fi fi fi sv fi fi fi fi sv fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi fi da fi fi fi fi fi fi fi fi es es es tr en fi fi fi en fi fi fi fi fi fi en en fi fi sv fi fi en en en en en en en en en fa en en en en en en en en fi fi fi fi fi
Matalan kouluttautumisen syistä tarvitaan tutkimusta - THL-blogi
Avaa haku Sulje haku Avaa valikko Sulje valikko
Jaa somessa Jaa Facebookissa Jaa Twitterissä Jaa LinkedInissä Jaa WhatsAppissa
Hyvinvoinnin ja terveyden edistämisen johtaminen, Hyvinvointi- ja terveyserot, Lapset, nuoret ja perheet
Suomesta puhutaan usein mediassa yhtenä koulutuksen kärkimaana. Tämä johtuu nuortemme kansainvälisessä vertailussa hyvistä oppimistuloksista. Peruskoulumme yhdeksäsluokkalaisten sijoitukset PISA-testeissä ovat kerta toisensa jälkeen olleet erinomaiset. Olemme siis selvästi tehneet asioita oikein, ainakin peruskoulun saralla.
Viime aikoina julkisessa keskustelussa on kuitenkin usein ollut koulutuksellisen tasa-arvon tila maassamme. Koulutuksellisen tasa-arvon idealla tarkoitetaan sitä, että jokaisella lapsella ja nuorella on mahdollisuus kouluttautua taustastaan ja esimerkiksi perheensä varallisuudesta riippumatta.
Perinteisesti Suomi on ollut myös koulutuksellisen tasa-arvon mallimaa. Silti meilläkin on ollut havaittavissa tiettyä eriarvoistumiskehitystä. Keskustelua ovat aiheuttaneet muun muassa eri sosioekonomisten ryhmien ja sukupuolten väliset erot koulutuksessa.
Eroja sekä korkeakoulutuksessa että toisella asteella
Tarkastelin suomalaisten nuorten kouluttautumista ja koulutuksellisen tasa-arvon tilaa omassa pro gradu -tutkielmassani kansallisen syntymäkohortti 1987 -aineiston pohjalta. Tutkin aihetta sekä korkeakouluttautumisen että toisen asteen tutkinnon suorittamisen osalta. Katsoin esimerkiksi millaisia yhteyksiä on nuorten kouluttautumisella ja vanhempien mahdollisella avioerolla, perheen pidempiaikaisella taloudellisella tilanteella sekä vanhempien koulutustasoilla.
Selvästi vahvimmiksi matalan koulutustason ennustajiksi osoittautuivat vanhempien huono taloudellinen tilanne ja äidin matala koulutustaso.
Usein toimeentulotukea käyttäneiden vanhempien lapsista korkeasti kouluttautuu vain yhdeksän prosenttia. Vain peruskoulun käyneiden vanhempien lapsilla vastaava osuus jää 14–18 prosenttiin. Hyvin toimeentulevien sekä korkeasti koulutettujen vanhempien lapsista puolestaan kouluttautuu korkeasti noin kolmasosa. Erot näiden ryhmien välillä ovat siis huomattavat.
Akateemisten ja hyvin koulutettujen vanhempien lapset ovat tosin aina kouluttautuneet korkeasti useammin, mutta aikaisempina vuosikymmeninä eroja on pystytty kaventamaan koulutuspolitiikalla jonkin verran. Erot eivät kuitenkaan näytä enää olevan kapenemassa.
Myös sukupuolten välillä on eroja. Tilastot osoittavat, että tyttöjen koulumenestys on keskimäärin poikia parempaa, ja he suorittavat korkeakoulutuksen nykyään hieman todennäköisemmin  kuin pojat.
Poikien toisen asteen koulutuksen puuttuminen näyttäisi kuitenkin olevan tuloksissa kaikkein dramaattisin piirre. 27 prosenttia pojista, joiden äideillä ainoa koulutus on peruskoulu, ei suorita edes toisen asteen tutkintoa. Usein toimeentulotukea käyttäneiden vanhempien pojista puolestaan jopa 32 prosenttia jää ilman vastaavaa tutkintoa. Tytöillä tilanne ei ole aivan näin huono, kun sitä tarkastellaan matalasti koulutettujen äitien ja huonosti toimeentulevien vanhempien osalta.
Tarvitaan lisää tutkimusta syistä kouluttautumattomuuden takana
Vaikuttaa siis siltä, että koulutuksen mallimaan asemasta huolimatta Suomessakin koulutuksellisessa tasa-arvossa olisi vielä parantamisen varaa. Suurimmalla osalla menee kyllä hyvin, mutta tietyt ryhmät kaipaisivat lisää tukea koulutuspoluilleen.
Nykyään työelämä ja siihen siirtyminen on monin tavoin epävarmempaa yksilön kannalta kuin vielä muutama vuosikymmen sitten. Jos ammattitutkinto on jäänyt hankkimatta, se vaikeuttaa tilannetta entisestään sekä kaventaa mahdollisia työllistymisvaihtoehtoja. On siis erittäin huolestuttavaa, jos esimerkiksi vanhempien taloudellinen tilanne on se ratkaiseva tekijä, joka määrittelee, joutuuko nuori tätä kautta riskiin jäädä pitkiksi ajoiksi työelämän ulkopuolelle. Myös korkeakouluttautuminen koko maan tasolla saattaa lähteä laskuun, jos sen suorittamisen tasa-arvoisiin mahdollisuuksiin ei kiinnitetä riittävästi huomiota.
Tärkeää olisikin nyt saada lisää tutkittua tietoa siitä, miksi osa talousvaikeuksissa olevien ja matalasti koulutettujen vanhempien lapsista ei kouluttaudu, eli ovatko syyt puhtaasti taloudellisia vai onko taustalla myös muun tyyppisiä syitä. Tietoa lisäämällä voitaisiin resurssit kohdentaa jatkossa paremmin kouluttautumattomuuden lievittämiseksi.
Aikaisemmassa tutkimuksessa on ainakin havaittu erilaisten ongelmien kasautumista nuorten elämässä. Esimerkiksi mielenterveydelliset ongelmat, toimeentulovaikeudet ja kouluttautumattomuus liittyvät tiiviisti yhteen. Samalla on myös havaittu se, että tämän tyyppisillä ongelmilla on taipumusta tulla ylisukupolvisiksi eli siirtyä vanhemmilta lapsille.
Ratkaisuja etsitty jo toisen asteen opiskelun kustannusten pienentämisestä
Hallituksella on meneillään kärkihanke ammatillisen koulutuksen uudistamiseksi. Siinä keskitytään muun muassa löytämään keinoja koulutuksen keskeyttämisen ehkäisemiseksi ja yksilöllisempien koulutuspolkujen mahdollistamiseksi. Vahvempia toimenpiteitä kuitenkin tullaan tarvitsemaan, jotta heikommin suoriutuvia ryhmiä voitaisiin tukea riittävästi ja matalan kouluttautumisen tai koulutuksen puuttumisen aiheuttamia ongelmia lievittää.
Viimeaikaisella keskustelulla näyttää myös olleen vaikutusta päättäjiin. Hallitus nimittäin päätti keväällä kehysriihessään tukea vähävaraisten perheiden nuoria toisen asteen koulutuksen kustannuksissa siihen tarkoitetulla oppimateriaalilisällä. Tämä on askel oikeaan suuntaan ja varmasti merkittävä apu joillekin perheille.
Olisi kuitenkin vielä parempi, jos toisen asteen koulutuksen ilmaisuus voitaisiin määrittää lailla? Samalla voitaisiin pohtia sitä, voisiko myös oppivelvollisuusikä olla korkeampi. Oppivelvollisuusiän nosto voisi auttaa vähemmän motivoituneita opiskelijoita saattamaan ainakin toisen asteen opintonsa päätökseen. Lisäksi kouluissa erityisesti poikien oppimistuloksiin keskittyminen olisi tärkeää heidän kannustamisekseen korkeakoulutuksen pariin.
Teksti perustuu pro gradu -tutkielmaan: Räisänen Oona (2018) Perherakenteen yhteys nuorten 24-25-vuotiaana saavuttamaan koulutustasoon vuoden 1987 syntymäkohortilla.
Kivinen, Osmo & Ahola, Sakari & Hedman, Juha (2001) Expanding Education and Improving Odds? Participation in Higher Education in Finland in the 1980s and 1990s. Acta Sociologica 44:2, 171–181.
Kivinen, Osmo & Hedman, Juha & Kaipainen, Päivi (2007) From Elite University to Mass Higher Education. Educational Expansion, Equality of Opportunity and Returns to University Education. Acta Sociologica 50:3, 231–247.
Paananen, Reija & Ristikari, Tiina & Merikukka, Marko & Rämö, Antti & Gissler, Mika (2012) Lasten ja nuorten hyvinvointi Kansallinen syntymäkohortti 1987 -tutkimusaineiston valossa. Terveyden ja Hyvinvoinnin laitoksen raportti 52. Helsinki: Terveyden ja hyvinvoinnin laitos (THL).
Oona Räisänen ratkaisuasiantuntija Kansaneläkelaitos
Jaa somessa Jaa Facebookissa Jaa Twitterissä Jaa LinkedInissä Jaa WhatsAppissa
Sähköpostiosoitettasi ei julkaista. Pakolliset kentät on merkitty *
Tallenna nimeni, sähköpostiosoitteeni ja kotisivuni tähän selaimeen seuraavaa kommentointikertaa varten.
THL-blogissa asiantuntijamme ottavat kantaa ajankohtaisiin aiheisiin, tulkitsevat yhteiskunnallisten ilmiöiden merkityksiä sekä esittävät uusia näkemyksiä ja ratkaisuehdotuksia. THL:n kannan esittää laitoksen johto. Blogia ylläpitää THL:n viestintäyksikkö.
Evästeet auttavat meitä kehittämään verkkopalveluamme ja parantamaan sen sisältöjä ja saavutettavuutta. Osa evästeistä on välttämättömiä, jotta sivut toimivat oikein. Voit palata asetuksiin myöhemmin Tietoa sivustosta -sivulla. Hallinnoi evästeasetuksiasi.
Evästeet auttavat meitä kehittämään verkkopalveluamme ja parantamaan sen sisältöjä ja saavutettavuutta. Osa evästeistä on välttämättömiä, jotta sivut toimivat oikein. Voit hyväksyä kaikki evästeet tai vain välttämättömät.
Osa evästeistä on välttämättömiä, jotta sivut toimisivat tarkoitetulla tavalla. Välttämättömiä evästeitä hyödynnetään esimerkiksi toiminnallisuuksissa, joissa käyttäjä tekee valintoja, kuten evästesuostumusasetukset. Välttämättömät evästeet tallentuvat selaimeesi automaattisesti, kun käytät verkkopalvelua, emmekä pyydä niiden käyttöön erikseen suostumustasi. Välttämättömät evästeet säilyvät selaimessasi enintään vuoden ajan.
This cookie is set by GDPR Cookie Consent plugin. The cookie is used to store the user consent for the cookies in the category "Analytics".
The cookie is set by GDPR cookie consent to record the user consent for the cookies in the category "Functional".
This cookie is set by GDPR Cookie Consent plugin. The cookies is used to store the user consent for the cookies in the category "Necessary".
This cookie is set by GDPR Cookie Consent plugin. The cookie is used to store the user consent for the cookies in the category "Other.
This cookie is set by GDPR Cookie Consent plugin. The cookie is used to store the user consent for the cookies in the category "Performance".
The cookie is set by the GDPR Cookie Consent plugin and is used to store whether or not user has consented to the use of cookies. It does not store any personal data.
Sivustolla on käytössä Google Analytics -ohjelmalla tehtävä sivuston kävijäseuranta. Google Analyticsin evästeiden tallentamia tietoja ovat esimerkiksi mitä kautta käyttäjät sivulle tulivat (hakukone, suora linkki tms.), millä sivuilla käyttäjät kävivät ja kuinka pitkään käyttäjät sivuilla olivat.