en fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi
Kahden kääpiövillakoiran, Koksin ja Oliverin, elämää kentillä, kehissä ja kotona Unknownnoreply@blogger.comBlogger348125tag:blogger.com,1999:blog-5742071601879309260.post-80442126498899003592015-04-22T19:55:00.001+03:002015-04-22T19:56:16.423+03:00
Blogin päivittäminen on valitettavasti jäänyt täysin. Hyvää meille kuuluu edelleen. Aloitin agilityn alkeiskurssin Oliverin kanssa viime syksynä. Siitä jatkoimme sujuvasti alkeisjatkokurssille. Nyt on takana hieman vajaat 20 treenikertaa. Oliver pitää lajista, ja on mahdottoman innokas ja nopea oppimaan.   Aloitimme kontaktiharjoittelun naksuttelemalla 2o2o-asentoa sohvatyynyllä (sillä samalla, millä Koksikin sitä aikoinaan opetteli). Olen treenannut sitä kotona viikoittain, alussa tietenkin joka päivä pieniä tuokioita. Tällä hetkellä tilanne on se, että Oliver pysähtyy puomin alastulolla todella mallikkaasti, ja pääsen jo itse liikkumaan parin metrin päähän puomin päästä.   Keppejä opetellaan ohjureiden avulla. Kaikenlainen käsinsörkkiminen on kiellettyä. Tämä metodi on osoittautunut erinomaiseksi. Nyt olemme päässeet siihen tilanteeseen, että täysimittaisista kepeistä on voitu poistaa jo 4 ohjuria.   Tekniikkaa on luonnollisesti myös harjoiteltu, mm. valssia, pakkovalssia ja persjättöä.   Viime torstaina koko ryhmämme osallistui oman seuran mölleihin putkihyppyluokkaan. Kisat pidettiin ulkona, ja siinäpä olikin vaikeuskerrointa riittävästi, kun tähän asti olemme harjoitelleet vain sisällä. Yllättävän hyvin meillä meni silti, vaikka useita kieltäytymisiä tuli ja oma ohjaus oli, no, aika kamalaa.   Koksin kanssa treenaillaan höpöhöpöjuttuja kotona.   Oliver on nyt ollut minulla reilun vuoden enkä kyllä pois antaisi. Maailman kultaisin pieni puudeli.             Pojat helmikuussa 2015.                Oliver Otavan uimrarannalla aprillipäivänä 2015.     Unknownnoreply@blogger.com0tag:blogger.com,1999:blog-5742071601879309260.post-38562757157299683672015-01-28T06:30:00.000+02:002015-01-28T10:10:48.881+02:00
Käytin pojat trimmissä. Edellisestä kerrasta oli kulunut 4 viikkoa, ja molempien karva alkoi olla aika pitkää.   Lyhyessä karvassa oleva villakoira on kyllä helppo. Eilen pesin molemmat parissakymmenessä minuutissa. Pesun jälkeen kuivattelin niitä hetken aikaa pyyhkeen sisällä ja voilà, valmis. Ei irtokarvaa eikä puolta metsää lattialla lenkin jälkeen. Eikä haittaa vesisade. Eilenkin kastuttiin sadekuurossa läpimäriksi. Näyttelytrimmissä se olisi tarkoittanut vähintään turkin kuivaamista föönillä tai mieluiten tietysti pesua ja kuivausta lenkin jälkeen. Ajallisesti siihen olisi mennyt vähintään puolitoista tuntia. Nyt kastunutta turkkia tarvitsi vain hieman valella lisää vedellä, lyödä shampoot turkkiin ja vaahdottaa. Wash and go.  Kyllähän näyttelyturkissa oleva villakoira on upea, ei sitä käy kieltäminen, mutta nysäturkilla mennään nyt.  Koksin päähän ja korviin ei tällä kertaa koskettu, sillä minusta se on nätimpi hieman pidemmässä päätukassa.              Koksi trimmin jälkeen.                   Oliver ja vaivoin auki pysyvät silmät.     Unknownnoreply@blogger.com0tag:blogger.com,1999:blog-5742071601879309260.post-76118878883760534262014-06-28T16:06:00.000+03:002014-06-28T16:08:19.726+03:00
Oliver ovenraossa.                  Koksi 28.6.2014.                  Täältä tullaan!         Unknownnoreply@blogger.com0tag:blogger.com,1999:blog-5742071601879309260.post-50302780178170664922014-06-16T15:10:00.001+03:002014-06-28T15:55:25.061+03:00
Koksi lomafiiliksissä.                Oliver ei erityisemmin pidä kuvattavana olemisesta.                 Oliver tulla humpsuttelee kutsusta.                Oliver.      Unknownnoreply@blogger.com1tag:blogger.com,1999:blog-5742071601879309260.post-21444801410402091802014-06-03T07:40:00.002+03:002014-06-03T19:57:31.735+03:00
Trimmauspöytä pyörillä - myyty
Myyn tarpeettomana Dogman-trimmauspöydän pyörillä. 92,5 x 61,5 x 76,5 cm. Ehjä, mutta käytön jälkiä. Vetoaisa hitsattu. Kulkeutuu Mikkeliin. Hinta 90 e (ovh 159 e).  PÖYTÄ ON MYYTY.              Unknownnoreply@blogger.com0tag:blogger.com,1999:blog-5742071601879309260.post-40613924655225992582014-05-31T16:40:00.000+03:002014-05-31T16:42:50.645+03:00
Talossa on nyt kaksi Kalju K. Kojoottia. Katja surruutteli pojille kesätukat seiskaterällä. Nyt voidaan juoksennella vaikka miten tiheässä pöheikössä ja käydä uimassa kunhan vedet lämpenevät.<br /><br />Piian kanssa sovittiin alkuviikosta, että luovumme tavoitteesta saada Oliverille puuttuvat 2 sertiä. Näin ollen sekin siirtyi kotitrimmissä olevien villakoirien joukkoon. Oliver&nbsp;käyttäytyi trimmissä oikein mallikelpoisesti. Samaa en voi valitettavasti sanoa Koksista. <br /><br /><table align="center" cellpadding="0" cellspacing="0" class="tr-caption-container" style="margin-left: auto; margin-right: auto; text-align: center;"><tbody><tr><td style="text-align: center;"><a href="http://1.bp.blogspot.com/-51Z3E1XxeIc/U4nY2raPXeI/AAAAAAAAA-Y/muHp-6oNWtY/s1600/Koksi_p%C3%A4%C3%A4_130414.jpg" imageanchor="1" style="margin-left: auto; margin-right: auto;"><img border="0" src="http://1.bp.blogspot.com/-51Z3E1XxeIc/U4nY2raPXeI/AAAAAAAAA-Y/muHp-6oNWtY/s1600/Koksi_p%C3%A4%C3%A4_130414.jpg" height="300" width="400" /></a></td></tr><tr><td class="tr-caption" style="text-align: center;">Koksi ennen nakutrimmiä.</td></tr></tbody></table><br /><br /><table align="center" cellpadding="0" cellspacing="0" class="tr-caption-container" style="margin-left: auto; margin-right: auto; text-align: center;"><tbody><tr><td style="text-align: center;"><a href="http://1.bp.blogspot.com/-Dec9gd7iE6Y/U4nX5aDmFZI/AAAAAAAAA-A/ELglTUBYRfw/s1600/Koksi_kaljutrimmiss%C3%A4_310514.jpg" imageanchor="1" style="margin-left: auto; margin-right: auto;"><img border="0" src="http://1.bp.blogspot.com/-Dec9gd7iE6Y/U4nX5aDmFZI/AAAAAAAAA-A/ELglTUBYRfw/s1600/Koksi_kaljutrimmiss%C3%A4_310514.jpg" height="400" width="225" /></a></td></tr><tr><td class="tr-caption" style="text-align: center;">Näin paljon lähti karvaa vaikka Koksi oli <br />jo lyhyessä turkissa. Edellisestä trimmistä oli<br />kulunut aikaa 4 viikkoa.</td></tr></tbody></table><div class="separator" style="clear: both; text-align: center;">&nbsp;</div><table align="center" cellpadding="0" cellspacing="0" class="tr-caption-container" style="margin-left: auto; margin-right: auto; text-align: center;"><tbody><tr><td style="text-align: center;"><a href="http://1.bp.blogspot.com/-1SdF2_D6q5A/U4nYQzgBELI/AAAAAAAAA-I/6Zl1OVkv1dE/s1600/Kalju_Koksi310514.jpg" imageanchor="1" style="margin-left: auto; margin-right: auto;"><img border="0" src="http://1.bp.blogspot.com/-1SdF2_D6q5A/U4nYQzgBELI/AAAAAAAAA-I/6Zl1OVkv1dE/s1600/Kalju_Koksi310514.jpg" height="300" width="400" /></a></td></tr><tr><td class="tr-caption" style="text-align: center;">Koksi kesätukassaan.</td></tr></tbody></table><br /><table align="center" cellpadding="0" cellspacing="0" class="tr-caption-container" style="margin-left: auto; margin-right: auto; text-align: center;"><tbody><tr><td style="text-align: center;"><a href="http://2.bp.blogspot.com/-kpE2YlpIC0c/U4nYR143N_I/AAAAAAAAA-Q/1Om3TMjxPHI/s1600/Kalju_Koksi310514b.jpg" imageanchor="1" style="margin-left: auto; margin-right: auto;"><img border="0" src="http://2.bp.blogspot.com/-kpE2YlpIC0c/U4nYR143N_I/AAAAAAAAA-Q/1Om3TMjxPHI/s1600/Kalju_Koksi310514b.jpg" height="300" width="400" /></a></td></tr><tr><td class="tr-caption" style="text-align: center;">Koksi, kesä ja pantaan mätsäävät voikukat.</td></tr></tbody></table><div class="separator" style="clear: both; text-align: center;">&nbsp;</div><div class="separator" style="clear: both; text-align: center;">&nbsp;</div><table align="center" cellpadding="0" cellspacing="0" class="tr-caption-container" style="margin-left: auto; margin-right: auto; text-align: center;"><tbody><tr><td style="text-align: center;"><a href="http://2.bp.blogspot.com/-QlvV2Wk8QKY/U4nZfQWFDQI/AAAAAAAAA-k/xVOAijNlcf4/s1600/Oliver040514c.jpg" imageanchor="1" style="margin-left: auto; margin-right: auto;"><img border="0" src="http://2.bp.blogspot.com/-QlvV2Wk8QKY/U4nZfQWFDQI/AAAAAAAAA-k/xVOAijNlcf4/s1600/Oliver040514c.jpg" height="300" width="400" /></a></td></tr><tr><td class="tr-caption" style="text-align: center;">Oliver 4.5.2014.</td></tr></tbody></table><br />﻿<table align="center" cellpadding="0" cellspacing="0" class="tr-caption-container" style="margin-left: auto; margin-right: auto; text-align: center;"><tbody><tr><td style="text-align: center;"><a href="http://4.bp.blogspot.com/-pD177zsNd6U/U4nZyhKdHxI/AAAAAAAAA-s/-cf-1pG5AVY/s1600/Oliver_kaljutrimmiss%C3%A4_310514.jpg" imageanchor="1" style="margin-left: auto; margin-right: auto;"><img border="0" src="http://4.bp.blogspot.com/-pD177zsNd6U/U4nZyhKdHxI/AAAAAAAAA-s/-cf-1pG5AVY/s1600/Oliver_kaljutrimmiss%C3%A4_310514.jpg" height="640" width="360" /></a></td></tr><tr><td class="tr-caption" style="text-align: center;">Apua! Pientä puudelia kohdellaan täällä kaltoin!</td></tr></tbody></table><br /><br /><table align="center" cellpadding="0" cellspacing="0" class="tr-caption-container" style="margin-left: auto; margin-right: auto; text-align: center;"><tbody><tr><td style="text-align: center;"><a href="http://4.bp.blogspot.com/-d0yb4sP1YIE/U4naG8pZCCI/AAAAAAAAA-0/BA6YA4Rxpnw/s1600/Kalju_Oliver_310514.jpg" imageanchor="1" style="margin-left: auto; margin-right: auto;"><img border="0" src="http://4.bp.blogspot.com/-d0yb4sP1YIE/U4naG8pZCCI/AAAAAAAAA-0/BA6YA4Rxpnw/s1600/Kalju_Oliver_310514.jpg" height="300" width="400" /></a></td></tr><tr><td class="tr-caption" style="text-align: center;">Oliver on vielä hieman ihmeissään uudesta lookistaan.</td></tr></tbody></table><br /><table align="center" cellpadding="0" cellspacing="0" class="tr-caption-container" style="margin-left: auto; margin-right: auto; text-align: center;"><tbody><tr><td style="text-align: center;"><a href="http://3.bp.blogspot.com/-ZRu1uPG36uw/U4naPCIenFI/AAAAAAAAA-8/0ms7hcX6ItU/s1600/Kalju_Oliver_310514d.jpg" imageanchor="1" style="margin-left: auto; margin-right: auto;"><img border="0" src="http://3.bp.blogspot.com/-ZRu1uPG36uw/U4naPCIenFI/AAAAAAAAA-8/0ms7hcX6ItU/s1600/Kalju_Oliver_310514d.jpg" height="300" width="400" /></a></td></tr><tr><td class="tr-caption" style="text-align: center;">Oliver ja lyhyt kesätukka.</td></tr></tbody></table><div class="separator" style="clear: both; text-align: center;">&nbsp;</div><table align="center" cellpadding="0" cellspacing="0" class="tr-caption-container" style="margin-left: auto; margin-right: auto; text-align: center;"><tbody><tr><td style="text-align: center;"><a href="http://1.bp.blogspot.com/-FYFlhFsMICE/U4naiWug-RI/AAAAAAAAA_E/YhW0Gi3C0Ms/s1600/Kaljut_310514c.jpg" imageanchor="1" style="margin-left: auto; margin-right: auto;"><img border="0" src="http://1.bp.blogspot.com/-FYFlhFsMICE/U4naiWug-RI/AAAAAAAAA_E/YhW0Gi3C0Ms/s1600/Kaljut_310514c.jpg" height="300" width="400" /></a></td></tr><tr><td class="tr-caption" style="text-align: center;">Kuvassa Oliver vasemmalla ja Koksi oikealla. </td></tr></tbody></table><div class="separator" style="clear: both; text-align: center;">&nbsp;</div><br /><div class="separator" style="clear: both; text-align: center;">&nbsp;</div> Unknownnoreply@blogger.com0tag:blogger.com,1999:blog-5742071601879309260.post-23798542614287291882014-04-13T12:12:00.003+03:002014-04-13T12:15:55.816+03:00
Temppuilua ollaan jatkettu poikien kanssa. Oliver oppi <strong>kurre-asennon</strong> alkuviikosta&nbsp;supernopeasti: kaksi kertaa pyysin sen istumaan ja namilla houkuttelin sen nostamaan etutassut ilmaan, ja se oli siinä. Uskomatonta. <br /><br />Eilen otettiin repertuaariin kaksi uutta juttua: <strong>selällään kieriminen </strong>ja <strong>pakittaminen</strong>. Tiedän kyllä, että kerralla ei kannattaisi treenata kuin yhtä uutta asiaa, mutta Oliver on niin innokas tekemään ja oppimaan, että ei vain malta olla kokeilematta. Molemmissa päästiin pitkälti alkua pidemmälle, etenkin kierimisessä, missä täysi kierros onnistui ehkä 10 minuutin harjoittelun jälkeen. Kumpaankaan temppuun en vielä liittänyt vihjesanaa. Pakittamisessa ollaan vielä alkutekijöissä, ja&nbsp;koira otti vasta yhden tai kaksi askelta taaksepäin, mutta uskon sen oppivan pakittamaan nopeasti.<br /><br />Koksi oli iloinen saadessaan esittää taitojaan: kurrea, kierimistä ja pakittamista. <br /><br />Oliver kävi maanantaina 7.4. trimmissä Piialla ja Koksi&nbsp;vuorostaan perjantaina 11.4. Katjalla. Molempien turkit olivat kasvaneet paljon viime trimmauksesta. Toki väliäkin oli molemmilla lähestulkoon 5 viikkoa.<br /><br />Oliver-rukka on ollut laihdutuskuurilla, kun sille on tullut vähän liikaa painoa.&nbsp;Sydäntä raastaa antaa sille ainoastaan 150-160 grammaa ruokaa päivässä, kun toinen söisi vaikka kuinka ja paljon. Nyt sen paino on pudonnut noin 5,4 kiloon. Vielä pitäisi saada parisataa grammaa pois. Koksi-hoikkeliini painaa 5,1 kiloa. Oliverin tulon jälkeen se kyllä syö paljon reippaammin ja huomattavasti enemmän kuin ennen, mutta se myös liikkuu paljon enemmän Ollin tultua taloon, joten kulutuskin on isompi. <br /><br />Olen hyvin onnellinen siitä, että pojat tulevat keskenään toimeen niin hyvin.<br /><br /><table align="center" cellpadding="0" cellspacing="0" class="tr-caption-container" style="margin-left: auto; margin-right: auto; text-align: center;"><tbody><tr><td style="text-align: center;"><a href="http://4.bp.blogspot.com/-XvTtvBWWIzw/U0pR33855SI/AAAAAAAAA8A/lOYs_lK9HOo/s1600/Koksi_Oliver090314.jpg" imageanchor="1" style="margin-left: auto; margin-right: auto;"><img border="0" src="http://4.bp.blogspot.com/-XvTtvBWWIzw/U0pR33855SI/AAAAAAAAA8A/lOYs_lK9HOo/s1600/Koksi_Oliver090314.jpg" height="300" width="400" /></a></td></tr><tr><td class="tr-caption" style="text-align: center;">Pojat 9.3.2014, Koksin valioitumista seuraavana päivänä. </td></tr></tbody></table><br /><br /><table align="center" cellpadding="0" cellspacing="0" class="tr-caption-container" style="margin-left: auto; margin-right: auto; text-align: center;"><tbody><tr><td style="text-align: center;"><a href="http://2.bp.blogspot.com/-1Llhu_U52sQ/U0pTCcAEZZI/AAAAAAAAA8g/KXFaLODQdw0/s1600/Pojat070414.jpg" imageanchor="1" style="margin-left: auto; margin-right: auto;"><img border="0" src="http://2.bp.blogspot.com/-1Llhu_U52sQ/U0pTCcAEZZI/AAAAAAAAA8g/KXFaLODQdw0/s1600/Pojat070414.jpg" height="300" width="400" /></a></td></tr><tr><td class="tr-caption" style="text-align: center;">Tässä onkin Koksilta jo lähtenyt turkki.</td></tr></tbody></table><div class="separator" style="clear: both; text-align: center;">&nbsp;</div><table align="center" cellpadding="0" cellspacing="0" class="tr-caption-container" style="margin-left: auto; margin-right: auto; text-align: center;"><tbody><tr><td style="text-align: center;"><a href="http://2.bp.blogspot.com/-3RhDjTzDiLU/U0pS0zPaa_I/AAAAAAAAA8U/QCv9FisuJvU/s1600/Pojat060414_web.jpg" imageanchor="1" style="margin-left: auto; margin-right: auto;"><img border="0" src="http://2.bp.blogspot.com/-3RhDjTzDiLU/U0pS0zPaa_I/AAAAAAAAA8U/QCv9FisuJvU/s1600/Pojat060414_web.jpg" height="300" width="400" /></a></td></tr><tr><td class="tr-caption" style="text-align: center;">Koksi ja Oliver 9.4.2014.</td></tr></tbody></table><div class="separator" style="clear: both; text-align: center;">&nbsp;</div><br /><table align="center" cellpadding="0" cellspacing="0" class="tr-caption-container" style="margin-left: auto; margin-right: auto; text-align: center;"><tbody><tr><td style="text-align: center;"><a href="http://4.bp.blogspot.com/-dPBQ_q0CZ80/U0pSxM9tunI/AAAAAAAAA8I/nBXbn5GaYSI/s1600/Koksi+p%C3%A4%C3%A4+080414.jpg" imageanchor="1" style="margin-left: auto; margin-right: auto;"><img border="0" src="http://4.bp.blogspot.com/-dPBQ_q0CZ80/U0pSxM9tunI/AAAAAAAAA8I/nBXbn5GaYSI/s1600/Koksi+p%C3%A4%C3%A4+080414.jpg" height="300" width="400" /></a></td></tr><tr><td class="tr-caption" style="text-align: center;">Koksi ennen trimmausta...</td></tr></tbody></table><br /><table align="center" cellpadding="0" cellspacing="0" class="tr-caption-container" style="margin-left: auto; margin-right: auto; text-align: center;"><tbody><tr><td style="text-align: center;"><a href="http://2.bp.blogspot.com/-QcICDKHTCVs/U0pS6d86kJI/AAAAAAAAA8Y/D1lsdRXmB_Q/s1600/Koksi_p%C3%A4%C3%A4_130414.jpg" imageanchor="1" style="margin-left: auto; margin-right: auto;"><img border="0" src="http://2.bp.blogspot.com/-QcICDKHTCVs/U0pS6d86kJI/AAAAAAAAA8Y/D1lsdRXmB_Q/s1600/Koksi_p%C3%A4%C3%A4_130414.jpg" height="300" width="400" /></a></td></tr><tr><td class="tr-caption" style="text-align: center;">... ja trimmauksen jälkeen.</td></tr></tbody></table><div class="separator" style="clear: both; text-align: center;">&nbsp;</div><table align="center" cellpadding="0" cellspacing="0" class="tr-caption-container" style="margin-left: auto; margin-right: auto; text-align: center;"><tbody><tr><td style="text-align: center;"><a href="http://1.bp.blogspot.com/-OFl0xt0jlAw/U0pUHwfEN4I/AAAAAAAAA80/46zXCYtWnF4/s1600/Virpomavitsa2.jpg" imageanchor="1" style="margin-left: auto; margin-right: auto;"><img border="0" src="http://1.bp.blogspot.com/-OFl0xt0jlAw/U0pUHwfEN4I/AAAAAAAAA80/46zXCYtWnF4/s1600/Virpomavitsa2.jpg" height="300" width="400" /></a></td></tr><tr><td class="tr-caption" style="text-align: center;">Naapurin pikkunoidat kävivät virpomassa 13.4.2014.</td></tr></tbody></table><br /><table align="center" cellpadding="0" cellspacing="0" class="tr-caption-container" style="margin-left: auto; margin-right: auto; text-align: center;"><tbody><tr><td style="text-align: center;"><a href="http://4.bp.blogspot.com/-XSfVqAp8d2w/U0pUGaUQ0HI/AAAAAAAAA8s/5nTMSI2Q40w/s1600/Virpomavitsa.jpg" imageanchor="1" style="margin-left: auto; margin-right: auto;"><img border="0" src="http://4.bp.blogspot.com/-XSfVqAp8d2w/U0pUGaUQ0HI/AAAAAAAAA8s/5nTMSI2Q40w/s1600/Virpomavitsa.jpg" height="300" width="400" /></a></td></tr><tr><td class="tr-caption" style="text-align: center;">Virpomavitsan taustalla äidin maalaus.</td></tr></tbody></table><div class="separator" style="clear: both; text-align: center;">&nbsp;</div> Unknownnoreply@blogger.com0tag:blogger.com,1999:blog-5742071601879309260.post-37117278793862006632014-03-30T19:52:00.002+03:002014-03-30T19:58:24.158+03:00
Tänään Oliver teki ensimmäisen täyden kierroksen vastapäivään etutassut  tasapainotyynyllä . Neljästä viiteen kertaan ollaan treenattu, joten nopeasti on poika oppinut. Tuli oikein hyvä mieli.  Koksilla jatkoimme samaa kiertämistä, mutta takatassut tyynyllä. Nyt onnistui jo kolme askelta. Se on niin mahdottoman tohkeissaan saadessaan tehdä jotain, että menee homma vähän säheltämiseksi välillä.  Oliverin perusasentoa harjoiteltiin myös. Hitaasti pitää edetä, sillä se on niin kovasti namin perään, että helposti asento jää vinoksi. Pyrin kiinnittämään ekstrahuomiota siihen, että palkkaan ainoastaan täydellisen suorasta asennosta.  Eilen lauantaina ja tänään sunnuntaina käytiin metsälenkillä. Eilen Oliver-parka pysähtyi nyhtämään risuja turkistaan viiden sekunnin välein. Tänään muistin onneksi laittaa sille Koksille hankitun, ohuesta reiällisestä kankaasta tehdyn metsähaalarin. Jo vain oli mukavampaa kirmata vapaana, kun ei ollut koko ajan joku karahka jalkakarvoissa kiinni. Tänään Koksi oli minulla pitkässä liinassa. Kutsin sitä aina välillä luokseni silloin kun liina oli löysällä. Jos korvat olivat kadoksissa, annoin palautetta nykäisemällä liinaa ihan reippaasti. Koksilla oli valjaat, joten niskaan tämä ei käynyt yhtään, enemmänkin sen itsetuntoon. Palkkasin sitä myös aina, kun se tuli vapaaehtoisesti lähelleni kävelemään. Toivon, että vielä tänä kesänä voisin pitää sitä vapaana.  Pesin Koksin tänään ensimmäistä kertaa kolmeen viikkoon. Lyhyeen turkkiin meni puolta vähemmän shampoota kuin aiemmin eikä kuivaukseenkaan mennyt kuin reilut parikymmentä minuuttia. Jostain syystä kuivaaminen ja konetus olivat tänään sen mielestä erityisen epämiellyttäviä toimenpiteitä. En ymmärrä miksi. Hommat hoidettiin loppuun saakka, kuten aina, olipa se asiasta mitä mieltä hyvänsä.              Hei tehdään vielä jotain!      Unknownnoreply@blogger.com0tag:blogger.com,1999:blog-5742071601879309260.post-38311128338700575452014-03-28T21:17:00.001+02:002014-03-30T19:46:04.129+03:00
Työmatkan aiheuttaman tauon jälkeen aloitin  perusasennon  opettamisen Oliverille. Pari kertaa olen sitä ohimennen kokeillut ja itse asiassa ekalla kerralla se muistaakseni vahingossa istahti oikeaan paikkaan ohjatessani sen siihen namilla. Oliverille ei ole istuminen mitenkään luontaista. Koska se oppi ensimmäisenä maahanmenon minun kanssani, tarjoaa se aina sitä ensimmäisenä kun yritän tehdä sen kanssa jotain sellaista, mitä se ei vielä osaa. Kovasti kaveri haluaa miellyttää ja tekee sitten sitä, mistä ainakin ennen on emäntä kovasti ilahtunut.  Nyt tein niin, että ohjasin koiran vasemmalle puolelleni, pyysin sen maahan, sen jälkeen nostin sen namimagneetilla istumaan ja sanoin muutaman kerran sivu-käskyn. Näitä otin kolme kertaa ja sitten namilla ohjasin sen sivulleni ja sanoin sivu. Siihen se istahti, jei! Yritän myös kiinnittää huomiota siihen, että se olisi kontaktissa. Yritän nyt viikonlopun aikana saada perusasennon edes johonkin kuosiin. Etenen hitaasti, jotta saan sen alusta alkaen tulemaan oikeaan asentoon eikä esim. vinoon.   Tasapainotyynyllä  otin molempien koirien kanssa kääntyilyä. Koksilla ei ole ongelmia etutassujen ympäri pyörimisessä, joten sitä pyysin osu-käskyllä laittamaan takatassunsa tyynylle ja pyörimään etutassujen varassa. Kovasti oli taas pojalla intoa tehdä. Vielä ei olla edetty kuin muutama askel, mutta pikkuhiljaa se sieltä tulee. Oliver on aina yhtä halukas yhteistyöhön. Se otti jo kolme askelta etutassujen varassa; ei huonosti lainkaan. Unknownnoreply@blogger.com0tag:blogger.com,1999:blog-5742071601879309260.post-51401748237408750782014-03-22T16:51:00.000+02:002014-03-22T16:51:15.096+02:00
Temppuilu dobolla ja tasapainotyynyllä on jatkunut. Koksi tekee nykyisin superinnolla - ylläri! Takajalkojen varassa pyöriminen tyynyn päällä edistyy pikkuhiljaa. Oliver otti mallia Koksista ja yritti samaa eikä yhtään huonolla menestyksellä. Muutaman treenikerran jälkeen uskon sen ottavan jo useita askelia, nyt se vielä helposti luiskauttaa toisen takajalan pois tyynyltä.  Tänään oli upea keväinen keli. Teimme vajaan puolentoista tunnin lenkin hienossa auringonpaisteessa. Lähtiessä klo 10.30 oli kotitie vielä jäässä, mutta palatessa se oli jo aivan velliä. Tämä ei sinällään haitannut, sillä ohjelmassa oli joka tapauksessa Oliverin pesu, koska olen viimeksi pessyt sen 3 viikkoa sitten. Lenkillä keskityin siihen, että koirat kulkevat joko edelläni vetämättä tai sitten käskyn alla vierellä-käskyllä. Treeniä tarvitaan lisää. Vierellä Oliver osaa olla paremmin kuin Koksi, mutta jos päästän sen hihnanmitan verran eteeni, alkaa se vetää. Ei paljon, mutta vetää kuitenkin. Siitä pitää päästä pois. En halua myöskään lenkkeillä siten, että koirat ovat koko ajan käskyn alla. Itselleni mieluisin vaihtoehto on se, että remmit ovat löysällä koko ajan. Voi olla, että joudun menemään siihen, että ne kävelevät aavistuksen takanani. Sen opettaminen saattaisi olla helpompaa.  Karstaukseen, pesuun, föönaukseen ja konetukseen meni kaikkinensa alle 3 tuntia. Manikyyrin ja korvien nyppimisen tein keskiviikkona. Oliverin turkin hoitaminen tuntuu todella helpolta Koksiin verrattuna. Se ei rimpuile vaan esimerkiksi karstatessa se vain maata rötköttää sylissäni. Föönauksen aikana se makaa trimmauspöydällä kyljellään. Tätä en ole saanut opetettua Koksille vaan sen olen aina kuivannut seisaaltaan.  Keskiviikkona käytin Koksin eläinlääkärin tarkastuksessa. Olin ilmoittanut vakuutusyhtiö Ifille, että valioitumisen myötä sen vakuutusarvo on noussut 3.300 euroon. Sieltä tuli pyyntö käydä tarkastuksessa, koska arvo oli yli 2.500 euroa. Närhisellä kävimme siis ja puhtaat paperit sieltä tuli. Toimitin ne Ifille, ja nyt ovat vakuutusasiat siltä osin kunnossa. Vakuutusmaksu nousi satasella 380 euroon vuodessa, mikä on todella korkea summa, mutta en ilmankaan uskalla olla.   Oliverille otin myös vakuutuksen. Sen vuosimaksu on ekana vuonna noin 240 euroa (10 % verkkokauppa-alennus) ja jatkossa noin 280 euroa.             Pesua vailla oleva Koksi.                Pariisin keväälle tuoksuva Oliver.          Unknownnoreply@blogger.com0tag:blogger.com,1999:blog-5742071601879309260.post-91385347849491964252014-03-18T18:37:00.000+02:002014-03-30T19:45:19.431+03:00
Illan ohjelma alkoi lenkillä, missä Oliver tuli hienosti vierelleni kävelemään  vierellä -käskyllä.   Sitten  piilottelin nameja  molemmille vuorotellen. Tämä oli toinen naminpiilotuskerta Oliverille. Pikkuhiljaa se alkaa ymmärtää mitä haen, kun sanon sille etsi.   Päivän treenituokiossa jatkettiin  perusasennon  opettelua Oliverin kanssa. Saan sen sivulle parhaiten liikkeestä, mutta istumaan se ei vielä ymmärrä käydä. Tässä harjoiteltiin myös  kontaktia , ja ihan kivasti se sitä pitääkin. Tähän olen ottanut katso-käskyn, mitä ryhdyn käyttämään myös muulloin, kun haluan sen huomion.   Maahanmeno  sujuu hyvin edelleen.    Dobolle  se tulee hurjan innokkaana. Tänään tehtiin 3 x käännös vastapäivään sekä pari kertaa istuminen ja maahanmeno pallolla.  Tasapainotyynyllä  yritän saada sen pyörimään etutassujen varassa. Toistaiseksi se on ottanut vasta yhden tai maksimissaan kaksi askelta takajaloilla. Tänään se kokeili tulisiko palkkaa siitä, että se nousee kokonaan tyynyn päälle huojumaan. Tätä Koksi ei ole koskaan tehnyt, mutta se apinoi kaveria ja nousi tyynylle omalla vuorollaan. Molemmat ovat niin innoissaan pallosta, että pitäisi melkein olla vuoronumerot. Toista saa olla hätistelemässä pois, kun ei pallolle oikein mahdu kahta koiraa.  Koksille aloin opettaa tyynyn päällä pyörimistä siten, että takatassut ovat tyynyllä. Tähän on oivana käskynä aksasta tuttu osu. Nyt pitää vain saada se ymmärtämään mitä haluan sen tekevän. Nyt se muljauttaa takaosansa helposti pois tyynyltä.   Koksin kanssa muisteltiin mieliin  esineen tuomista . Juu, ei onnistunut. Lähti kyllä nahkaisen avaimenperän perään, mutta näin nenän asennosta sen mennessä esineelle, että kohta lähtee luikkimaan karkuun se suussa. Näinhän siinä kävi, tai oli käydä. Sain sen luovuttamaan esineen kiitos-käskyllä. Ei nyt kyllä mennyt niin kuin elokuvissa, mutta ei tätä olla pitkään aikaan harjoiteltukaan.  Koksi syö edelleen hurjan paljon paremmin kuin ennen Oliverin tuloa. Nyt se popsii jopa kasvissosetta, mitä en olisi vielä jokin aika sitten uskonut millään. Paino sillä on pysynyt 5,1 kilossa vaikka se syö enemmän, mutta se juokseekin paljon enemmän nyt kuin ennen Oliveria. Oliverin ruoan kanssa saa olla paljon tarkempana, sillä siihen tarttuu ruoka todella hyvin. Oliver painaa 5,2 kiloa, kun tullessaan sen paino oli 300 grammaa vähemmän. Lihava se ei missään nimessä ole.  Eilen ja tänään pojat ovat olleet kahdestaan samassa huoneessa koko työpäiväni ajan. Ilmeisen hyvin on mennyt, kun vastaan ei ole kotiin tullessa ollut suolenpätkiä vaan iloisia koiria.   Unknownnoreply@blogger.com0tag:blogger.com,1999:blog-5742071601879309260.post-26062229443284510972014-03-16T17:38:00.001+02:002014-03-16T18:46:02.583+02:00
Päivän lenkki tehtiin lumisessa maisemassa. Kevät teki jo kovasti tuloaan, mutta eilen satoi useita senttejä lunta. Oliver näyttää olevan hyvin tarkka tassuistaan, sillä niihin kertyi aivan minimaaliset paakut lunta mitkä näyttivät häiritsevän sen kävelyä melkoisesti. Niitä piti pysähtyä repimään irti vähän väliä.  Pääsimme kuitenkin metsäautotielle, missä päästin Oliverin irti hihnasta ensimmäistä kertaa. Poika juoksenteli ehkä viiden metrin päässä ja kääntyi usein katsomaan, että remmissä oleva Koksi ja minä ollaan varmasti tulossa samaan suuntaan. Joitakin kertoja kutsuin sen luokseni, palkkasin namilla ja lähetin takaisin juoksentelemaan. Toivottavasti sama onnistuu joku päivä Koksinkin kanssa.   Oliver oppi tänään uuden käskyn: vierellä. Sitä käytän, kun haluan koiran kulkevan vasemmalla puoellani hihna löysällä. Kontaktia ei tarvitse pitää ja haistella saa, mutta remmi ei saa kiristyä. Oppimiseen ei valehtelematta mennyt kymmentä minuuttia kauemmin. Nyt pitää vain saada se tajuamaan se, että kun se kulkee remmin mitan minun edelläni, ei se siltikään saa vetää. Siinä on vielä tekemistä.  Aamulla Oliver jahtasi Koksia pihalla:  https://www.youtube.com/watch?v=R7rPvYoPrtg&feature=youtu.be  Unknownnoreply@blogger.com0tag:blogger.com,1999:blog-5742071601879309260.post-53605557823305789522014-03-14T21:21:00.001+02:002014-03-14T21:24:19.315+02:00
Illan kotitreeneissä Oliverin päässä taisi kaksi hernettä kohdata toisensa oppimisen suhteen. Se on koko ajan ollut innokas oppimaan, mutta terävin tekeminen on ollut hyvin lyhytkestoista. Tänään se teki hommia todella intensiivisesti ja erittäin hyvällä asenteella ja paljon normaalia pidempään. Aivan kuin se olisi hiffannut kuinka kivaa uuden oppiminen on. On se tähänkin asti ollut todella innoissaan oppiessaan jotain, mutta tämänpäiväinen iloisuus oli potenssiin sata aiempaan verrattuna.  Alkajaisiksi otettiin  maahanmenoa , mihin tarvitaan vielä käsiapu. Se menee edelleenkin maahan nopeasti ja oikein heittäytyen.  Sitten halusin katsoa josko se olisi valmis oppimaan  istumaan  käskystä. Olen pari kertaa yrittänyt saada sen istumaan viemällä namia sen pään yli siinä onnistumatta. Kaksi kertaa olen ehtinyt sanoa "istu", kun se on istahtanut spontaanisti. Tänään otin namin käteen enkä sanonut yhtään mitään. Pidin namikättä rintakehääni vasten. Ensimmäistä kertaa Oliver alkoi tarjota tekemistä, sitä ainoaa mitä se osaa eli maahan menoa. Jei! Siitä ei namia tullut, joten vein taas namikättä sen pään päälle ja sanoin istu. Sitten se vain istahti, niin kuin olin toivonutkin. Ei huono juttu ollenkaan. Kaveri oli kehuista todella innoissaan, joten treenit jatkuivat.  Nyt houkuttelin sen namilla  perusasentoon  ja se seurasi kättäni, tuli vasemmalle puolelleni ja istahti, vahingossa kyllä, mutta istui silti. Olen pari kertaa aiemmin yrittänyt saada sen edes jotenkuten vasemmalle puolelleni siinä onnistumatta, mutta nyt aika oli näköjään kypsä. Otettiin vielä viisi toistoa, mutta istumaan se ei enää käynyt. En halunnut vaatia liikaa yhdellä kertaa, joten tämä jätettiin tähän.  Vielä kokeiltiin  seuraamista  ensimmäistä kertaa ja sekin lähti etenemään kivasti.  Loppupöllöilyt vielä  dobon  päällä, minkä päälle Oliver hyppää innokkaasti. Harjoiteltiin itsensä ympäri kääntymistä, mikä oli vähän hankalaa, kun koiralla oli niin mahdottomasti intoa tehdä, että se liukui useamman kerran pallolta pois. Takaisin se hyppäsi ilman ongelmia. Saimme yhden onnistuneen suorituksen vastapäivään. Halusin vielä kokeilla suostuuko se menemään maahan pallon päällä ja kyllä, hyvin onnistui. Siihen päättyi tämän päivän harjoitus.  Aivan selkeästi sen päässä tosiaan tapahtui tänään jotain. Loistojuttu.  Ai niin, istumisen vastapainoksi muistuttelimme mieliin myös stop-käskyä, millä käskyllä Oliver seisotetaan vapaasti näyttelyissä. Ei ollut unohtunut.  Koksilla otin doboilun lisäksi seuraamista, liikkeestä seisomista ja kakeja. Kyllä maistui tekeminen sillekin, kas kummaa.  Huomasin juuri, että tässä sitä bloggaillaan täyttä päätä, vaikka homman piti loppua. Miten tässä näin kävi? Unknownnoreply@blogger.com2tag:blogger.com,1999:blog-5742071601879309260.post-7537228668852712182014-03-14T17:12:00.000+02:002014-03-14T17:12:36.151+02:00
Olin kuullut paljon hyvää Julius K9-valjaista. Pakkohan niitä oli lähteä katsastamaan, kun Koksille keväällä 2012 ostamani valjaat olivat jääneet nafteiksi. Ympärysmittaa olisi tarvinnut olla vain kolmisen senttiä enemmän, mutta minkäs teet, pienet olivat.  Ihastuin hehkutettuihin valjaisiin saman tien. Hinta oli aavistuksen suolainen, 40 euroa, mutta uskon, että tässä on valjasta pitkäksi aikaa. Ne ovat todella nopeat pukea päälle, sillä koiran tassuja ei tarvitse nostella lainkaan. Päälenkin pujotus, vatsaremmin kiinnitys ja voilà.        Unknownnoreply@blogger.com0tag:blogger.com,1999:blog-5742071601879309260.post-27000202882595048422014-03-13T12:46:00.001+02:002014-03-13T12:53:54.416+02:00
Vapaapäivänä paistoi kerrankin aurinko. Lähdimme pitkähkölle yhteislenkille, minkä jälkeen yritin napsia kuvia pihassa.  Olotila on Oliverin, valioitumisen ja Koksin uuden lookin myötä  Happy                                      Oliverin turkki on pahasti pesun tarpeessa.         Unknownnoreply@blogger.com0tag:blogger.com,1999:blog-5742071601879309260.post-22427043575467831442014-03-13T12:23:00.000+02:002014-03-13T12:23:43.408+02:00
Oliver on ollut talossa nyt vajaat kaksi viikkoa, ja tuntemus siitä, että tässä on täydellinen koira minulle, on vain vahvistunut. Se on hyvin innokas oppimaan, erittäin kuuliainen ja aina ihan mahdottoman iloinen.<br /><br />Näiden parin viikon aikana Oliver on oppinut menemään pois pöydästä käskettäessä (kyseistä käskyä käytän, jos ruokaillessani koira yrittää laittaa etutassunsa reisilleni), ottamaan kontaktia ennen ruoan saamista, pitämään kontaktia heilutellessani namia molemmissa käsissäni, menemään maahan (tämä onnistuu hyvin pienellä käsiavulla, lisäksi maahan meno on täpäkkä maahan heittäytyminen eikä mikään tassuttelu) ja hyppäämään dobo-pallon päälle ja tasapainottelemaan siinä. Pallolle se nousi jo toisella treenikerralla, mikä on mielestäni todella nopeaa oppimista ja uskaltamista.&nbsp;Tasapainotyynyn avulla olen alkanut opettaa sille takapään käyttöä siten, että koiran etutassut ovat tyynyllä ja takatassuja siirtämällä on tavoitteena tavallaan kiertää ympyrää. Lenkillä se osaa mennä tien laitaan reunaan-käskyllä.<br /><br />Tästä se lähtee. Katsotaan nyt, lähdetäänkö jossain vaiheessa harrastamaan esimerkiksi aksaa harrastusmielessä tai tavoitteellisesti. Aika näyttää.<br /><br />Koksi ja Oliver tulevat edelleen hyvin toimeen keskenään. Pari kertaa olen joutunut olemaan erotuomarina, kun mieluinen lelu tai siankorva on sattunut kiinnostamaan molempia yhtä aikaa, mutta tuokin kähinä on ollut todella lievää.<br /><br />Toistaiseksi olen jättänyt ne eri huoneisiin lähtiessäni töihin, mutta uskon, että voin jättää ne kahdestaan hyvin pian. Tärkeä syy toisen koiran ottamiselle on se, että Koksi saa kaverin. Pikkuhiljaa treenataan sitä, että ne pärjäävät päivän keskenään.<br /><br />Tämän viikon aikana pojat ovat alkaneet leikkiä keskenään paljon enemmän. Tässä video torstaiaamulta (videossa Koksi etualalla). Koksi näyttää aika paljon suuremmalta, mutta todellisuudessa niiden kokoero on aika pieni. Koksilla vain on turkkia enemmän.<br /><br /><a href="http://www.youtube.com/watch?v=3qOd5D3hAKk&amp;feature=youtu.be">http://www.youtube.com/watch?v=3qOd5D3hAKk&amp;feature=youtu.be</a><br /><br /><table align="center" cellpadding="0" cellspacing="0" class="tr-caption-container" style="margin-left: auto; margin-right: auto; text-align: center;"><tbody><tr><td style="text-align: center;"><a href="http://1.bp.blogspot.com/-RV2YrSG3hGI/UxhXOWttAxI/AAAAAAAAA28/PtgLPTuA12Y/s1600/Trimmiss%25C3%25A4020314.jpg" imageanchor="1" style="margin-left: auto; margin-right: auto;"><img border="0" src="http://1.bp.blogspot.com/-RV2YrSG3hGI/UxhXOWttAxI/AAAAAAAAA28/PtgLPTuA12Y/s1600/Trimmiss%25C3%25A4020314.jpg" height="300" width="400" /></a></td></tr><tr><td class="tr-caption" style="text-align: center;">Oliver trimmissä Piialla 1.3.2014.</td></tr></tbody></table><br /><table align="center" cellpadding="0" cellspacing="0" class="tr-caption-container" style="margin-left: auto; margin-right: auto; text-align: center;"><tbody><tr><td style="text-align: center;"><a href="http://3.bp.blogspot.com/-52HKKgpC5gw/UxhXPz7SgAI/AAAAAAAAA3E/dG2D0Vlr4Es/s1600/Trimmiss%C3%A4020314b.jpg" imageanchor="1" style="margin-left: auto; margin-right: auto;"><img border="0" src="http://3.bp.blogspot.com/-52HKKgpC5gw/UxhXPz7SgAI/AAAAAAAAA3E/dG2D0Vlr4Es/s1600/Trimmiss%C3%A4020314b.jpg" height="300" width="400" /></a><br />&nbsp;</td></tr><tr><td class="tr-caption" style="text-align: center;">Trimmissä 1.3.2014.</td></tr></tbody></table><div class="separator" style="clear: both; text-align: center;">&nbsp;</div><div class="separator" style="clear: both; text-align: center;"><a href="http://3.bp.blogspot.com/-BbBG5Xi_9Io/UxhXO8XLIVI/AAAAAAAAA3A/OHlnX4UhtdQ/s1600/Oliver020314b.jpg" imageanchor="1" style="margin-left: 1em; margin-right: 1em;"><img border="0" src="http://3.bp.blogspot.com/-BbBG5Xi_9Io/UxhXO8XLIVI/AAAAAAAAA3A/OHlnX4UhtdQ/s1600/Oliver020314b.jpg" height="300" width="400" /></a></div><br /><div class="separator" style="clear: both; text-align: center;"><a href="http://2.bp.blogspot.com/-CH-cH1moGgI/UxhYp6eBsGI/AAAAAAAAA3k/Z-zixNd5jcs/s1600/Oliver030314.jpg" imageanchor="1" style="margin-left: 1em; margin-right: 1em;"><img border="0" src="http://2.bp.blogspot.com/-CH-cH1moGgI/UxhYp6eBsGI/AAAAAAAAA3k/Z-zixNd5jcs/s1600/Oliver030314.jpg" height="300" width="400" /></a></div><br /><div class="separator" style="clear: both; text-align: center;"><a href="http://2.bp.blogspot.com/-65nnsjHCUBI/UxhYpT64ENI/AAAAAAAAA3g/jCAN6NF9nnI/s1600/Oliver030314b.jpg" imageanchor="1" style="margin-left: 1em; margin-right: 1em;"><img border="0" src="http://2.bp.blogspot.com/-65nnsjHCUBI/UxhYpT64ENI/AAAAAAAAA3g/jCAN6NF9nnI/s1600/Oliver030314b.jpg" height="300" width="400" /></a></div><div class="separator" style="clear: both; text-align: center;">&nbsp;</div><div class="separator" style="clear: both; text-align: center;"><a href="http://1.bp.blogspot.com/-YA32CHIKdbk/UyGHB6Ie5oI/AAAAAAAAA40/dLcM-1wxqlM/s1600/Oliver090314+lelub.jpg" imageanchor="1" style="margin-left: 1em; margin-right: 1em;"><img border="0" src="http://1.bp.blogspot.com/-YA32CHIKdbk/UyGHB6Ie5oI/AAAAAAAAA40/dLcM-1wxqlM/s1600/Oliver090314+lelub.jpg" height="300" width="400" /></a></div><div class="separator" style="clear: both; text-align: center;">&nbsp;</div><div class="separator" style="clear: both; text-align: center;">&nbsp;</div> Unknownnoreply@blogger.com0tag:blogger.com,1999:blog-5742071601879309260.post-82380594274094262022014-03-13T09:04:00.000+02:002014-03-13T09:06:26.957+02:00
Puolentoista tunnin trimmaussession jälkeen Koksista kuoriutui hyvin paljon vähemmän muhkea kaveri. Terrierileikkaus helpottaa jokapäiväistä elämäämme todella paljon.  Alla kuvat ennen ja jälkeen muodonmuutoksen.                                  Unknownnoreply@blogger.com0tag:blogger.com,1999:blog-5742071601879309260.post-66260219776369852162014-03-13T08:56:00.000+02:002014-03-13T08:56:24.126+02:00
Koksi on Suomen muotovalio!
Tänään se sitten tapahtui - Koksi valioitui Enon ryhmänäyttelyssä! Tätä päivää on odotettu, ja tuntuu juuri niin hienolta kuin kuvittelin!  Lähdimme ajamaan Joensuun takana, 260 kilometrin päässä sijaitsevaan pikkuruiseen Enoon aamuseitsemän jälkeen. Matkalla koppasimme mukaan Katjan. Koko matkan satoi, Mikkelin päässä vettä ja Varkaudesta alkaen räntää.   Enossa oli yllättävän paljon lunta.  Näyttely järjestetettiin Urheilutalolla. Parkkipaikka oli loskan peitossa. Meidät ohjattiin aivan perimmäiseen parkkiin, ja valitellessani parkkimiehille matkan pituutta häkin ja muiden vermeiden kanssa saimmekin uuden paikan hieman lähempää. Kiitos heille! Toki tavarat olisi voinut purkaa sisäänkäynnin läheisyydessä, mutta en arvannut, että parkki voisi sijaita niinkin kaukana.  Sisätiloiltaan näyttelypaikka oli oikein hyvä. Pienihän se toki oli, mutta koko urheiluhallin lattia oli peitetty paksulla voimapaperilla ja kaikki kehät oli matoitettu täysin. Hallissa ei myöskään kaikunut. Yläkerrassa oli kahvio ja katsomo, mistä näki yllättävän hyvin kehiin.  Yllätyksekseni näyttelypaikalla oli Koksin kasvattaja Eija Halonen. Katjan ehdotuksesta kävin kysymässä häneltä josko hän voisi esittää Koksin, mihin hän suostuikin.   Katja kunnosti Koksin ja sitten vain odoteltiin. Kehät olivat lähes tunnin myöhässä. Muruva-kääpiöitä oli ilmoitettu 9: 2 pentua, 2 junioriluokan urosta, 2 avoimen luokan urosta Koksin lisäksi, 2 junioriluokan narttua ja 1 avoimen luokan narttu. Toinen junnunartuista oli Eijan kasvatti Haydee's Guess (Ira).   Tuomarina toiminut Markku Kipinä teki päätöksensä avoimen luokan urosten parhaasta hyvin nopeasti, ja niin Koksi jatkoi paras uros -kehään, minkä se voitti. Olin katsomassa kehää ylhäällä katsomossa, ja vain vaivoin sain oltua hiljaa nähdessäni kuinka Kipinä asetti Koksin ykköseksi. Katja palasi kehästä sertiruusukkeen kanssa. Oi onnea! Ensimmäinen valioni!  Tämän jälkeen oli tietysti vuorossa narttukehä, minkä voitti Eijan Ira. ROP-kehään piti vaihtaa Katja Koksin handleriksi, koska Eija tietysti esitti Iran. Yllättäen Koksi ei suostunutkaan esiintymään nyt Katjan kanssa, vaan fiksoitui Eijaan. Parhaaksi tuomari asettikin Iran, joten Koksi oli VSP. Ei harmittanut yhtään! Tuomari oli vielä sanonut, että ROP ja VSP olivat päivän parhaat kääpiöt ja että Koksi oli hieno koira, mutta että Ira oli vieläkin hienompi. Upeaa kuulla tällaista näyttelyuran päätössanoiksi.  Tässä vielä  Markku Kipinän  arvostelu:   "Tyylikäs, erittäin tasapainoisesti rakentunut, ryhdikäs uros. Pitkälinjainen pää. Hyvä purenta. Erinomainen ylälinja ja häntä. Hyvät kulmaukset. Hieman litteät etutassut. Turkki tulossa lupaavasti. Liikkuu erinomaisesti."  Näyttelyn aikana oli aikamoinen lumisade, ja sohjon määrä parkkipaikalla oli lisääntynyt merkittävästi. Jostain syystä trimmauspöydän ja häkin vetäminen loskassa ei harmittanut pätkääkään.  Mikkeliin saavuttuamme heitin Katjan kotiin ja matkasin Piian luokse, missä teimme paperit Oliverista. Hän on nyt virallisesti minun.   Upea naistenpäivä, kertakaikkiaan.        Kuva: Katja Oinonen.  Unknownnoreply@blogger.com0tag:blogger.com,1999:blog-5742071601879309260.post-67793011525393707952014-02-24T08:29:00.001+02:002014-03-09T08:53:55.676+02:00
Viikko sitten tein päätöksen siitä, että alan kartoittaa villakoirapentueita ja mahdollisesti uutta kotia etsiviä noin vuosikkaita villakoiria. Tähtäimessä oli lähinnä toyuros, mutta kääpiökin kävisi.  Niinhän siinä sitten kävi, että Jyväskylän näyttelyssä minulle tarjottiin kahta toypentua ja yhtä 2-vuotiasta urosta, Oliveria. Oliver on kennelnimeltään Sarahill Divining Rod ja se on syntynyt 22.10.2011. Lauantaina se siis täytti 2 vuotta ja 4 kk.   Kävin hakemassa Oliverin koeajoon joiksikin viikoiksi lauantaina. Se on kasvanut isohkossa laumassa eikä sen kanssa ole oikein ehditty touhuta. Piia, Oliverin omistaja, kertoi, että se on hyvin paimenkoiramainen luonteeltaan: miellyttämishaluinen ja työintoinen. Helppo ja kiltti koira, mutta ei kuitenkaan mikään lapanen.  Ensimmäinen ilta meni siinä, että Koksi haastoi Oliveria leikkiin ihan koko ajan, nuuhkutteli sitä ja teki kaikkensa, että toinen olisi kiinnostunut. Oliver oli kärsivän näköinen ja yritti väistellä, pari kertaa näytti jo purukalustoakin ja murisi vaimeasti.   Oliverille ei oikein osaa mitään. Yksi erinomainen pointti on se, että se osaa olla rentona karstauksen ja muiden turkin hoitotoimenpiteiden ajan. Aloitin oppimaan oppimisen naksuttelun avulla heti lauantaina. Kahteen eri otteeseen naksuteltiin, mutta vielä ei lamppu syttynyt Oliverin päässä. Se ei siis vielä hiffannut mikä yhteys on naksahduksen ja sitä seuraavan namin välillä, mutta en usko että tämän ymmärtämiseen menee kauaa.  Piia oli kertonut, että sillä on tapana hyppiä pöydälle. Siitä huolimatta olin yllättynyt löydettyäni sen ruokapöydältä lauantai-iltana. Nopeasti se sieltä alas tuli alas-käskyn saatuaan.  Merkkailu oli myös puhetta. Kuinka ollakaan, Oliver merkkasi metallisen lattialla olevan säilytysastian heti saavuttuaan. Pääsin onneksi kieltämään heti napauttamalla sitä varovasti ja hellästi kylkeen. Koksin nähtyä merkkaamisen nosti sekin kinttua puista pianotuolia vasten. Tästäkin tuli palautetta. Ekaksi yöksi puin Oliverille vaipan, mutta sen jälkeen ei ylimääräisiä pissailuja sisälle ole tullut ollenkaan.  Oliver on ollut aivan hurjan onnellinen saamastaan huomiosta. Se on ollut paljon sylissäni.   Se on viettänyt yönsä häkissä turhan aktiivisuutensa vuoksi. Otin sen tietenkin sänkyyn nukkumaan heti alusta asti. Ekana yönä se hypähteli sängystä lattialle ja takaisin useita kertoja, mutta uskon sen johtuneen siitä, että se ei ollut vielä kotiutunut. Toisen päivän iltana pojat temusivat sängyssä keskenään ja nukkkuivat sulassa sovussa. Välillä molemmat nukkuivat myös lattialla.  Ekan kerran pojat leikkivät keskenään sunnuntai-iltana tunnettuaan toisensa 24 tuntia. Ei paha!  Ekojen päivien saldona ovat puolen tunnin yhteislenkki (Oliver ei vetänyt mahdottomasti, mutta pitää siihen puuttua silti) aivan jäisellä Soikkalantiellä, peruskäskyjen opettelu (pois pöydästä, ulos, sisälle, sohvalle, odota), naaman ja hännäntyven konetus (jestas miten helppoa Koksiin verrattuna, ei mennyt kuin 10 minuuttia) ja toisiimme tutustuminen.  Oliverin ruoka-annos on kooltaan 170 g päivässä. Tähän asti se on syönyt kerran päivässä klo 20 ja 22 välillä, mutta Piia sanoi, että sille saattaisi sopiakin paremmin ruokailu aamun illoin. Näin olen tehnyt. Se syö ihan käsittämättömän hyvin. Toivottavasti Koksi ottaisi oppia. Koksi oli ilmeisesti niin väsynyt lauantain näyttelyreissusta ja uudesta kaverista, että se ei syönyt sunnuntaina kuin vähän juustoa, mitä annoin palkkana.  Oliverin henki haiskataa hieman, vaikka senkin hampaita pestään, ei päivittäin mutta useamman kerran viikossa. Otan sille ohjelmaan päivittäisen hammaspesun kuten Koksillekin. Lisäksi annan Plaque off -jauhetta. Pitää myös hankkia luita.  Maanantaiaamuna jätin Koksin omaan huoneeseensa ja Oliverin kodinhoitohuoneeseen, minne laitoin sinne ekstrahyvin pehmustetun häkin ja siankorvan, jäniksenkorvan ja pari lelua.   Kotiin palattuani se otti minut hyvin neutraalisti vastaan. Mitään tuhoja se ei ollut tehnyt. Eipä ko. huoneessa varsinaisesti mitään tuhottavaa ollutkaan.  Tästä tämä lähtee. Unknownnoreply@blogger.com1tag:blogger.com,1999:blog-5742071601879309260.post-28094501547781050242014-02-22T21:08:00.000+02:002014-03-09T08:53:55.672+02:00
Jyväskylän kv:sta en odottanut yhtikäs mitään, ja niin siinä kävikin, että saldo jäi ERI:in. Paljon oli hienoja koiria. Koksi esiintyi tänäänkin hienosti Katjan handlaamana.  Tuomarina oli  Joyce O'Connor  Irlannista. Tässä hänen arvostelunsa:  "Nice black. In good coat and condition. Nice head and expression. Good length of foreface. Nice dark eyes. Nice neck & shoulder. Good topline & tailset. Strong hind angulation. Nice tight feet. Moves freely, could be a little tighter in front."              Kuva: Karoliina Hasu.                     Kuva: Karoliina Hasu.     Unknownnoreply@blogger.com0tag:blogger.com,1999:blog-5742071601879309260.post-3852425749931204642014-02-15T22:13:00.002+02:002014-02-16T10:39:23.283+02:00
Läheltä liippasi valioituminen Tuusniemen ryhmiksessä, suorastaan harmittavan läheltä: PU2 VASERT. Face to Face of Chanel Coco sai sertin ja oli ROP. Tuomarina Tuusniemellä oli potrugalilainen   Manuel LoureiroBorges . Koksi oli tänään ensimmäistä kertaa avoimessa luokassa. Muruva kääpiöitä oli ilmoitettu 14, joista 2 urosta avoimessa luokassa.  Koksin arvostelu oli seuraavanlainen:  "Nice head & expression. Excellent pigmentation. Good neck & topline. Excellent proportions. Ribcage well-developed. Nice coat. Good angulations. Beautiful mover."  Koksin esiintyi Katjan kanssa erittäin hyvin tänään. Pydällä Katja esitti sen vapaasti ensimmäistä kertaa ja Koksi oli seisonut ryhdikkäästi häntä pystyssä. Itse lymyilin  taasvähän kauempana, joten näkyvyys oli heikohko.  Tuusniemen Taimitarha oli näyttelypaikkana melko karu. Hyvää oli se, että kasvihuoneet olivat valoisia. Plussaa oli myös se, että lämpötila oli nollassa eikä hurjasti pakkasen puolella. Silti meinasi aamulla käydä kylmä jalkoihin.   Reissulle tuli matkoineen pituutta piirun vajaa 12 tuntia, josta ajoaikaa 6 tuntia.               Kuva: Katja Oinonen.     Unknownnoreply@blogger.com0tag:blogger.com,1999:blog-5742071601879309260.post-87346799101203583702014-02-08T15:47:00.001+02:002014-02-13T10:20:47.710+02:00
Se oli sitten siinä
Nimittäin tavoitteellinen treenaaminen. Keskiviikosta asti olen pyöritellyt mielessäni sitä, jatketaanko tokoa vai ei. Nyt vaan tuli stoppi. Luovuin ryhmäpaikasta.   Helppoa tämä ei ole. Vuodesta 2006 on treenaaminen ollut todella olennainen osa elämääni, ensin agia ja sitten tokoa viimeiset puolitoista vuotta.   Tähän asti treenaaminen on ollut kivaa. Kivaa oli myös kisaaminen agilityssa, vaikka siinä ei todellakaan koettu huippuhetkiä kovinkaan montaa kertaa. Koiraharrastuksen sosiaalista puolta ei myöskään sovi vähätellä. Olen tutustunut todella upeisiin ihmisiin ja viettänyt paljon hienoja hetkiä niin treeneissä, kisoissa kuin talkoissakin.   Nyt ei ole enää kivaa. Silloin on parempi lopettaa.  Olo on haikea, mutta helpottunut. Päätös on vihdoin tehty.  Koska tämä blogi on ollut lähinnä treeniblogi, lopetan sen aktiivisen ylläpidon. Silloin tällöin saatan jotain kirjoitella ja postailla kuvia, mutta katsotaan. Valioitumissertistä on toki pakko käydä kertomassa, jos sen joskus saamme.   Kiitos lukijoilleni. Toivotan teille hyviä hetkiä koirienne kanssa, ovat ne sitten treeneissä, kisoissa, lenkillä tai kotisohvalla toistenne seurasta nauttien. Minä keskityn nyt Koksin kanssa hauskanpitoon - doboillaan, temppuillaan, lenkkeillään ja ollaan vaan ja naatiskellaan.              Maaliskuussa 2013.           Unknownnoreply@blogger.com1tag:blogger.com,1999:blog-5742071601879309260.post-63521531304992701882014-02-08T15:27:00.000+02:002014-02-08T15:28:27.903+02:00
<strong>Päivä 1 (29.1.2014)</strong><br /><br />Aloitin jääkauden torstaina 29.1.2014 palattuani kotiin töistä iltapäivällä. Avasin Koksin huoneen oven sanomatta sanaakaan ja ohjasin sen pihalle hiljaisuuden vallitessa. Koira näytti hämmästyvän sitä, että en puhu sille mitään enkä rapsuttele sitä. Kotiintulonihan on aina ollut melkoinen kaaos, missä koira hyppii yläpystyä ja huutaa mennessään. Kieltämisellä ei ole mitään vaikutusta. Raivaan tieni jotenkuten takaovelle, mistä koira singahtaa tekemään pari kunniakierrosta pihalla, minkä jälkeen se juoksee sisälle hyppimään vähän lisää. Tähän on nyt saatava joku tolkku. <br /><br />Riekkuminen alkaa nyt vihdoin käydä niin kovasti mun hermoon, että vihdoin olen herännyt tekemään asialle jotakin. Riehuminen saa aikalailla karmeat mittasuhteet silloin, kun haen koiran hoidosta. Sitä haukkumisen ja hyppimisen määrää ei voi sanoin kuvailla.<br /><br />En puhunut Koksille montaa sanaa ekana päivänä. Käytin sen pihalla pari kertaa remmissä ja laskin ulos pari kertaa yksin. Sisälle se tuli molemmilla kerroilla heti kutsuttaessa. Puolisen tuntia karstasin sen turkkia täyden hiljaisuuden vallitessa. <br /><br />Illalla kokeilin josko parin tunnin huomioimattomuus saisi sen tokoilemaan paremmin, ja sehän itse asiassa teki hyvin töitä. Otin seuraamista, seuraamisesta istumista, perusasennosta maahan menoa ja muuten vain maihin menoa. Hyvin teki. <br /><br />Doboiltiin myös vähän. Olotila oli sen verran raivoisa, että kaivoin vihdoin esiin viime kesänä&nbsp;hankkimani tasapainotyynyn ja pumppasin sen täyteen ilmaa. Laitoin sen lattialle, näytin tyynyä Koksille ja se hiffasi heti, että sen päälle pitää laittaa etutassut. Namilla ohjasin sitä pyörimään itsensä ympäri. Vastapäivään oli helpompi. <br /><br />Kyllä on vaikeaa olla huomioimatta koiraa. Koksi yritti saada huomiota tulemalla napittamaan minua silmiin ollessani sohvalla ja tyrkyttämällä lelua. Olin kuin en olisi nähnytkään sitä. Sen hypätessä syliini käskin sen neutraalisti alas avittamalla hieman kädellä. <br /><br />Treeneihin ei menty, kun kennelyskä jyllää ihan hulluna. Viimeksi ollaan ohjatuissa treeneissä oltu 8.1. <br /><br />Yöksi annoin sen tulla sänkyyn, mutta en rapsutellut enkä jutellut yhtään. <br /><br />Keskiyöllä käytin sen kerran pikapissillä remmissä. Neljän maissa se alkoi vinkua uudestaan ulos, mutta en reagoinut mitenkään. Vinkunaa ja haukkumista jatkui ehkä 10 minuuttia. Sen jälkeen se tuli sängyn viereen mesoamaan. En taaskaan sanonut mitään enkä varsinkaan nostanut sitä sänkyyn. Aikansa meuhkasi ja sitten hyppäsi itse punkkaan.<br /><br /><strong>Päivä 2</strong><br /><br />Aamulla päästin koiran ulos -17 asteen pakkaseen muutamaksi minuutiksi. Kutsuin sitä kerran sisälle, mihin se ei reagoinut heti. Huono juttu. <br /><br />Aamuvitskut se tuli ottamaan juosten, kun kutsuin sitä. Ennen töihin lähtöä otin sen hammasharjan esiin. Se kuuli, kun harja ja tahna kolahtivat lasia vasten. Koska se inhoaa hammaspyykkiä, ei se tullut keittiöön kutsusta. Virhe. Pesin sen hampaat hiljaisuuden vallitessa sohvalla, mihin se oli linnoittautunut.<br /><br />Töihin lähtiessäni Koksi oli vakiopaikallaan mun punkassa, mistä se antoi nostaa itsensä syliin normaalia helpommin. Yleensä se heittäytyy täysin veteläksi, mutta nyt se jopa auttoi itse vähän. Taitaa olla hellyydenkipeä. <br /><br />Kylläpä oli huono koiranomistaja -olo ajaessani töihin. Ikinäkoskaanmilloinkaan en ole ollut huomioimatta koiraa noin pitkää aikaa. Ehkä olisi ollut syytä.<br /><br />Töistä ja kaupasta tullessani avasin Koksin boksin oven sanomatta taas mitään. Boksilla tarkoitan tässä siis sen huonetta, ei se missään häkissä päiviään vietä. Pari haukahdusta ja koira suuntasi takaovelle. Jestas. Vakiotervehdykseni "No moooi" on saanut sen todella kiihtyneeseen tilaan. Nyt kun olen ollut hiljaa, on se ollut 95 % rauhallisempi. Tätähän olisi ehkä voinut kokeilla jo aikaisemmin.<br /><br />Laitoin tulet uuniin, Koksille töppöset jalkaan (pakkasta -17) ja lähdettiin 35 minuutin lenkille. Pakko oli saada vähän raitista ilmaa. Raivostuttaa se, että olen päästänyt tilanteen näin pitkälle. Inkin kanssa olin paljon enemmän natsi, mutta toisaalta se ei ollutkaan tuollainen pieni nappisilmä, minkä riekkuminen nyt ei juurikaan häiritse tai ainakaan kaada kumoon.<br /><br />Tokoiltiin tänäänkin ja jo vain oli kivaa tekemistä. Luoksetulo oikein hyvä, liikkeestä seisominen&nbsp;samoin, liikkeestä maahanmenossa käsiapu, mutta meni, perusasennosta maahan meni kyllä, mutta empien ja hitaasti. Siinäpä ne päivän kontaktit sitten olivatkin.<br /><br />Että on hankalaa olla hiljaa koko ilta.<br /><br />Klo 01 koira pyrki taas ulos, ja käytin sen remmissä. Hätähän tuolla oli. Viideltä alkoi sama älämölö kuin eilisaamuna tehostettuna haukkumisella. Mitä lie mörköjä oli näkevinään. Vartin huutamisen jälkeen siirtyi makariin vinkumaan. Jostain syystä ei edes ärsyttänyt, ehkä siksi, että kello oli soimassa 5.20 ja ylösnousun aika oli joka tapauksessa lähellä. Jos show olisi alkanut neljältä, niin olisi varmasti ottanut pannuun enemmän. Sitkeä sissi toi jätkä on, propsit siitä.<br /><br /><strong>Päivä 3</strong><br /><br />Aamulla pakkasta -19, joten pihakäynnille oli pakko pukea tossut. Yritti hieman vastustella, mutta alistui kohtaloonsa.<br /><br />Koira on kahden viime päivän aikana syönyt melko huonosti. Eilen ei ollut edes päiväjärsittäväksi jättämäni kanankaulakaan mennyt alas, vaan se söi sen vasta kun tulin kotiin. Toivottavasti ei hurjasti laihdu, kun eka näyttely on parin viikon kuluttua.<br /><br />Töistä tullessa samat kuviot kuin edellisinä päivinä eli ovi auki ja koira pihalle. Pari kertaa se hypähti minua vasten ja päästi muutaman hillityn haukahduksen, mutta ei mitään hallitsematonta kaaosta.<br /><br />Viideltä aloiteltiin huoltotoimenpiteet. Leikkasin kynnet, nypin korvakarvat, putsasin korvat ja konetin kuonon, hännäntyven ja tassut. Hipihiljaa. Etutassujen konetus on edelleen rimpuilurämpyilyä, mutta loppuunhan se oli vietävä tälläkin kertaa. Puolitoista tuntia karstasin turkkia takuttomaksi. Karstaus ei ole mitään mielihommiani, jos ei ole Koksinkaan, mutta jo vain oli kiva pidellä sitä sylissä tassukarvojen selvittelyn ajan. Tunti ja kolme varttia meni koko hommaan.<br /><br />Tokoilu maistui tänäänkin, oikein erityisen hyvin. Vitsi mitä seuraamista, hieno kontakti ja muutenkin asenne kohdallaan! Kaukoissa se yritti taas hiipiä lähelleni, mutta onnistuin saamaan pari hyvää maa-istu-maa -kombinaatiota. Pitkästä aikaa kokeilin myös maasta seisomista, ja kas, sehän meni upeasti. <br /><br />Pari kiekkaa otettiin vielä tasapainotyynyllä, etutassut tyynyllä ja ympäri takatassujen avulla ja nyt menivät molemmat suunnat paljon paremmin kuin eilen.<br /><br />Tämän lyhyen, mutta sitä mukavamman yhteisen treenituokion aikana ja jälkeen koira aivan selvästi nauroi. Näyttäisi tuottavan tuloksia tämä jääkausi ja sydämen kovettaminen. Minulle tämä on kaikkea muuta kuin helppoa, mutta tuskin koira tästä rikki menee. Päinvastoin.<br /><br /><strong>Päivä 4</strong><br /><br />Aamulla aloitin karstaamaan taas klo 7.40, sitten pesu ja kuivaus. Aikaa meni yhteensä 2,5 tuntia. <br /><br />Kahdeltatoista oli trimmausaika ja sieltä päästiin kotimatkalle klo 13.15. <br /><br />Hoitotoimenpiteiden aikana olin edelleen mahdollisimman hiljaa ja puhuin vain välttämättömän.<br /><br />Iltapäivällä laitoin koutsille viestiä, että me jatketaan ryhmässä, jos vaan vielä sekaan mahtuu. Treeneihin ei tosin mennä jos kennelyskäepidemia jatkuu edelleen ja uusia sairastumisia tulee esille.<br /><br /><strong>Päivä 5</strong><br /><br />Vähän ennen puoltapäivää lähdettiin lenkille. Käveltiin ensin uimarannalle, mistä jään kautta venepoukamaan. Matkaa tuli lähes 6 kilsaa ja aikaa meni reilu tunti. Jäällä oli vajaat 10 cm lunta. Lumi hieman paakkuntui koiran tassuihin, joten välillä pysähdeltiin, kun Koksi halusi järsiä paakkuja pois. Koko lenkillä emme nähneet ensimmäistäkään ihmistä lukuunottamatta naapurin isäntää, joka oli auraamassa etupihaa lähtiessämme.<br /><br />Iltapäivällä katselin telkkaria ja ekaa kertaa sitten keskiviikon pyysin Koksin syliin. Siihen se tuli super iloisena. Annoin sen olla viitisen minuuttia, minkä jälkeen se alkoi mäiskiä tassulla. Saman tien käskin sen alas, ja se totteli välittömästi. Kutsuin sen hetken kuluttua takaisin, ja sitten malttoi jo maata sylissä rauhallisesti. Siinä se pötkötteli ehkä vartin verran, kunnes poistui omia aikojaan.<br /><br />Illalla tokoiltiin, tasapainoiltiin ja doboiltiin. Kivaa oli. Ja koira kuulolla!<br /><br /><strong>Päivä 8</strong><br /><br />Jääkausi on jatkunut, ja koira on mm. pihalta kutsuttaessa tullut salamannopeasti sisälle joka ainoa kerta. Odotukset olivat korkealla, kun matkasimme illalla&nbsp;ohjattuihin treeneihin. <br /><br />Ennen varsinaista treeniä otin pientä pätkää seuraamista, ja jestas mikä asenne ja kontakti! Aivan upeaa pätkää, hienointa mitä koira on koskaan tehnyt.<br /><br />Siitä olikin sitten vain yksi tie, ja se oli alaspäin. Kehäänmenotarkastuksessa olisi marssinut määrätietoisesti tuomarin ohi. Luoksepäästävyydessä ei pysynyt perusasennossa, vaan nousi ylös ja lipaisi koutsin kättä. Paikkamakuussa menin vain muutaman metrin päähän. Paikallaan se pysyi, mutta haisteli mattoa koko ajan, mistä kävin kieltämässä kaksi kertaa. Tullessani sen vierelle se nousi ylös. <br /><br />Tämän jälkeen jokaiselle koiralle oli varattu vartti yksilöjuttuja. Me otettiin hyppyä. Koksi oli aivan holtiton, vähän niin kuin&nbsp;Jorma Eton Suomalainen-runossa: <br /><dd>&nbsp;</dd><dd>”Suomalainen on sellainen joka vastaa kun ei kysytä,</dd><dd>kysyy kun ei vastata, ei vastaa kun kysytään”...</dd><br />Koira siis ei hypännyt kun käskin, hyppäsi kun en käskenyt, hyppeli&nbsp;ilman käskyä omia aikojaan&nbsp;esteen yli&nbsp;ja takaisin, lähti haistelemaan omiaan, tuli jos huvitti. Koppasin koiran syliin, vaihdoin pari sanaa koutsin kanssa ja poistuin kotimatkalle.<br /><br />Koutsi ehdotti, että voitaisiin kokeilla vielä sitä, että otan treeneihin häkin mukaan ja koira saisi odottaa vuoroaan siinä. Jos ei tekeminen maistu oman vuoron tultua, niin&nbsp;koira takaisin häkkiin. Ehkä testataan tämä vielä. Aika epätoivoiselta vain tuntuu. Jos viikon jääkaudesta käteen jäävä saldo on se, että koira tekee upeasti viisi minuuttia ohjatuissa treeneissä, niin aika heikkoa on. Kotonahan siitä on alkanut tulla varsin kiva kaveri, mutta tavoitteellisen treenaamiseen olisin toivonut ehkä noin tuhat kertaa parempaa tulosta. Unknownnoreply@blogger.com0