fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en en en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi it fi en fi fi fi fi fi fi fi es es fi fi fi da fi fi fi fi fi it fi fi fi fi fi fi pl fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi lt fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi en fi fi fi tr fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi pt fi fi it fi fi fi fi en fi fi fy en en ca en en fi et id it fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi pt fi fi fi fi en fi en fi et it fi fi es fi it fi fi it es fi fi et fi fi fi en fi fi fi fi it en nb fi fi fi fi fi en fi fi fi en hbs_lat fi fi sq sv de et fi cs fi fi fi pl fi fi fi fi sv fi fi fi it fi ceb fi fi fi en en fi fi en fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi hbs_lat fi et fi fi sv fi fi fi fr fi fi de en et lt fr fi es fi fi fi fi fi fi en sv es en fi fi fi fi fi fi fi fi et fi fi fi fi fi it fi fi fi fi et en fi fi fi fi fi fi pt fi cs fi en fi fi it fi fi et fi es fi fi fi fi pt fi it it it it fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi pt fi fi fi fi fi fi fi fi fi nl fi it fi hu fi fi fi fi fi it fi fi fi fi fi fi de fi et fi fi en eo fi fi fi fi fi fi fi en fi en sv fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi gl fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi en vo fi fi fi en fi fi fi fi pt nb da fi fi en en fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi en fi fi en fi en fi fi fi fi fi
Teatteriesitys koulussa… | Omat polut © - etnisten vanhoillislestadiolaisten kertomuksia ja kokemuksia
Tervetuloa Verkoston Poluille – etniset vanhoillislestadiolaiset!
18 lokakuun, 2009 · 21:41
Tämä ärsytti niin että pani kirjoittamaan. Ho-hoi siellä, Kaarina Haukipuro – ollaanko Siionin Kevät -lehdessä ajan tasalla mitä lapsiperheissä uskon kautta asioista ajatellaan? !!  Pakinassa Johanna Rentola muistutti vuonna 2000, että uskovainen oppilas ei saa osallistua koulun järjestämään teatteriesitykseen.
Rentolalla on varmasti ollut silloin joskus yhdek-sän vuotta sitten periaatteessa oikea ja hyvä tarkoitus. Mutta kouluissakin asiat muuttuvat. Tänä päivänä voi kysyä, kuinka paljon koulun ohjelmaan otetaan opetus-suunnitelmaan sopimatonta sisältöä. Teatteriesitystä ei oteta kouluun, jos sen sisältö sotii yhteisesti laadittua opetussuunnitelmaa vastaan.
Nykyisin ainakin meillä päin useimmat uskovaiset vanhemmat  katsovat, että se mikä koulun ohjelmaan on hyväksytty, ei yleensä ole uskovaisellekaan lapselle sopimatonta. Onko ohjelma, jossa puhutaan vaikkapa luonnonsuojelusta teatterin keinoin, uskovaiselle syntiä esitystavan takia? Ei todellakaan ole. Tässäkin ratkaisee sisältö, ei esitystapa. Tämä periaate on jo pidemmän aikaa ollut siionissa yleisenä ohjenuorana. Tästähän on ollut puhetta seurakuntailloissa ja kirjoituksia Päivämiehessä.
Ihmetyttää että pakina uusittiin lehdessä nyt, yhdeksän vuoden kuluttua.
Onko tarkoitus että päätellään,  että koulun teatteriesitystä sinänsä pidetään SRK:n taholla yhä edelleen pahana. Mielestäni tässä asiassa on sorruttu hätävarjelun liioitteluun.
Jutun sävy ärsytti meitä myös, suoraan sanoen teennäinen. Saisipa tähän perinteikkääseen lasten lehteen raik-kaita, aitoja juttuja. Kyllähän taitavia ja humoristisiakin kirjoittajia on, löytyisi moniakin. Esimerkiksi opistojen kirjoittajakursseilta. Enemmän elävän elämän makua ja todellisia, lapsia ja nuoria itseään koskettavia aiheita. Lapsille kuuluisi tarjota vain parasta.
