tosiaan tulee mieleen Karhun Tosi Vahva (+ muut Suomen viinalagerit). Ei mikään kovin huikea saavutus siis. Olut on vahvuudeltaan huiman 8 t-% ja nämä prosentit myös tuntuvat, maistuvat sekä tuoksuvat oluessa. Rosébock on nimensä mukaisesti hauskan punertavan sävyistä. Tuoksussa on runsaasti hedelmäistä alkoholia, tahmeaa sokeria sekä jokunen mallaskin. Suutuntuma on keskitäyteläistä matalahkolla hiilihappoisuudella. Maku jatkaa melko lailla tätä viinalager-meininkiä mutta lopussa löytyy pieneksi pelastukseksi häivähdys humalaakin. Olut on silti kaikinpuolin heikko esitys. Saksalainen näkemys suomalaisesta näkemyksestä saksalaisesta bockista, eller hur var det... Alko, 3,72/0,5l.
Lähettänyt Timo Rauhala klo 22.56 0 kommenttia
Työpäivän jälkeiseksi virkistäjäksi valkkaantui jääkaapista Alkon uutus, saksalainen Kaiserdom Pilsener (4,8 t-%). Näitä Saksa-pilsejä ei Alkossa liikaa ole ja yksi lisää valikoimaan on aina hieno homma. Saksa-pils menee Tsekki-pilsin ohi virkistävyydessä sekä puhtaudessa, mielestäni, vaikka molemmilla on kyllä hetkensä. Hyllyyn tulee kohta myös klassikkopanimo Weihenstephanerin Pilsner ja vieläpä edulliseen hintaan 2,89€/0,5l. Kaiserdom sihahtaa nätisti auki ja valloittaa tilan voimakkaalla ruohoisen/yrttisen humaloidulla tuoksulla. Lasiin kaatamisen jälkeen tuoksu hieman tasaantuu ja esiin tulee myös viljaista maltaisuutta. Ihan ok. Oluessa on tyypillisesti paljon hiilihappoa ja vaahtoakin muodostuu. Näyttää oikein kivalta korkeassa & kapeassa lasissa. Pirteä, kevyen öljymäinen suutuntuma. Itse maku on kuivan ruohoisen/yrttisen katkera, sekä neutraalin viljaisen maltainen. Jälkimaku on hyvin kuiva ja humala jää maistumaan suuhun kivasti. Kaiserdom Pilsener on laadukas, kuivan neutraali pils, mikä oli täydellinen tähän virkistystä kaipaavaan hetkeen. Menee samaan virkistävään kategoriaan Alkon toisen Saksa-pils, Schmucker Bio-Pilsin kanssa. Alko, 1,93€/0,33l.
Lähettänyt Timo Rauhala klo 17.00 0 kommenttia
sunnuntai 9. toukokuuta 2010
Flying Dog Horn Dog
Alkoon on tippunut tässä tasaisesti uutuuksia ja tämä on niistä yksi. Horn Dog on jenkkipanimo Flying Dogin näkemys barley wine-oluttyylistä. Barley wine (ohraviini) nimitys tulee lähinnä oluen korkeasta alkoholipitoisuudesta, sekä mallasta on usein käytetty keittoon myös runsaalla kädellä. Horn Dog onkin alkoholipitoisuudeltaan runsaat 10,2 t-%.
Alkossa on päässyt tutustumaan paremmin kuin hyvin Flying Dogin oluisiin, mitkä on maistunut melko hyvin kaikki tähän mennessä, vaikkei mitään "tosi hyvää" ole saanut hyllyltä poimia. Poikkeus olisi, jos loistava Gonzo Imperial Porter olisi päässyt valikoimaan mutta Valvira kaikessa viisaudessaa päätti kieltää tämän. Syynä muuten oli etiketin hahmon polttelema tupakki. Typerää, joo. Etiketin hahmo on sitä paitsi karikatyyri kirjailija Hunter S. Thompsonista (Pelkoa ja Inhoa Las Vegasissa ym..), mikä usein totuttiinkin näkemään tupakki kädessä...
Horn Dog on tumman punaruskean sävyinen olut vähäisellä vaahdolla. Tuoksussa on vahvasti esillä alkoholi sekä siirappisen runsas mallas. Humalaa oluessa on reilut 45 IBUa mutta nekin häviää kyllä keitokseen helposti. Suutuntuma saisi olla hieman täyteläisempi niin olisin tyytyväinen. Maussa yllättää hieman paahteinen mallas, mikä sopiikin kyllä hyvin muuten makean maltaiseen sekä alkoholiseen makumaisemaan. Valitettavasti tämä on hieman ohut barley wineksi mutta oluena kuitenkin kokeilemisen arvoinen. Alkoholisuus on hieman liikaa jo (häiritsevästi) esillä. Jälkimaku on kuitenkin miellyttävän leipäisen runsaan maltainen ja vaikka humala ei juurikaan oluessa maistu, niin se kuivattaa kuitenkin maun loppuun asti melko hyvin. Hieman kyllä petyin tähän, vaikkei odotuksetkaan hirveän korkealla ollut.
Lähettänyt Timo Rauhala klo 20.54 1 kommenttia
maanantai 3. toukokuuta 2010
Hook Norton Hooky Gold
Hauskasti nimetty Hooky Gold on englantilainen golden ale, minun yksi kyseisen maan lempioluttyyleistä. Suosikkini tästä tyylistä on edelleen Harviestoun Bitter & Twisted, millä on sekä tunnearvoa minulle että se on vain yksinkertaisesti hieno olut.
Hooky Goldissa on "oikeaoppisesti" 4,2 t-% alkoholia sekä vaalean kultainen väri. Se on myös asiaankuuluvasti runsaasti humaloitu. Tuoksussa brittihumalat Fuggles sekä Goldings valtaavat aromimaailman puisella, hieman sitruunaisen sitruksisella otteella, minkä antaakin luultavasti oluessa käytetty jenkkihumala Willamette. Myös hedelmäisyyttä se tarjoaa. Hyvin näyttää sopivan brittiseuraan tämä minulle ennestään tuntematon jenkki. Toki taustalla on myös tuttua toffeista mallasta vaniljaisella vivahteella.
Maku seuraa tuoksua lopun katkeralla otteella.
Golden alen on tarkoitus olla kevyen virkistävä olut kirpeän katkeralla otteella ja kyllä tämä siinä mielestäni onnistuukin ihan hyvin, vaikka virkistävimpiäkin golden aleja löytyy. Makeutta saisi hieman karsia. Maku on melko omaperäinen ja suosittelen ehdottomasti maistamaan jos jossain olutta vain bongaat. Ostettu Kupittaan Citymarketista 2,99€/0,5l (edullista).
Lähettänyt Timo Rauhala klo 22.52 0 kommenttia
Nyt olisi tarjolla Latvian bulkkia, Aldaris:n panimon pilsiä. Olut ehkä kallistuu enemmän kuitenkin lager-osastolle, vaikka onkin keskimääräistä runsaammin humaloitu. Alkolla on valikoimassaan kaksi Aldaris:n olutta; Porteris sekä hieman vahvempi lager Stiprais. Nyt maitokaupoista saa myös tätä 4,2 t-% kevyttä pilsiä/lageria. Olut tuoksuu vahvasti hieman leipämäiselle maltaalle, sekä on myös hieman ruohoisen humaloitu. Suutuntumaltaan se on liukkaan, lähes keskitäyteläinen tasapainoisella hiilihappoisuudella. Maku on ihan miellyttävä mutta melko tylsä. Hieman hunajaisen, leipäisen maltainen miedolla, ruohoisella humaloinnilla. Diasetyyliä (voin kaltainen aromi) on myös jonkin verran kuten myös aavistus häiritsevää vihanneksisuutta. Diasetyyli on usein virhemaku oluessa, poikkeuksena kuitenkin juuri pilsit, erityisesti tsekkipilsit. Katkeruutta ei juuri lopussa ole. Aldaris Pilzenes on kuitenkin mielenkiintoisempi kuin usea massabulkki mitä tänne rahdataan tölkkikaupalla. Hintakin on suht' edullinen, n. 2,50€. Aldaris:n tuotteista voin suosittella ainakin Porterista ja miksei näitä kahta muutakin - vaikkakin pienellä varauksella.
Täytyy sanoa vielä loppuun että Aldaris Pilzenesin pilsmäiset piirteet vahvistuvat hieman oluen lämmetessä, joten kannattaa antaa pullon lämmetä hieman aikaa jääkaapista otettaessa ennen korkkaamista.
Lähettänyt Timo Rauhala klo 22.01 1 kommenttia
sunnuntai 2. toukokuuta 2010
Enpäs olekaan pitkään aikaan nautiskellut tsekkiläisiä oluita, joten pari tämän maan edustajaa tarttui mukaan Lidlissä käydessä. Lidlissä onkin melko hyvä Tsekki-edustus, sillä sieltä löytää Pilsner Urquellia, Kozelin tummaa sekä mediumia sekä vielä Litovelin tummaa&vaaleaa. Suomalaisille yleensäkin maistuu tsekkiläiset ihmeen hyvin suomi-bulkin rinnalla. Vapun aikaan hinnatkin oli melko matalalla.
Litovel Dark on hyvin perinteinen tumma tsekki. Alkoholipitoisuus on matalahko 3,8 t-% sekä makeutusainetta (sakariini) on käytetty. Joskus aiemmin tätä maistaneena, maku oli silloin melko runsaan "tupakantumppinen"&tuhkainen. Nyt lasissa oleva olut ei pahemmin tuota kuitenkaan muistuta, vaan maku on enemmänkin tyypillisen makeutusaineen tuoman makean maltainen, hienoisen humaloitu sekä vain hieman tuhkainen. Ehkäpä tuo aiemmin nautittu oli pilaantunut..? Suutuntuma on keskitäyteläinen mutta jotenkin väljähtynyt. happoja saisi olla vähän enemmän. Kaiken kaikkiaan ihan ok perus-tsekki mitä voi silloin tällöin paremman puutteessa ostaa. Edelleenkin suosikkini näistä maitokaupan tummista tsekeistä on Budejovicky budvar dark mikä on sopivan kuiva ja ei niin makea.
Lähettänyt Timo Rauhala klo 21.46 0 kommenttia
Uudemmat tekstit Vanhemmat tekstit Etusivu
Bavaria Blonde Premium Lager
Harviestoun Old Engine Oil