fi fi tr tr fi en fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi ca es es en en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi id fi fi nl fi it fi fi fi fi az fi fi fi en fi en en fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi en fi fi en fi en fi fi et fi fi
Etanaralli: Etanoiden kilpajuok.. hmm.. matelua – Koko perhe pelaa
Mitä pelaisin? – Peliarviot ryhmiteltynä
3-vuotiaamme on kasvanut pelailuikään ja kantaa harva se päivä innolla pinon lautapelejä pelattavaksi. Pinossa on yleensä useampi saksalaisen Haban peli: Haban keltainen laatikko on yleensä hyvän lastenpelin tae. Etanarallissa (Schneck-di-wupp! 2018) juurikin tämä tuttu laatikko on kuitenkin erilainen, keltainen kyllä, mutta peltiä. Jotain erikoista tässä täytyy olla, kun perinteinen laatikko on muutettu. Ja onhan siinä: pelinappulaetanat kiipeävät laatikkoa pitkin.
Tämä postaus on tehty yhteistyössä Tevellan kanssa, jonka kautta Etanaralli saatiin suomeksi vuonna 2019. Kiitos Tevellalle arvostelukappaleesta.
Ikäsuositus: 5+ (meillä pääasiallinen lapsipelaaja 3-vuotias)
Paikoillanne, valmiit, hep! Etanaralli alkaa
Aviopari Wilfried ja Marie Fortin suunnittelemassa Etanarallissa etanat matelevat kilparadalla. Kullakin pelaajilla on oma tavoitekortti, joka kertoo mitkä kolme etanaa antavat pelin lopussa pisteitä. Näitä etanoita olisi tarkoitus pelin edetessä liikuttaa kohti maalia. Nopat määräävät minkä etanoiden on milloinkin mahdollista liikkua.
Pelilaatikko on tosiaan otettu nokkelasti osaksi pelilautaa: ensin etanat matelevat pitkin pahvista pelilautaa, sitten ne kiipeävät ylös pelilaatikon kylkeä pitkin. Toista kylkeä tullaan alaspäin ja palataan pelilaudalle. Tämä on aika veikeää jopa aikuisen näkökulmasta, harvassa pelissä liikutaan pitkin seiniä. Lapsista tämä on hauskaa ja sopii myös teemaan hyvin, etanathan ovat melkoisia tahmakiipijöitä.
Etanat matkaamassa laatikon reunaa ylös
Etanat liikkuvat kahta noppaa heittämällä. Toinen nopista kertoo kumpi etanoista liikkuu ja toinen mihin asti se saa mennä. Nopissa on samat värikkäät kuviot kuin etanoissa ja pelilaudalla. Pelaaja saa itse päättää kumpaa noppaa käyttää kumpaankin tarkoitukseen. Simppeliä ja yksinkertaista. Tuurilla on iso osansa niin kuin lastenpelissä kuuluukin, mutta kuitenkin saa tehdä merkityksellisiä valintoja. Kolmevuotiaalle tämä valinta on juuri sopivan hankala: Onko joku väri minun kortissani? Pääsisikö joku etanoista tosi pitkälle?
Toisten päälle ja lopulta palkintopallille
Kun etana peittää jonkin ruudun kuvioineen pelilaudalla, se itse edustaakin pelilautaa tuossa ruudussa. Jos noppa kehottaa siirtämään etanan siniseen ruutuun, ja ennen sinistä ruutua tuleekin vastaan sininen etana, siirtyy etana tuon sinisen etanan selkään. Toisen etanan alla oleva etana on jumissa, kunnes päällä oleva siirtyy pois. Ylä- tai alamäessä etanat eivät kiipeä toistensa selkään vaan kiihdyttävät ohi. Tämä sääntö on himpun verran hankala 3-vuotiaalle, mutta yhdessä pelaten sujuu hyvin.
Kun etana pääsee maaliin, se hyppää palkintopallille, jonne mahtuu kolme ensimmäistä etanaa. Tämän jälkeen peli päättyy ja lasketaan pisteet. Tavoitekorttien etanat antavat pisteitä, jos ne ovat päässeet palkintopallille. Ykkössijasta saa kolme pistettä, kakkossijasta kaksi ja kolmossijasta yhden pisteen. Eniten pisteitä kerännyt voittaa. Kolmevuotias ei vielä välitä pisteistä eikä oikeastaan voitostakaan, mutta osaa kyllä iloita jos oman kortin etana on palkintopallilla.
Ei mennyt tavoitteiden toteutus ihan putkeen. Vain oranssi sai pisteitä.
Tavoitekortit pitäisi pitää piilossa, mutta 3-vuotiaan kanssa olemme pelanneet avoimin kortein ja peli toimii näinkin hienosti. Toki piilotavoitteilla mukaan astuisi myös bluffauselementti, kun omat etanat olisi hyvä pitää muilta salassa. Tätä harjoitellaan sitten muutaman vuoden päästä. Pelin suositusikähän on 5+, mutta 3-vuotias pelaa Etanarallia kyllä aikuisen kanssa oikein hyvin. Peli onkin ollut mieleinen, se on kovaa vauhtia nousemassa pelatuimmaksi peliksi tänä vuonna sekä minulla että kolmevuotiaalla.
Haban pelien komponenteista tykkään aina. Ne ovat kestäviä ja laadukkaita. Nyt paketista löytyy 6 magneettista puista etanaa, tavoitekortit ja pelilauta. Värit ovat herkulliset ja kuvitus hauskaa ja söpöä (katsokaapa etanoiden ilmeitä). Magneettitarrat kiinnitetään etanoihin itse, mikä on hyvä huomioda, jos lapsi itse avaa pelilaatikon ensimmäistä kertaa. Ne kiinnittyvät kyllä napakasti ja turvallisen oloisesti.
Etanoiden pohjassa on magneettitarra
Metallilaatikko osana pelilautaa on aika mainio, mutta siihen kytkeytyy myös pelin ainoa varsinainen miinus. Kun etanat kiipeävät seinillä, ei toisella puolella istuva pelaaja oikein näe missä ne menevät. Laatikkoa kiertävien symbolien näkyvyys on ratkaistu näppärästi laittamalla samat symbolit myös pelilaatikon sisäpintaan, mutta kiipeävät etanat jäävät vähän pimentoon. ”Missäs violetti etana menee?” Meidän pikkupelaaja on sen verran liikkuvainen, ettei haittaa, että pelatessa täytyy vähän kurkkia ja kurkotella. Laatikon jokaisen sivun symbolit ovat erilaiset eli laatikkoa kääntelemällä saa erilaisen pelilaudan. Myös pahvinen pelilauta on kaksipuoleinen. Näillä saa kivasti vaihtelua pelikertojen välille, vaikkakaan meillä sitä ei vielä liiemmin olla kaivattu.
Etanaralli on erittäin hyvä lastenpeli alle kouluikäisille. Pelaaminen onnistuu aikuisen kanssa pelaten hienosti jo kolmevuotiaalta, mutta paketin 5+ varmasti mahdollistaa paremmin itsenäisen pelaamisen lasten kesken. Meidän 8- ja 10-vuotiaat pelaavat peliä mielellään pikkusisaruksen kanssa, mutta keskenään kaipaavat jo toisenlaista haastetta.
Helpot säännöt, noin vartin kesto, tuuripitoisuus, mielekkäät valinnat ja mahtava ulkoasu yhdistettynä magneettiseen kiipeilyyn on sellainen paketti, joka toimii. Lisäksi aikuinenkin pelaa tätä mielellään, joten iso suositus Etanarallille!
Näytä kaikki Mirva Jääskeläinen kirjoitukset
Perheen koululaisten suosikkilautapelit kesällä 2020
The lomaviikko: tusinan verran pelejä, mutta ei tusinapelejä?
Täytä tietosi alle tai klikkaa kuvaketta kirjautuaksesi sisään:
Sähköpostiosoite (pakollinen) (Osoitetta ei koskaan julkaista)
Olet kommentoimassa WordPress.com -tilin nimissä. ( Log Out /  Muuta )
Olet kommentoimassa Twitter -tilin nimissä. ( Log Out /  Muuta )
Olet kommentoimassa Facebook -tilin nimissä. ( Log Out /  Muuta )
Muodostetaan yhteyttä palveluun %s
Ilmoita uusista kommenteista sähköpostilla.
Ilmoita uusista artikkeleista sähköpostilla.
Arviossa 7 Wonders Architects -lautapeli
Minun ensimmäinen pelini: Työmaa
Unstable Unicorns -korttipeli: söpöjen yksisarvisten keräilyä ja tuhoamista
Pelaajien Valita -raadin kesken pidettiin pelipäivä, tällä kertaa meillä kotona. Taas oli komeat pinot pelejä testattavana, suomeksi tai suomalaisten julkaisijoiden julkaisemia. Oma päivän saldo oli 6 eri peliä, joista viisi uutta. Iso osa pinojen peleistä oli onneksi ennalta tuttuja.
Vihdoin Dice Theme Park tuli! Tai paketti tuli jo joku aika sitten, mutta oltiin lomareissussa ja pääsin vasta noutamaan. Pitää vielä kerrata säännöt, niin päästää pelaamaan. Oltiin mukana tätä pelitestaamassa ja onhan se hauskaa nähdä oma nimi sääntökirjassa 😊
Cóatl yllätti. Peli on omalla mittapuulla suorastaan luotaantyöntävän muovinen, joten en ole kiirehtinyt sen kokeilua, vaikka tiesinkin sen saaneen hyvän vastaanoton eri tahoilla. Ensipelistä jäi kuitenkin tosi positiiviset fiilikset eivätkä Cóatl-veistoksetkaan lopulta näyttäneet pöydällä niin kamalilta, vaan oikeastaan ihan näteiltä. Vähän moninpelipasianssi tämä on, mutta vuorovaikutuksen puute ei yleensäkään minua häiritse. Mukava aivopähkinä.
Tämän viikon odotetuin pelikokeilu oli Azul: Queens Garden. Oma lempparini on kokeilun jälkeenkin kolmonen, eli Summer Pavilion. Azuleista tämä vertautui kuitenkin juuri siihen ja voi olla, että pari pelikertaa lisää muuttaa tilannetta.
Pelattiin eilen Everdelliä ensimmäistä kertaa 12-vuotiaamme kanssa. Olemme tämän pelin kanssa vähän odotelleet, kun korteissa on paljon englantia. Hyvin se kuitenkin jo sujui, pääosin tekstit ovat simppeleitä. On kiva, kun kotona kasvaa peliseuraa 😊
3D abstrakti peli avaruus eläimet historia huumori korttipeli laattojen asettelu lastenpeli neppailu nopanheitto nopeus näppäryys Oppiminen partypeli Pelaajien valinta perhepeli Puzzle päättely Settien keräily Spiel des Jahres tuuri vuoden peli Vuoden peli finalisti yhteistyöpeli
Luo ilmainen kotisivu tai blogi osoitteessa WordPress.com.
Create your website with WordPress.com
Privacy & Cookies: This site uses cookies. By continuing to use this website, you agree to their use.
To find out more, including how to control cookies, see here: Cookie Policy
Already have a WordPress.com account? Log in now.
View post in Reader
%d bloggaajaa tykkää tästä: