fi fi fi fi et et fi tr fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en da fi fi et fi fi fi fi et fi fi fi fi fi fi fi fi eo cs fi fi fi fi fi es fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fr fi fi pt en fi en fi en fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi de fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi de fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi de fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en it fi it en fi fi sv en nl es it fi fi fi fi fi fi fi lv fi fi et de fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi id fi fi fi fi fi en fi fi de fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi fi et fr fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi
Kurkistuksia Viirun ja Pikin maailmaan: Lipsutaan
Viiru ei ole oksennellut maanantaisen pulautuksen jälkeen. Niinpä ollaan palattu kalsaritokoon ja aloitettu saman tyylin nose work. Koko ajan pitelee yötä kohti hyytävää pakkasta, joten hyvä, että kotona pystyy puuhastelemaan. Viirun dieettiä on jatkettu, jauhettua sika-nautaa ja naudan mahaa. Nameina Heidin neuvomat jauhelihalättypalaset ovat olleet just passeleita; tein jo toisen satsin.
Ohjatussa agilityssa oli taas Viirulle sopiva rata, ja Pikillekin irtoamaan houkuttelevia vauhtipätkiä. Kumpikin tarvitsee edelleen treeniä pimeään putkeen sujahtamisessa. Ennen muiden tuloa katsottiin Viirun "juoksu"-A:ta, ja kyllä Viiru kaikkien katsojien mielestä joka kerta kosketti kontaktipintaa. Mieleenpainuvinta treenissä oli kuitenkin ehkä se, että sain koko hallin nauramaan, kun vastakäännön sijasta pyörähtelin kuin Litku Klemetti Juna Kainuuseen -videolla.
PoKSin kisoissa lauantaina en sitten kuitenkaan taaskaan uskonut, että Viiru otti A:n kontaktin, ja jälleen kerran rata kosahti siihen.
Oikeasti rata pilaantui jo esteellä 2, jossa kivituhkan keisarinna liukastui. Liukastelu tai läheltä piti -tilanteet jatkuivat, vaikka kumpikin aloimme varoa liikkeitämme. Puomin kontaktin Viiru loikkaa, mutta A:lla tuomarin käsi ei nouse, vaikka itse taas olin varma kontaktivirheestä. (Lupaan ensi torstaihin mennessä päättää A:n suoritustavan ja kriteerin.) Viirun rata päättyi lempiesteelle eli pöydälle :)
Ratahan olisi pitänyt keskeyttää jo toiselle hypylle. Onneksi olin sen verran ryhdikäs, että menin heti perumaan toisen radan. Sen verran olin tohkeissani, että tyrkkäsin koiraparan leluremmeineen häkkiin, unohdin sen hetkeksi sinne ja menin Kertun kanssa kahville... Viiru-rukka. Ja tietysti kisakirjakin unohtui hallille - kuten edellisissä kisoissamme syyskuussa. (Pääsi Viiru hetikohta lenkille ja vielä kotona uudelleen.)
Nyt voisi tietysti sanoa, että ohjaa paremmin. Mutta kun en osaa. Ja mitä siitä tulee, jos joka käännöstä pitää varoa.
Pikilla alkoi juoksu. En tiennyt, saako nose work -treeneihin mennä juoksuisena - tai jos saa, saako juoksunartun ottaa halliin häkkiin odottelemaan. Pakkasta oli aamulla lähes 20 astetta, joten ei lähdetty ottamaan riskiä jäätyneestä Pikistä. Treenailtiin kotona sitä koirien mielestä hauskinta: piilotetaan hajurasia asuntoon ja sen saa vapaana etsiä. Pikillä keskittyminen välillä herpaantui, joten oli ehkä ihan hyvä, ettemme menneet kimppatreeniin. Aamulla tein myös päivän hyvän työn. Muistin ottaa lähimetsään pikkulapion mukaan ja siivosin polulta jätökset. Mitähän sekin ihminen oli miettinyt, kun oli vääntänyt jättitortut keskelle polkua? Kova pakkanen on hyväkin asia.
Lähettänyt Satu klo 20.09
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Tunnisteet: Agility, Nose work, Terveys
Eeva/Kolmiokorvat24. helmikuuta 2018 klo 20.35
Olen ollut Lystin kanssa parikin kertaa kisoissa, joissa alusta oli liukas. Ensimmäisissä niistä menin radalle, koska kaverit kannustivat. Lysti kaatui ja paranteli olkavarttaan 3-4 viikkoa. Toisen kerran toisessa hallissa koirat kaatuilivat ja tuomari muutti rataa vähemmän mutkikkaaksi. Päätin ohjata Lystiä "levein kaarroksin". Se oli viimeinen kerta sitä lajia agilitya. Tajusin olevani halveksimani ihmistyyppi, joka asetti kilpailuviettinsä koiran terveyden edelle. Sen jälkeen olen omissa silmissäni nostanut osakkeitani ja jättänyt menemättä mm. SM-kisojen joukkueradalle, jos sen on viestitetty olleen liukas. - Peukutukset ryhdikkäälle teollesi (=muiden starttien perumiselle).
Satu26. helmikuuta 2018 klo 21.37
Oli tavallistakin helpompi lähteä pois, kun satsaus kisoihin oli niin pieni: 5 min ajomatka ja 10 e maksettu ihan rahalla.
Uudempi teksti Vanhempi viesti Etusivu
Tilaa: Lähetä kommentteja (Atom)
Susu, Mörkö (7.8.2005 - 28.12.2012), Topi (4.10.2002 - 7.10.2013) ja Viiru
Paras sää ja jää
Pikin nose work 2
Kuvia, omia ja lainattuja
Why fit in when you were born to stand out?
Jatsin tahtiin, Hipan säestyksellä
Nuusku, Rapsu & Sisu
Pienestä Hupsusta iso Hupsu!
JK3 TK1 BH Of Gurrent Extreme Evita "Lily"
Pentulähetys saapui eilen =)
Tina FI AVA-H, Morriksella valiokello käyntiin
Onnistumisia etsimässä eli onko mitään, jos ei ole tuloksia
Gust TK4, Ruffe kolmosiin, itse telakalle
Aussiet Nemo ja Prada
Pallas 2017 - Hikeä, hampurilaisia ja yksille
Sitä, tätä ja tuota!
talventanssija – The wonderful world of dogs and other curiosities
Te pystytte just siihen
In the middle of everywhere
Tajikistan is [insert any word]
Kesä ja kärpäset...ja kuinka ne meni jo.
Seenan ja Noolan blogi - BLUE-BEACON aussietBH TK2 Ardiente Nena Labradora DNA-VP  "Seena"
Näytä 5 Näytä kaikki
Teema: Yksinkertainen. Sisällön tarjoaa Blogger.