en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi de fi fi fi sv fi sv fi fi fi en fi pl fi fi fi fi fi fi fi fi fi de fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi
Karl Ove Knausgård: Taisteluni viides kirja
Jouni K. Kemppainen: Kaija Koo Taipumaton
Karl Ove Knausgård: Taisteluni kolmas kirja
<p>&nbsp;</p><div class="separator" style="clear: both; text-align: center;"><a href="https://blogger.googleusercontent.com/img/a/AVvXsEgehhhvlLJ3_sGxAck1rcnmQ1FOzHThqfBjWdWHJwyA3zhHooSzY3Tp-erof3L12S9R88aF67JTUQROyxM5PCxC7o02DkS8wHl0gKk0H0z-aODn7qlFqUseIixadH-toUbCTveY6iTJYD1VAYlcU5fpHcPsCDMPJH97eBK_1ZF7B5VuSw0wie66PlkQ=s432" style="margin-left: 1em; margin-right: 1em;"><img border="0" data-original-height="275" data-original-width="432" height="204" src="https://blogger.googleusercontent.com/img/a/AVvXsEgehhhvlLJ3_sGxAck1rcnmQ1FOzHThqfBjWdWHJwyA3zhHooSzY3Tp-erof3L12S9R88aF67JTUQROyxM5PCxC7o02DkS8wHl0gKk0H0z-aODn7qlFqUseIixadH-toUbCTveY6iTJYD1VAYlcU5fpHcPsCDMPJH97eBK_1ZF7B5VuSw0wie66PlkQ=s320" width="320" /></a></div><br /><p></p><p><b>Karl Ove Knausgård: Taisteluni -kolmas kirja</b>, alkuteos <b>Min kamp tredje bok</b>, suomentanut Katriina Huttunen. Like, Miki minikirja 2013. Sivumäärä 933 sivua.</p><p><b>Karl Ove Knausgårdin</b>&nbsp;omaelämäkerrallinen sarja&nbsp;<b>Taisteluni,&nbsp;</b>&nbsp;on jo kolmannessa osassa. Vuosi on 2009, kun Karl Ove palaa Malmössa kirjoituspöydän ääressä lapsuuteensa Norjaan. Perhe isä, äiti ja isoveli<b> Yngve</b> ja pikkuveli <b>Karl Ove</b> ovat muuttaneet Tromoyan saarelle uuteen taloon 1970. Isä opettaa yläasteella, ja äiti on sairaanhoitaja. Karl-Ove elää pikkupojan elämää, kaikki on uutta, jännittävää ja pelottavaakin. Toisaalta Karl Ove kuvaa alakoulun käyntiä, kaverisuhteita, ihastumistaan Anne Lisbetiin. Pojat harrastavat jalkapalloa, ja tutkivat ympäristöä. Tulitikuilla leikitään, luonnossa touhutaan kaikkea, myös ulostellaan ja virtsataan sinne ja tänne. Paikasta toiseen kävellään, juostaan tai pyöräillään. Karl Oven äiti <b>Sissel</b> hoitaa kehitysvammaisia, on rauhallinen ja rakastava nainen, samoin isovanhemmat välittävät Yngvestä ja Karl Ovesta.&nbsp;</p><p>Elämä voisi olla idyllistä, mutta kaikki ei ole kunnossa.</p><p>"<i>Vihasin isää mutta olin hänen käsissään, hänen vallastaan ei ollut poispääsyä. Hänelle oli mahdotonta kostaa</i>". s.712. Voimakkaasti sanottu, mutta romaanissa isä on kotona ja kasvatuksessa määräilevä, kostonhaluinen, ja sadistinen. Isä on ulkoisesti asiallinen, koulussa tyttöjen seurassa suosittu. Ulkoisesti hän on rauhallinen, kerää postimerkkejä ja osallistuu kunnallispoliitiikkaan. Äidillä on ystäviä, isällä ei ole. Isä rankaisee lapsia useimmista asioista: pikku virheistä, siitä että asiat eivät suju. "<i>Isän silmissä paistoi raivo, raivokohtaukset tulivat yllättäen. Pelkäsin raivoa, halusin kuolla</i>". Isällä on tapana väännellä Karl Oven korvia. Lisäksi hän pilkkaa poikaansa, ja irvii "ärrä-viasta". Karl Ove on varpaillaan isän käytöksen vuoksi. Äiti menee vuodeksi Osloon jatko-opintoihin. Vuosi ei ole idyllinen, onneksi&nbsp; sen jälkeen isä menee lukemaan maisterin pahvit Bergeniin, ja myöhemmin Karl Ovelle selviää, että isällä on ollut suhde islantilaiseen vosuun, ja hän on alkanut juoda.&nbsp;</p><p>Muuten Karl Ove kertoo suhteista tyttöihin. Ihastumisia on paljon, jotka muuttuvat, kun pojat vanhenevat. Ensimmäinen suhteellisen viaton seuriustelu kesti ikuisuuden eli 5 päivää, ja huipentuu kielisuudelmiin. Kotibileissä hyväillään tyttöjen rintoja, ja housujen verhoamia reisiä. Kirja päättyy yläkouluaikaan, jolloin perhe muuttaa Kristiansandiin, isän saadessa lukiosta töitä. Neljäs osa, jonka olen lukenut aiemmin, kertoo Karl Oven ylioppilaskirjoitusten jälkeisestä vuodesta, jolloin hän on opettajana pohjoisessa, mutta hänen tärkein tavoitteensa on saada ensimmäistä kertaa pesää, mikä lopulta onnistuukin. Asia on KO:lle suuri. Tässä kolmososassa pojat ovat hyvin kiinnostuneita pornolehdistä, joita miltei koko ajan katsellaan.</p><p>Karl Ove kertoo myös lukemisestaan, ja hän on lukenut lapsena samoja kirjoja kuin itse, esimerkiksi <b><a href="http://joklaaja.blogspot.com/2011/08/hugh-lofting-tohtori-tattisen-tarina.html" target="_blank">Tohtori Tattinen</a></b>, Jules Vernen&nbsp;<b><a href="http://joklaaja.blogspot.com/2017/04/jules-verne-maailman-ympari-80ssa.html" target="_blank">Maailman ympäri 80 päivässä</a></b>,&nbsp; Alexsandre Dumasin <b><a href="http://joklaaja.blogspot.com/2013/07/alexandre-dumas-musta-tulppaani.html" target="_blank">Musta tulppaani</a></b>, <b><a href="http://joklaaja.blogspot.com/2013/09/jm-barrie-peter-pan.html" target="_blank">Peter Pan</a></b>, ja Ursula Le Guinin <b><a href="http://joklaaja.blogspot.com/2018/07/ursula-le-guin-maameren-velho.html" target="_blank">Maameren velho</a></b>, jonka juonta selittää. Merkityksellistä on yhteys <b>nimiin</b>. Äiti on päättänyt vaihtaa nimensä, tai ottaa tyttönimensä <b>Hatloy</b> takaisin. Isovanhemmat eivät halua olla enää yhteydessä perheeseensä. Maameren velho <b>Ged</b> päästää ylpeydessään varjon vapaaksi. Varjo yrittää tappaa hänet, ja Ged pakenee. Hän pystyy voittamaan varjon vain tietämällä tämän tosinimen. Lopulta hän tietää, että varjo on <b>Ged</b>. Karl Ove tajuaa: ""<i>Varjo oli hän itse</i>" s.641.&nbsp;</p><p>Pornolehtien, lukemisten, ja tyttöjen lisäksi jalkapallo näyttelee suurta osaa. Harjoituksiin mennään polkupyörällä. Isäkin on kiinnostunut jalkapallosta. Hän katsoo lauantaisin Englannin liigaa. Poikien on myös katsottava, vaikka ei aina haluattaisikaan, ja isän tarjoamat karkitkin on syötävä mukisematta, muuten tulee vaikeuksia.</p><p>Knausgård kertoo tuntemuksista mitä öljynporauslautan Alexander Kiellandin traaginen onnettomuus herätti. Onnettomuus tapahtui maaliskuussa 1980.&nbsp;</p><p>Karl Ove Knausgårdin <b>Taisteluni kolmas kirja</b> kuvaa pojan lapsuutta, ja isän ongelmallisuutta. Kirja on sen verran kiinnostava, että päätin lukea koko sarjan eli vielä kirjat 5 ja 6, joista bloggaan syksymmällä (25.9 ja 23.10).</p><p>*****</p><p>Norjalainen&nbsp;<b>Karl Ove Knausgård&nbsp;</b>(s. 1968) on tunnettu etenkin tästä kuusiosaisesta&nbsp;<b>Min kamp</b>&nbsp;-sarjasta.&nbsp;</p><p>Karl Ove Knausgårdin omaelämäkerrallinen teossarja Taisteluni, kertoo Korl Oven lapsuudesta, nuoruudesta, Ruotsissa olosta uusperheessä.</p><div style="text-align: left;"><div><b><a href="https://joklaaja.blogspot.com/2017/05/karl-ove-knausgard-taisteluni-osa-1.html" target="_blank">Ensimmäinen kirja</a></b><br /><b><a href="http://joklaaja.blogspot.com/2020/01/karl-ove-knausgard-taisteluni-toinen.html" target="_blank">Toinen kirja</a></b>&nbsp;<br /><b><a href="https://joklaaja.blogspot.com/2022/09/karl-ove-knausgard-taisteluni-kolmas.html" target="_blank">Kolmas kirja</a></b><br /><b><a href="http://joklaaja.blogspot.com/2020/05/karl-ove-knausgard-taisteluni-neljas.html" target="_blank">Neljäs kirja&nbsp;</a></b></div><div><b><a href="https://joklaaja.blogspot.com/2022/09/karl-ove-knausgard-taisteluni-viides.html" target="_blank">Viides kirja</a></b></div></div> Jokkehttp://www.blogger.com/profile/14812290384344747203noreply@blogger.com6tag:blogger.com,1999:blog-4691139472868019460.post-82433346848893410112022-08-28T06:30:00.163+03:002022-08-28T07:55:50.409+03:00
Raymond Carver: Mistä puhumme kun puhumme rakkaudesta
Raymond Carver: Mistä puhumme kun puhumme rakkaudesta , alkuteos vuonna 1981  What We Talk When We Talk About Love , suomentanut  Seppo Lahtinen , Sammakko 2015. Sivumäärä 159.  Raymond Carver  (1938 -1988) oli merkittävimpiä amerikkalaisnovellisteja ja -runoilijoita. Carver syntyi Oregonissa sahatyöläisen ja tarjoilijan perheeseen. Hän avioitui 1956, mutta erosi. Hän eli viimeiset vuodet runoilija  Tess Gallagherin  kanssa, jolle kokoelma on omistettu.  Novellikokoelmassa on 17 novellia. Niminovelli  Mistä puhumme, kun puhumme rakkaudesta  on toiseksi viimeisenä, se on pisin ja kahteenkymmeneen sivuun Carver on saanut tiivistettyä paljon. Kaksi uusiopariskuntaa naukkailee giniä, ja puhuvat rakkaudesta, joka saa tarinoissa erikoisia muotoja, kun kyseessä on entisten puolisoiden maaniset kostoyritykset.  Mel in uusiovaimon Terrin mielestä hänen exänsä Ed, oli rakastanut niin, että yrittänyt tappaa hänet retuuttaamalla jaloista, ja huutamalla "rakastan sinua huora".  Ed on sittemmin kuollut oman käden kautta. Mel sen sijaan kertoo toisenlaisesta rakkaudesta, kun  iäkäs pariskunta jouduttuaan auto-onnettomuuteen alkoi toipua vasta, kun tiesivät toisen selvinneen hengissä, ja näkivät toisensa. Kun gini loppuu, huone pimenee. Tarina jää ilmaan väreilemään tunnelmana, kuten monissa muissakin kokoelman novelleissa.   Luin arvion tästä, ja siellä mainittiin, että giniä kuluu paljon, totta muutamassa tarinassa, mutta se ei ole hallitseva teema, joita minusta ovat parisuhde, ero, suhteet ex-puolisoon ja lapsiin, väkivalta ja toisen aiheuttama kuolema motiivina himo, häpeä, tai mustasukkaisuus. Myös pettäminen on teemana useammassa tarinassa.   Tämä kokoelma kertoo paljon miehen vaikeuksista pysyä järjissään ja erojen ja takaiskujen tullessa tolkuissaan.  Miljööt vaihtuvat pihakirppiksistä, motelliin, rautatieasemalla isä ja poika puivat isän syrjähyppyä ja eroja. Monessa tarinassa kalastetaan tai metsästetään, usein ollaan asunnoissa, joissa tosiaan naukkaillaan giniä ja poltetaan tupakkaa. Traagisia tarinoita on paljon, on taistelua lapsista, jopa murhia.  Useammassa  novellissa mennään toisen asuntoon tai talolle, katsomaan myytäviä tavaroita, kädetön mies tulee myymään talosta kuvia. Naapuri piipahtaa käymään.  Yhdessä novellissa leski-äidillä on  poikakaveri, jonka oli löytänyt AA:sta. Mies kuvataan ontuvaksi työttömäksi avaruusinsinööriksi, jolla on elatusriitoja ja sivusuhteita. Toisessa novellissa kirjamyyjä tapaa isänsä, joka kertoo oman versionsa, miksi lankesi rekkamiehen vaimoon.  Kylpy-novellissa äiti tilaa pojalleen Scottylle 8-vuotispäivän kunniaksi syntymäpäiväkakun. Scotty jää koulumatkalla auton alle...   Eniten pidin kuitenkin novellista " Kolmas juttu joka nitisti isäni ". Isää harmitti Pearl Harbour, mutta hänet romahdutti Dummyn juttu, joka novellissa kerrotaan. Dummy istuttaa bassi-kaloja lampeensa. Hän alkaa käyttäytyä omituisesti, eikä anna kenenkään kalastaa niitä vaan lammikosta tulee hänen elämänsä keskipiste. Syystulvien tultua Dummyn kalat huuhtoutuvat lammesta ja mies sekoaa. Vaimo lähtee toisen matkaan. Dummy tarttuu vasaraan ...   Raymond Carverin  novellikokoelma  Mistä puhumme kun puhumme rakkaudesta  on mojova pläjäys elämän sivuraiteilta, sisältää hyvin karheita tarinoita, mutta on ehyt kokoelma ja hyvin suomennettu, suosittelen.  Jokkehttp://www.blogger.com/profile/14812290384344747203noreply@blogger.com8tag:blogger.com,1999:blog-4691139472868019460.post-50848437188039850082022-08-25T07:29:00.048+03:002022-08-25T07:29:00.200+03:00
Maj Sjöwall & Per Wahlöö: Mies joka hävisi savuna ilmaan #MartinBeck2
<p>&nbsp;</p><div class="separator" style="clear: both; text-align: center;"><a href="https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEjcsWvHT1WRobgFz0NTttxHJePEF3ADgGMkUZwcxvJp1dKV5t_lqixdIEFJrlPq0YZ2kqQWO6wXKBNyCvt-a2T-KBrUG25OfKQpkAvFCcUAEV_MbcJH4JZoYJh4MX2Mh2HyoKo09ufKrx1oAVl3uuFwsuV-Vs7fDpjCaPCdAWtL7LsAYa77f93nsAX7/s767/20220617_170418.jpg" style="margin-left: 1em; margin-right: 1em;"><img border="0" data-original-height="767" data-original-width="500" height="320" src="https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEjcsWvHT1WRobgFz0NTttxHJePEF3ADgGMkUZwcxvJp1dKV5t_lqixdIEFJrlPq0YZ2kqQWO6wXKBNyCvt-a2T-KBrUG25OfKQpkAvFCcUAEV_MbcJH4JZoYJh4MX2Mh2HyoKo09ufKrx1oAVl3uuFwsuV-Vs7fDpjCaPCdAWtL7LsAYa77f93nsAX7/s320/20220617_170418.jpg" width="209" /></a></div><br /><p></p><p><b>Maj Sjöwall &amp; Per Wahlöö:&nbsp;Mies joka hävisi savuna ilmaan</b>&nbsp;(Martin Beck #2), alkuteos <b>Mannen som gick upp i rök</b>, 1966, suomentanut <b>Kari Jalonen</b>, Karisto 2005, sivumäärä 224.</p><p>Martin Beckillä alkaa kesäloma elokuun alussa ja hän menee perheensä luo saareen, jossa on valitettavasti myös lankapuhelin. Beckin pomo <b>Hammar</b> soittaa, ja Beck palkataan Ulkoministeriön leipiin etsimään Unkarissa kadonnutta ruotsalaista lehtimiestä <b>Alf Matssonia</b>. Unkari oli tuolloin osa itäblokkia. Beck tutkii ensin Mattssonin asunnon, matkustaa Budapestiin ja aloittaa tutkimukset hotellista. Kollberg nuuskii Mattssonin liikkeitä ja asioita Ruotsissa. Alf&nbsp; Mattson oli käynyt monessa itäblokin maassa ja oli ollut myös toukokuussa Budapestissä. Beck seuraa jälkiä aloittaen hotellista, puhuen poliisin kanssa, ja Alfin kontaktien. Mies tuntuu hävinneen aivan ilman jälkiä.&nbsp;</p><p><b>Maj Sjöwallin ja Per Wahlöö</b>&nbsp;ovat onnistuneet dekkarissaan<b> Mies joka hävisi savuna ilmaan.</b>&nbsp;Unkarin miljöön kuvaus ja Martin Beckin tutkimukset ovat nautinnollisesti kerrottu.</p><p>Alle avaan dekkaria hieman enemmän. Minusta tässä teoksessa viitataan lähestystösihteeri <b>Raoul Wallenbergiin</b>, joka järjesti juutalaisille suojapasseja Ruotsiin. Wallenberg joutui ilmeisesti Neuvostoliiton vangitsemaksi, ja kuoli mahdollisesti 1947. Alf Mattsson on lehtimies eikä omaa samoja hyveitä kuin Wallenberg, mutta ulkoministeriö haluaa löytää hänet. Matka Budapestiin, ja etsintä on minusta kuvattu hienosti miljöössä, jota enää ei ole. Martin Beckin tutkimukset joutuvat umpikujaan, mutta onneksi Ruotsissa saavutetaan läpimurto, ja konna joutuu kiinni.</p><p>Martin Beckin perhe on viettänyt kesää saaressa jo heinäkuun alusta ja saa sitä viettää isän loman alussakin. Kun hän viimein saapuu saareen lomalle, vaimo ottaa alasti aurinkoa ja narisee miehelleen. Tässä osassa <b>Ingrid</b> on 15-vuotias, ja<b> Rolf </b>11-vuotias. Ruotsissa siirryttiin aiemmin peruskouluun kuin Suomessa, ja viisipäiväiseen kouluviikkoon, mutta ilmeisesti yleisesti vasta 1968. Viisipäiväinen työviikko tuli vasta 1970-luvun alussa.</p><p>Poliisilaitoksella Hammar on pomona, Melanderista puhutaan kuin reikäkorttikoneesta hänen muistinsa vuoksi. Tietokoneitahan ohjattiin reikäkortein tuolloin. <b>Lennart Kollberg</b> on Beckin aisapari. Nuorimpana häärää <b>Åke Stenström</b>. Sisällä tupakoidaan, ja Beck polttelee Florida-merkkistä tupakkaa, jota Unkarista ei saa.&nbsp;</p><p>Vetävä dekkari.</p><div style="text-align: left;">*****<br />Ruotsalainen avopari&nbsp;<b>Maj Sjöwall</b>&nbsp;(1935 - 2020)&nbsp; ja&nbsp;<b>Per Wahlöö</b>&nbsp;(1926-1975) loivat&nbsp;&nbsp;<b>Martin Beck</b>&nbsp;-hahmon kymmenessä dekkarissa 1965-1975.<br />Dekkarisarja oli mullistava ja Martin Beck oli lähtölaukaus Nordic Noirille, uudenlaiselle dekkarille.</div><div style="text-align: left;"><b>Martin Beck -sarja</b><br />1. <b><a href="https://joklaaja.blogspot.com/2022/08/maj-sjowall-per-wahloo-roseanna-martin.html" target="_blank">Roseanna</a></b>, 1965<br />2. <b>Mies joka hävisi savuna ilmaan</b>, 1966<br />3. Mies parvekkeella, 1967<br />4. Bussimurha, 1968<br />5. Kadonnut paloauto, 1969<br />6. Missä viipyy poliisi, 1970<br />7. Komisario Beck tähtäimessä, 1971<br />8. Suljettu huone, 1972<br />9. Poliisimurha, 1974<br />10. Terroristit, 1975&nbsp;</div><div style="text-align: left;">Henning Mankell on ihaillut Beck-sarjaa. Myös Mankellin Wallander-sarjassa toisessa osassa <b><a href="http://joklaaja.blogspot.com/2018/02/henning-mankell-riian-verikoirat.html" target="_blank">Riian verikoirat</a></b> käydään ulkomailla Latviassa, ja kolmannessa osassa <b><a href="https://joklaaja.blogspot.com/2018/02/henning-mankell-valkoinen-naarasleijona.html" target="_blank">Valkoinen naarasleijona</a></b> juuret on Etelä-Afrikassa, mutta sen jälkeen Wallanderit näyteltiin Ruotsin Ystadissa.</div><div class="separator" style="clear: both; text-align: center;"><a href="https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEivJ2AotjqRRjkAj12OZnQidAxKQ5OMB0I1nbKBfxdKMP5GNu14yRIb27thqh4dcl3WKEQXB1USHYNffy_J789aHiNdqqEzgDZkzWS_QIo-WriHnJq0__XMAK8QZnDiw_DyfQhI4oUuIZOmo6OgWVcfNH--ZbHn2r8ZT3HJeb3Wy_ObHb-BvqjjmNv5/s397/Screenshot_20220816-192940_Gallery.jpg" style="margin-left: 1em; margin-right: 1em;"><img border="0" data-original-height="397" data-original-width="256" height="320" src="https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEivJ2AotjqRRjkAj12OZnQidAxKQ5OMB0I1nbKBfxdKMP5GNu14yRIb27thqh4dcl3WKEQXB1USHYNffy_J789aHiNdqqEzgDZkzWS_QIo-WriHnJq0__XMAK8QZnDiw_DyfQhI4oUuIZOmo6OgWVcfNH--ZbHn2r8ZT3HJeb3Wy_ObHb-BvqjjmNv5/s320/Screenshot_20220816-192940_Gallery.jpg" width="206" /></a></div><br /><div style="text-align: left;">WSOY:n uusimpaan dekkaripainokseen ovat kirjoittanut alkusanat <b>Roslund-Hellström</b>, eli ruotsalainen kirjoittajapari Anders Roslund (s. 1961) ja Börge Hellström (1957-2017). Heidän mukaansa Sjöwall ja Wahlöö ovat saaneet kirjoihinsa sisältymään rikosmysteerin, yhteiskuntakritiikin ja ajankuvan. Kaksikon Roslundin ja Hellströmin&nbsp; luoma rikoskomisario Ewert&nbsp; Grens asuu Tukholmassa, ja on imenyt vaikutteita Beckiltä. Parivaljakko pitää Unkarissa katoamista linkkinä Wallenbergiin, kuten aavistelin itsekin yllä. Luin WSOY:n esittelyn vasta luettuani Gummeruksen painoksen.</div><div style="text-align: left;"><br /></div> Jokkehttp://www.blogger.com/profile/14812290384344747203noreply@blogger.com8tag:blogger.com,1999:blog-4691139472868019460.post-10385452043605166532022-08-21T06:30:00.229+03:002022-08-21T09:08:46.769+03:00
<p>&nbsp;</p><div class="separator" style="clear: both; text-align: center;"><a href="https://blogger.googleusercontent.com/img/a/AVvXsEgj30D4BU0DIeJlumt1cgt0g0qNxfPeSAhToKWehpWtfqsv6DGbVPnftcDgPXHhnWuMEDw-YImq3O7henmiEfaJ3sDbmJlP8ES5uyuMYs9LXj8mNpf9ZXyyb4iCvjY_uvnVT_uZBHQfKbiBPB1Ln0_6-1LSX-tWegZe_XKHk599Wt-vCjMII9Hhbql6=s724" style="margin-left: 1em; margin-right: 1em;"><img border="0" data-original-height="724" data-original-width="461" height="320" src="https://blogger.googleusercontent.com/img/a/AVvXsEgj30D4BU0DIeJlumt1cgt0g0qNxfPeSAhToKWehpWtfqsv6DGbVPnftcDgPXHhnWuMEDw-YImq3O7henmiEfaJ3sDbmJlP8ES5uyuMYs9LXj8mNpf9ZXyyb4iCvjY_uvnVT_uZBHQfKbiBPB1Ln0_6-1LSX-tWegZe_XKHk599Wt-vCjMII9Hhbql6=s320" width="204" /></a></div><br /><p></p><p><b>Simone Buchholz: Mexikoring</b>, 2018, suomentanut Anne Kilpi, Kustantamo Huippu 2021, sivumäärä 302.</p><p>Saksalaisen<b> Simone Buchholzin </b>dekkari<b> Mexikoring</b>&nbsp;jatkaa <b>Hamburg Noir</b> -sarjaa. Ympäri Saksaa (ja Eurooppaa) autot palavat soihtuina, mutta Hampurissa niin, että <b>Nouri Saroukhan</b>&nbsp;on auton sisällä ja kuolee. Käytännössä poliisina toimiva syyttäjä Chastity Riley saapuu rikospaikalle ja soittaa paikalle myös Ivo Stepanecin. "<i>.... tunnelin päähän on pysäköity Ivo Stepanecin ruskea Mercedes. Kumpikin, komisario sekä auto on jo parhaat päivänsä nähnyt. Toisella roikkuvat silmäluomet, toisella ajovalot</i>". s.23.</p><p><b>Chastity Riley, Ivo Stepanec, Anne Stanislawski</b> ja <b>Lennart Rocktäschel</b> alkavat tutkia tapausta. Uhri <b>Nouri Saroukhan</b> on syntynyt 1990 Bremenissä, ja perhe on mhallameita Libanonista. Kaikesta kuvauksesta päätellen juuuri tämä heimo ei ole kotoutunut perusoikeuksia kunnioittavaan yhteiskuntaan. Elanto hankitaan rikoksilla, tytöt myydään vaimoiksi, naisilla ei ole oikeuksia, poliisin kanssa ei puhuta, vaan loukkaukset kostetaan. Nouri on tutustunut eri klaanin samanikäiseen <b>Aliza Anteliin</b>, joka pakenee kotoa, kun viimeinenkin isosisko naitetaan 15-vuotiaana. Aliza katoaa, mutta on paennut Hampuriin, minne Nouri lähtee opiskelemaan myöhemmin lakia.</p><p>Erillisesti viedään eteenpäin Nourin ja Alizan haaveiden roihua, ja toisaalla Chastityn tiimin yrityksiä selvittää Nourin kuolemaa. Dekkarisarjan luonteeseen kuuluu, että lopussa on tukku yllätyksiä myös rikoksen, tekijän ja motiivin suhteen.&nbsp;</p><p>Buchholzin <b>Hamburg Noir</b> -sarja nostaa yhteiskunnallisia asioita esiin, tässä rikollisjengien toiminnan. Osa Saksaan tulijoista ei tämän kertomuksen mukaan edes yritä kotoutua, vaan jatkaa jo lähtömaassa rikollista elämäntapaansa Euroopassa. Poliisi on aika voimaton rikosten suhteen, eikä viranomaiset pysty puuttumaan tyttöjen kohteluun. Sitä, kuinka realistista tämä kuvaus on, voi jokainen tykönään pohtia.</p><p>Dekkarisarja peilaa myös Chastityn elämää. <b><a href="http://joklaaja.blogspot.com/2022/05/simone-buchholz-krokotiiliyo.html" target="_blank">Krokotiiliyön</a></b>&nbsp; jälkeen Chastityn ystävä <b>Inceman</b> on menettänyt kätensä etnisjengin kostoiskussa. <b>Carla</b> ja <b>Rocco</b> jatkavat kapakointiaan, ja Blau Nachtiin kokoontuvat oluille Chastity, Ivo ja Faller, Rocco passaa. Calabretalla on Roccon antama porttikielto, kun Carla on ollut kiinnostunut aiemmin herrasta. Chastityn naapuri <b>Klatche</b> on muuttanut pois ja saanut perheenlisäystä. Chastity on yksinäinen ja kärsii unettomuudesta. Chastityn äiti on muistanut tyttärensä olemassaolon 40 vuoden poissaolon jälkeen ja piipahtanut passautettavana jouluna. Välit eivät ole edelleenkään kunnossa, eivätkä koskaan tule olemaan. Chastity lääkitsee neuroosejaan viinalla, tupakalla, ja miehillä.</p><p>Pidän sarjasta, ja luin suomennetut teokset nopeasti. Dekkareissa on katujen kuonaa, mutta myös välittämistä&nbsp; ja huumoria, kuten Ivon soittaessa Rocktäschelille: "<i>Iltaa Rocktäschel, Ivo tässä, voisinko saada tyttöystäväsi puhelinnumeron</i>?" (Punkkarityttöystävä saattaa tietää missä Aliza Anteli on).</p><p>Jalkapallosta puhutaan mutta tässä vain Werden Bremenissä pelanneesta <b>Ailton</b>ista (s. 1973), hän pelasi joukkueessa vuosina 1998 - 2003. Ailton teki Bundesliigassa yli 100 maalia. Nouri pelasi silloin e-junioreissa. Teoksen nimi tulee parkkihallista, mutta nuori pari haaveilee paosta Meksikoon.</p><p>Takkutukan bloggaus teoksesta <b><a href="https://mummomatkalla.blogspot.com/2021/11/simone-buchholz-mexikoringmexikoring-ex.html" target="_blank">TÄÄLLÄ</a></b>.</p><div>Hampurilaisen&nbsp;<b>Simone Buchholzin</b>&nbsp;(s.1972)<b>&nbsp;</b><b>&nbsp;Chastity Riley</b>&nbsp;-sarja&nbsp;<br /></div><div>1.&nbsp;&nbsp;Revolverherz 2008, suomennettu&nbsp;<b><a href="https://joklaaja.blogspot.com/2022/04/simone-buchholz-revolverisydan.html" target="_blank">Revolverisydän</a></b>, 2019<b></b><div>2. Knastpralinen, 2010</div><div>3. Schwedenbitter, 2011</div><div>4. Eisnattern, 2012</div><div>5. Bullepeitsche, 2013<br />6. Blaue Nacht 2016, suomennettu&nbsp;<b><a href="http://joklaaja.blogspot.com/2022/05/simone-buchholz-krokotiiliyo.html" target="_blank">Krokotiiliyö</a></b>&nbsp;2019</div><div>7. Beton Rouge 2017, suomennettu&nbsp;<b><a href="http://joklaaja.blogspot.com/2022/06/simone-buchholz-verikuu.html" target="_blank">Verikuu</a></b>&nbsp;2020</div><div>8. <b><a href="https://joklaaja.blogspot.com/2022/08/simone-buchholz-mexikoring.html" target="_blank">Mexikoring</a></b> 2018, suomennettu vuonna 2021.</div><div>9. Hotel Cartagena 2019. Ilmestyy syksyllä 2022.</div></div> Jokkehttp://www.blogger.com/profile/14812290384344747203noreply@blogger.com8tag:blogger.com,1999:blog-4691139472868019460.post-42687860833454607522022-08-14T06:30:00.007+03:002022-08-14T14:11:10.384+03:00
Juuse Tamminen: Varjagien aarre
<p>&nbsp;&nbsp;</p><div class="separator" style="clear: both; text-align: center;"><a href="https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEgq3iUV0EiuAoB2fMTR-Y2m1EIc_07wW7nUx9zb_AX1GNsnH9nRJ5zR6OnliJR9babI_LhmNbtqporZEcrWCHGiek_yXdyExZyerB3ZeWlhZq64R1D1PzQe4_hI_0ngDlsv1Dad5k6qdhGW7VYJ3y3YtvyFsEIY0Jq6oKWdOOyqW9-yAxPVTeMbLPaD/s450/20220425_180106(0).jpg" style="margin-left: 1em; margin-right: 1em;"><img border="0" data-original-height="450" data-original-width="303" height="320" src="https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEgq3iUV0EiuAoB2fMTR-Y2m1EIc_07wW7nUx9zb_AX1GNsnH9nRJ5zR6OnliJR9babI_LhmNbtqporZEcrWCHGiek_yXdyExZyerB3ZeWlhZq64R1D1PzQe4_hI_0ngDlsv1Dad5k6qdhGW7VYJ3y3YtvyFsEIY0Jq6oKWdOOyqW9-yAxPVTeMbLPaD/s320/20220425_180106(0).jpg" width="215" /></a></div><br /><p><b>Juuse Tamminen:&nbsp;</b><b>Varjagien aarre,&nbsp;</b>WSOY 1954,&nbsp; Nuorten toivekirjasto NTK no: 49, sivumäärä 147.&nbsp;</p><p><b>Juuse Tammisen</b>&nbsp;nuortenkirja<b>&nbsp;</b><b>Varjagien aarre</b>&nbsp;on jännittävä ja hyvä nuortenkirja, joka sai Topeliuspalkinnon 1955. Tarinan päähenkilöt ovat 16-vuotias&nbsp;<b>Tero Haukkavuori</b>&nbsp;ja hänen naapurinsa ja ystävänsä 15-vuotias&nbsp;<b>Merja Isopää</b>. He asuvat kylässä joen varrella. Teron vanhemmilla on vuohia ja lehmiä. Kaskiviljelystä saadaan ruista ja ohraa. Elantoa saadaan myös kalastamalla ja metsästyksellä. Kauppaa käydään varjagien ja novgorodilaisten kanssa, etenkin suolaa vaihdetaan nahkoihin. Rikalan kauppapaikasta puhutaan.&nbsp;<b>Rikala</b>&nbsp;on nykyistä Saloa Halikossa.</p><p>Eletään aikaa jolloin palvotaan Ukko-jumalaa. Päähenkilö Tero on hyvin tehokas, hän korjaa laidunaitoja, kalastaa ja metsästää, mutta etenkin hän keksii parempia tapoja tehdä asioita, kuten metsästää ja kalastaa. Hän on punonut kaksinieluisen katiskan, ja tehnyt itselleen jalkajousen, jolla hän saa kaadettua karhun, joka syö perheen uuhia. Tero kaataa tarinan aikana lisäksi kolme sutta, hirven ja ilveksen. Merja on yhtä reipas, ja hän on lähtee usein Teron matkakaveriksi. Eräällä matkalla&nbsp; Tero tekee savesta padan, ja keittää siinä merivettä, ja saa hieman suolaa jäämään. Enemmän he saavat vaihtokaupoissa. Tero ja Merja näkevät kesällä uponneen veneen järven pohjalla. Talvella Tero keksii tavan päästä veneeseen käsiksi. Hän alkaa "kaivaa isoa kuoppaa&nbsp; jäähän" ja saa jään kasvamaan alaspäin. Veneestä löytyy "<b>varjagien aarre</b>" aseita, koruja ja erilaisia rahoja, myös kultarahoja, joita voi käyttää isoissa markkinapaikoissa. Varjagit vaikuttivat pääosin ennen 1000-lukua, ja olivat sknadinaaveja ehkä viikinkejä, ja suuntasivat retkillään itään.</p><p>Kesällä Tero kehittää "snorkkelin", jolla pystyy piiloutumaan veden alle. Eräällä matkalla kyläläiset ottavat peuroja kiinni, ja kesyttävät peurat vetämään rekiä.</p><p>Elämä on turvatonta ja myös Haukkavuoren isäntä näkee muutoksen merkit. Kylä on kauppareittien varrella, ja Haukkavuori vaatii, että peltoa raivataan lisää, jotta kylää pystytään puolustamaan. Metsästys- tai kalastusretkillä olevat miehet eivät ehdi apuun hyökkäyksen tullen. Linnavuori on kyläläisten paikka tähyillä tulijoita, puolustautua ja suojautua vihollisia vastaan. Vaikeuksia onkin tulossa. Ensin itäläiset tulevat Isopään talolle ja heitä ruokitaan, he kaappavat Merjan "kalakeiton keittäjäksi". Tero lähtee vimmattuun takaa-ajoon. Merja pääsee pakenemaan ryöstäjiä, ja upottautuu veteen. Rosvot luulevat Merjan hukkuneen, mutta Merja käyttää Teron tavoin snorkkelia. Merjan saadaan kotiin, ja miehet saavat pitää henkensä. Lisää vaikeuksia ilmaantuu kun novgorodilaiset hyökkäävät. Kyläläiset joutuvat taistelemaan olemassaolostaan, mutta kukistavat tunkeutujat.</p><p>Loppu jää auki, mutta koska Tero antaa aarteesta ottamansa varjagi-soljen Merjalle, he varmaankin avioituvat.</p><p>Yllä kerrottu juonikyhäelmä ehkä tiivistää liikaa, sillä minusta teos on oikeasti hyvä, ja siinä on paljon suvantopaikkoja, missä kuvaillaan elämää ja askareita, paikoin kertomus on jännittävä, ja varmasti on ansainnut vuoden 1955 Topelius palkinnon.</p><p>*****</p><p><span face="Roboto, sans-serif" style="background-color: white; color: #212529; font-size: 16px;"></span></p><p><b>Juuse Tamminen</b>&nbsp;(1888 - 1962) oli kansakoulunopettaja, mutta kirjoitti tukun kirjoja. Nuorten toivekirjastossa julkaistiin neljä historiallista teosta eli&nbsp;<b>&nbsp;<a href="https://joklaaja.blogspot.com/2022/04/juuse-tamminen-ensimmainen-marathon.html" target="_blank">Ensimmäinen Marathon</a></b>&nbsp;(no:5),&nbsp;<b><a href="https://joklaaja.blogspot.com/2022/04/juuse-tamminen-salamiin-voittajat.html" target="_blank">Salamiin voittajat</a></b>&nbsp;(no:13), lisäksi&nbsp;<b><a href="https://joklaaja.blogspot.com/2022/08/juuse-tamminen-varjagien-aarre.html" target="_blank">Varjagien aarre</a></b>&nbsp;(no: 49) ja&nbsp;&nbsp;<b><a href="https://joklaaja.blogspot.com/2022/05/juuse-tamminen-rapolan-kuninkaan-vangit.html" target="_blank">Rapolan kuninkaan vangit</a></b>&nbsp;(no: 61).&nbsp;</p> Jokkehttp://www.blogger.com/profile/14812290384344747203noreply@blogger.com10tag:blogger.com,1999:blog-4691139472868019460.post-61437798906644300492022-08-11T06:30:00.494+03:002022-08-11T11:30:38.624+03:00
Åsa Larsson: Isien pahat teot
<p>&nbsp;</p><div class="separator" style="clear: both; text-align: center;"><a href="https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEhAKKcev51ZheE3bgG-aiG8TvygAxKNEydR8vVgKu-HCL5hKWlpI1P_xqCLZGvgm0ApFLQiDkZnFkA0Aul-W57JoYgziQSbY5txuNbAO0JtWPIV0JUTRRXQm2fDM-Eq4eH83jOo4JehVFyB3-7lEOeef9JUlemBhn9vP8i2E8lnud9gFUAG4hbQZQZi/s489/Screenshot_20220714-221148_Gallery.jpg" style="margin-left: 1em; margin-right: 1em;"><img border="0" data-original-height="489" data-original-width="324" height="320" src="https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEhAKKcev51ZheE3bgG-aiG8TvygAxKNEydR8vVgKu-HCL5hKWlpI1P_xqCLZGvgm0ApFLQiDkZnFkA0Aul-W57JoYgziQSbY5txuNbAO0JtWPIV0JUTRRXQm2fDM-Eq4eH83jOo4JehVFyB3-7lEOeef9JUlemBhn9vP8i2E8lnud9gFUAG4hbQZQZi/s320/Screenshot_20220714-221148_Gallery.jpg" width="212" /></a></div><br /><p><b>Åsa Larsson:&nbsp;&nbsp;Isien pahat teot,</b>&nbsp;alkuteos&nbsp;<b>Fädernas missgärningar</b>&nbsp;2008, suomentanut <b>Kirsi Kokkonen</b>, Otava 2022, sivumäärä 567.</p><p><b>Åsa Larssonin</b>&nbsp;(s. 28.6.1966) <b>Rebecka Martinsson</b> -sarja on tullut päätepisteeseen. Sarja alkoi vuonna 2003 teoksella&nbsp;<b><a href="http://joklaaja.blogspot.fi/2017/10/asa-larsson-aurinkomyrsky.html" target="_blank">Aurinkomyrsky</a></b>&nbsp;&nbsp;jossa lahkosaarnaaja murhataan. Päähenkilö Rebecka Martinsson on uupunut verojuristi Asianajotoimisto Meijer &amp; Ditzingerillä, mutta Rebecka tulee selvittämään murhaa, koska tuntee epäillyn, joka on uhrin vaimo, joka pyytää apua. Paikallispoliiseista esitellään monilapsisen perheen äiti <b>Anna-Maria Mella</b> ja hänen poliisiparinsa&nbsp;<b>Sven-Erik Stålnacken</b>. Oikeuslääkärinä on&nbsp; <b>Lars Pohjanen</b>. Syyttäjän valtuuksilla kukkoilee ongelmallinen <b>Carl von Post</b>.&nbsp; Jatko-osissa mukaan tulevat poliisit <b>Fred Olsson</b>, ja <b>Tommy Rantakyrö</b>. Rebeckan naapurina on leskimies <b>Sivving</b>. Sarja jatkui teoksilla&nbsp;<b><a href="http://joklaaja.blogspot.fi/2017/10/asa-larsson-sudentaival.html" target="_blank">Suden taival&nbsp;</a></b>(2004),&nbsp;<b><a href="http://joklaaja.blogspot.fi/2017/12/asa-larsson-musta-polku.html" target="_blank">Musta polku</a></b>&nbsp;(2006),&nbsp;<b><a href="https://joklaaja.blogspot.com/2017/12/asa-larsson-kunnes-vihasi-asettuu.html" target="_blank">Kunnes vihasi asettuu</a>&nbsp;</b>(2008) sekä&nbsp;<b><a href="http://joklaaja.blogspot.fi/2016/07/asa-larsson-uhrilahja_26.html" target="_blank">Uhrilahja</a></b>&nbsp;(2011) ja nyt kymmenen vuoden tauon jälkeen&nbsp;<b>Isien pahat teot</b>&nbsp;(2021). Näissä Rebecka Martinssonin tilanne on sama. Rebeckaa kositaan takaisin Tukholmaan, mutta hän haluaa olla pienellä palkalla ja kiusattunakin Kiirunan seuduilla syyttäjänä. Rebecka ei pysty sitoutumaan parisuhteeseen ja häilyy entisen pomonsa&nbsp;<b>Måns Wenngrenin</b> ja tulipalossa vammautuneen koirapoliisi <b>Krister Eriksson</b> välillä.&nbsp;</p><p>Tässä osassa selviää Rebecka Martinssonin äidin Virpin taustasta lisää. <b>Virpi</b> on ollut kasvattilapsena <b>Pekkarin perheessä</b>. Pekkarin perheessä on ollut isä, äiti, vanhin poika <b>Olle</b>, Ragnhild, Virpi ja hulttiopoika <b>Henry</b>, jolle on jätetty saareen maatila, kun perhe on muuttanut Kiirunaan. Kasvattilapsi Virpi on tullut perheeseen kolmivuotiaana ja heitetty ulos 14-vuotiaana. Virpi on avioitunut Rebeckan isän Mikon kanssa, synnyttänyt Rebeckan, muuttanut kotoa pois Rebeckan ollessa 7-vuotias ja jäänyt kuorma-auton alle, kun Rebecka on ollut 12-vuotias. Koska myös Rebeckan isä on kuollut, isän äiti kasvatti Rebeckan.&nbsp;</p><p><b>Isien pahat teot</b> alkaa, kun eläkkeellä oleva sairaanhoitaja <b>Ragnhild Pekkari</b>&nbsp;on päättänyt kuolla ja menee hiihtämään kevätjäille. Mieli muuttuu ja hiihtäessään saareen hän löytää alkoholisoituneen veljensä Henryn kuolleena. Siivo on kauhea. Ragnhild perkaa paikkoja, ja perimmäisestä pakastimesta löytyy ihmisen jäätynyt ja muumioitunut ruumis. Uhri on kesäkuussa 1962 kadonnut <b>Raimo Koskela</b>. Rikos on vanhentunut, mutta uhrin poika nyrkkeilijä <b>Björn Ström</b> haluaa tietää, kuka isän on ampunut. Rebecka saa ylipuhuttua eläköityneen poliisin&nbsp;<b>Sven-Erik Stålnackenin&nbsp;</b>tutkimaan tapausta. Tutkinta laajenee viralliseksi, kun havaitaan, että Henry Pekkari on murhattu, ja läheltä löytyy kahden silvotun naisen ruumiit.&nbsp;</p><p>Dekkarissa selviää veritöiden tekijät, ja motiivit, sekä aiempien sukupolvien syntien heijastumat nykyisyyteen, sekä kurjuuden ainainen jatkuminen. Teos sisältää rankkoja tapahtumia, jotka tällä kertaa pääosin masinoidaan yhteisön ulkopuolelta rahanahneudesta, mutta osa on kotikonnien pahailuja.&nbsp;</p><p><b>Isien pahat teot</b> on pitkät jäähyväiset Rebecka Martinssonille, ja hänen maailmalleen, johon kuuluvat kaikki yllä mainitut poliisit, naapurit, poikaystävät ja kollegat. Poliisiyhteisössäkin on pikkukaunansa, mutta kun&nbsp; rikollisuus raa'istuu, on poliisien pidettävä yhtä.</p><p>Kuten kanssa-bloggarit tietänevätkin, alkaa nyt <b>pidempi oppimäärä</b>, missä avaan kirjan henkilöiden suhteita, mutta rikoksiin syyllisiä en kommentoi enkä paljasta. Juoni pääosiltaan kannattaa itse selvittää.</p><p>Rebecka Martinsson maailma on epäoikeudenmukainen. Kouluissa lapsia kiusataan, perheiden suhteet säilyvät ennallaan sukupolvien vaihtuessa. Yläluokkainen mies <b>Carl von Post</b> työpaikkakiusaa rankasti Rebecka Martinssonia, jolle laittaa liikaa töitä, ja omiaan, joita ei viitsi tehdä. Kun Carl von Post on poissa, Rebecka alkaa tutkia murhamysteeriä. Rebecka tekee nopeita ratkaisuja, mutta Carl von Post kostaa, kun rotary-ystävä Olle Pekkari ottaa yhteyttä. Rebecka siirretään sivuun, sillä Pekkarit ovat sukua, vaikkakaan eivät biologisesti, mutta Rebecka jäävätään. Se, että Carl von Post tuntee Pekkarit rotareiden kautta, ja pelaa Ollen pojan Andersin kanssa höntsäsäbää, ei aiheuta jääviyttä, vaikka Anders soittelee asioistaan.&nbsp; Sen sijaan pelkkä vuosia sitten kuolleen äidin kasvattilapsena olo on jääviyttä ja näinhän se on. Yksi osoitus hyväveliverkostoista ja niiden toiminnasta. Toinen ikävä verkosto on pahaveliverkosto. Kiirunassa on <b>Puolukkakuningas</b>, joka on pyörittänyt pimeitä kuvioita jo 70 vuotta. Puolukkakuningas on ysikymppinen, valtaa pitää itävaimo, ja kuria itämafian miehet. Keinot on brutaaleja, eivätkä sivistysvaltion oikeuskeinot pysty patoamaan pahaa, ennen kuin veri roiskuu ja rahat katoavat.</p><div style="text-align: left;"><b>Anna-Maria Mella</b>&nbsp;on uudessa tilanteessa, kun &nbsp;hänen poliisiparinsa&nbsp;<b>Sven-Erik Stålnacken</b>. on eläköitynyt. Hän tuntee itsensä syrjäytetyksi, kun Stålnacken tutkii Raimo Koskelan murhaa. Anna-Mari Mella tuntee kaunaa Rebeckaa kohtaan, kun ei syytä hänen jutussaan liian hataran näytön vuoksi. Mella -kuten oikeastaan kaikki viranomaiset- uivat syvissä pohjavirroissa. Mella on tähtäimessä muutenkin.</div><div style="text-align: left;"><b>Lars Pohjanen</b>, oikeuslääkäri on ollut myös aina syrjitty. Hän on siksi keskittynyt vaan tekemään ruumiinavaukset hyvin. Ruumiit eivät enää voi kiusata, elävät kyllä. Pohjanen on itsekin kuolemansairas.</div><div style="text-align: left;"><b>Krister Eriksson</b> on katkaissut suhteen Rebeckaan, joka on ollut Tukholmassa Månsin kanssa lakanoiden alla. Kristerin luona asuu kasvattipoika <b>Marcus</b>, jota on myös rankasti koulukiusattu. Krister seurustelee ylireippaan Maritin kanssa. <b>Marit Törmä</b> keskittyy pinnallisiin asioihin ja omaan instaprofiiliin. Kuinka kauan tämä ruokkii tervettä parisuhdetta?</div><p><b>Isien pahat teot</b> kirjan yksi päähenkilö on nyrkkeilijä <b>Björn Ström</b>, jonka isä katoaa kesämökiltä. Björn itse asiassa piiloutuu, kun isä haetaan pois. Björn on avioton lapsi, ja Björnin äiti inhoaa Raimoa, ja selittää että isä on vain kadonnut, ettei tarvitse huolehtia velvollisuuksistaan. Björn ihailee isäänsä, ja alkaa isänsä tapaan nyrkkeillä, mutta salaa sen äidiltään. Björnin tie olympiavoittajaksi on vaikea, kuten koko lapsuus ja elämä. Äiti on lestadiolaisperheestä, ja hänellä on avioton lapsi. Hankalaa, kun veljien perheet ovat uskossa. Kun nyrkkeily paljastuu, enot yrittävät myös lopettaa Björnin nyrkkeilemisen, mutta Björn on päättänyt jatkaa. Tarinan aikana Björnille selviää myös isänsä pahoista teoista, mutta haudattuaan isänsä, ja murhan selvittyä, hän voi aloittaa&nbsp; (tai jatkaa) ilman taakkoja. Björn käy muuten juniorina nyrkkeilemässä Suomessakin. Björnin uraa seurataan olympialaisiin ja raadolliseen ammattilaisuuteen.</p><p>Teoksessa käsitellään myös Kiirunan siirtoa kaivoksen tieltä. Kiirunan alla on suuret rautamalmivarat. Markkinavoimat siirtävät Kiirunaa.</p><p>Rebeckan äiti Virpin tarina (tai miksi hän karkasi) kerrotaan. Virpi muuttaessaan saaresta 7-vuotiaana ei osannut ruotsia. Kouluissa tämän mukaan suomenkielisiä kiusattiin. Virpi oppi ruotsia, mutta 14-vuotiaana oli toisia haasteita.&nbsp; Haasteita ja valintoja on myös Rebeckalla. Mihin hän päätyy? Sen loppu valottaa.</p><p>Kirjasarja valottaa myös Kiirunan haasteita, ja kuvaa pohjoisen kaamosaikaa. Kirjasarjan miltei joka luvussa mainitaan joku koira. Koirat ovat hyvin keskeisiä, tässä Rebeckalla on koira jonka nimi on Rääpäle, mutta myös muilla on omat koiransa. Tätä sarjaa koirista huolimatta ei voi haukkua.</p><div style="text-align: left;">****<br /><b>Åsa Larsson</b>&nbsp;(s. 28.6.1966) on Uppsalassa syntynyt ja Kiirunassa varttunut ruotsalainen entinen verojuristi ja nykyisin&nbsp; kirjailija.</div><div style="text-align: left;"><b>Rebecka Martinsson -sarja:</b><br /><b><a href="http://joklaaja.blogspot.fi/2017/10/asa-larsson-aurinkomyrsky.html" target="_blank">Aurinkomyrsky</a></b>&nbsp;(2003)<br /><b><a href="http://joklaaja.blogspot.fi/2017/10/asa-larsson-sudentaival.html" target="_blank">Suden taival</a>&nbsp;</b>(2006)<br /><b><a href="http://joklaaja.blogspot.com/2017/12/asa-larsson-musta-polku.html" target="_blank">Musta polku</a></b>&nbsp;(2007)<br /><b><a href="http://joklaaja.blogspot.fi/2017/12/asa-larsson-kunnes-vihasi-asettuu.html" target="_blank">Kunnes vihasi asettuu</a>&nbsp;</b>(2008)<br /><b><a href="http://joklaaja.blogspot.fi/2016/07/asa-larsson-uhrilahja_26.html" target="_blank">Uhrilahja</a>&nbsp;</b>(2012)<div><b><a href="https://joklaaja.blogspot.com/2022/08/asa-larsson-isien-pahat-teot.html" target="_blank">Isien pahat teot</a></b>&nbsp;(2021)</div></div> Jokkehttp://www.blogger.com/profile/14812290384344747203noreply@blogger.com6tag:blogger.com,1999:blog-4691139472868019460.post-75131233797305651412022-08-07T06:30:00.091+03:002022-08-07T06:30:00.169+03:00
Annie Ernaux: Min far & Kvinnan
<p><br /></p><div class="separator" style="clear: both; text-align: center;"><a href="https://1.bp.blogspot.com/-8skJQUoo1f0/YYv_tlGutvI/AAAAAAAAKjE/c6PCQpvttd4_wJVYghDQJYNOSH6w44YuACLcBGAsYHQ/s532/Screenshot_20211109-190512_Gallery.jpg" style="margin-left: 1em; margin-right: 1em;"><img border="0" data-original-height="532" data-original-width="340" height="320" src="https://1.bp.blogspot.com/-8skJQUoo1f0/YYv_tlGutvI/AAAAAAAAKjE/c6PCQpvttd4_wJVYghDQJYNOSH6w44YuACLcBGAsYHQ/s320/Screenshot_20211109-190512_Gallery.jpg" width="205" /></a></div><br /><p><b>Annie Ernaux: Min far &amp; Kvinnan</b> alkuteokset <b>La place</b> 1983 ja <b>Une femme</b> 1987, översättning Katja Waldén, Norstedts, 220 s.</p><p><b>Annie Ernaux</b> (s. 1940) on ranskalainen kirjailija, joka on innoittanut monia muita kirjailijoita ja on voittanut monia palkintoja.&nbsp;Annie Ernaux&nbsp;on 1980-luvulla kirjoittanut vanhemmistaan ensin isästään ja sitten äidistään. Esipuheessa painotetaan että Ernauxin teoksissa hän on tunteissaan rehellinen.</p><p>Molemmat osat alkavat kuolemasta. Isä kuolee vuonna 1967 sydänkohtaukseen, kun kertoja on valmistunut yliopistosta. Hautajaiset vietetään suvun kesken. Äiti suree, mutta pääsee elämään kiinni. Romaanin toinen osa alkaa "<i>Min mor är död</i>". Äiti on ollut hoitokodissa muistisairaana ja kuolee. Tytär suree, ja purskahtelee itkuun. Hän hyvästelee äidin ruumiin, yhdessä poikiensa ja ex-miehensä kanssa. Sitten pidetään hautajaiset ja taas elämä jatkuu.</p><p>Isän ja äidin tarinat ovat erillisiä, mutta sisältävät paljon yhteistä. Isovanhemmat ja vanhemmat asuivat Normandiassa, isä ja äiti olivat&nbsp; monilapsisista perheistä. Sekä isä että äiti saivat käydä koulua (ainoastaan) kaksitoistavuotiaiksi ja sitten mentiin töihin, isä ensin maatilalle ja sitten tehtaaseen. Isä, joka oli vanhempi (syntynyt 1899), oli ensimmäisen maailmansodan aikana "kotirintamalla". Vanhemmat isä ja äiti tapasivat köysitehtaalla, ja menivät naimisiin. Hääkuvassa äidillä oli "<i>niin lyhyt hame, että polvet näkyivät</i>". Vanhemmat ostivat luotolla sekatavarakaupan ja kahvilan Yvetotista. Työ liikkeessä on miltei ympärivuorokautista, mutta ei elätä perhettä, jolloin isä jatkaa työtä tehtaassa, joten äiti joutuu neuvottelemaan kaikki sopimukset, palvelemaan asiakkaita, ja pitämään kirjaa, ja hoitamaan viranomaisasiat. Tällöin kertoja ei ole vielä syntynytkään, mutta syntyy toisen maailmansodan aikana, jolloin lähdetään ensin evakkoon, mutta sodan aikana liiketoiminta jatkuu, sodan jälkeen on säännöstelyn takia vaikeaa, ja toiminta aloitetaankin uudestaan toisessa paikassa.</p><p>Äiti vie tytärtään museoon ja kirjastoon, myöhemmin ilmenee, että äiti ei ole sivistynyt, mutta tuntee nimeltä maalareita ja kirjailijoita, ei heidän teoksiaan. Isä pitää sirkusmusiikista, ja saattaa tytärtään kouluun. Isästä puhutaan vähemmän ja isän ajatuksista. Isä myöhemmällä iällä nikkaroi paljon ja puuhaa puutarhassa. Isä on hävennyt ranskankieltään tai ilmeisesti Normandian murrettaan, mutta hän puhuu sunnuntaisin kahvila-asiasta, ja on vapautunut sunnuntaisin, ja hänen ranskansa on ranskaa.</p><p>Äidillä on kahdet kasvot, asiakaspalvelijana hän on kärsivällinen ja ystävällinen, mutta kotiminä on erilainen. Äiti ei tee kotona mitään ja tiuskii. Pahimmat kiukunpuuskat tulevat, kun tyttären puberteetti alkaa, mitään järkevää keskustelua seksuaalisuudesta ei pystytä käymään. Äiti on huolissaan, että tytär tulee raskaaksi. Äidin pituutta ei kerrota, mutta paino on 89 kiloa. Äiti juo iltaisin muutaman lasillisen, ja syö sokeria. Äiti on aina pingottunut, ja asiakaspalvelijana on "naamio päällä".</p><p>Isä, joka oli äitiä kymmenisen vuotta vanhempi, kuolee 1967, kun kertoja valmistui yliopistosta. Äiti kuoli geriatrisella osastolla 1980-luvulla. Hautajaisjärjestelyt olivat sangen identtiset ja surusta toipuminen. Äidin kuolema kuitenkin nostaa mieleen enemmän omaan kasvamiseen liittyviä ajatuksia. Äiti luopui kahvilasta, ja asuu tyttärensä luona, lopulta Pariisissa. Äiti ei kuitenkaan sopeudu isoäidin harmaaseen arkeen, vaan muuttaa takaisin Yvetotiin. Hän joutuu auton yliajamaksi, mutta selviää, mutta se kenties jouduttaa Alzheimerin tautia, jota Annie Ernaux kuvaa pelottavan tarkasti. Taudissa mennään vain alaspäin, potilas on lisäksi varsin ilkeä eikä lopulta tunne läheisiään.</p><p><b>Annie Ernaux</b> kysyy <b>Kvinnan</b>-osion alussa "<i>Äiti, Mitä hänestä tiedän</i>?"&nbsp;</p><p>Mitä tiedämme vanhemmistamme? He ovat olleet eri sukupolvea? Annie Ernaux kertoo opiskeluajastaan, hän omaksui toisenlaisen elämänkatsomuksen ja "tavat" kuin äiti, ja suhtautumisen uskonnollisuuteen. Tuntuu, että jonkunlainen pysyvä juopa on äidin ja tyttären välillä, tai vähintään kommunikaatio-ongelma.</p><p>Miksi luin kirjan? Annie Ernaux oli Nobelin kirjallisuuspalkinnon saaja veikkailussa 2021 mukana, joten luin tämän. Annie Ernauxilta on ilmestynyt hiljattain teos <b>Tunnit</b> suomeksi, siitä on moni blogannut.</p><p><b><a href="http://jokkenrunot.blogspot.com/2021/12/helmet-haaste-2022.html" target="_blank">Helmet-kohta</a></b>&nbsp;2022 kohta 37, kerrotaan kolmesta sukupolvesta</p> Jokkehttp://www.blogger.com/profile/14812290384344747203noreply@blogger.com8tag:blogger.com,1999:blog-4691139472868019460.post-59221553675728109932022-08-03T06:30:00.014+03:002022-08-25T08:00:50.731+03:00
Maj Sjöwall & Per Wahlöö: Roseanna, Martin Beck -sarja, osa#1
<p>&nbsp;&nbsp;</p><div class="separator" style="clear: both; text-align: center;"><a href="https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEhLpjhL844WWqntMzJXXJIBHmCyz7E7O30NE0qec1WmKH25YHmMKTxcnfuSrIx1nlcao3PLVlKSYcPpCW10KUkCXX_pbkzxg0mLh0d-y2X-JZYZFtnr6HTvfynjYnVXF8eJfFip4Xid2zivYGGFe5zsYvoJacT0FwJSLiZE_rlygeRdn-bzcUGDavoa/s604/Screenshot_20220605-073251_Gallery.jpg" style="margin-left: 1em; margin-right: 1em;"><img border="0" data-original-height="604" data-original-width="418" height="320" src="https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEhLpjhL844WWqntMzJXXJIBHmCyz7E7O30NE0qec1WmKH25YHmMKTxcnfuSrIx1nlcao3PLVlKSYcPpCW10KUkCXX_pbkzxg0mLh0d-y2X-JZYZFtnr6HTvfynjYnVXF8eJfFip4Xid2zivYGGFe5zsYvoJacT0FwJSLiZE_rlygeRdn-bzcUGDavoa/s320/Screenshot_20220605-073251_Gallery.jpg" width="221" /></a></div><p><b>Maj Sjöwall &amp; Per Wahlöö: Roseanna</b>&nbsp;(Martin Beck #1), alkuteos&nbsp;<b>Roseanna</b>&nbsp;1965, suomentanut Kari Jalonen, WSOY 2021, sivumäärä 263.</p><p><b>Maj Sjöwallin</b>&nbsp; ja&nbsp;<b>Per Wahlöön&nbsp;</b>dekkari<b>&nbsp;Roseanna</b>&nbsp;käynnistää legendaarisen&nbsp;<b>Martin Beck</b>&nbsp;-sarjan.&nbsp;<b>Roseanna-dekkari</b>&nbsp;alkaa, kun Motalan kanavaa ruopataan. Kaivinkoneen kauhassa nousee ylös alastoman naisen ruumis. Motalan poliisi pyytää virka-apua ja Martin Beck määrätään Tukholmasta tutkimaan murhaa. Tutkinnan lähtökohtana on vain ruumis, jolle tehdään ruuminavaus. Motalassa asiaa tutkii&nbsp;<b>Ahlberg</b>, joka esittää teorian, mistä ruumis on tullut. Teoria ei saa kannatusta, mutta on oikea. Ruumiin henkilöllisyys saadaan lopulta selvitettyä, hiljalleen järjestelmällisesti päästään eteenpäin. En lähde paljastamaan juonta, mutta uhri on&nbsp;<b>Roseanna McGraw</b>, yhdysvaltalainen Nebraskan Omahasta, ammatiltaan kirjastonhoitaja.</p><div>Rikostutkinnnalla oli 1960-luvun alussa vähemmän teknisiä apuvälineitä kuin nykyään, ei ollut DNA-tutkimusta, ei kännyköitä, ei nettiä, eikä tietokoneita. Valokuvat olivat filmeinä, paperikuvina tai diakuvina, ne piti kehittää ja katsella yksitellen. Valokuvilla on tutkinnan kannalta hyvin ratkaiseva merkitys, kuten kuulusteluilla, jotka on "litteroitu".&nbsp; Seuraavassa taustakuulustelua Yhdysvalloista (K = kuulustelija, M on kuultava, Kuulustelijan nimi on muuten&nbsp;<b>Kafka</b>):<br /><i>K: Milloin tutustuitte Roseanna McGrawiin?<br />M: Lähes kaksi vuotta sitten</i></div><div><i>K: Toisin sanoen syksyllä 1962?</i><i><br />M: Kyllä marraskuussa --</i></div><div><br /></div><div><i>....<br />Kuulustelua yksitoista ja puoli sivua</i></div><div><br /></div><div>Kuulustelu on kiinnostava, lukija pystyy päättelemään varsin hyvin Roseannan tavat ja käyttäytymisen. Roseanna on töissä kirjastossa, asuu yksin, lukee kirjoja, ja hänellä on säännöllisiä suhteita kuulusteltavaan mieheen, mutta vain sängyssä. Suhde oli katkennut, kun mies paljasti rakastuneensa Roseannaan, ja kertoi sen hänelle. Tämän jälkeen mies oli mennyt naimisiin, eikä ole siis syyllinen veritekoon. Dekkari ei muutenkaan arvuuttele tekijää, vaan&nbsp;<b>Martin Beck</b>&nbsp;-sarjan avausosa&nbsp;<b>Roseanna</b>&nbsp;on mullistava dekkari sen realistisen arkipäiväisen näkökulman vuoksi, jossa pusketaan tutkimuksia eteenpäin. Dekkari sai minut hankkimaan kaikki saatavilla olevat muut osat. Olen nyt jo lukenut koko sarjan, ja olen ohjelmoinut bloggaukset.</div><div><br /></div><div><b>Alle avaan Martin Beckin persoonaa, dekkarin tutkinnan vaiheita, ja koko sarjan merkitystä</b><br />Martin Beck oli sodan aikana armeijassa ja aloitti sen jälkeen passipoliisina, mutta kävi poliisikoulussa rikostutkimuksen kurssit, ja on nyt rikoskonstaapelina. Beck asuu Tukholmassa, vaimo&nbsp;<b>Inga</b>&nbsp;on hapan ja takakireä, parilla on tyttö&nbsp;<b>Ingrid</b>&nbsp;ja nuorempi poika&nbsp;<b>Rolf</b>. Lapset käyvät koulua. Beckiä usein väsyttää, hänellä on huono olo tai flunssa. Beck on uskollinen, eikä hypi vieraissa, mutta salailee taksin käyttöä vaimoltaan. Beck ei aina halua matkustaa täydessä metrossa. Beck ei viihdy kotona, jossa hänellä on usein vatsa kipeä.</div><p>Rikostapauksessa uhrin henkilöllisyys pysyy pitkään salaisuutena. Lopulta kansainväliset kyselyt johtavat läpimurtoon. Kun Roseannan henkilöllisyys selviää, yhdysvaltalainen poliisi nimeltä&nbsp;<b>Kafka</b>&nbsp;kuulustelee Roseannan entistä "poikaystävää" ja naiskämppäkaveria. Tutkintaan saadaan vauhtia, sillä pystytään varmistamaan, että Roseanna oli risteilyllä, joka ajoi sulkualueen läpi. Laivan henkilökuntaa ja matkustajia kuullaan. Ongelmana on henkilöiden tavoittaminen, matkustajia on ollut useasta eri maasta. Tutkimukset polkevat paikallaan, kunnes aletaan keräämään matkustajilta, ja risteilylaivaa kuvanneilta valokuvia. Tämänkään jälkeen ei tule lopullista läpimurtoa, mutta ratkaisemalla yhden pulman, tulee seuraava ja lopulta rikollinen on selvillä ja vielä silloinkin poljetaan paikalla, mutta lopulta syyllinen on satimessa.</p><p><b>Martin Beck</b>&nbsp;oli minulle tunnetumpi uudemmasta 2000-luvulla näytetystä tv-sarjasta, mutta ruotsalainen avopari&nbsp;<b>Maj Sjöwall</b>&nbsp;(1935 - 2020)&nbsp; ja&nbsp;<b>Per Wahlöö</b>&nbsp;(1926-1975) loivat alkuperäisen&nbsp;<b>Martin Beckin</b>&nbsp;hahmon kymmenessä dekkarissa 1965-1975, joista ensimmäinen on tämä&nbsp;<b>Roseanna</b>. Tuolloin dekkareista tehtiin myös elokuvat. Dekkarisarja oli mullistava sen kerronnan ja näkökulman vuoksi. Martin Beck oli lähtölaukaus&nbsp;<b>Nordic noirille</b>, uudenlaiselle dekkarille, jota moni - myös&nbsp; Henning Mankell jatkoi&nbsp;<b><a href="http://joklaaja.blogspot.com/2011/07/kurt-wallander-pyramidipoliisi.html" target="_blank">Wallander-sarjalla</a></b>. WSOY-pokkareissa on huikeita saatesanoja.&nbsp;<b>Henning Mankell</b>&nbsp;on kirjoittanut tähän osaan avaussanat. Tajusin ne luettuani, kuinka paljon Mankell arvosti sarjaa, ja tajusin samalla kuinka paljon Wallander-sarjan&nbsp; ensimmäinen osa&nbsp;<a href="http://joklaaja.blogspot.com/2018/01/henning-mankell-kasvoton-kuolema.html" style="font-weight: bold;" target="_blank">Kasvoton kuolema</a><b>&nbsp;</b>muistutti tätä kerronnan ja ajan suhteen. Kurt Wallanderilta kestää kauan ennen kuin pääsee syyllisten jäljille. Mankell nostaa itse&nbsp;<b>aika-kysymyksen</b>&nbsp;Roseanna-dekkarin kerronnassa etusijalle. Minusta Beck-sarja muistuttaa Wallander-sarjaa, mutta Wallanderin pohdinnat ovat toisenlaisia, koska Ruotsin tilanne on erilainen. Wahlöö ja Sjöwall sekä Mankell olivat "vasemmistolaisia" minusta, mutta analyysi (tai kritiikki) nojaa huomioihin, ei niinkään mielipiteisiin.&nbsp; Wallanderissa on oma hahmokatraansa. Wallanderin ja Rydbergin ammatillinen suhde on samantapainen kuin Beckin ja Kollbergin suhde. Muitakin yhteyksiä on. Beck sauhuttelee Virginiaa, Wallander John Silveriä. Molemmilla on usein huono olo tai flunssa. Wallander oli sarjassa jo eronnut vaimostaan&nbsp; Monasta, ja tytär Linda oli vanhempi, kuin Beckin lapset. Sarjan kuluessa Beck eroaa aina tyytymättömästä vaimostaan. Vaimo voi olla tyytymätön samasta syystä kuin Walladerin vaimo, eli poliisin työaika venyy, palkka ei, lisäksi työn arvostus on pientä. Kotona ei jää aikaa rakentaa perheidylliä. Wallander on aina myöhässä. Beck yrittää vältellä vaimoaan.&nbsp;</p><div><b>Martin Beck -sarja<br /></b><b>1. Roseanna,1965<br /></b>2. <b><a href="https://joklaaja.blogspot.com/2022/08/maj-sjowall-per-wahloo-mies-joka-havisi.html" target="_blank">Mies joka hävisi savuna ilmaan</a></b>, 1966<br />3.&nbsp; Mies parvekkeella, 1967<br />4. Bussimurha, 1968<br />5. Kadonnut paloauto, 1969<br />6. Missä viipyy poliisi, 1970<br />7. Komisario Beck tähtäimessä, 1971<br />8. Suljettu huone, 1972<br />9. Poliisimurha, 1974<br />10. Terroristit, 1975</div><div>Sarjan yhdeksännessä osassa&nbsp;<b>Poliisimurha</b>&nbsp;palataan tähän, sillä Etelä-Ruotsissa tehdystä seksuaalimurhasta epäillään Roseannan tappajaa, joka on päässyt vapaaksi vankilasta. Hän on jo parantanut tapansa, mutta joutuu vangituksi, mutta pääsee vapaaksi.</div> Jokkehttp://www.blogger.com/profile/14812290384344747203noreply@blogger.com14tag:blogger.com,1999:blog-4691139472868019460.post-46720648601661081602022-07-31T06:30:00.525+03:002022-07-31T06:30:00.194+03:00
Joseph Heller: Catch-22 Me sotasankarit
<p>&nbsp;</p><div class="separator" style="clear: both; text-align: center;"><a href="https://blogger.googleusercontent.com/img/a/AVvXsEggHNY5HFFHgt-ayh83c9YEZaNMhCK9Oiv8luGNj0BUfyR0KdO7Y114sGsP4PYADmFc4GXHhtcIAPFyc0SNt0Bkrqq6urOT3rOAM8IyfE4KuHSY1SUT-qf56z-HeezGWHCKXXYu2ZM9KYB1Y1fWHxNCcXMdvt9LXh3_D7SrvOTF6anAs8Mzj7t_FrC0=s490" style="margin-left: 1em; margin-right: 1em;"><img border="0" data-original-height="490" data-original-width="321" height="320" src="https://blogger.googleusercontent.com/img/a/AVvXsEggHNY5HFFHgt-ayh83c9YEZaNMhCK9Oiv8luGNj0BUfyR0KdO7Y114sGsP4PYADmFc4GXHhtcIAPFyc0SNt0Bkrqq6urOT3rOAM8IyfE4KuHSY1SUT-qf56z-HeezGWHCKXXYu2ZM9KYB1Y1fWHxNCcXMdvt9LXh3_D7SrvOTF6anAs8Mzj7t_FrC0=s320" width="210" /></a></div><p><b>Joseph Heller: Catch-22 Me sotasankarit</b>, alkuteos <b>Catch-22</b>&nbsp;julkaistu 1961, suomentanut Markku Lahtela, Gummerus 1995, sivumäärä 552.</p><p><b>Joseph Hellerin</b> romaani <b>Catch-22 Me sotasankarit</b> on absurdi kertomus&nbsp; <b>Pianosan</b> saaren lentotukikohdan amerikkalaissotilaista toisen maailmansodan aikana.&nbsp; Armeijan toiminta perustuu mielettömiin ohjesääntöihin, joista useimmin on mainittu tämä <b>Sääntö 22</b>. Sota (ja elämä yleensä) on tehnyt ihmisistä omituisia, eikä normaali logiikka toimi.</p><p><b>Catch 22</b> koostuu 42:stä lyhyestä luvusta, jossa kerrotaan sairaalassa lintsaavista lentäjistä, nahistelevista kapiaisista, heidän lapsuudestaan ja toisille kiimaisista vaimosta, mustan pörssin kaupasta, sotilaiden lomamatkoista Roomaan ja lentäjien naissuhteista, ja lopulta ystävyydestä, jota varjostaa sotakaverien kuolemat, ja sodan aiheuttamasta siviilien ahdingosta. Kerronnassa tarkastellaan yhä uudestaan samoja avaintapahtumia.</p><p>Romaanin päähenkilö on <b>Jossarian</b>, joka on arvoltaan kapteeni. Teoksen alussa Jossarian on sairaalassa maksavaivojen vuoksi. Todellisuudessa mies on parantunut, mutta hän on menettänyt halunsa sotia. Sairaalassa useimmat potilaat ovat valesairaita. Kun osastolle tulee yli-innokas isänmaallinen teksasilainen, osasto tyhjenee, ja sotilaselämä telttoineen ja pommituslentoineen jatkuu.</p><p>Tukikohta on turvassa Välimerellä viholliselta, mutta omien toiminta aiheuttaa vaaratilanteita ja tappioita. Virkaintoinen <b>eversti Cathcart</b> ilmoittaa miehiään vapaaehtoisiksi, ja vaatii miehiltä jatkuvasti lisää pommituslentoja, kirjan aikana lentomäärä nousee aina miesten tavoittamattomaksi (25:stä 30:een ja viiden välein 75:een). Kenraalit, everstit ja majurit virittelevät toisilleen ansoja. Loppua kohti kirja saa yhä enemmän mollisointuja, jotka osoittavat sodan mielettömyyden.</p><p>Joseph Hellerin <b>Catch-22 Me sotasankarit</b> on ironinen mustan huumorin täyttämä kertomus ja yksi sotakirjojen klassikoista.</p><p>Avaan alla enemmän romaanin henkilökatrasta ja tapahtumia.&nbsp; Pianosan saari on Välimerellä Korsikan ja Elban lähistöllä ja välissä. Lentue on numeroltaan 256. Pommikoneet ovat B-25:ia.</p><p>Juoni on absurdi, jo ensimmäisessä luvussa selviää, että kapteeni Jossarian on sotilasairaalassa välttääkseen pommituslennot, ei enää maksavaivojen vuoksi. <b>Jossarian</b> on ahdistunut ja pelkää. Hän on kokenut pommituslennoilla omiensa kuolemia, joista <b>Lumidenin</b> (alkuteoksessa Snowden) kuolemaa tarkastellaan useimmin. Jossarian saa&nbsp; urhollisuusmitalin tärkeän sillan pommittamisesta, ja vastaanottaa mitalin alastomana, sillä hän ei kykene pitämään vaatteita, kun on joutunut pitämään tällä Avignonin lennolla kiinni kuolevasta toveristaan, ja vaatteensa on täynnä verta. Lisäksi Jossarianin teltassa kuollut mies. Monta Jossarianin ystävää kuolee lennoilla tarinan aikana.</p><p>Sairaalassa ahertaa lääkäri&nbsp;<b>Daneeka</b>. Hän toimii ohjesäännön mukaan. Daneekalle käy lopussa "huonosti", sillä omien hyökättyä tukikohtaan, nousee huhu, että hän olisi kuollut. Daneeka elää, mutta hänen vaimolleen ilmoitetaan kaatumisesta. Vaimo vaihtaa nimeään ja muuttaa tuntemattomaan paikkaan ja "katoaa". Daneeka pyyhitään papereista, hän ei saa enää edes palkkaa. Tämä kuvaa kirjan ironista ja kyynistä yleisilmettä. Papereissa olevaa byrokratiavirhettä ei saada korjattua.</p><p>Ylemmät upseerit taistelevat vaikutusvallasta. Alkuun langat ovat <b>kenraali Dreedle</b>n käsissä. Lentoja määrää eversti Cathcart, joka vaatii koko ajan lisää lentoja, koska haluaa itse tulla palkituksi. Everstejä ovat lisäksi <b>Korn</b> ja <b>De Coverley</b>, jonka etunimeä ei kukaan tiedä. Kaikki upseerit ovat omituisia, eikä poikkeusta tee <b>majuri Majuri</b>, jonka urakehitys on nimen vuoksi jämähtänyt majuriin. Majuri Majurin tragedia periytyy lapsuudestaan, ja on isänsä aiheuttama. Majuri Majuri luuli alkuun, että hänen nimensä on Caleb Majuri, mutta oikeasti isän ideoimana Majuri Majuri, ja kun otetaan huomioon sotilasarvo, niin hän on majuri Majuri Majuri Majuri. Naimaton Majuri alkaa sensuroidessaan kirjepostia kirjoittaa kirjeisiin <b>Washington Irving</b>&nbsp; tai Irving Washington. (Washington Irving oli kirjailija, joka eli 1983 - 1859). Nimi kiinnittää esikunnan huomiota, ja asiaa aletaan tutkia. Myös Jossarian peukaloi postia, mutta epäilykset kohdistuvat sotilaspastori <b>A. T. Tappmaniin</b>, joka ei pysty todistamaan että ei ole kirjoittanut niitä. Tappman kärsiii sodasta, ja myös puntaroi uskoaan sodan keskellä. Muut kapiaiset karttavat sotilaspastoria, ja hänellä on porttikielto upseerikerhoon.</p><p>Kapiaiset kadehtivat toisiaan. <b>Kenraali Peckem</b> aikoo juonia itsensä <b>kenraali Dreedlen</b>&nbsp; paikalle. Aie on myötätuulessa, kun Dreedle siirretään. Esikunnassa tapahtuu mutta aivan kummia. <b>Luutnantti Scheisskopf</b> on edennyt everstiksi, ja ylennetään kenraaliluutnantiksi, ja hänestä tulee päällikkö. Kun on olemassa paperi, sen mukaan toimitaan. Luutnantti <b>Milo Minderpinder</b> esitellään alussa. Hän välittää aluksi kananmunia Maltalta. Kapiaiset ja kaikki ovat mukana syndikaatissa. Milon toimintaan palataan yhä uudestaan. Jossarian ihmettelee, miten Milo pystyy saamaan voittoa kananmunista, joita ostaa Maltalta 7 sentillä ja myy ne 5:llä sentillä. Jossarianilla selviää, että todellisuudessa kananmunat ostetaan Sisiliasta&nbsp; puolella sentillä, ja viedään Maltalle. Milo ostaa ja myy ja käyttää itseään välikätenä. Milo käyttää koko innovointikykynsä hankkiessaan kapiaisille herkkuja, tomaatteja, lihaa, kalaa, vihanneksia, oikeastaan mitä vaan, portugalilaista vasikanlihaa, tavaroita ympäri Eurooppaa ja Pohjois-Afrikkaa. Milon toiminnat paisuvat, ja hänellä on omat lentokoneet. Hän on Palermon pormestari, varaemiiri, ja kova kauppamies, joka ei ole erehtymätön. Hän ostaa koko Egyptin puuvillasadon, jota ei onnistu kauppaamaan. Hän ehdottaa varuskunnalle, että hän myy puuvillan varuskunnalle, josta tehdään ruokaa, siis ruokaa! Milon retket ovat yhä uhkarohkeampia, seetriä Libanonista, ja myös saksalaisten kanssa käydään kauppaa. Milon kautta Heller tarkastelee kylmää kapitalismia. Ostetaan, myydään ja kenotellaan, ja kenellä on tavaraa tai rahaa. Milo käy kauppaa saksalaisten kanssa, he ovat myyjiä, ei vihollisia. Milo ylittää kaikki rajat, kun hän liiketoimiensa yhteydessä sopii saksalaisten kanssa, että he pommittavat Pianosan lentokenttää. Asiaan reagoidaan voimakkaasti, mutta kun kaikki ovat mukana syndikaatissa, Milolle ei tapahdu mitään, vaan kaikki jatkuu.</p><p>Kirjan teemoja ovat sodan mielettömyys, hermojen menettäminen, keinottelu ja myös huorissa käynti. Lentueen miesten lomat vietetään Italiassa, lähinnä Roomassa. Naisia on tarjolla, he myyvät itseään eläkseen, mutta he ovat pohjimmiltaan tavallisia ihmisiä. <b>Nately</b> on yksi romaanin keskeisiä henkilöitä. Hän on 19-vuotias, vanhemmat ovat sivistyneitä ja rikkaita. Nately näkee asiat positiivisena. Hän kutsuu sotakaverit isälleen töihin. Nately on rakastunut Roomassa naiseen, jota kirjassa kutsutaan Natelyn huoraksi. Nately on mustasukkainen naisesta, ja vaatii tätä keskittymään itseensä. <b>Natelyn huora</b> kaitsee viatonta pikkusiskoaan, joka on 12-vuotias. Miehet pitävät asunnoissa naisia ja sitä kuvataan (ei intiimitasolla). Natelyn käy huonosti, eli hän joutuu kohtalokkaalle lennolle, jonne Milon olisi pitänyt lähteä. Milo ei lennä pommituslentoja, vaan kaikki aika menee herkkujen ja luksustavaroiden junailuun ja roudaukseen. Jossarian katsoo velvollisuudekseen etsiä Natelyn huora ja kertoa. Samalla reissulla Aarfy heittää erään muun huoran ikkunasta kadulle,&nbsp; jonne huora kuolee. Aarfya ei pidätetä vaan Jossarian, jolla ei ole lomatodistusta.</p><p>Jossarian masentuu yhä enemmän, kun intiaanipäällikkö <b>Valkea Kaura</b> kuolee, <b>Nately</b> kuolee, <b>Kid Samson</b> ja <b>McWatt</b> kuolevat. <b>Orr</b> putoaa mereen ja katoaa. Pääsikö Orr karkaamaan Ruotsiin? Jossariankin haluaa pois, vaikka Ruotsiin, jos ei muualle,</p><p>Miehet yrittävät eristäytyä telttoihinsa. Jossarianin telttaan tulee loppuosilta nuoria innokkaita sotilaita Amerikasta. Jossarian ei voi sietää poikien halua kokea seikkailuja ja sotaa, ja heidän lapsellisuuttaan.</p><p>Kirja rönsyää monia muita tarinoita, jotka voit itse lukea teoksesta. Luennoilla tulee esiin myös jenkkiupseerin sivistys, ja tiivistyy kysymyksessä "Kuka on Espanja?"</p><p>Kiitos, että jaksoit näin alas, alla vielä kirjailijasta, ja sen alla vielä loppuratkaisusta, joka kuvaa elämän sattumanvaraisuutta.&nbsp;</p><div style="text-align: left;">*****</div><div style="text-align: left;"><b>Joseph Heller</b> (1923 - 1999) oli yhdysvaltalainen kirjailija, <b>Catch-22</b> oli hänen esikoisromaaninsa, ja useimmat hänen julkaisuistaan pyöri tämän idean tai kirjan ympärillä. Joseph Heller liittyi vuonna 1942 USA:n armeijaan, ja toimi pommituslentäjänä B-25-koneissa Italian rintamalla pääpaikkana Korsika. Sodan jälkeen hän opiskeli yliopistossa ja valmistui, teki mainostoimistossa töitä, ja vuonna 1953 aloitti tämän teoksen kirjoittamisen. Hän julkaisi ensimmäisen luvun vuonna 1957, jolloin romaanista oli&nbsp; valmiina 270 sivua.&nbsp; Teos sai ilmestyessään marraskuussa 1961 ristiriitaisen vastaanoton, osa kriitikoista kiitti, yhtä moni moitti. Yleisö otti omakseen ja tästä otettiin pokkaripainoksia. Alkutaipaleen hypetykseen kuuluivat JOSSARIAN ELÄÄ tarrat. Kirjailija itse vahvistaa, että Jossarian jäi henkiin ... henkiin Natelyn huoran toisestakin puukotuksesta. (Natelynin huora syyttää Natelyn kuolemasta Jossariania, jota puukottaa. Jossarian joutuu taas sairaalaan, ja monimutkaisten keskustelujen jälkeen hän on kotiutumassa, kun Natelyn huora väijyy kapiaisten oven takana ja ...)</div><div style="text-align: left;"><br /></div><div style="text-align: left;">Osallistun tällä <b>Ankin kirjablogin</b>&nbsp;kirjabloggareiden klassikkohaasteeseen <b><a href="https://ankinkirjablogi.blogspot.com/2022/03/kirjabloggaajien-klassikkohaaste-osa-15.html" target="_blank">täällä</a></b>.</div> Jokkehttp://www.blogger.com/profile/14812290384344747203noreply@blogger.com4tag:blogger.com,1999:blog-4691139472868019460.post-15735135778436874802022-07-27T06:04:00.025+03:002022-07-27T06:04:00.185+03:00
Robert van Gulik: Temppelin aave
Robert van Gulik: Temppelin aave , alkuteos  The Phantom of the Temple  1966, suomentaja  Leif Forsblom , WSOY 1991 SAPO 82, sivumäärä 230.  Alankomaalaisen  Robert van Gulikin  dekkarien miljöö on 600-luvun lopun Kiina, jossa murhien ja varkauksien ratkoja on viisas  Tuomari Dee .    Temppelin aave  tapahtuu Lan Fangin kaupungissa, jossa Tuomari hoitaa virkaansa 670. Ennen   Tuomari Deen  tuloa edellisenä vuotena, on tapahtunut röyhkeä varkaus, keisarillisen rahastonhoitajan arkusta on varastettu  50 kultaharkkoa ja korvatttu lyijyllä. Varkaus on selvittämättä. Tuomarille tuodaan lisäksi ratkaistavaksi murha. Veriteko on tehty viranomaisten sulkemalla Purppurapilven temppelin alueella. Merkillinen yksityiskohta on se, että uhrin pää on irti. Tuomari Dee löytää nuoren naisen avunpyynnön jaderasiasta, jonka ostaa paikalliselta kultasepältä.  Robert van Gulikin dekkarit ovat yllätyksellisiä. Pienistä tapahtumista tulee isoja, kulisseissa on intohimoa, ahneutta ja vihaa, jotka purkautuvat murhina. Juttujen ratkaisut ovat yllättäviä, paljon kuljetaan myös sivupolkuja, on vääriä luuloja ja todisteita puuttuu. Tässä dekkarissa tuomari Dee asuu alueella, missä on tataareja ja uiguureja. Tuomari on 40-vuotias ja ensimmäinen vaimo on 39-vuotias, muut nuorempia, sillä Deellä on kolme vaimoa. Vaimot asuvat omissa asunnoissaan. Tuomari Dee pitää kolmatta vaimoa älykkäänä. Hän on avioliitolla pelastanut naisen huonolta kohtalolta, tytön vanhemmat ovat olleet pahoja, ja jättäneet tytön heitteille. Tuomarilla on kolme lasta, vanhimmalla vaimolla on kaksi lasta, ja toisella yksi. Tuomari Deen kodissa vallitsee sopu ja harmonia. Työpaikalla Deellä on oma henkilöstö, joka etsii todisteita ja tutkii asioita. Liikkuessaan Dee käyttää kantotuolia.   Tuomari Deen apulaiset etsivät todisteita, kuvioon tulee koko ajan lisää rönsyjä, ja kaikki on sumeaa. Kulta on kateissa, mutta tuomari on tajunnut, että temppelissä ei ole tehty yhtä murhaa, vaan kaksi, sillä pää ei kuulu ruumiille. Miksi toinen ruumis ja toinen pää on piilotettu? Etsivien kimppuun hyökätään, ja yksi poliisi tapetaan. Tuomari selvittää kaikki vuoden aikana kadonneet henkilöt, ja alkaa hahmotella tapahtumien kulkua. Hän tekee aikajanan, ja sijoittaa kaikki henkilöt ja tapahtumat, ja selvittää rikoksen.   Takakannessa puhutaan kuunvalossa temppelin alueella liikkuvasta verenhimoisesta valkoisesta naisesta. Tämäkin arvoitus ratkeaa, ja miten se liittyy rikosvyyhtiin.  Van Gulikin dekkareiden lumo on erilaisessa miljöössä, ja yllättävissä loppuratkaisuissa. Ne eivät tarjoa brittidekkareiden tapaista, kuka sen teki, ja miksi -asetelmaa. Van Gulik oli diplomaattina Kiinassa, ja käänsi ensin Tuomari Deestä kertovia kirjoja ja kirjoitti sen jälkeen itse "näitä dekkareita". Se, kuinka hyvin miljöö on kuvattu oikein historiallisessa mielessä, en tiedä, mutta suomalainen bloggari huomauttaa, että nämä eivät ole historian kirjoja.  Robert van Gulikin  Temppelin aave  jatkaa tuomari Dee-sarjaa ja dekkari pitää lukijaa pinteessä loppuun asti.  *****  Hollantilainen  Robert van Gulik  (1910 - 1967) kirjoitti yhteensä 20 dekkaria Tuomari Deestä, joka on historiallinen henkilö.  Tuomari Dee  eli vuosina 630 - 700. Hän palveli maaseututuomarina ja vaikutti myös Tang-keisarikunnan sisä- ja ulkopolitiikkaan. Tang-Dynastia oli jakanut maan piirikuntiin. Lainkäyttö perustui kahteen lakikirjaan eli rikoslakiin ja hallintolakiin. Robert van  Gulik toimi diplomaattina Kauko-Idässä, ja käänsi teoksen Tuomari Deen tapauksista. Myöhemmin hän kirjoitti Tuomari Deestä dekkareita, joissa siis tuomari Dee oli päähenkilönä. Olen aiemmin blogannut kahdesta dekkarista   Kiinalaisista naulamurhista   ja    Kummitusluostarista  .   Jokkehttp://www.blogger.com/profile/14812290384344747203noreply@blogger.com14tag:blogger.com,1999:blog-4691139472868019460.post-91671287018486868332022-07-22T07:42:00.126+03:002022-07-22T07:42:00.199+03:00
Eeva Kilpi Punainen muistikirja
Eeva Kilpi: Punainen muistikirja  WSOY 2019, sivumäärä 96.   Eeva Kilpi  (s.1928)  Punainen muistikirja  kertoo kesästä 2014  Piskolassa . Eeva Kilpi on mennyt Tapiolan hulinasta Piskolaan (Mikkelin "lähelle"). Hän on tavannut lastenlasten lapset, mutta näillä päiväkirjan sivuilla Kilpi on yksin, pohtii vanhenemista tai sen oireita, havainnoi lintuja, kukkia, niittyä, kauriita ja yli päätään luontoa.  Vaikka havainnoissa ei ole sinänsä mitään uutta, on ne ilmaistu kauniisti tietyllä herkkyydellä. Kirjoittajaa ahdistaa Ukrainan tilanne, jossa kesään sattuu Malaysia Airlinesin matkustajakoneen alasampuminen. (Kone ammuttiin alas 17.7.2014 Itä-Ukrainassa. Kaikki koneessa olleet 298 kuolivat).  Rivien välistä tihkuu vanhan ihmisen kokemuksia ja peilausta menneiseen, äidin opetuksiin, evakkona olosta vuonna 1940. Kilpi kirjaa ylös Suomen raskaat rauhanehdot, aluemenetykset ja sotakorvaukset ja pohtii aina rauhan mahdollisuutta, ja toivoo rauhaa.  Päiväkirjassa puhutaan eniten Jukasta. Kirjailijan perheessä oli kolme poikaa ja aviomies Mikko. Avioliitto päätyi eroon, mutta Mikkoa ja Mikon suomennosta Eeva Kilpi kommentoi myönteisesti  " Paljon ajatuksia tänä aamuna: Mikko oli luonnonymmärtäjänä aikaansa edellä runoilijana ja kirjallisuudentuntijana. Ns "modernismi" syrjäytti hänen ajattelunsa, näkemyksensä ja runonsa kokonaan ". s.49  Modernismia Kilpi pitää poltettuna kamarana, jossa ei versonut. Hän oli pientareella, ja pääsi versomaan " kuin ojanvarret metsälampien unohtuneet, upottavat rannat  (16.7.2014 keskiviikko).  Asia tulee mieleen kuin  Thoreaun Waldenista  oli tullut uusi  Antti Immosen  suomennos, Mikko Kilpi (1928 - 1991) oli suomentanut teoksen 1954.  Piskola merkitsee kirjailijalle paljon, ja tänne hän haluaa tulla kesinä, kun elämä Tapiolassa on liian riehakasta ja aikataulutettua. Paljon on muistoa menneistä.  Eeva Kilpi kuvaa herkästi elämää ja maailmaa  Punaisessa muistikirjassa . Tämän luki mielellään.  Eeva Kilpi on julkaissut myös  Sinisen  ja  Valkoisen  muistikirjan.  *****  Eeva Kilpi  (s.1928) on suomalainen kirjailija, jonka tuotanto kattaa 32 teosta.  Eeva Kilven  Muistojen aika  trilogia on hyvä, osat ovat:    Talvisodan aika      Välirauha ikävöinnin aika    ja   Jatkosodan aika  .    Eeva Kilven runoteoksesta  Animalia  on bloggaus   TÄÄLLÄ  .  Eeva Kilven romaanista  Tamara  on blogattu   täällä  .  Jokkehttp://www.blogger.com/profile/14812290384344747203noreply@blogger.com10tag:blogger.com,1999:blog-4691139472868019460.post-84653743363260411152022-07-17T06:30:00.014+03:002022-07-17T06:30:00.194+03:00
Erkki Rekimies: Susi-Rolf, Martti ja minä
Erkki Rekimies: Susi-Rolf, Martti ja minä , WSOY 1970, Nuorten toivekirjasto 198, sivumäärä 128.  Erkki Rekimiehen    Susi-Rolf, Martti ja minä    on  nuorille kirjoitettu  historiallinen seikkailu. Tarina alkaa kun Katedraalikoulun 18-vuotiaat kesälomalla olevat oppilaat Pietari eli  Petteri  ja  Martti  menevät Turun satamaan ja aikovat ottaa pestin purjelaivaan, joka matkaisi Tukholmaan. Kun Tukholman laiva tulee, heidät pestataan nuoren "tukholmalaisen aatelismiehen" palvelijoiksi ja suuntana on Turun Linna, jossa Tukholmasta saapunut haluaa puhua Linnanherran kanssa, mukanaan suosituskirje kuninkaalta. Linnanvouti  Hannu Matinpoika  yrittää pidättää vieraan, mutta kolmikko lähtee pakoon, ja aikovat matkustaa Viipuriin.  Seikkailun ajankohta on Ruotsin vallan aika vuosien 1323 ja 1721 välillä, sillä Viipuri liitettiin Ruotsiin Pähkinäsaaren rauhassa 1323, ja Venäjään Uudenkaupungin rauhassa 1721. Miehet yöpyvät Martin ja Petterin vuokramökissä, mutta sinne hyökätään yöllä. He päättävät matkata Hämeenlinnan kautta Viipuriin. Myös Martin vanhempien luo on hyökätty. Kolmikko taistelee hengestään, ja silloin muukalainen kertoo, millä asioilla liikkuu. Tukholmasta tullut mies on  Rolf Varg . jota kutsutaan Susi-Rolfiksi. Susi-Rolfin isä on ollut Viipurin linnanherrana, mutta hänet leimattiin petturiksi ja tuomittiin vankilaan. Perhe pakeni Tukholmaan, nyt Rolf aikoo puhdistaa isänsä maineen.  Seikkailu avautuu hitaasti, mutta on jännittävä. Susi-Rolf joutuu kaivamaan todisteet, ja pysyttelemään hengissä. Hannu Matinpoika miehineen yrittää kaikki keinot, jotta Rolf saisi surmansa. Tarinassa on kiperiä ja jännittäviä tilanteita, ja se päättyy onnellisesti, Rolf löytää todisteet, ja kihlaa nuoruuden rakkautensa Ingridin ja suuntaa Tukholmaan. Perheen maine on nyt kunnossa. Rekimiehellä on tarinassa monta tasoa, ilmeisin on historiallisessa kehyksessä Rolfin tarina. Kerronnan kautta pääsee tutustumaan Petteriin ja Hannuun. Petterin kerronassa, Petteri on rohkea, ja Petteri tietää asiat, mutta hän keksii aina verukkeita sille, että joko möhlii asiat tai ei pysty tekemään mitään. Petteri kertoo Martin olevan kömpelö, saamaton ja likinäköinen. Tekstistä kuitenkin ilmenee, että Martti saa aikaan, uskaltaa, ajattelee, ja opettelee uusia asioita. Marttiin suhtaudutaan kunnioittavasti ja Petteriin väheksyvästi lähinnä säälien. Tarinan loppuessa Martti nimitetään lippumieheksi ja hän saa komentoonsa ratsuosaston, ja saa pestin palkkioineen. Petteri saa sen sijaan palata Turkuun.  Erkki Rekimiehen  Susi-Rolf, Martti ja minä  on nasevasti kirjoitettu seikkailukertomus nuorille, aivan pienimmille eivät kerronnan tasot ehkä aukene, mutta itse tarina on jännittävä, ja historiaan tutustumisesta on aina hyötyä.  *****   Erkki Rekimies  (1923 - 1995) oli laadukas seikkailukertomuksia kirjoittanut lehtimies, olen blogannut hänen kirjoittamistaan teoksesta   Laatokan lentäjät   sekä   Näkymätön intiaani  .    Helmet-kohta   38 toteutetaan haave (useitakin)    Jokkehttp://www.blogger.com/profile/14812290384344747203noreply@blogger.com8tag:blogger.com,1999:blog-4691139472868019460.post-53685366920475238562022-07-14T06:30:00.012+03:002022-07-14T06:30:00.198+03:00
Ulla-Lena Lundberg: Suureen maailmaan
<p>&nbsp;</p><div class="separator" style="clear: both; text-align: center;"><a href="https://blogger.googleusercontent.com/img/a/AVvXsEgQzTU1YycColjmTQOUY-3nxGM8CURURjTWxEx9A8ZM4t2gjyU_gmhVj90jHsVz1DMjHixwDXRwxjQ9RoR3SQxpVZmIrFGdBmyjyN_MjrR767IH0zTxMzkMgHXrBCzbhzwaJxJQbAMPKVirCBi7QtELgl8JqxefGBmViceeTkpxxI9WwiaDKMBOA_F6=s404" style="margin-left: 1em; margin-right: 1em;"><img border="0" data-original-height="404" data-original-width="303" height="320" src="https://blogger.googleusercontent.com/img/a/AVvXsEgQzTU1YycColjmTQOUY-3nxGM8CURURjTWxEx9A8ZM4t2gjyU_gmhVj90jHsVz1DMjHixwDXRwxjQ9RoR3SQxpVZmIrFGdBmyjyN_MjrR767IH0zTxMzkMgHXrBCzbhzwaJxJQbAMPKVirCBi7QtELgl8JqxefGBmViceeTkpxxI9WwiaDKMBOA_F6=s320" width="240" /></a></div><br /><p></p><p><b>Ulla-Lena Lundberg: Suureen maailmaan</b>, alkuteos <b>Stora världen</b> 1991, suomentanut&nbsp;<b>Leena Vallisaari</b>, Gummerus 2015, sivumäärä 384.</p><div style="text-align: left;"><b>Taustaa&nbsp;</b><br />Romaani<b> Suureen maailmaan</b>, on&nbsp;&nbsp;<b>Ulla-Lena Lundbergin</b>&nbsp;merenkulkutrilogian kakkososa ja tarkastelee Eskilsin viittä veljestä, jotka ovat kotoisin Granbodan kylästä. Avausosa&nbsp;<b><a href="https://joklaaja.blogspot.com/2021/08/ulla-lena-lundberg-leo.html" target="_blank">Leo</a>&nbsp;</b>kertoi Simonsin&nbsp;<b>Erik Petterin</b> noususta kovalla työllä ja riskinotolla tyhjätaskusta laivanvarustajaksi. Eskilsin pojat ovat ikäjärjestyksessä Isidor, Arthur, Leonard, sekä kaksoset Richard ja Edvard.<b>&nbsp;</b>Poikien äiti on Simonsin<b>&nbsp;Erik Petterin </b>tytär<b> Kristiina, </b>joka naitettiin Eskilsin<b> Carl Gustaf </b>nuoremmalle.<b>&nbsp;</b>Tarinan tapahtumapaikkoja on&nbsp;<b>Ahvenanmaa, Uusimaa, USA </b>ja<b> valtamerilaivat.</b>&nbsp;Tarina alkaa 1900-luvun alun sortokaudesta ja päättyy 1930-luvun lopulle. Tarinassa on monta kertojaa veljeksistä Isidor, Leonard, ja Richard, messipoika Ragnar, Simonsin Elise, joka on poikien täti, sillä hän oli naimisissa poikien enon <b>Erik Magnuksen</b> kanssa. Elisen lempipoika <b>Josef</b> alkaa myös kapteeniksi, matkoilla näytellään isoja kohtauksia.</div><div style="text-align: left;"><br /></div><div style="text-align: left;"><b>Tarinan alkutahdit</b><br />Eskilsin esikoinen <b>Isidore</b> on lukenut itsensä papiksi, ja on nainut mammonaa rakastavan vaimon. <b>Arthur</b>, toiseksi vanhin veljeksistä, pitää tilaa Ahvenanmaalla Granbodassa ja on naimisissa ja hänellä on lapsia. Arthurin tytär <b>Hildegaard</b> avioituu messipoika Ragnarin kanssa. <b>Ragnar</b> on yksi kertojista. <b>Leonard</b> on boheemein veljeksistä, ja hän karkaa Amerikkaan&nbsp; kutsuntalakon (1902 - 1904) aikana. Leonard viettää vaihtelevaa elämää ja pyörii hanttihommissa ja lopulta ajautuu Alaskaan kullankaivajaksi. Suku hommaa hänet takaisin. Leonard lukee itsensä opettajaksi ja päätyy järkiavioliittoon, johon Isidore hänet ivaillen vihkii. Kuopuskaksoset <b>Richard</b> ja <b>Edvard</b> hankkivat osuuksia laivoista, ja ovat myös kapteeneja.</div><div style="text-align: left;"><br /></div><div style="text-align: left;"><b>Tapahtumia</b><br />Ensin syttyy ensimmäinen maailmansota, joka johtaa siihen, että Edvardin kipparoima Pera upotetaan lähellä Irlantia. Edvardin raskaana oleva saksalaismielinen vaimo sekoaa, joka vaikeuttaa pelastustoimia. Sisällissodassa sosialistisympatioita tunteva Leonard haihattelee, kunnes kievarin isäntä ammutaan.</div><p>Tarina jatkuu, aika rientää harppauksin eteenpäin, messipoika Ragnar kertoo kuinka Eskilsin Josef, kapteeni majoittaa naisvierastaan hytissään, ja kapteenska saapuu paikalle. Messipoika saa viedä järkyttyneen vaimon Maarianhaminaan. Ragnarin silmin tarkastellaan myöhemmin, kun Josef löytää toisen vaimonsa Stellan, ja ajaa karille Englannin kanaalissa. Laiva uppoaa, ja niin loppuu suurten purjelaivojen aikakausi.</p><p>Eskilsin veljekset ovat kasvaneet vanhemmitta, ja Elise on ollut pojille tärkeä. Veljekset varttuvat, mutta hyvin erilaisiksi. Isidore on moraalinen, huolehtiva vastuunkantaja ja kontrolloiva. Leonard on taas lapsen kaltainen lörpöttelijä, ja haihattelija. Isidore on pappi, ja lopulta Leonard lukee itsensä opettajaksi. Isidore nai rakkaudesta, ja Leonard enemmän realismista. Leonard selviää elämästään päällisin puolin kuivin jaloin, kun taas Isidore kärsii ensin esikoisena vastuunkannosta, sitten vaimon tuhlaavaisuudesta, ja parin kolmas lapsi Putte on iltatähti, joka jouduttanee Emelien sairautta ja kuolemaaa. Isidoren uudelleen avioituminen aiheuttaa skandaalin.</p><div style="text-align: left;"><b>Teemoja ja aiheita</b><br />Eskilsit ja Simonsit elävät Granbodassa. Samoista lähtökohdista huolimatta pojat ovat kovin erilaisia. Ahvenanmaa elää laivoista ja kaupasta. Kirja tarkastelee myös Ahvenanmaan asemasta käytyä köydenvetoa. Asukkailla olisi ollut halu olla osa Ruotsia. Tarinan kuluessa näkyy murros, höyrylaivat korvaavat purjelaivat, ero on valtava. Purjelaivan kippari ei sopeudu höyrylaivoihin, muttei välttämättä myöskään maanviljelijäksi.</div><div style="text-align: left;"><br />Teoksessa on monta kertojaa, ja tarina on värikäs tilkkutäkki, sen hyvässä merkityksessä. Sen sijaan "kuka kukin on" ja miten hän tarinaan liittyy, oli toisinaan vaikeaa hahmottaa. Kirja päättyy Elisen järjestämiin sukujuhliin kesällä 1938.&nbsp;</div><div style="text-align: left;"><br /></div><div style="text-align: left;"><b>Ulla-Lena Lundbergin</b>&nbsp;romaani&nbsp;<b>Suureen maailmaan</b>&nbsp;jatkaa tarinaa Eskilsin ja Simonsin suvusta ja&nbsp; kuvaa ahvenanmaalaisten merenkulkua. Trilogian päättöosa&nbsp;<b>Mitä sydän halajaa&nbsp;</b>liittyy autolauttoihin, ja 2000-lukuun.</div><p>*****</p><p><b>Ulla-Lena Lundberg</b>&nbsp;(s. 1947) on kökarilainen kirjailija, hän voitti 2012 Finlandia-palkinnon herkällä&nbsp; teoksella&nbsp;<b>Jää</b>. Ymmärrykseni mukaan kirjailija täyttää tänään 75 vuotta. Onnea.</p><p><b><a href="https://jokkenrunot.blogspot.com/2021/12/helmet-haaste-2022.html" target="_blank">Helmet 2022</a></b>&nbsp;lukuhaasteen kohta 19, kirjassa on vähintään kolme kertojaa.</p> Jokkehttp://www.blogger.com/profile/14812290384344747203noreply@blogger.com10tag:blogger.com,1999:blog-4691139472868019460.post-82515977017436390752022-07-11T06:30:00.315+03:002022-07-11T06:30:00.193+03:00
<p>&nbsp;</p><div class="separator" style="clear: both; text-align: center;"><a href="https://1.bp.blogspot.com/-K8vHEugvVQI/YW1MIrmFjPI/AAAAAAAAKiM/46sg3pqvizAdHqGdWCIuKb69_uh55WLQgCLcBGAsYHQ/s701/naparetki.jpg" style="margin-left: 1em; margin-right: 1em;"><img border="0" data-original-height="701" data-original-width="429" height="320" src="https://1.bp.blogspot.com/-K8vHEugvVQI/YW1MIrmFjPI/AAAAAAAAKiM/46sg3pqvizAdHqGdWCIuKb69_uh55WLQgCLcBGAsYHQ/s320/naparetki.jpg" width="196" /></a></div><p></p><p><b>Bea Uusma: Naparetki, Minun rakkaustarinani,</b> alkuteos <b>Expeditionen. Min kärlekhistoria</b> 2013, suomentaja Petri Stenman, Like 2017, sivumäärä 256.</p>Ruotsalainen <b>Bea Uusma</b> (s. 1966) on ottanut kirjansa lähtökohdaksi ruotsalaiskolmikon <b>Salomon August Andrée</b>, <b>Nils Strindberg</b> ja <b>Knut Frænkel</b>&nbsp;yrityksen lentää vetypallolla Pohjoisnavan yli kesällä 1897. Lento jäi lyhyeksi, ja retkikunta yritti palata jalan, mutta kuoli kolmen kuukauden jälkeen lokakuussa. Retkikunnan kuolinpaikka ja ruumiit löytyivät vasta kesällä 1930, jolloin oli hyvin lämmin kesä. Ruotsissa asiasta on kirjoitettu Uusman mukaan yli 50 kirjaa. Uusma tutustui yhteen, ja sen jälkeen luki muut ja on etsinyt 15 vuotta tietoa asiasta, ja tehnyt omia retkiä pohjoiseen, ja yrittänyt päästä maihin Valkosaarelle, missä retkikunta kuoli. Uusma esittää teorioita retkikunnan viimeisistä vaiheista ja on pohtinut eri kuolinsyitä.<div><br /></div><div>Pohjoisnavan ylitykseen lähdettiin 11.7.1897 Huippuvuorilta Tanskan saarelta, mutta nousussa ohjaukseen tarvittavat laahusköydet irtosivat. Pallossa oli vuotoja, ja pallo teki pakkolaskun 14.7.1897, kovinkaan pitkää matkaa ei päästy pohjoiseen&nbsp;(82° 56). Varusteita oli retkikunnalla paljon, kolme rekeä, ja rakennettava vene, muonaa, lääkkeitä, aseita, ammuksia, tulitikkuja ja muita tarvikkeita. Ongelma oli, että reet eivät olleet kovinkaan hyvin kulkevia, eikä ollut koiria niitä vetämässä. Retkikunta lähti takaisin, mutta olot on hankalia, ja merivirrat kuljettavat jäälauttoja pohjoiseen. Kolmikko lopulta onnistui leiriytymään Valkosaarelle, jossa he kuolivat lokakuussa. Retkikunnan kohtalo oli yli 30 vuotta mysteeri, mutta 22.8.1930 retkikunnan talvehtimispaikka löytyi. Löytöpaikka valokuvattiin, miesten ruumiita tutkittiin, valokuvat kehitettiin, ja päiväkirja luettiin. Kuolinsyytä ei ole varmuudella määritetty, ja sitä Bea Uusma on siis arvaillut.<br /><br />Retkikunnan johtaja oli patenttiviraston yli-insinööri Salomon <b>August Andrée</b> (1854-1897), joka oli Ruotsin ilmailun pioneeri, hän lensi ilmapallolla 1893 Tukholmasta Korppooseen, ja myöhemmin Göteborgista Gotlantiin. Diplomi-insinööri <b>Knut Frænkel</b> (1870 - 1897) oli Pariisissa ilmapallo-opissa, ja pääsi retkikuntaan meteorologi Ekholmin kieltäytyessä reissusta. Valokuvaaja<b> Nils Strindberg</b> (1872 - 1897) oli filosofian kandidaatti, joka tututustui ilmapalloiluun Pariisissa, hänen tarkoitus oli ottaa valokuvia, ja kartoittaa napaseutuja. Valitettavasti Örnen-vetyilmapallo ei pysynyt kauaakaan ilmassa. Valkosaarelta löydettiin päiväkirja, ja filmirulla, joiden kuvat pystyttiin pitkälle pelastamaan.</div><div><br /></div><div>Uusma on tarkastellut retkikunnan matkaa, ja kirjannut omia retkiään. Erityisen tarkasti hän on analysoinut retkikunnan päiväkirjoja. Putoamisen jälkeen ollaan aluksi paikalla, rekiä varustetaan, ja lähdetään matkaan. Ruokaa on, mutta jääkarhu ammutaan ja syödään. sitten toinen ja lopulta kolmastoista jääkarhu syödään. Miehet ampuvat myös lintuja ja hylkeitä, syövät myös aivot ja munuaiset. Reet painavat paljon yli 150 kg, shamppanjat heitetään pois, miesten väsymys kasvaa, miehillä on useimmin paha olo, ripulia ja muita oireita. Suunta on Frans Josefin maalle, missä oli varikko, mutta jäät ajelehtivat väärään suuntaan, määräpääksi otetaan Seitsensaaret, mutta sinnekään ei päästä. Kesällä lämpötilat ovat nollassa, mutta tuulee, Miesten vaatteet, kengät (jalat) ja tavarat kastuvat.&nbsp;</div><div><br /></div><div>Ruokaa on, mutta miehet siis syövät jääkarhuja, ja jatkuvasti yhä enemmän, myös aivot ja munuaiset. Jääkarhuja ammutaan luultavasti 13, lopussa hylkeitä. Miehillä on ripulia ja vatsakipuja, joita lääkitsevät oopiumipillereillä, joka aiheuttaa taas ummetusta.&nbsp;</div><div><br /></div><div class="separator" style="clear: both; text-align: center;"><a href="https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEhJerPj1Kkge-iWvWM57xQx2i4Sl9aQCEGNfYuE3MEsGmBvmYTLV7lehDjYS5unavm6bcYF6YpJJIgSOKCotxj4pADiXfzbOmFoGO2KhhOLnjKIU25_z282yAX4Tq64EiSzlGrggBJ0j4nwJZuI9vHVxq7u0pF2LKu2d5CeELZPOkbJU8-nHrugrUhL/s1017/valkosaari.jpg" style="margin-left: 1em; margin-right: 1em;"><img border="0" data-original-height="627" data-original-width="1017" height="197" src="https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEhJerPj1Kkge-iWvWM57xQx2i4Sl9aQCEGNfYuE3MEsGmBvmYTLV7lehDjYS5unavm6bcYF6YpJJIgSOKCotxj4pADiXfzbOmFoGO2KhhOLnjKIU25_z282yAX4Tq64EiSzlGrggBJ0j4nwJZuI9vHVxq7u0pF2LKu2d5CeELZPOkbJU8-nHrugrUhL/s320/valkosaari.jpg" width="320" /></a></div><br /><div><br /></div><div>Lokakuussa he saapuvat Valkosaaren rantaan, kuten myös toisessa tarinassa Bea Uusma, ja pääsevät molemmissa tarinoissa saarelle. Miehet kyhäävät leirin, jonka kaavakuvan Bea Uusma on monesti nähnyt. Pian rantautumisen jälkeen miehet kuolevat, yksi heistä Strindberg on haudattu, ja kaksi muuta ovat kuolleet, eikä haudattu. Tuliko jääkarhu ja onnistui yllättämään? Katosiko usko selviytyä? Oliko säilykkeissä tai hylkeen suolissa botulismia? Saivatko miehet jääkarhuista trikiiniä? Mikä oli miesten kuolinsyy?</div><div><br /></div><div><b>Bea Uusma</b> on saanut retken tunnelmia siirtymään kirjan lehdille. Traagisinta on Nils Strindbergin kirjoittamat kirjeet kihlatulleen Anna Charlielle, joka turhaan odotti kihlattuaan, ja avioitui Englantiin ja kuoli rouva Gilbert Hawtreyna, mutta jonka sydämen Nils vei ja hautasi Valkosaarelle?</div><div><br /></div><div>Kokonaisuutena vaikuttava kirja.</div><div><br /></div><div>****</div><div><b><a href="http://jokkenrunot.blogspot.com/2021/12/helmet-haaste-2022.html" target="_blank">Helmet-kohta</a></b>&nbsp;2 lumi ja jää tärkeässä asemassa.</div> Jokkehttp://www.blogger.com/profile/14812290384344747203noreply@blogger.com16tag:blogger.com,1999:blog-4691139472868019460.post-25305117075215414752022-07-06T06:30:00.115+03:002022-07-09T10:22:56.694+03:00
Morris & Goscinny: Lucky Luke Lännen Sirkus
<p>&nbsp;</p><div class="separator" style="clear: both; text-align: center;"><a href="https://blogger.googleusercontent.com/img/a/AVvXsEijLqIL7Q0GBz5hy3lzcUUUcPuFFavZ-Z1Mj60Qxxt7-buRyJzENUvmDeM8hCbYmWvURUqfVeYxaIkNID8mBRioZyItPKVi9L_io9GYGs4kqXRASETvE8jsjz98GZeQR138M0YfkvmvapVEgf4Pwzdm0PfNT3jHrooGXg6UHpK0ca69DU659DtPfOCa=s504" style="margin-left: 1em; margin-right: 1em;"><img border="0" data-original-height="504" data-original-width="400" height="320" src="https://blogger.googleusercontent.com/img/a/AVvXsEijLqIL7Q0GBz5hy3lzcUUUcPuFFavZ-Z1Mj60Qxxt7-buRyJzENUvmDeM8hCbYmWvURUqfVeYxaIkNID8mBRioZyItPKVi9L_io9GYGs4kqXRASETvE8jsjz98GZeQR138M0YfkvmvapVEgf4Pwzdm0PfNT3jHrooGXg6UHpK0ca69DU659DtPfOCa=s320" width="254" /></a></div><br /><p></p><p><b>Morris &amp; Goscinny: Lucky Luke: Lännen sirkus,</b>&nbsp; Western Circus 1970, suomentanut Jouni Tihma, tekstittänyt Raimo Aaltonen, Otava 1984, 47 sivua.</p><div class="separator" style="clear: both; text-align: center;"><a href="https://blogger.googleusercontent.com/img/a/AVvXsEgJRd8_9jbDq-hNADxBQYQ3VM1m5LMQduWBuSzkErGzLCHJmn1GA_j2ymUSiUoxcplklxgUz_tbPTZ7kdcUR_PLjqTFTNkhC1WNygq0TD98uTm7DmTNPZdXzwfVJWJJwesr5BLrX9yjOT9y_k_2V00uAZuUNj2adlW0htI5ax0eDgwvSUuNVpZVEa3U=s317" style="margin-left: 1em; margin-right: 1em;"><img border="0" data-original-height="317" data-original-width="298" height="317" src="https://blogger.googleusercontent.com/img/a/AVvXsEgJRd8_9jbDq-hNADxBQYQ3VM1m5LMQduWBuSzkErGzLCHJmn1GA_j2ymUSiUoxcplklxgUz_tbPTZ7kdcUR_PLjqTFTNkhC1WNygq0TD98uTm7DmTNPZdXzwfVJWJJwesr5BLrX9yjOT9y_k_2V00uAZuUNj2adlW0htI5ax0eDgwvSUuNVpZVEa3U" width="298" /></a></div><br /><p><b>Morris</b> eli belgialainen <b>Maurice de Bevere</b> (1928 - 2001) kehitti yksin <b>Lucky Luken</b> Villin Lännen kliseiden pohjalta 1947. Sarja on hyvin onnistunut, ja siinä aina hyvä voittaa pahan. <b>Rene Goscinny</b> (1926 - 1977) tuli tekstittämään Lucky Lukea 1960-luvulla, mutta sarja alkoi Morrisin tekemänä ja hän sitä myös jatkoi Goscinnyn kuoleman jälkeen.&nbsp;<b>Lucky Luke</b> on villin lännen sankari, joka ampuu varjoaan nopeammin. Lucky Lukella on älykäs hevonen <b>Jolly Jumper</b>, joka osaa puhua, ja on nokkelampi kuin Lucky Luke.&nbsp;</p><div class="separator" style="clear: both; text-align: center;"><a href="https://blogger.googleusercontent.com/img/a/AVvXsEg8W9aDsAiv0buvzxpl0Rv-g2KudgP-dWaWucxyO2Ek0tQAf4gAD3Yt_AQYj9nEAAZogo4e5heW-jvRbvJIUS8wJxg-_TO0QefEY4RlaIzChWguUJwh07kV257bXngN8IORB5tGQmZ7WCvtDl5bbmNYdeNvKizy_db9Fbbioe_JUtAWGZmI0IUEvoHG=s510" style="margin-left: 1em; margin-right: 1em;"><img border="0" data-original-height="510" data-original-width="510" height="320" src="https://blogger.googleusercontent.com/img/a/AVvXsEg8W9aDsAiv0buvzxpl0Rv-g2KudgP-dWaWucxyO2Ek0tQAf4gAD3Yt_AQYj9nEAAZogo4e5heW-jvRbvJIUS8wJxg-_TO0QefEY4RlaIzChWguUJwh07kV257bXngN8IORB5tGQmZ7WCvtDl5bbmNYdeNvKizy_db9Fbbioe_JUtAWGZmI0IUEvoHG=s320" width="320" /></a></div><p>Lucky Luke albumit päättyvät aina samaan kohtaukseen, jossa hiljainen ja liian kiltti sankari ratsastaa aurigonlaskuun. Albumit ratsastavat kliseillä lännen sankareiden ampumataidosta, konnien ilkeydestä ja tyhmyydestä, intiaaneista ja ihmisten pelkuruudesta ja ahneudesta, mutta samalla käsittelee oikeita tapahtumia tai&nbsp; legendoja niistä.</p><p>Albumi <b>Lännen sirkus</b> sisältää kuvauksen lännen sirkuksesta, jota johtaa juoppo <b>Erasmus Mulligan</b>, joka on juonut osan sirkuksesta. Jäljellä on oma perhe, vaimo, tytär, vävy, muutama hevonen, muuli ja Andy-norsu ja&nbsp; Hirmuinen Nelson, kulahtanut leijona, jolla on silmälappu. Mulligan on kuvattu suuren koomikon <b>W. C. Fieldsin</b> mukaisesti.</p><p>Lucky Luke korjaa sirkuksen rikkinäiset vankkurit, ja sirkus antaa näytöksen Lucky Lukelle, esityksen aikana ensin hyökkäävät intiaanit ja sitten ratsuväki.</p><p>Kiertue jatkuu ja siellä yläkuvan mukaisesti osallistuu myös Jolly Jumper. Sirkus joutuu Zilchin rodeon hampaisiin. Mr. Zilch palkkaa pyssysankarin tappamaan Andy-norsun. Norsu on ylittämätön este, mutta muuten sirkukselle käy huonosti.&nbsp;</p><p>Lucky Lukessa kuitenkin kaikki päättyy aina hyvin.&nbsp;</p><div class="separator" style="clear: both; text-align: center;"><a href="https://blogger.googleusercontent.com/img/a/AVvXsEiTg6HEXupvT4tSxV9IEZkODuyxtNv-JcYdz-GzFqZKX3jsCONDqk5PvooxF5INXYsmpRxgA0T4dfPoes0F7olbCN5qfC39F-6B04CjKiHH8NSSia9izOlyl9KOQJPZwmaakXiwQNwwHnnY9tVSZM07UjTu6vOA_WOv6RsMI1YX4En1ojOH4-T-1PsC=s628" style="margin-left: 1em; margin-right: 1em;"><img border="0" data-original-height="319" data-original-width="628" height="163" src="https://blogger.googleusercontent.com/img/a/AVvXsEiTg6HEXupvT4tSxV9IEZkODuyxtNv-JcYdz-GzFqZKX3jsCONDqk5PvooxF5INXYsmpRxgA0T4dfPoes0F7olbCN5qfC39F-6B04CjKiHH8NSSia9izOlyl9KOQJPZwmaakXiwQNwwHnnY9tVSZM07UjTu6vOA_WOv6RsMI1YX4En1ojOH4-T-1PsC=s320" width="320" /></a></div>Sirkuslaiset osallistuvat rodeon kilpailuihin. Rodeo sirkuspainotuksella on menestys, ja Mulligan ja Zilch saavat sopimuksen Eurooppaan. Lucky Luke voi ratsastaa rauhassa auringonlaskuun.<br /><p>*****</p><p>Olen blogannut useasti Lucky Lukesta ensin <b><a href="http://joklaaja.blogspot.com/2011/06/lucky-luke-lumo-laimeni-lapsuuden.html" target="_blank">näin</a></b>, sekä albumeja&nbsp;<a href="http://joklaaja.blogspot.fi/2013/02/sukuvihaa-villissa-lannessa.html">Sukuvihaa villissä lännessä</a>,&nbsp;<a href="http://joklaaja.blogspot.com/2017/07/morris-goscinny-billy-kid.html" target="_blank">Billy the Kid</a>,&nbsp;&nbsp;<b><a href="http://joklaaja.blogspot.com/2018/10/morris-suuri-rodeo.html" target="_blank">Suuri rodeo</a></b> ll <b><a href="http://joklaaja.blogspot.com/2015/06/lucky-luke-20-ratsuvakirykmentti-morris.html" target="_blank">20-ratsuväkirykmentti</a></b>, Ylös Missisippi jokea. Lisäksi olen käsitellyt Daltonin veljeksiä <a href="http://joklaaja.blogspot.fi/2015/02/lucky-luke-kohtaa-daltonin-veljekset.html">täällä</a>. Teos Morrisin jäljillä on blogattu<a href="http://joklaaja.blogspot.fi/2015/11/yvan-delporte-lucky-luke-morrisin.html"> täällä</a>.</p><p>Täyttää <b><a href="http://jokkenrunot.blogspot.com/2021/12/helmet-haaste-2022.html" target="_blank">Helmet-haasteen</a></b>&nbsp; ilmansuunta ("länsi") kohdan 25.</p> Jokkehttp://www.blogger.com/profile/14812290384344747203noreply@blogger.com16tag:blogger.com,1999:blog-4691139472868019460.post-42598495606313468102022-07-03T07:10:00.008+03:002022-07-03T07:10:00.190+03:00
Seppo Jokinen: Vakaasti harkiten
Seppo Jokinen: Vakaasti harkiten , Crime Time 2017, sivumäärä 365.  Päätin lukea yhden kirjan  Seppo Jokisen  suositusta  Koskinen-sarjasta . Teokseksi valikoitui sattumalta tämä  Vakaasti harkiten , koska sitä myytiin kirjakaupassa, mutta se olisi voinut olla joku muukin 26-osaisesta sarjasta, vakaasti harkiten on osa 22.  Kirjan tapahtumat ajoittuvat kesään 2016. Tamperelainen rikoskomisario  Sakari Koskinen  on lähestymässä kuuttakymppiä, eronnut ja hänellä on pojanpoika Eino. Hänellä on suhde Ulla Lundeliniin, jolla on kolme tytärtä. Ulla on myös poliisi. Poliisilaitoksella rikoksia tutkivat lisäksi rikoskonstaapeli Anni Kanninen ja Risto Pekki. Koskinen ei koe ikäkriisiä, mutta hänen on usein vaikea ymmärtää naisten käyttäytymistä, lisäksi hän uhriutuu, kun naispomo antaa hänelle palautetta.  Tarinan alussa uimarannalta löydetään ruumis. Uhri on tapettu naskalin iskulla niskaan. Uhri on nimeltään  Visa Saljonsaari , joka oli saanut kahden vuoden linnatuomion 19-vuotiaan   Nina Vornasen  pahoinpitelystä. Nina oli lopettanut parin seurustelun, ja Visa oli potkaissut Ninaa, joka potkun seurauksena neliraajahalvaantui. Nina on ollut kuntoutusjakson jälkeen kotihoidossa vanhempiensa luona. Isä  Eero Vornanen  on amiksessa puutyön opettajana, ja äiti  Eeva  piti ennen onnettomuutta kampaamoa, nyt hän on Ninan katkerotunut omaishoitaja, joka polttaa ketjussa. Perheen apuna auttaa Ninan serkku  Eerika , joka seurusteli tapauksen jälkeen uhrin kanssa. Eerika on nyt töissä lemmikkiruokakaupassa, jossa on omituinen pomo  Jussi Raatola , Ninan pikkuveli  Niki  on intissä Parolassa. Niki vihaa Visaa.   Tapaus on poliisien mielestä selvä, isä  Eero  on suunnitellut teon ja toteuttanut sen ja niin asia kirjan alussa kerrotaankin. Hänet vangitaan, mutta  Eero Vornanen  ei tunnusta. Hieman myöhemmin tapahtuu toinen murha, metaa myyvä huumekauppias  Suppari  eli Eelis Endberg saa myös naskalin niskaansa.  Lehdistö luo painetta, ja epäilee, että syytön mies on vangittuna. Koskinen kumppaneineen käy kuulustelemassa uudestaan kaikkia, Vornasten intissä olevaa poikaa,  serkku Eerikaa, ja tutkii Supparin lähipiiriä....   Seppo Jokinen  kirjoittaa hyvin, ja mielellåäni luin Koskisen ajatuksia ja tekemisiä. Itse rikokset eivät tuottaneet kovinkaan paljon haastetta, enkä niitä enempää avaa.   Ymmärrän, miksi sarja on suosittu. Murhat ovat uskottavia, ja Koskisen persoona on kiinnostava ja realistinen. Kun hänen pomonsa  Eini Passi  antaa korjaavaa palautetta, Koskinen raapustaa jo eläkeanomusta. Vastaavasti Koskinen on epävarma Ullan tunteista, kun ex-mies pörrää maisemissa.  Kirjassa on paljon huumoria, tämä seuraava ei ehkä ole parhaimmasta päästä, mutta yhden poliisi nimi on Siiri Peippo, hänelle kollega tokaisee: " Älä Peippo muuta viserrä " s. 220  Dekkarien erikoisasiantuntija Kirsi on arvioinut tämän  Vakaasti harkiten     Kirjanurkassaan  .  ******   Seppo Jokinen  (s.1949) on Tampereen klassikon kasvatti, ja ollut päätoiminen kirjailija 2006 alkaen ja kirjoittanut Koskista yhteensä 26 osaa, ja sarja jatkuu ainakin yhden osan verran :)    Helmet-kohta   31, tässä on jotain minulle tärkeää eli pidetään oikeusvaltioperiaatteesta kiinni. Vakavat rikokset selvitetään.  Jokkehttp://www.blogger.com/profile/14812290384344747203noreply@blogger.com4tag:blogger.com,1999:blog-4691139472868019460.post-76870941894145544412022-06-30T06:44:00.026+03:002022-06-30T18:26:04.772+03:00
Outi Pakkanen: Marius , Crime time, 2014, sivumäärä 232.   Outi Pakkasen  (s. 1946) jännitysromaani  Marius , kertoo nimihenkilönsä kuolemasta tai paremminkin murhasta. Teos alkaa joulukuussa 18.12.2013, koska tällöin Willy Brandtin syntymästä oli kulunut sata vuotta.   Luin arviointeja tästä ja kuulunee Pakkasen heikoimpiin dekkareihin ja se on ilmestynyt jatkokertomuksena. Kirja-alennusmyynnistä se kulkeutui luettavakseni.  Tarina alkaa Berliinissä, missä Mariuksen eli Mauri Leppäsen  entinen tyttöystävä  saa soiton juorulehden päätoimittajalta, ja toiveena on kirjoittaa Mariuksesta. Mariuksella on ollut kaksi vaimoa ja täysikäinen tytär.   Nyt tyttöystävä kirjoittaa, tutkii ja  koluaa Helsinkiä ja Tapiolaa, ja nukkuu Klaus K:n huoneessa....  Lopulta leivotaan ratkaisu ja nostetaan se lukijan eteen.  Jos joku laittaa pullat uuniin, niin tiedän aika varmasti, mitä tulee uunista ulos, ja arvasin tässä kuvion kirjan kuluessa.  Teoksessa oli lisäksi kaksi kummallisuutta. Tapiola oli siinä kovasti uudistunut, minusta ainakin  Heikintori on minusta rappeutunut.       Toinen liittyy alkuun, tuossa puhutaan Obama Bin Ladenista, kun kyse on ollut Osama bin Ladenin kuolemasta 2011. Vai onko tässä joku jekutus?  Hyvin outoa.  Minulla ei ole enempää sanottavaa Mariuksesta.    Helmet   haasteen kohta 6, Outi Pakkanen oli minulle uusi kirjailija.  Jokkehttp://www.blogger.com/profile/14812290384344747203noreply@blogger.com6tag:blogger.com,1999:blog-4691139472868019460.post-53430750393115238322022-06-26T06:30:00.197+03:002022-06-26T06:30:00.194+03:00
Markus Ahonen: Anna pahan kiertää
<p>&nbsp;</p><div class="separator" style="clear: both; text-align: center;"><a href="https://blogger.googleusercontent.com/img/a/AVvXsEhdXRsypo2-S7mTV7GYY5dwjq8A-ur3uvXM3uXyS8QJaXmVLAX8qTVv8QjlOQ5u8rGKGSFGGoapwK2lVQLF7SC83g6fRj_o0Ii6Za-tunIy25N0_fix9mPLOmvFuNDWlz7IjOr1RREAO3xwU-juA0nXCcMVxkU7TuSjlfHCrreTocwX3b1tWIqxgclu=s427" style="margin-left: 1em; margin-right: 1em;"><img border="0" data-original-height="427" data-original-width="275" height="320" src="https://blogger.googleusercontent.com/img/a/AVvXsEhdXRsypo2-S7mTV7GYY5dwjq8A-ur3uvXM3uXyS8QJaXmVLAX8qTVv8QjlOQ5u8rGKGSFGGoapwK2lVQLF7SC83g6fRj_o0Ii6Za-tunIy25N0_fix9mPLOmvFuNDWlz7IjOr1RREAO3xwU-juA0nXCcMVxkU7TuSjlfHCrreTocwX3b1tWIqxgclu=s320" width="206" /></a></div><p><b>Markus Ahonen: Anna pahan kiertää</b>, Wsoy 2021,&nbsp; sivumäärä 407.</p><p><b>Markus Ahosen</b> (s.1972) romaani <b>Anna pahan kiertää</b>, on Isaksson-sarjan kuudes, ja palaa ensimmäisen kirjan&nbsp;<b><a href="http://joklaaja.blogspot.com/2022/06/markus-ahonen-meduusa.html" target="_blank">Meduusa</a></b><b>n</b> tapahtumiin. Meduusassa sarjamurhaaja tappoi lähiöissä nuoria aikuisia. Nyt palataan aiheen ääreen uudestaan, maailma ei ole muuttunut paremmaksi, eikä ihmisten elämä helpommaksi.</p><p>Kirjan kerronta koostuu limittäin eri näkökulmista ja erillisistä juonilangoista, jotka hiljalleen punoutuvat kipeäksi kertomukseksi. Nuori hamppari-kolmikko hakkaa ja ryöstää Isakssonin pojan Antin. Antti on kuoleman kielissä, ja taistelee hengestään teholla. Kolmikko potkii ja ryöstää muitakin. Lisäksi he tunkevat ilotulitteita uhrien suuhun ja räjäyttävät. Toisaalta puhutaan edellisvuotisesta Flow-festivaalin räjäytyksestä, ja sen vaatimista uhreista.</p><p>Kolmannessa juonilangassa&nbsp;<b><a href="http://joklaaja.blogspot.com/2022/06/markus-ahonen-meduusa.html" target="_blank">Meduusa</a></b>&nbsp;on palannut toimintaan, mikä jäi varjoihin sarjan avausosassa. Meduusalla on menossaan kaksi vastakkaista suuntaa, toisaalta hän katuu, ja haluaisi tunnustaa, toisaalta hän luulee, että jää kiinni, ja hän jatkaa murhaamistaan peitelläkseen jälkiään.&nbsp;</p><p>Edelleen seurataan poliisi <b>Markku Isakssonia</b>, joka&nbsp; on kotiutunut Helsinkiin. Hän on avoliitossa kollega <b>Nina Markkasen</b> kanssa. Parilla on vihdoin tyttö. Isakssonin avioeropoika Antti on kärsinyt äitinsä uusioperheen arjesta ja Isaksson on kärsinyt poikansa kärsimisestä. Nyt Isaksson kärsii poikansa sairasvuoteen vierellä.</p><p>Kaikissa juonilangoissa pohditaan syitä ja seurauksia, peilataan tekijöiden lapsuuteen, jossa betonilähiö ei aina tarjoa otollisinta kasvuympäristöä. Väärät valinnat, ikävät sattumukset, päihteet ja väärät kaverit aiheuttavat kierteen, jonka imusta on vaikea irrottautua. Lähempi kuva saadaan&nbsp; Kannelmäestä ja Myyrmäestä.</p><p>Ahonen käsittelee tärkeitä teemoja ja yrittää valottaa motiiveja, osattomuutta ja syrjäytymisen kovaa hintaa yksilöille ja yhteisölle.</p><p><b>Anna pahan kiertää</b> ei ole dekkari, jossa arvuuteltaisiin tekijää, tai edes motiivia, tämä kertoo elämästä ja valinnoista. Ahosen näkökulmat etenevät, mutta kenen mikin takauma on, ja mikä pala se on murhamosaiikissa, on pitkään lukijalle epäselvää.</p><p>*****</p><p><b>Pidempi oppimäärä</b>, jota ei kannata lukea, jos aikoo lukea romaanin. Kaikkien Ahosen luomien henkilöiden lapsuudesta kumpuaa ongelmia, koulukiusaamista, osattomuutta ja onnettomuuksia. Isakssonin lapsuus on ollut onneton, mutta Markku on selvinnyt. Nyttemmin Isakssonin äiti on kuollut. asunto Myyrmäessä on myyty. Isaksson ja Reponen asuvat Vuosaaressa. Antti on teholla, hän on voittanut juuri aiemmin bändeineen musiikkikilpailut ja saanut sopimuksen levy-yhtiöön.&nbsp;</p><p>Maailma Ahosen dekkareissa on rujo ja lohduton, yhden hakkaajaporukan kun saa pois kadulta, seuraava astuu tilalle. Väkivalta on ikuista, valitettavasti?</p><p>Kirjassa palataan Meduusan tunnelmiin. Antti selvisi silloin koulukiusaamisesta, Isakssonille selviää, että sitä seurasi muutaman opettajan hiillostus, ja kotona huomiotta jääminen.&nbsp;</p><p>Eniten selvyyttä saadaan teokseen&nbsp;<b><a href="http://joklaaja.blogspot.com/2022/06/markus-ahonen-meduusa.html" target="_blank">Meduusa</a></b>, jossa poliisien päättelyketju oli virheellinen, kuka slumminuorten kuolemien takana oikeasti oli. Meduusan kuuppa on lopullisesti himmennyt.&nbsp;</p><p><b>Markus Ahonen</b>&nbsp;osaa kirjoittaa ja kirjan teemakin on tärkeä,&nbsp; miljöö on kuvattu mainiosti.&nbsp;</p><p>Ahoselta olen blogannut myös teoksen <b><a href="http://joklaaja.blogspot.com/2022/06/markus-ahonen-palava-sydan.html" target="_blank">Palava sydän</a></b>.</p><p>****</p><p><b><a href="http://jokkenrunot.blogspot.com/2021/12/helmet-haaste-2022.html" target="_blank">Helmet</a></b>&nbsp;haasteen kohta 11 asioita ei kerrota aina tapahtumajärjestyksessä.</p> Jokkehttp://www.blogger.com/profile/14812290384344747203noreply@blogger.com4tag:blogger.com,1999:blog-4691139472868019460.post-58354784324920338302022-06-19T09:01:00.007+03:002022-06-23T09:00:37.521+03:00
Reijo Mäki Vares ja kaidan tien kulkijat
<p>&nbsp;</p><div class="separator" style="clear: both; text-align: center;"><a href="https://1.bp.blogspot.com/-STkDEyfp5dk/YMmTycX5xKI/AAAAAAAAKUs/2Um9542TgVQveh9LZu9vlcc_tF-zoyGuwCLcBGAsYHQ/s443/20210616_085257.jpg" style="margin-left: 1em; margin-right: 1em;"><img border="0" data-original-height="443" data-original-width="265" height="320" src="https://1.bp.blogspot.com/-STkDEyfp5dk/YMmTycX5xKI/AAAAAAAAKUs/2Um9542TgVQveh9LZu9vlcc_tF-zoyGuwCLcBGAsYHQ/s320/20210616_085257.jpg" /></a></div><br /><p></p><p><b>Reijo Mäki:&nbsp;</b><b>Vares ja kaidan tien kulkijat</b>, Gummerus 1992, Otava Seven pokkari , sivumäärä 383.<br /><br />Reijo Mäen&nbsp;<b>Vares ja kaidan tien kulkijat</b>&nbsp;on seitsemäs Vares-sarjassa ja minusta dekkari-mielessä paras seikkailu, Dekkari on&nbsp; julkaistu vuonna 1992 ja henkii hyvin ajan henkeä myös 1980-luvulta.&nbsp; Vain aivan tarinan alku ja loppu tapahtuvat Turussa.</p><p>Hämeenportissa yksityisetsivä <b>Jussi Vares</b> saa toimeksiannon pastori Alasen opiskelukaveri pastori Olavi Hukkaselta. Hänen entinen rippilapsi <b>Annaliisa Vaara</b> on löytynyt murhattuna 18-vuotiaana, ja Annaliisan sydän on revitty rinnasta. KRP on tutkinut murhaa, mutta tekijä on karkuteillä. Teosta epäillään läheisen mielisairaalan hoidokkeja. Tapaus muistuttaa 1699 vuonna tapahtunutta Annaliisa Antintyttären tapausta, jossa Annaliisa Antintyttärelle on käynyt samoin.</p><p>Murha on tapahtunut Kahdenvirranmaan kylässä Pohjois-Pohjanmaalla, siellä vaikuttaa hurmoshenkinen herätysliike, jonka karismaattinen johtaja on <b>Taisto Raappana</b>, jolla on kirjastoa hoitava vaimo <b>Elisabet</b>. Raappanan rukouskirjat painattaa paikkakunnan suurliikemies <b>Juhana Sulander</b>. Jussi Vares tapaa junassa paikallisen Osuuspankin pankinjohtajan <b>Sara Peltomaa</b>n, jolta saa autokyydit kylälle. Jussi majoittuu majoitusliike Mesopotamiaan, jota pitää <b>Sulo Peitsara</b>. Hotellissa siivoaa <b>Ragne</b>, jolla on ollut suhde mustan miehen <b>Jean Jacques Theresienin</b> kanssa. Suhteesta on poika Lauri. Jean Jacques on kadonnut, on jäänyt vain krokotiilinnahkaiset saappaat ja Ragnen ikävä. Jussi kulkee paikallisella taksilla, jota suhailee <b>Jaakko Riutta</b>. Jussi jututtaa kyläläläisiä, aloittaa kirjastosta, jossa Elisabet Raappana on töissä, keskusteluhetkiä on myös mielisairaalan ylilääkäri <b>Aimo Vennon</b> kanssa.</p><p>Reijo Mäki on todella onnistunut tässä. Vaikka teos sisältää alatyylisiä heittoja, ja sanontoja, niin se osaltaan kuvaa sitä todellisuutta joka vallitsi Suomessa 1980- ja 1990-luvun Suomessa. Baarissa on levyautomaatti, ja <b>Klamydia</b> on keikalla. Vareksen mukaan "<i>suurin taiteellinen ambitio näytti olevan, että desibelitaso piti koko ajan säilyttää reippaasti vahingollisen paremmalla puolella</i>" ss. 240 - 241.</p><p>Dekkarissa asioiden annetaan kehittyä rauhassa. Konnailua on monenlaista, ja hiljalleen alkaa kuvio selvitä. Annaliisan murhaan ja Jean Jacquezin katoamiseen ei kuitenkaan löydy heti selvyyttä. Sen sijaan muuten tutkimukset alkavat herättää huomiota, ja pian Vares on todellisessa pinteessä, josta hän uskomattomalla tavalla selviää, mutta vaikeudet eivät ole ohi.</p><p>Ostin tämän itselleni pokkarina, ja luin dekkarin toistamiseen, ja pidän tätä parhaana Vareksena. Tässä on oikea "<i>suljetun joukon rikosmysteeri, mitä Vareksissa ei yleensä ole. Tässä on tekijän henkilöllisyys arvoitus, ja motiivi, lisäksi konnailua ja konnia on paljon</i>".&nbsp;<b>Kaidan tien kulkijat</b> on nimenä aika harhaanjohtava. Kirjassa on monta lieveilmiötä ja moni tallaa leveää tietä. Myös Taisto Raappanalta löytyy salaisuuksia ja syntejäkin. Mäen teksti on monessa kohtaa osoittelevan asenteellinen, mutta pääsaarnaaja Raappana on uskossa ja ilmeisesti yrittää elää vakaumuksensa mukaan.</p><p>Vuosituhat on vaihtunut Turussakin, ja liikennejärjestelyt ovat muuttuneet. Vareksen taksi kääntyy Tuomiokirkkosillalta Tuomiokirkontorille. Hovioikeudenkadulla on vielä Alko. Jussi asuu Kerttulinkadun, Vähä-Hämeenkadun, Kellonsoittajankadun ja Kaarinankadun liepeillä, minusta osoitetta ei sanota tarkasti.</p><p><b>Vares ja kaidan tien kulkijat</b>&nbsp;vie Vareksen pikkukylään, jonka isot rikokset lymyävät piilossa. Vares joutuu syntimyllyn selvittäjäksi. Yksi parhaista Vares-seikkailuista.<br />****<br /><b>Reijo Mäki</b>&nbsp;(s. 12.10. 1958) on reipas ja sanavalmis kirjailija, joka on syntynyt Siikaisissa ja asuu Turussa. Ensimmäinen Vares <b><a href="http://joklaaja.blogspot.com/2018/06/reijo-maki-moukanpeli.html" target="_blank">Moukanpeliä</a></b> julkaistiin vuonna 1986, sen jälkeen on ilmestynyt 31 varesta. Luettelo Reijo Mäen Vareksista, ja tarinaa Varesten maisemista on&nbsp;<b><a href="http://jokkenrunot.blogspot.com/2022/06/reijo-maen-varekset.html" target="_blank">täällä</a></b>.</p><div><p>Mäki on kirjoittanut muutakin:<br />Reijo Mäen esikoisteos Enkelipölyä ja se on blogattu&nbsp;<a href="http://joklaaja.blogspot.fi/2016/11/reijo-maki-enkelipolya.html">NÄIN</a>.<br />Mäellä on myös Roivas-sarja, olen blogannut<br />Kruunun vasikan&nbsp;<a href="http://joklaaja.blogspot.fi/2016/07/reijo-maki-kruunun-vasikka.html">TÄÄLLÄ</a><br />Liian kauniin tytön&nbsp;<a href="http://joklaaja.blogspot.fi/2017/01/reijo-maki-liian-kaunis-tytto.html">TÄÄLLÄ</a><br />Slussenin&nbsp;<a href="http://jokkenrunot.blogspot.fi/2016/03/reijo-maki-slussen.html">TÄÄLLÄ</a>.<br />Rahan kääntöpiiri&nbsp;<a href="https://joklaaja.blogspot.com/2018/11/reijo-maki-rahan-kaantopiiri.html" target="_blank">TÄÄLLÄ</a></p></div><div>Reijon Mäen scifi:<br /><b><a href="http://joklaaja.blogspot.fi/2018/01/reijo-maki-tatuoitu-taivas.html" target="_blank">Tatuoitu taivas</a></b>, 1996</div> Jokkehttp://www.blogger.com/profile/14812290384344747203noreply@blogger.com8tag:blogger.com,1999:blog-4691139472868019460.post-24008474221114760362022-06-16T06:30:00.012+03:002022-06-26T08:35:04.133+03:00
Markus Ahonen: Palava sydän
Markus Ahonen: Palava sydän , Isaksson #2, julkaistu 2008, BON WSOY, 2016, sivumäärä 375.   Markus Ahosen  (s. 1972) Isaksson sarjan päähenkilö on rikosylikonstaapeli  Markku Isaksson , eroamassa oleva keski-ikäinen mies. Isaksson on Vantaan Myyrmäen kasvatti ja Heinolasta Helsingin poliisilaitokselle muuttanut peruspoliisi. Sarjan avasi teos   Meduusa  , jossa  Markku Isakssonin  oli jo erossa vaimostaan ja Antti-pojastaan. Suhde on tyrkky  Maaretiin  mutta myös kollegan  Nina Markkasen  syli houkuttaa. Sarjan jatko-osat näyttävät, kutsuuko kotiliesi, Maaretin makuuhuone vai kiehtooko kolleega Markkanen eniten. Meduusan tarina jatkuu teoksessa   Anna Pahan kiertää  .  Tapahtumaketju alkaa, kun nainen pahoinpidellään kuoliaaksi, ruumis löytyy Töölönlahden rannalta. Metron alta kaivetaan myös ihmisen jäännökset.  Poliisi alkaa tutkia kuolemantapauksia  järjestelmällisesti. Nuori nainen Töölönlahdesta tunnistetaan Taru Lähdesniemeksi, on ilmeistä, että hänet on pahoinpidelty kuoliaaksi. Kiskoilta kuolleena löytynyt on ehkä kadonnut lääkäri Matti Marila. Kansanedustaja Niilo Ropponen katoaa.  Nykydekkarien tapaan näkökulmat vaihtuvat, poliisit tahollaan vievät tutkimuksia eteenpäin tutkien uhrien taustoja ja epäiltyjiä. Lähdesniemen asioita tongitaan Lappeenrannassa, Marilan ja Ropposen Helsingissä. Toisaalla kuvataan uhrien viime hetkiä, ja myös mahdollisten syyllisten toimia kuvataan.   Dekkarin edetessä juonilangat alkavat yhdistyä, ja tapahtumien traagisuudessa on mukana myös ripaus huumoria. Kierrokset nousevat ja Supokin astuu kuvaan, kun eduskunta on ehkä tähtäimessä.   Markus Ahonen  osaa kirjoittaa ja  Palava sydän  on minusta nykysuomalainen jännäri tai dekkari, jossa on  yllättäviä käänteitä. Toisaalta dekkarissa nostetaan hyvin esiin suomalaisen yhteiskunnan kipupisteitä, kuten omaishoito, yksinäisyys, parisuhdeväkivalta, ja kunnallisen demokratian mahdolliset heikkoudet.  Markus Ahosen  Palava sydän  on mukiinmenevä pääkaupunkiseudulle sijoittuva jännäri, jonka luki mielellään. Ajan ilmiönä mainitsen Internet kahvilan, joita oli taannoin, tässä puhutaan Lasipalatsissa olevasta. Lasipalatsissa pystyi tuohon aikaan myös ilmaiseksi käyttämään wifiä Helsingin kaupungin tiloissa.  Jokkehttp://www.blogger.com/profile/14812290384344747203noreply@blogger.com6