fi fi fi fi en fi et fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fr fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi ca es es fi fi fi fi fi cs fr en fi sk fi fi fi en fi fi fi sv fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi
8. käsky: Luotettava todistaja pelastaa ihmishenkiä – Sananl. 14 – Pastori Martti Haverinen
Mitäs sitä kiertelemään – Jeesus on tie, totuus ja elämä
Martti Haverinen 10. sunnuntai helluntaista sunnuntai 14.8.2022tiistai 16.8.2022 6 Minutes
Martti Haverisen saarna Helsingin Luther-kirkon messussa 14.8.2022
10. sunnuntai helluntaista, 2. vuosikerta
Sananl. 14: 21-22, 25, 31
Syntiä tekee, joka lähimmäistään halveksii,
autuas se, joka köyhää säälii.
Joka pahaan pyrkii, kulkee harhaan,
joka pyrkii hyvään, saa rakkautta.
Joka heikkoa sortaa, herjaa hänen Luojaansa,
joka Luojaa kunnioittaa, armahtaa köyhää.
Juutalaisten kansanmurhasta, holokaustista, kertovassa elokuvassa Schindlerin lista Płaszówin keskitysleirin komendantti Amon Göth yrittää selvittää, kuka on varastanut kanan. Hän kuulustelee keskitysleirin vankeja, jotka seisovat rivissä hänen edessään. Kun kukaan ei ilmoittaudu tekijäksi, hän ampuu rivistä kuoliaaksi sattumanvaraisen miehen, ja jatkaa sitten jäljelle jääneiden kovistelemista.
Rivistä astuu esiin nyyhkyttävä nuori poika, ja komendantti Göth saapuu hänen eteensä kysymään tekijää. Poika osoittaa sormellaan maassa makaavaa kuollutta miestä.
Pojan teko on nerokas, ja se pelastaa monet. Mutta jos ammuttu ei oikeasti ollutkaan syyllinen, rikkoiko tuo poika kahdeksatta käskyä, “älä lausu väärää todistusta lähimmäisestäsi”? Onko sillä merkitystä tuollaisessa tilanteessa?
Jatketaan tänään saarnasarjaa kymmenestä käskystä. Vuorossa on siis kahdeksas käsky “älä lausu väärää todistusta lähimmäisestäsi”. Toisessa Mooseksen kirjassa se on muodossa: “Älä todista valheellisesti toista ihmistä vastaan.” (2. Moos. 20:16)
Tämän saarnan jälkeen on enää yksi osa jäljellä. Saarnasarjan aiemmat osat niistä muista käskyistä löydät helpoiten sivulta marttihaverinen.fi/saarnasarjoja.
Katsotaan tänään kolmea asiaa.
1) Valheellisten syytösten kohteena
3) Syyllisenä tuomittu syytön
1) Valheellisten syytösten kohteena
Nykyään toitotetaan usein, että “ole rehellinen itsellesi”. Omia tuntemuksia pitäisi pysähtyä tutkimaan, ja löytää se, mitä todella haluaa olla tai mitä haluaa saada tai saavuttaa elämässä ja ihmissuhteissa.
Jumala ei kuitenkaan mahduttanut sellaista käskyä kymmenen käskynsä joukkoon, vaan: “Älä lausu väärää todistusta lähimmäisestäsi”
Kahdeksas käsky kertoo ensinnäkin, miten sinun ja minun tulee toimia julkisissa oikeudenkäynneissä. Se kieltää valehtelemisen ja petollisuuden. On väärin todistaa oikeudessa väärin. On oikein todistaa oikein.
Monikaan meistä ei ehkä ole ollut raastuvassa, tai edes vieraillut oikeussalissa, joten kahdeksannen käskyn kytkös oikeudenkäyntiin voi tuntua vähän hassulta. Mutta jos oikeusjärjestelmä on mätä ja korruptoitunut, keskinäiseen luottamukseen perustuvaa yhteiskuntaa on kovin vaikea, ellei mahdotonta rakentaa.
Raamattu puhuu valheellisen todistuksen yhteydessä jopa väkivallasta. “Tappara, miekka ja terävä nuoli on se, joka väärin todistaa.” (Sananl. 25:18)
Joistain rikoksista on historian saatossa ollut rangaistuksena kuolemantuomio. Jos sellaisissa oikeudenkäynneissä on valheellisia todistajia, heidän petollinen todistuksensa rinnastuu väkivaltaan hyvin konkreettisesti. Tämän päivän tekstissä, joka on siis Sananlaskujen kirjasta, sanotaan: “Luotettava todistaja pelastaa ihmishenkiä, valehtelija johtaa oikeuden harhaan.” (Sananl. 14:25)
Raamatussa on erilaisia kertomuksia siitä, kuinka joku joutuu valheellisten syytösten kohteeksi. Ehkä olet itsekin kokenut jollain tasolla vastaavaa.
Esimerkiksi Jaakobin poika Joosef joutui Egyptiin, kun hänen väkivaltaiset veljensä pettivät hänet, ja siellä Egyptissä hän päätyi orjaksi korkea-arvoisen Potifarin taloon. (1. Moos. 37, 39) Potifarin vaimo iski silmänsä Joosefiin ja yritti päivästä toiseen houkutella häntä petihommiin. Kun se ei onnistunut, hän syytti valheellisesti Joosefia raiskausyrityksestä. Joosef joutui vankilaan, mutta ihmeellisesti Herra antoi hänen menestyä niin, että hän nousi lopulta jopa Egyptin toiseksi korkeimpaan asemaan. (1. Moos. 41:40)
Paljon huonommin kävi eräälle toiselle miehelle noin tuhatkunta vuotta myöhemmin, 800-luvulla eKr., kun Israelin pohjoisvaltiota hallitsi kuningas Ahab. Ahab iski silmänsä palatsin vieressä olevaan viinitarhaan (1. Kun. 21:1), mikä voi kuulostaa omituiselta, mutta onhan se tänäkin vuonna (2022) nähty, että vielä nykyäänkin hallitsijat saattavat himoita pakkomielteisesti toisille kuuluvaa maata.
Viinitarhan omistaja, Nabot-niminen mies, ei suostunut myymään isiensä perintömaata, ja kun kuningas Ahab ei saanut tahtoaan läpi, hän “paneutui makuulle vuoteelleen, kääntyi seinään päin eikä syönyt mitään”. (1. Kun. 21:4)
Häijy kuningatar Isebel ei jaksanut katsella sellaista mököttämistä, joten hän juonitteli niin, että kaksi kunniatonta miestä syytti kansanjoukon edessä Nabotia valheellisesti siitä, että tämä olisi kironnut Jumalaa ja kuningasta. (1. Kun. 21:5-13) Nabot kivitettiin kuoliaaksi kaupungin ulkopuolella.
Herra sanoo: “Älä aiheuta syyttömän kuolemaa, sillä sellaista vääryyttä minä en salli.” (2. Moos. 23:7) Ahabin ja Isebelin vallan väärinkäyttö oli niin kuvottavaa, että Herra lähetti profeetta Elian julistamaan tuomion Ahabille ja hänen suvulleen. (1. Kun. 21:16-29)
Heikkojen ja köyhien on kautta aikojen ollut vaikea saada oikeutta kokemiinsa vääryyksiin. Tämän päivän tekstissä muistutetaan, että: “Joka heikkoa sortaa, herjaa hänen Luojaansa, joka Luojaa kunnioittaa, armahtaa köyhää.” (Sananl. 14:31)
Toisaalta Herra varoittaa myös, että: “Älä kuitenkaan aiheettomasti suosi köyhää hänen asiassaan.” (2. Moos. 23:3) Samoin Raamattu kieltää lahjusten vastaanottamisen. (2. Moos. 23:8)
Vallan väärinkäytökset ja välistä vetämiset nakertavat yhteiskunnan peruspilarit reikiä täyteen, eikä niitä sitten enää kovin helposti korjata. Kahdeksas käsky ohjaa sinua ja minua siis rakentamaan hyvää yhteiskuntaa niin, että puhumme totta lähimmäisen asemasta tai varallisuudesta riippumatta, jotta oikeus saisi toteutua.
“Väärä todistaja ei jää rankaisematta, joka valheita puhuu, ei pelastu.” (Sananl. 19:5) Totuudessa pysyminen on Jumalalle erittäin tärkeä asia myös jokapäiväisessä elämässämme. Perättömiä huhuja ei saa levittää. (2. Moos. 23:1)
Oletko lausunut väärän todistuksen lähimmäisestäsi tällä viikolla tai tänään? Sosiaalisessa mediassa tai kahvipöydässä.
Kymmenen käskynsä kautta Jumala suojelee sinun henkeäsi, puolisoasi ja omaisuuttasi niin, ettei niihin kajottaisi. Niiden lisäksi hän haluaa suojella myös sinun mainettasi.
Maine ja kunnia on yksi tärkeä teema, johon Martti Luther kiinnittää huomiota Isossa katekismuksessa selittäessään tätä kahdeksatta käskyä. Koska toisen mainetta täytyy suojella, Luther nostaa toisen asioista puhumisen kynnyksen erittäin korkealle, ja ennen kaikkea toisesta tulee puhua hyvää.
Hän kirjoittaa: “Aivan erityisen hienoa ja jaloa hyvettä osoittaa se, joka pystyy tulkitsemaan myönteisesti ja selittämään parhain päin tai ainakin pitämään omana tietonaan kaiken, minkä kuulee lähimmäisestään kerrottavan, ellei nyt sitten ole kysymys ilmiselvästä pahasta.” (Luther: Iso katekismus)
Sinun ja minun tulee varoa visusti omaa kieltämme, ettei esimerkiksi tästä messuyhteisöstä tule juorutehdasta. Mutta missä on meitä syntisiä ihmisiä, erilaisia ongelmia ja väärinkäytöksiä varmasti ilmenee.
Jos siis kohtaat selvittämättömiä ongelmia, Jeesus opetti toimimaan seurakunnassa näin: “Jos veljesi tekee syntiä, ota asia puheeksi kahden kesken. Jos hän kuulee sinua, olet voittanut hänet takaisin. Mutta ellei hän kuule sinua, ota mukaasi yksi tai kaksi muuta, sillä ’jokainen asia on vahvistettava kahden tai kolmen todistajan sanalla’. Ellei hän kuuntele heitäkään, ilmoita seurakunnalle. Ja jos hän ei tottele seurakuntaakaan, suhtaudu häneen kuin pakanaan tai publikaaniin.” (Matt. 18:15-17)
3) Syyllisenä tuomittu syytön
Jeesus puhui elämänsä aikana sitä, mikä on totta ja lähimmäisensä parhaaksi. Jesajan kirjassa tuota Herran kärsivää palvelijaa kuvataan näin: “Koskaan hän ei ollut harjoittanut vääryyttä, eikä petos ollut noussut hänen huulilleen.” (Jes. 53:9)
Mutta niin kuin viinitarhan omistajaa Nabotia syytettiin valheellisesti Jumalan ja kuninkaan kiroamisesta (1. Kun. 21:13), Jeesusta syytettin Jumalan herjaamisesta (Matt. 26:65-66). Tämän maailmankaikkeuden valtias, joka on rakentanut kaiken kestävän totuuden varaan, tuomittiin siis ihmisten edessä kuolemaan petollisesti.
Kerran kuitenkin nuo hänen tuomitsijansa, ja meidät kaikki syntiset ihmiset, kootaan hänen tuomioistuimensa eteen.
Schindlerin listassa oli siis se kohtaus, jossa natsi-komendantti ampui väitettyä kanavarkautta selvitellessään sattumanvaraisen miehen. Silloin nuori poika sanoi, että syyllinen oli juuri se ammuttu mies, ja pojan nerokas teko pelasti monet.
Jumala ei ole sattumanvarainen tuomioissaan, sillä hän tietää kaiken mitä olemme tehneet. Myös ne tilanteet, jolloin itseämme suojellaksemme tai varta vasten vahingoittaaksemme jotakuta emme ole puhuneet totta. Hän ei räiski summanmutikassa selvitellessään myöskään sinun tekojasi.
Mutta Jumala osoitti tuomionsa koko ihmiskunnan edessä yhteen mieheen, jotta me kaikki voisimme pelastua osoittamalla sormellamme elokuvan pojan tavoin, että se syyllinen oli hän. “Kristukseen, joka oli puhdas synnistä, Jumala siirsi kaikki meidän syntimme [vanhan käännöksen mukaan “teki synniksi”], jotta me hänessä saisimme Jumalan vanhurskauden.” (2. Kor. 5:21)
Tämän päivän tekstissä sanotaan: “Luotettava todistaja pelastaa ihmishenkiä, valehtelija johtaa oikeuden harhaan.” (Sananl. 14:25) Jeesus on se luotettava todistaja, joka tuli tähän maailmaan pelastamaan ihmishenkiä. (Joh. 8:13-18) Kristuksessa saat uskoa kaikki syntisi anteeksi, siis myös kaiken sen, miten olet valehdellut tai parjannut. Kristuksen armossa ja totuudessa saat tänäänkin aloittaa puhtaalta pöydältä.
Kasteessa Jumala on ottanut sinut ikuiseen liittoonsa, eikä Jumala petä koskaan liittoaan.
Koska Kristuksen veri on peittänyt sinun suuret syntisi, käytä kieltäsi siis hänen pyhän nimensä kiittämiseen ja ylistämiseen, ja hyvän puhumiseen hankalastakin lähimmäisestäsi.
Rukoillaan. Kiitos, rakas Jumala, siitä, että Kristus oli se pyhä ja puhdas uhri, joka sovitti kaikki syntimme ristillä. Auta, Herra, meitä käyttämän aikamme, sanamme ja voimavaramme lähimmäistemme parhaaksi. Jeesuksen nimessä aamen.
Olen Helsingin Kampissa sijaitsevan Luther-kirkon vastaava pastori. Luther-kirkko on Suomen Luterilaisen Evankeliumiyhdistyksen kirkko ja se sijaitsee osoitteessa Fredrikinkatu 42. Tervetuloa katsomaan! Näytä kaikki Martti Haverinen kirjoitukset
Julkaistu sunnuntai 14.8.2022tiistai 16.8.2022
Previous Post Huippukokous – Matt. 17:1-8
Next Post Sola fide – Yksin uskon kautta – Room. 3:21-28
Täytä tietosi alle tai klikkaa kuvaketta kirjautuaksesi sisään:
Sähköpostiosoite (pakollinen) (Osoitetta ei koskaan julkaista)
Olet kommentoimassa WordPress.com -tilin nimissä. ( Log Out /  Muuta )
Olet kommentoimassa Twitter -tilin nimissä. ( Log Out /  Muuta )
Olet kommentoimassa Facebook -tilin nimissä. ( Log Out /  Muuta )
Muodostetaan yhteyttä palveluun %s
Ilmoita uusista kommenteista sähköpostilla.
Ilmoita uusista artikkeleista sähköpostilla.
Create a website or blog at WordPress.com Teeman Independent Publisher 2 on tehnyt Raam Dev.
Already have a WordPress.com account? Log in now.
View post in Reader
%d bloggaajaa tykkää tästä: