fi fi tr tr fi en fi fi fi en fi fi fi fi en en en en en fi fi fi fi fi fi fi fr fi fi en fi fi fi fi fi fi fi ca es es en en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi id fi fi nl fi it fi fi fi fi az fi fi fi en fi en en fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi en fi fi en fi en fi fi et fi fi
Lautapelivuosi 2021 – Koko perhe pelaa
Mitä pelaisin? – Peliarviot ryhmiteltynä
Vuosi 2021 oli itselleni erilainen pelivuosi, sillä olin koko vuoden normaalisti töissä sen sijaan, että olisin ollut edes osan vuodesta vanhempainvapaalla. Yhtäkkiä aikaa oli paljon vähemmän yhtään millekään. Tämä ja korona näkyivät vahvasti pelimäärissä ja pelatuissa peleissä.
Maalis-kesäkuussa en pelannut lautapelejä jostain syystä oikeastaan lainkaan, lukuunottamatta muutamia pelikertoja lasten kanssa. Se oli ehkäpä yleistä väsymystä arkeen, koska syksyllä työrintamalla tapahtui muutoksia ja taas jaksoi pelatakin. Pelikerhokin oli muutaman kuukauden toiminnassa syksyllä, koronan salliessa.
Lost Ruins of Arnak (2020)
Blätterrauschen, Rustling Leaves (talvi-kuponki) (2021)
Arnakia pääsin kokeilemaan syyskuussa ja jouluna se löytyi joulupaketista. Pelissä on pakanrakennusta ja työläistenasettelua, mutta kumpaistakin vähän: pakkaa ei älyttömästi pääse kierrättämään ja työläisiäkin on vain kaksi. Niiden lisäksi on kuitenkin paljon muuta mielenkiintoisesti yhdistettynä. Peli on myös kuitenkin pelattavuudeltaan mukavan simppeli.
Kupongintäyttöpeli Cartographers kävi meillä kirjastolainana heinäkuussa ja ihastuin siihen kovin. Ostinkin sen pian omaksi, että päästiin kokeilemaan erilaisia pisteytyskorttien yhdistelmiä. Tosi koukuttava peli, jossa puoliso on voittanut kaikki pelinsä. Ihan varmasti voitan sen seuraavan!
Bonfirestä on vaikea sanoa mitään, kun takana on vasta yksi peli. Lainattiin tämä nyt uudelleen kokeiluun, koska ensimmäisellä pelikerralla pidin pelissä about kaikesta. Lue lisää vaikkapa Puutyöläisen arviosta.
Meadow oli kesäkuussa pitkän pelitauon päättänyt peli. Se on uskomattoman kaunis peli – sitä ennen kaikkea. Teema on myös hienosti sidottu peliin: korttien vaatimukset noudattelevat luonnon todellisuutta. Lintukortti vaatii hyönteissymbolin, perhonen toukkasymbolin jne.
Blätterrauschenia kokeilin ensi kertaa heti vuoden alkuun tammikuussa. Se on kupongintäyttöpeli, jossa on joka vuodenajalle oma kuponkinsa (ja sen myötä pisteytyssääntönsä). Tammikuussa pelattiin toki talvikuponki, ja aloitettiinkin tietämättämme parhaasta. Ideana on piirtää noppien määräämiä alueita ja kerätä samalla pisteitä. Kuvitus on ihana!
Blogin lisäksi kirjoittelin vuoden mittaan peliarvosteluja lasten peleistä Tevellan sivuille, mikä olikin mieluista puuhaa. Päästiin sen myötä neljävuotiaan kanssa pelaamaan monia meille uusia pelejä. Nelivuotiaasta onkin kehkeytynyt yksi perheen innokkaimmista pelaajista. Tänä vuonna pelatuimmiksi hänen kanssaan nousivat Karuba Junior (2017), Dragomino (2020) ja joulumme hitti Loopin’ Louie (1992), jota lapset läpsivät keskenäänkin menemään kymmeniä ja kymmeniä kertoja.
Myös 2-vuotias on loppuvuodesta oikeasti pelannut ensimmäiset pelinsä. Pelejähän hän on tutkinut jo pitkään, mutta nyt keskittymiskyky alkaa pikkuhiljaa riittämään lyhimpiin ensipeleihin. HABAn Minun ensimmäinen pelini Työmaa (2020) oli ensimmäinen peli, joka onnistui ”virallisesti” alusta loppuun, ja kyllähän se äidin sydäntä lämmittää. Tosin kyseessä on ennemminkin ”peli” kuin peli, koska hävitäkään ei voi, mutta sinne päin kuitenkin.
Isompien lasten kanssa pelattuja pelejä löytyy ennen joulua päivitetyistä koululaisten suosikkipelilistoista. Puolison jälkeen eniten pelasinkin 10-vuotiaamme kanssa. Hauskimpia pelihetkiä koululaisten kanssa tarjosivat MicroMacro Rikospaikalla (2020) ja Escape Room: Aikamatka (2021), joka pelattiin joulun jälkeen kolmena peräkkäisenä iltana läpi. Nämä olivat siinä mielessä leppoisia, että ovat molemmat yhteistyöpelejä.
Escape Room Family: Aikamatka
Loppuun vielä numeroita omalta osaltani:
Pelikertoja koko vuonna kertyi 335 (aika tarkasti puolet vähemmän kuin edellisenä vuonna).
Eri pelejä tuli pelattua 136 (myös tämä puolittui edellisvuodesta).
Minulle uusia pelejä oli 67, mikä oli kuitenkin yllättävänkin iso luku.
Eniten pelikertoja kertyi MicroMacro Rikospaikalla-pelille, josta pelattiin aika lailla kaikki mahdollinen läpi 17 pelikerralla.
Mitäpä vuonna 2022? Ainakin se alkoi kehnonlaisesti, minkä takia tämä julkaisukin viivästyi. Oltiin koko kuuden hengen perhe oksennustaudissa. Non, vähän voimia kerätään ja sitten kohti uuden vuoden koitoksia!
Näytä kaikki Mirva Jääskeläinen kirjoitukset
Kupongintäyttö, pakopeli, pelivuosi, yhteistyöpeli
Perheen koululaisten suosikkilautapelit talvella 2021 – 2022
Unstable Unicorns -korttipeli: söpöjen yksisarvisten keräilyä ja tuhoamista
Täytä tietosi alle tai klikkaa kuvaketta kirjautuaksesi sisään:
Sähköpostiosoite (pakollinen) (Osoitetta ei koskaan julkaista)
Olet kommentoimassa WordPress.com -tilin nimissä. ( Log Out /  Muuta )
Olet kommentoimassa Twitter -tilin nimissä. ( Log Out /  Muuta )
Olet kommentoimassa Facebook -tilin nimissä. ( Log Out /  Muuta )
Muodostetaan yhteyttä palveluun %s
Ilmoita uusista kommenteista sähköpostilla.
Ilmoita uusista artikkeleista sähköpostilla.
Arviossa 7 Wonders Architects -lautapeli
Minun ensimmäinen pelini: Työmaa
Unstable Unicorns -korttipeli: söpöjen yksisarvisten keräilyä ja tuhoamista
Pelaajien Valita -raadin kesken pidettiin pelipäivä, tällä kertaa meillä kotona. Taas oli komeat pinot pelejä testattavana, suomeksi tai suomalaisten julkaisijoiden julkaisemia. Oma päivän saldo oli 6 eri peliä, joista viisi uutta. Iso osa pinojen peleistä oli onneksi ennalta tuttuja.
Vihdoin Dice Theme Park tuli! Tai paketti tuli jo joku aika sitten, mutta oltiin lomareissussa ja pääsin vasta noutamaan. Pitää vielä kerrata säännöt, niin päästää pelaamaan. Oltiin mukana tätä pelitestaamassa ja onhan se hauskaa nähdä oma nimi sääntökirjassa 😊
Cóatl yllätti. Peli on omalla mittapuulla suorastaan luotaantyöntävän muovinen, joten en ole kiirehtinyt sen kokeilua, vaikka tiesinkin sen saaneen hyvän vastaanoton eri tahoilla. Ensipelistä jäi kuitenkin tosi positiiviset fiilikset eivätkä Cóatl-veistoksetkaan lopulta näyttäneet pöydällä niin kamalilta, vaan oikeastaan ihan näteiltä. Vähän moninpelipasianssi tämä on, mutta vuorovaikutuksen puute ei yleensäkään minua häiritse. Mukava aivopähkinä.
Tämän viikon odotetuin pelikokeilu oli Azul: Queens Garden. Oma lempparini on kokeilun jälkeenkin kolmonen, eli Summer Pavilion. Azuleista tämä vertautui kuitenkin juuri siihen ja voi olla, että pari pelikertaa lisää muuttaa tilannetta.
Pelattiin eilen Everdelliä ensimmäistä kertaa 12-vuotiaamme kanssa. Olemme tämän pelin kanssa vähän odotelleet, kun korteissa on paljon englantia. Hyvin se kuitenkin jo sujui, pääosin tekstit ovat simppeleitä. On kiva, kun kotona kasvaa peliseuraa 😊
3D abstrakti peli avaruus eläimet historia huumori korttipeli laattojen asettelu lastenpeli neppailu nopanheitto nopeus näppäryys Oppiminen partypeli Pelaajien valinta perhepeli Puzzle päättely Settien keräily Spiel des Jahres tuuri vuoden peli Vuoden peli finalisti yhteistyöpeli
Create your website with WordPress.com
Privacy & Cookies: This site uses cookies. By continuing to use this website, you agree to their use.
To find out more, including how to control cookies, see here: Cookie Policy
Already have a WordPress.com account? Log in now.
View post in Reader
%d bloggaajaa tykkää tästä: