fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fr fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi nl nl fi hbs_lat fi fi nl fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi nl fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi de fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi eo cs fi cs fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi de fi fi fi fi fi fi fi fi en fi nl fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi ms fi fi fi en fi en fi en fi fi fi fi fi en fi en fi en fi de fi en fi fi fi fi fi
Life is a journey: toukokuuta 2015
Hauska muutaman päivän pikareissu Budapestiin ihanien työkavereiden kanssa. Nautittiin hellepäivästä kaupungilla, käytiin jokilaiva-risteilyllä ukkosmyrskyssä, shoppailtiin ja syötiin hyvin. Ja naurettiin! Kamera oli mukana mutta se pysyi matkalaukussa hotellilla, siksi saatte tyytyä muutamaan kännykkäkuvaan. Yövyttiin samassa hotellissa kuin muutama vuosi sitten siskon kanssa, edullinen ja hyvätasoinen : Danubius Hotel Flamenco.
Lisää kuvia ja edellisestä Budapestin reissusta täällä.
Lähettänyt MiLLa klo 5.18 Ei kommentteja:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Kirjoittelin jo aiemmin ajatuksia liikkumisesta ja syksyllä lupailin, että kerron teille vähän ruokavalio- ja saliohjelmastani. Tästä tulee pitkä teksti, joten lukekoon kuka jaksaa..
Olen tehnyt tässä muutaman vuoden aikana vähän elämäntapamuutoksia. Olen pudottanut hurjan määrän painoa, mutta ennen kaikkea olen oppinut nauttimaan liikkumisesta ja syömään "oikeammin". Yksi parhaista asioista, mihin olen saanut tutustua on Foreverin Aloe Vera. Koen, että olen saanut siitä omaan elämääni lisää virtaa ja hyvinvointia ja luulen, että sen myötä tullut energia on auttanut paljon elämäntapamuutoksessa. Toinen mahtava asia, jota en voi olla hehkuttamatta on syksyllä löytämäni Fitfarmin Bikini Challenge -valmennus. Sen ansiosta opin, että mikäli treeneistä meinaa tuloksia saada, on pakko syödä.
Tein sen suuren virheen aloittaessani saliharrastusta, että söin ihan liian vähän. Ainoat hiilarit, mitä kehoni sai koostui lähinnä herkkupäivistä. Muuten ateriani olivat lähinnä salaattia ja proteiinia. Ja tämä oli ehdottomasti virhe, liian vähällä syömisellä sain pilattua aineenvaihduntani niin ettei paino enää pudonnut millään. Olin vetänyt kehoni niin säästöliekille, ettei se enää kuluttanut juuri mitään vaikka liikuin kuinka paljon ja söin kuinka vähän. Ihmettelin, mikä minussa on vikana kun paino ei putoa ja syytin itseäni, etten tee tarpeeksi töitä asian eteen. Kunnes sattumalta törmäsin jossain blogissa juttuun samasta aiheesta ja tajusin missä oli menty vikaan. Tässä pari linkkiä aiheeseen liittyen:
Ida Jemina : metabolic damage - kun rasva ei pala
Lihastohtori : kun vedetään kroppa liian tiukille liian pitkään
Ja voin kertoa, että meni kuukausia ennenkuin sain normaalin aineenvaihduntani takaisin. Ja sen sain korjattua Fitfarmin BC- ruokavalion avulla. Alussa painoni nousi ja olin järkyttynyt siitä, miten paljon sillä "dieetillä" pitää syödä, mutta se tehosi ja aineenvaihduntani rupesi toimimaan normaalisti. Ja paino myös rupesi jälleen putoamaan. Ihmiset, jos liikutte, muistakaa syödä!
Suhteeni ruokaan on monimutkainen. Rakastan hyvää ruokaa ja  herkkuja, mutta olen oppinut että myös terveellinen ruoka voi olla herkullista. Rakastan sitä hyvää oloa, jonka saan kun pysyn normaalissa terveellisessä ruokavaliossa, mutta edelleen herkuttelu lähtee välillä lapasista. Olen sitä tyyppiä, että kaikki tai ei mitään - jos syön yhden palan suklaata niin kohta ajattelen, että sama syödä se koko levy kun mentiin jo metsään. Jos päätän, etten syö yhtään herkkuja, niin yleensä niitä ei edes tee mieli niin paljon. Yritän opetella siihen, että voin silloin tällöin syödä herkkuja, muttei aina tarvitsisi vetää övereitä eikä tuntea huonoa omaatuntoa herkuttelusta. Vaikka toisaalta minulle sopii paremmin se, että pidän silloin tällöin herkkupäivän ja muuten olen ilman, koska olen todella kova sokeriaddikti. Jos syön monena päivänä peräkkäin herkkuja, se jää päälle ja tuntuu että sitä sokeria on pakko saada. Ja sitten ruokavaliot menee päin mäntyä, syön epäterveellisesti ja yleensä liian vähän oikeaa ruokaa. Ennen ajattelin, jos olin syönyt esimerkiksi kahvin kanssa pari palaa suklaata, että se korvaa välipalan ja jätin oikeita ruokia syömättä herkkujen takia (että kun tässä näitä kaloreita on jo tullut niin paljon). Mutta se ei todellakaan ollut hyvä ajatus, koska eihän pari suklaanpalaa korvaa niitä ravintoaineita jotka saa oikeasta ruuasta. Joten nyt olen päättänyt, että oikeita ruokia ei koskaan saa korvata herkuilla. Välillä voi syödä herkkuja, mutta oikeat ruoat pitää syödä myös. Tuon metabolic damage - tilan jälkeen opin, että syön mieluummin liikaa kuin liian vähän. Se liian energian voi käyttää hyväksi treenatessa mutta liian vähäisestä kroppa vain kärsii.
Salilla käymiseen olen jäänyt koukkuun. Käyn työvuoroista ja viikosta riippuen 3-5 kertaa viikossa kuntosalilla. Teen kolmijakoista saliohjelmaa, eli treenaan eri kehonosia eri päivinä. Oli mahtava huomata, miten paljon treeneistä saa enemmän tehoja irti kun muistaa syödä riittävästi! Toinen koukuttava asia on aamulenkit, niitäkin teen vaihtelevasti 3-5 aamuna viikossa. Nyt keväällä on ihana, kun on niin valoisaa että ennen aamuvuoroakin voi käydä pienen lenkin tekemässä. Paras aloitus päivälle, kun ensimmäisenä herättyään kiskoo lenkkikamppeet päälle ja lähtee ulos ! Käyn yleensä 30-45 minuutin kävelylenkkejä ennen aamupalaa. Juoksemassakin käyn aina välillä fiiliksen mukaan. Vuorotyön kannalta on hyvä, kun salitreenit ajoittuvat aamuun ja juoksulenkit iltaan, niin voi aina työvuoron mukaan liikkua itselle sopivalla tavalla.
Ulkonäkööni en ole vieläkään ihan tyytyväinen, mutta olen alkanut hyväksyä itseni paremmin. Kesti aika kauan, ennenkuin näin omassa ulkonäössäni sen muutoksen joka painonpudotuksesta tuli. Peilistä en sitä nähnyt, vaan valokuvista. Välillä vertaan nykyisiä ja muutaman vuoden takaisia kuvia, ja mietin niistä nykyisistä kuvista että olenko tuo oikeasti minä, näytänkö oikeasti tuolta. Edelleen peili kertoo, että olet liian lihava. Jonain päivänä irvistän sille ja sanon, että en ole, olen juuri sopiva. Sitä pitäisi varmaan rueta harjoittelemaan.. Sanotaan, että näissä muutoksissa suurin työ tehdään korvien välissä ja se on ihan totta.
Niiltä ajoilta, kun olin lähes 20kg isompi minusta on tosi vähän kuvia. Varsinkaan julkaisukelpoisia sellaisia, mutta toivottavasti muutos näkyy noistakin kuvista, koska bikinikuvia en täällä aio julkaista :D
kuvia 2012 - 2013
Tällaisia ajatuksia. Entäs teillä?
Lähettänyt MiLLa klo 6.14 8 kommenttia:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
sunnuntai 3. toukokuuta 2015
lapsen tie on aamun tie
Lapsen tie on aamun tie,
aurinko loistaa sen yllä.
Minne se kulkee, minne se vie?
Outo se vielä on kyllä.
Lähdet matkalle vaikka et
joilta ei valoa viedä.
Vaikka et tunnekaan matkaa,
niin kuin lintunen pesään
lentää ja lentoaan jatkaa.
hän sinut tuntee ja johtaa.
Aamu tuo iloa tullessaan,
kauas sen valkeus hohtaa.
Elämä, sana niin suuri
lähellä nyt on juuri.
Kuvat ovat pienimmän kummipoikani ristiäisistä ♥ Se pikkuinen on aivan rakas !
Lähettänyt MiLLa klo 6.07 2 kommenttia:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
lauantai 2. toukokuuta 2015
vuorimaisemia, aurinkoa ja onnea
Rinkka selässä, hymy huulilla ja
Yömyöhään tutulla lentokentällä. Aamulenkki lempimetsässä. Korkokengillä kaupunkikierrosta (varpaani eivät pitäneet turhamaisuudestani). Auringonpaistetta ja kesäilmat. Ystäviä Oltenissa. Ystäviä ja yökyläilyä Ranskassa. Enpä ole aikoihin nukkunut niin hyvin kuin siellä ullakkohuoneessa!
Ranskasta palasin takaisin Sveitsin puolelle ja matkustin Luzerniin tapaamaan aupair-ystävääni. Nautittiin lämpimästä auringonpaisteesta ja vaihdettiin kuulumisia, aika meinasi loppua kesken. Illalla saavuin Brunnen asemalle, josta host-perheeni haki minut läheiseen vuoristokylään heidän loma-asunnolleen. Oli ihana nähdä perhettä pitkästä aikaa! Heillä oli loma-asunto Swiss Holiday Parkissa Morschachissa, aivan upea paikka. Pieni kylä vuorten keskellä ja vaelluspolkuja lähti joka suuntaan. Pari päivää kului ihan liian nopeasti!
Muutama takelteleva lause englanniksi
vaikkei ole yhteistä kieltä
Sana sieltä, toinen täältä
Ei haittaa vaikkei kaikkea ymmärrä
Tutut maisemat junan ikkunassa
Kevyt olo, suupielet kohti korvia,
reppu selässä ja matkan päämäärä
Voisipa ajan pysäyttää noihin hetkiin
Ajatukset jo seuraavassa matkassa
Ja ne vuoret. Voi miten onnellinen olen siellä, vuorilla. En voi sanoin kuvailla sitä tunnetta, joka tulee kun on vaeltanut pitkän matkan ylöspäin ja jalat väsyneenä pääsee huipulle. Ne henkeäsalpaavan kauniit maisemat ja se hiljaisuus. Se täydellisen onnellisuuden tunne, ettei mitään kaipaa. Että koko elämä on siinä, yhdessä hetkessä. Olen niin kiitollinen näistä upeista hetkistä. Palasin niin vuoden takaisiin tunnelmiin ja tähän vaellusretkeen.
Lähettänyt MiLLa klo 4.27 10 kommenttia:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Uudemmat tekstit Vanhemmat tekstit Etusivu
ja kehon ja mielen tasapainosta
Opiskelua ja yrittäjyyttä. www.tillamiina.fi
suhteeni ruokaan ja liikkumiseen
lapsen tie on aamun tie
vuorimaisemia, aurinkoa ja onnea
My project is me
How I See the World
Life is full of dreams
1-vuotias 2012 aasia abeltasman Affenberg afrikka Ajatuksia Aloe vera Amerikka andamaanienmeri apinat Arabiemiraatit arki aupair aurinko babyshower bahama banaanilätyt bangkok benji bermudankolmio Bern blogi Boavista broileri-spagettivuoka brunssi Budapest Canon Como detox Dubai Eden eläintarha elämys Engelberg Espanja Etzel extreme Fidzi fitness Florida flunssa Forever Living Products Franzjoseph Freiburg Fuengirola Genova glögikakku haaste haaveet helilaaksonen Hiihtäminen hukassa häät ikävä Incekum Iso-Britannia Iso-Syöte Italia Itävalta joulu Juhannus juhla jäähyväiset kakkuja Kap Verde karibia kaupunkiloma keilailu kelkkamäki kesä kesäloma kevät Kinderzoo kinkku-juustosarvet Klewenalp Ko gnai Ko lanta Koh Jum Kokkola koli Konstanz koti kotiinpaluu kotona Kreikka kreikkalainen voileipäkakku Kuala Lumpur kummilapsi kurjaa kuulumisia kuusamo kuvaukset kuvauksia laivalla lapset lapsuus laskettelu Laskiainen laskuvarjohyppy lentokenttä lentäminen Liechtenstein lihapata liikkuminen Locarno loma Lontoo lumi luonto Luzern Lyon maailmanympäri makuuhuone Malesia mandariinijuustokakku Mantaray masennus matka matkakuume matkan suunnittelu matkapäiväkirja matkavinkit matkustaminen Mauritius Meersburg melomassa meri metsä Milano Mitä mun asia muil kuulu Morges mscdivina muistoja mustikassa muutto München myrsky mökkeilyä neitsytsaaret nevis swing nuotio nähtävyys omena-fetasalaatti onni Orlando Oseania pakkauslista palju paratiisisaari pekonimunakas perhe Pisa polkujuoksu polttarit puertorico puhdistuskuuri punajuuripaistos puolukka-kinuskikakku pyhäjärvi pyssymäkiextreme pääsiäinen Queenstown rakkaus Ranska Rapperswil reppureissaus reseptit retki Rigi rippijuhla risteily ristiäiset rocky road Rodos Rooma runo ruokavalio saarihyppely sairaala Saksa Singapore siskot sisustus sitruunaleivos skydiving snorklaus sokoshotel Stray suklaatehdas suomi Sveitsi Sydney syksy syntymäpäivä talvi texmex-piiras Thaimaa treeni Tukholma tunnelma Turkki työkaverit työuupumus Uetliberg ulkomailla unelmatodeksi Unkari urheilu uusi-seelanti uusivuosi vaellus valo vapaapäivä vapaus vappu Vatikaanivaltio vauvakutsut viisumi vuoret välimeri väsymys Wasalandia yllätys ystävänpäiväleivokset ystävät Zoo Zug Zugerberg Zürich äkkilähtö
Teema: Yksinkertainen. Sisällön tarjoaa Blogger.