fi nl fi fi fi fi fi sv en ro fi fi fi fi fi ro fi fr pt hbs_lat fi fi fi fi fi fi en fi fi fr pt fi hbs_lat fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi et et fi fi et fi fi fi fi fi nl fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi pt
Hallituksen esitys laeiksi kansanterveyslain ja eräiden ympäristöterveydenhuoltoa koskevien muiden lakien muuttamisesta
johtaja Risto Aurola , ylitarkastaja Veli-Mikko Niemi , sosiaali- ja terveysministeriö
hallitusneuvos Kristiina Pajala , maa- ja metsätalousministeriö
ylitarkastaja Ulla Karhu , kauppa- ja teollisuusministeriö
ylijohtaja Jorma Hirn , Elintarvikevirasto
ylijohtaja Esko Uusi-Rauva , Eläinlääkintä- ja elintarvikevirasto
varatuomari Jyrki Kivistö , erityisasiantuntija Matti Laiho , Suomen Kuntaliitto
lakimies Helena Kinnunen , Suomen Kiinteistöliitto
puheenjohtaja Herkku Hernesniemi , Asukasliitto ry
johtaja Seppo Heiskanen , Elintarviketeollisuusliitto ry
tiedottaja Raija Marttila , Suomen Elintarviketyöläisten Liitto SEL ry
asiamies Veli-Matti Aittoniemi , Suomen Hotelli- ja Ravintolaliitto SHRL
asiamies Ilkka Nieminen , Päivittäistavarakauppiaat ry
puheenjohtaja Simo Järvinen , Kuntien terveystarkastajat ry
puheenjohtaja Leena Panula , Ympäristö- ja terveysalan tekniset ry
Esityksessä ehdotetaan muutettavaksi kansanterveyslain ja eräiden ympäristöterveydenhuoltoa koskevien muiden lakien säännöksiä siten, että laeissa viranomaiselle säädettyjä tehtäviä voitaisiin hoitaa kuntien ja kuntayhtymien välisenä yhteistyönä. Muutosten tavoitteena on lisätä kuntien välisen yhteistoiminnan mahdollisuuksia kansanterveyslain ja ympäristöterveydenhuoltoa koskevan muun lainsäädännön toimeenpanon osalta. Muut näin muutettaviksi ehdotetut lait ovat: terveydensuojelulaki, elintarvikelaki, laki eläimistä saatavien elintarvikkeiden elintarvikehygieniasta, tuoteturvallisuuslaki, kemikaalilaki ja laki toimenpiteistä tupakoinnin vähentämiseksi.
Terveydensuojelulain osalta ehdotetaan muutettavaksi myös säännöksiä, jotka koskevat terveydensuojeluviranomaiselle palveluja tuottavia ulkopuolisia asiantuntijoita sekä valvonnasta perittäviä maksuja. Lakiin ehdotetaan lisättäväksi ulkopuolisten asiantuntijoiden pätevyyden ja asiantuntemuksen arviointia koskeva säännös. Lisäksi ehdotetaan muutettavaksi valvonnasta perittäviä maksuja koskevaa säännöstä siten, että kunnalla olisi mahdollisuus periä maksu uimarantaveden valvontaan sekä yksittäisestä kaivovedestä tai asunnosta aiheutuvan terveyshaitan selvittämiseen liittyvästä näytteenotosta, mittauksista ja tutkimuksista.
Esityksessä ehdotetaan terveydensuojelulakiin niin ikään lisättäväksi säännöksiä elintarvikehuoneistossa työskentelevältä vaadittavasta elintarvikehygieenisestä osaamisesta. Toimin-nan harjoittajan olisi vastattava siitä, että elintarvikehuoneistossa työskentelevällä on tehtäviensä suorittamisen kannalta riittävä elintarvikehygieeninen osaaminen. Toiminnanharjoittajan olisi vastattava myös siitä, että työntekijöitä tarvittaessa koulutetaan ja neuvotaan elintarvikehygieniassa. Esityksessä ehdotetaan annettavaksi sosiaali- ja terveysministeriölle valtuuksia tarkemmin säätää asetuksella elintarvikehygieenisestä osaamisesta, osaamisen testaamisesta, osaamistodistuksista sekä osaamistestaajan kelpoisuudesta.
Esityksessä ehdotetaan lisäksi muutettavaksi tuoteturvallisuuslakiin sisältyviä säännöksiä, jotka koskevat kunnan valvontaviranomaisen tehtäviä sekä muutoksenhakua siten, että ne olisivat yhdenmukaisia muiden ympäristöterveydenhuollon lakien kanssa.
Ehdotetut lait ovat tarkoitetut tulemaan voimaan mahdollisimman pian sen jälkeen, kun ne on hyväksytty ja vahvistettu.
Hallituksen esityksen perusteluista ilmenevistä syistä ja saamansa selvityksen perusteella valiokunta pitää esitystä tarpeellisena ja tarkoituksenmukaisena. Näin ollen valiokunta puoltaa hallituksen esitykseen sisältyvän lakiehdotuksen hyväksymistä seuraavin huomautuksin ja muutosehdotuksin.
Valiokunta pitää uudistuksen tavoitteita erittäin tärkeinä. Kuntien välisen yhteistyön ja erikoistumisen avulla voidaan tehostaa ympäristöterveydenhuollon lainsäädännön edellyttämää valvontaa ja käyttää paremmin hyväksi valvo­jien asiantuntemusta. Ulkopuolisten palvelun tuottajien käyttö nykyistä laajemmin muun muassa asumisterveyteen liittyviin tutkimuksiin vapauttaa kuntien terveysvalvonnan henkilöstövoimavaroja elintarvikevalvontaan, jossa on todettu olevan puutteita. Ympäristöterveydenhuollon osa-alueeseen kuuluvan kuntien elintarvikevalvonnan voimavarat ovat viimeisten vuosien aikana vähentyneet, vaikka tehtävät ja niiden vaativuus ovat lisääntyneet. Kuntien välinen yhteistyö parantaa mahdollisuuksia eräänlaisten osaamiskeskusten aikaansaamiseen.
Valiokunta toteaa, että ympäristöterveydenhuollon ja terveydensuojeluviranomaisten valvonnan keskeinen tehtävä on ennalta ehkäistä terveydellisten ongelmien syntymistä. Ennakolta torjutut vahingot ja riskien minimointi on myös kustannuksiltaan edullisempaa kuin seuraamusten hoito. Tästä syystä valiokunta pitää tärkeänä, ettei maksupolitiikalla heikennetä terveysvalvonnan ennalta ehkäisevää vaikutusta. Muutettavaksi ehdotetun terveydensuojelulain (763/1994) 50 §:n perustelujen mukaan kunnan terveydensuojeluviranomaisen asuntoon tai muuhun oleskelutilaan tekemä ensimmäinen tarkastus olisi edelleen kiinteistön omistajalle maksuton. Valiokunnan näkemyksen mukaan vähäisillä maksuilla voidaan sinänsä karsia täysin tarpeettomia tarkastuskäyntejä, mutta tarpeellisten tarkastusten suorittamatta jääminen on uhkana, jos maksut eivät ole kohtuullisia ja jos laskutuskäytännössä ei tarkasti noudateta esityksen perusteluissa kuvattua käytäntöä.
Uudistuksen tavoite elintarviketurvallisuuden parantamisesta on erittäin tärkeä. Viime vuosien tapahtumat Euroopan unionissa ovat osoittaneet, että elintarviketurvallisuuden varmistaminen on sekä kuluttajien että kaikkien elintarvikealalla toimivien yhteinen etu. Elintarvikkeita käsittelevien työntekijöiden hygieniaosaamisen varmistaminen ja omavalvonnan kehittäminen ovat valiokunnan näkemyksen mukaan keskeisiä keinoja elintarviketurvallisuuden parantamiseksi. Elintarvikehygieeninen osaaminen ei kaikilta osin tällä hetkellä ole riittävällä tasolla, mikä asiantuntijoiden mukaan on näkynyt esimerkiksi ruokamyrkytysten lisääntymisenä. Elintarvikealalla muun muassa lisääntynyt vuokratyövoiman käyttö on johtanut siihen, että alalla on enenevästi työntekijöitä, joilta puuttuu elintarviketyön edellyttämä hygieniaosaaminen. Vastaava ongelma koskettaa myös kesätyöntekijöitä. Valiokunnalle toimitetun asetusluonnoksen mukaan säännösten tarkoittama osaaminen on työntekijällä oltava viimeistään silloin, kun työskentely on kestänyt kolme kuukautta. Lyhytaikaisten työsuhteiden ja vuokratyövoiman käytön johdosta valiokunta pitää perusteltuna asetuksen muotoilemista niin, että osaamista vaaditaan työntekijältä, joka on työskennellyt alalla, vaikka ei saman työnantajan palveluksessa, kolme kuukautta. Valiokunta painottaa, että kaikissa tilanteissa kuitenkin toiminnan harjoittaja on vastuussa elintarvikkeiden kanssa työskentelevien hygieenisistä osaamisesta.
Valiokunta ehdottaa terveydensuojelulain 40 §:ää tarkennettavaksi maksuvelvollisuuden osalta. Osaamistestin maksusta vastaisi 2 momentin mukaan toiminnanharjoittaja. Pykälän 3 momentti oikeuttaisi testaajan perimään maksua testistä. Valiokunta ehdottaa 3 momenttiin muotoilua, joka selventää tämän periaatteen.
Edellä esitetyn perusteella sosiaali- ja terveysvaliokunta kunnioittavasti ehdottaa,
että 1. ja 3.—7. lakiehdotukset hyväksytään muuttamattomina ja
että 2. lakiehdotuksen 40 § hyväksytään muutettuna seuraavasti:
(1 ja 2 mom. kuten HE)
Osaamistestin järjestäjällä on oikeus periä testistä maksu, joka vastaa enintään testin järjestämisestä aheutuvia todellisia kustannuksia.
(4 ja 5 mom. kuten HE)
Helsingissä 8 päivänä kesäkuuta 2001
Asian ratkaisevaan käsittelyyn valiokunnassa ovat ottaneet osaa
pj. Marjatta Vehkaoja /sd
jäs. Eero Akaan-Penttilä /kok
Valiokunnan sihteerinä on toiminut