Vakavampi kysymys on tietysti se, millaisen käsityksen omastatunnosta ja synnistä opetamme lapsillemme. Onko synti yksittäisten asioiden kuten teatteriesityksen välttämistä?
”Meillä on huomenna joku teatteriesitys koulussa”, kertoo ekaluokkalainen Hanna äidilleen.
Repusta löytyy opettajan antama esite, jossa on värikkäitä kuvia esiintyjistä.
Äiti tutkii esitettä ja puhelee, ettei sinne taida olla mukava uskovaisen mennä. Niin Hannastakin tuntuu.
Aamulla Hannan kaverit Jenni ja Saara juttelevat jo koulumatkalla tulevasta esityksestä.
”Näin siitä mainoksen televisiossa”, kertoo Jenni innostuneesti. Hanna kuuntelee hiljaa, potkii vain maantiellä eteen tullutta kiveä.
Koulussa opettaja alkaa järjestää luokkaa parijonoon teatteriesitykseen me-noa varten.
”Jos joku ei halua lähteä mukaan, voi jäädä luokkaan tekemään läksyjä”, sanoo opettaja ohimennen.
Pian hälisevä joukko on saatu jonoon. Hanna jää paikoilleen ja alkaa kaivella läksykirjoja repusta. Luokkakavereiden äänet kuuluvat jo käytävältä. Joku palaa vielä hakemaan unohtunutta reppua luokasta. Hanna yrittää katsoa tehtäväkirjaansa. Sitten on hiljaista.
Aikansa hän tekee tehtäviä, mutta unohtuu kuuntelemaan kellon raksutusta. Aamulla äiti oli vielä soittanut opettajalle ja kysynyt, voiko Hanna olla pois teatteriesityksestä. Opettaja oli luvannut ja kertonut, että hänellä on aikaisemminkin ollut uskovaisia oppilaista.
Lopulta käytävästä alkaa kuulua teatterista palaavien kavereiden ääniä. Jenni kurkistaa ovesta ja huudahtaa: ”Täälläkö sinä olet, mikset tullut mukaan?”
”Olen uskovainen, siksi en halunnut tulla”, vastaa Hanna.
Jenni on hetken hiljaa, mutta tulee sitten Hannan luo ja sanoo:
”Ei se mitään, mutta nyt on kello jo soinut välitunnille, mennään hyppimään ruutua.”
Nopeasti Hanna pakkaa reppunsa ja lähtee Jenni perään. Jostain syystä askel tuntuu kevyeltä.
Pohjoisen lapsen raskas koulutie
Vuokko Ilola: Vl-vanhemmuuden tuskaa
Taija Teekkari: Johanna Hurtig: Saako lestadiolaislapsi kasvaa itsenäiseksi moraaliseksi toimijaksi?
Kategoria(t): kasvatus, kiellot, koulu, kulttuurikiellot, lapset, lapsuus, normit, nukketeatteri, nuoret, omatunto, opilliset kysymykset, perhe, taide, teatteri
Avainsanat: elämäntapanormit, Johanna Rentola, kasvatus, kielletty kulttuuri, kiellot, kulttuurikiellot, lapset, lastenlehti, lestadiolaisuus, normit, Siionin Kevät, synti, teatteri, teatteriesitys, vanhoillislestadiolaisuus
”Olinko hölmö -?” →
5 responses to “Teatteriesitys koulussa…”
20 lokakuun, 2009 23:52
Tää on vähän vastaavaa ku ”konsertti-kielto”. Seurapuheessa mainitaan hyvin usein, ettei uskovainen halua olla siellä, missä pilkkaajat istuvat. Tämän kerrotaan siis olevan perusteluna sille, että teatteri ja konsertit eivät uskovaisen elämään kuulu.
Miksi eivät, saattaisi joku kysyä? Eikö sisältö ratkaise? Mielestäni todellakin ratkaisee. On aivan eri asia mennä kuuntelemaan urku- tai kuorokonserttia kirkkoon kuin lähteä kuuntelemaan Madonnan konserttia Helsinkiin. Miksi saarnoissa sitten sanotaan, että uskovaiset eivät käy konserteissa. Käsitän konserteilla myös kirkkokonsertit, jotka eivät mielestäni millään tasolla riitele uskonelämäni tai omantuntoni, eivätkä Jumalan sanan kanssa.
Teatteri sen sijaan. No, itse en ole siellä käynyt koskaan. Siinä mielessä olen huono ottamaan kantaa, mutta olen kirjoittajan kanssa samaa mieltä, että kyllä koulut aika tarkkaan miettivät, mihin etenkin ala-asteikäiset oppilaat vievät. En usko, että esitysten sisältö olisi vahingoittavaa tai haitallista uskovaisellekaan lapselle, vaan paremminkin yleensä tarinassa (aivan kuten vaikkapa iltasadussa) on joku opetus lapselle (hyvä voittaa ja paha saa palkkansa!)…Mut kyllä mä ite miettisin jonkin verran, ennen ku teatteriesitystä lähtisin kattomaan. En kuitenkaan sano, että ne kaikki olisivat pahasta ja uskovaiselle sopimattomia!
En ymmärrä sitä mustavalkoisuutta, mihin usein uskovaisten parissa ollessa törmää. Televisio tuomitaan kaikkinensa, samoin konsertit ja teatteri, oopperasta nyt puhumattakaan. Ja kaikki perustellaan vain sillä että ”näin on aina ennenkin opetettu” ja ”älkää istuko siellä missä pilkkaajat istuvat”…
21 lokakuun, 2009 08:38
Mahtoikohan kertomuksen Hanna oikeasti tietää mitä hän ei halunnut tai minkä takia uskovainen ei halua mennä teatteriesitykseen?
Omien lasten kohdalla olen monesti miettinyt miten voisin kertoa jonkun asian heille niin, että he ymmärtäisivät miksi on hyvä tehdä niin kuin minä sanon. Märällä kelillä kannattaa laittaa villasukat ja kumpparit. No tietysti sen takia, että lenkkareissa kengät, sukat ja jalat kastuu. Tämä on lapsen helppo ymmärtää.
Miksi lapsi ei voisi katsoa televisiota? No kun Jumala tai Jeesus ei halua, että uskovainen katsoo. – Ääh, eihän tuossa ole päätä eikä häntää – No kun uskovaiset/seurakunta on niin päättänyt. No ei tässäkään nyt ole mitään tolkkua. Sanon, että ”Älkää viitsikö mennä sitä telkkaria katsomaan naapuriin, olkaa mieluummin vaikka pihalla nyt kun on hyvä pihakelikin”. Sain ehkä vähän taas lisää miettimisaikaa tällekin kysymykselle.
Seuraavana viikonloppuna lapset ovat uskovaisessa perheessä yökylässä. Reissun jälkeen he kertovat miten olivat katsoneet lasten piirrettyjä, jotain saduista tehtyjä. Tulee mieleen, että minkä takia lapsia pitäisi kieltää katsomasta lastenohjelmia naapurissa, kun uskovaisessa perheessä katsotaan videoilta viihdettä toisena päivänä?
En usko, että lasten telkkarinkatselusta olisi isoa haittaa, jos se pysyy rajoissaan. Ei liikaa eikä lapsille sopimattomia. Toisaalta näkisin lapseni mieluummin jossain leikkimässä ja käyttämässä aivojaan, kuin telkkarin ääressä.
18 helmikuun, 2010 22:51
Tunnemme monia lestadiolaisperheitä. Olemme ystävystyneetkin muutaman vl-perheen kanssa. Teidän uskonnossanne on yksi asia, johon en ole koskaan saanut järkeenkäyvää vastausta keneltäkään.
Miksi teatteri, koulunäytelmistä ja ilmaisutaidontunneista alkaen ja koulujen teatterivierailuista lähtien, on teille arveluttava asia?
Mitä pahaa on siinä, että lapsi kasvaa esiintymiskykyiseksi ja reippaaksi ihmiseksi? Kykenee ilmaisemaan itseään suurenkin joukon edessä luontevasti, kehittyy puheen pitäjäksi, tuntee kirjallisuutta ja runoutta, ja näkee muutaman klassikkonäytelmän kouluaikanaan?
En halua provosoida enkä myöskään loukata ketään. Tämä on vain jotenkin sellainen juttu, jota en ymmärrä.
4 tammikuun, 2012 14:00
Rentola lapsettomana, perheettömänä ihmisenä on varmasti aika huono tuomaan lapsiperheen nykytilaa esiin. Voisi ko. lehteen valita kirjoittajat muullakin perusteella kuin fundamentalismi.
4 huhtikuun, 2013 11:05
Kaikissa ”kielloissa” on kysymys aikuisten ihmisten, lasten vanhempien tai fundamnetalistien (vanhakantaisten) omista peloista ja oman uskon heikkoudesta. On käsittämätöntä, että Jeesuksen suurin ositus uskosta on juuri lapsen usko. Kieltämällä useat koulunkäyntiin liittyvät asiat vanhemmat pesevät kätensä ja lapsi saa osakseen raskaan taakan. Kysyn: Mikä ero on kirkkokonserteilla (siellä käy myös srk:n ”johtohenkilöitä”) ja klassisilla konserttiesityksillä?
Miksi vain seuratilaisuudet ovat ainoita hyväksyttäviä kokoontumistapoja, vaikka niissäkin istuu tosipilkkaajia (pf:t, pettäjät jne.)? Mistä kukaan meistä voi tietää, että peleissä tai konserteissa istuisi Jumalan pilkkaajia – tuskin siellä edes on sellaisia ihmisiä. Ihmisten pilkkaaminen on eri asia. Raamatun sanalla pilkkaajien kanssa istumisella tarkoitettaneen, ettemme istuu pilkkajan paikalla, ts. että emme itse pilkkaa Jumalaa tai ketään lähimmäistä.
Jumalan pilkka on vakava asia ja sitä ei tule kytkeä ihmisten keskinäisiin ajatuseroihin. Usko on lahja, jota kukaan ihminen ei voi ottaa pois. Ihminen voi itse olla uskomatta Jumalaan, mutta silti meidän tulee rakastaa häntä. Älkää hyvät ihmiset unohtako lähimmäisen rakkautta! Siis: Olkaa ihmisiksi. Tämä on eettisen toiminnan ydin ja samalla täysin raamatun sanan, Jumalan sanan mukainen.
Täytä tietosi alle tai klikkaa kuvaketta kirjautuaksesi sisään:
Sähköpostiosoite (Osoitetta ei koskaan julkaista)
Olet kommentoimassa WordPress.com -tilin nimissä. ( Log Out /  Muuta )
Olet kommentoimassa Twitter -tilin nimissä. ( Log Out /  Muuta )
Olet kommentoimassa Facebook -tilin nimissä. ( Log Out /  Muuta )
Muodostetaan yhteyttä palveluun %s
Ilmoita uusista kommenteista sähköpostilla.
Ilmoita uusista artikkeleista sähköpostilla.
Kävijätilasto: Polulla 29.3.2009 alkaen
3 544 019 lukukertaa
Tilaa blogi - saat sähköpostiisi ilmoituksen uusista postauksista. Kirjoita sähköpostiosoitteesi laatikkoon ja paina nappia:
Liity 217 muun seuraajan joukkoon
Voit tarjota tekstisi julkaistavaksi ja lähettää palautetta
verkostovl(miuku)luukku.com. Voit kommentoida myös artikkelin jälkeen kommenttitilassa.
Kysymys kuuliaisuudesta ja omastatunnosta
I was brainwashed into raging Laestadian beliefs
Hanna Pylväinen, etninen lestadiolainen New Yorkissa
Nuoret jättävät vanhoillislestadiolaisuuden - suuri syntyvyys ei kasvata jäsenmäärää
Vanhemmilleni olen kuin kuollut - vanhoillislestadiolainen homo toivoo keskustelua liikkeen sisälle
Eetu: "Sinä olet luonut minut sisintäni myöten"
Minä irtosin, mutta se ei irtoa minusta
Äitini kohtalo lapsen silmin
Verkosto: SRK:n pääsihteeri Tuomas Hänni…
Jarno: SRK:n pääsihteeri Tuomas Hänni…
Still: Entä jos vanhoillislestadiolai…
Historian opetuksia: Anteeksipyyntö 2010 – historia…
Tosi on: Jorma Hentilä: Tässä uskossa p…
Henri68: Kun on turva laumassa, turvass…
Nimetön_376: Kun on turva laumassa, turvass…
Nimetön 375: Meikkaamiskielto on vl-naisen…
Lapinpöllö: Wanted: Paavali rauhanyhdistyk…
bombauna: Mikko Salmi: Vanhoillislestadi…
bombauna: Meikkaamiskielto on vl-naisen…
SiioninEeva: Muslimit ja lestadiolaiset, ku…
bombauna: Minusta tuli ateisti
Entä jos vanhoillislestadiolaisuuden opit eivät olekaan totta?
Arvet minussa – Outin tarina
Aina särkymiseen saakka, vihjasi arkkipiispa sanojaan varoen
Arman ja nerokkaasti koodattu saippuapala
SRK:n rippikoulussa vahvistui oma tie
ban of birth control (90)
ban of television (23)
concept of sin (34)
get rid of (13)
Kirkko ja kaupunki (9)
Lars Levi Laestadius (4)
O. H. Jussila (1)
puhujien ja seurakuntavanhinten kokous (40)
Löydä Polulta Valitse kuukausi heinäkuu 2019  (1) toukokuu 2018  (1) heinäkuu 2017  (1) toukokuu 2017  (1) huhtikuu 2017  (1) tammikuu 2017  (1) lokakuu 2016  (2) syyskuu 2016  (2) elokuu 2016  (6) heinäkuu 2016  (2) kesäkuu 2016  (1) toukokuu 2016  (3) huhtikuu 2016  (4) tammikuu 2016  (1) joulukuu 2015  (3) marraskuu 2015  (3) lokakuu 2015  (5) syyskuu 2015  (3) elokuu 2015  (2) heinäkuu 2015  (3) kesäkuu 2015  (3) toukokuu 2015  (2) huhtikuu 2015  (3) maaliskuu 2015  (3) helmikuu 2015  (2) tammikuu 2015  (2) joulukuu 2014  (2) marraskuu 2014  (3) lokakuu 2014  (8) syyskuu 2014  (6) elokuu 2014  (7) heinäkuu 2014  (4) kesäkuu 2014  (5) toukokuu 2014  (5) huhtikuu 2014  (8) maaliskuu 2014  (9) helmikuu 2014  (7) tammikuu 2014  (6) joulukuu 2013  (10) marraskuu 2013  (10) lokakuu 2013  (10) syyskuu 2013  (2) elokuu 2013  (7) heinäkuu 2013  (8) toukokuu 2013  (7) huhtikuu 2013  (7) maaliskuu 2013  (6) helmikuu 2013  (4) tammikuu 2013  (9) joulukuu 2012  (5) marraskuu 2012  (4) lokakuu 2012  (7) syyskuu 2012  (5) elokuu 2012  (8) heinäkuu 2012  (7) kesäkuu 2012  (9) toukokuu 2012  (13) huhtikuu 2012  (11) maaliskuu 2012  (9) helmikuu 2012  (6) tammikuu 2012  (9) joulukuu 2011  (6) marraskuu 2011  (5) lokakuu 2011  (16) syyskuu 2011  (15) elokuu 2011  (9) heinäkuu 2011  (11) kesäkuu 2011  (2) toukokuu 2011  (9) huhtikuu 2011  (11) maaliskuu 2011  (8) helmikuu 2011  (4) tammikuu 2011  (8) joulukuu 2010  (3) marraskuu 2010  (4) lokakuu 2010  (13) syyskuu 2010  (6) elokuu 2010  (10) heinäkuu 2010  (6) kesäkuu 2010  (9) toukokuu 2010  (12) huhtikuu 2010  (13) maaliskuu 2010  (16) helmikuu 2010  (13) tammikuu 2010  (24) joulukuu 2009  (9) marraskuu 2009  (12) lokakuu 2009  (23) syyskuu 2009  (21) elokuu 2009  (5) heinäkuu 2009  (13) kesäkuu 2009  (2) toukokuu 2009  (13) huhtikuu 2009  (18) maaliskuu 2009  (8)
Areiopagi: artikkeleita luonnontieteen, filosofian ja teologian leikkauspisteistä
Elämää vl-yhteisön kahleissa: tytöt Pohjanmaalta kirjoittavat
Free in Truth – ex-LCCer's blog
Kaksi maailmaa: 16-vuotiaan Miss H:n blogi
Kun vääryys (valheet) saa vallan
Lähdin. Saanko elää omaa elämääni?
Learning to live free – Life as a former laestadian
Miljoona ja yksi ajatusta
Nyt vapaa olen: ex-vanhoillislestadiolaisen kertomuksia ja kokemuksia liikkeestä irtaantumisesta sekä uuden elämän rakentamisesta
OHO! Siioni: huumorilla vanhoillislestadiolaisesta elämäntapaliikkeestä
Postilloja: ääniä vanhoillislestadiolaisen herätysliikkeen keskeltä
Teuvo Moisa, Uusi Suomi
Vuokko Ilola: Blogisti, Kotimaa24
Mistä puhumme kun puhumme…
ahdistava yhteisö alistaminen avioliitto ehkäisykiellon perustelut ehkäisykielto elämäntapanormit erehtymättömyys erehtymätön yhteisö eristäminen eroaminen uskosta evankelis-luterilainen kirkko hengellinen väkivalta hoitokokoukset hyväksikäyttö identiteetti ihmisoikeudet ihmissuhteet insesti irrottautuminen yhteisöstä kasvatus kiellot kirkko kiusaaminen kontrollointi kristinoppi kyseenalaistaminen lapsen asema lapset lasten seksuaalinen hyväksikäyttö lastensuojelu lestadiolaisuus lisääntyminen luterilaisuus manipulointi mielenterveys naisen asema naispappeus normit nuoret Olavi Voittonen omakohtainen usko omatunto opilliset kysymykset painostaminen painostus parisuhde pedofilia perhe puhujat rauhanyhdistys salailu sananjulistajat seksuaalinen väkivalta seurakuntaoppi sosiaalinen eristäminen SRK:n johtokunta SRK ry. suurperhe synnit syrjintä tasa-arvo tutkimus uhkailu ulossulkeminen uskon jättäminen vallankäyttö valta vanhemmuus vanhoillislestadiolaiset papit vanhoillislestadiolaisuus vastuullisuus vl-yhteisö väkivalta yhteisöllisyys yksilön vastuu
Copyright Omat Polut Network© / Lainattaessa lähde mainittava.
Tämä blogi on lisensoitu.
Omat Polut jonka tekijä on "Omat Polut Network" on lisensoitu Creative Commons 1.0 Suomi lisenssillä.
Tekstit ovat vapaasti lainattavissa, kun lähde mainitaan. Kaupallinen käyttö kielletty.
Omat polut © – etnisten vanhoillislestadiolaisten kertomuksia ja kokemuksia · Vanhoillislestadiolaisuudesta sisältä ja ulkoa – yhteisöblogi
Pidä blogia WordPress.comissa. tekijä WordPress.com.
Privacy & Cookies: This site uses cookies. By continuing to use this website, you agree to their use.
To find out more, including how to control cookies, see here: Cookie Policy
Omat polut © - etnisten vanhoillislestadiolaisten kertomuksia ja kokemuksia
Liity 217 muun seuraajan joukkoon
Already have a WordPress.com account? Log in now.
Omat polut © - etnisten vanhoillislestadiolaisten kertomuksia ja kokemuksia
View post in Reader
%d bloggaajaa tykkää tästä: