fi fr fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi lt fi fi lt en fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi it en en fi en fi de fi de fi fi fi fi eo cs fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi de fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi ms en en
elokuuta 2015 - K U J E M I E L E N
No on! Kato kyllä täällä hengähtelyn lomassakin voi sanasen rupatella. Oli eilen niin hyvät treenit, että on ihan oikeaa saivarreltavaakin, eikä vaan aiheen vierestä puhumista. Lisäksi isken kuvitukseksi muutamia valokuvia, joita nappailimme erittäin otollisessa iltavalaistuksessa parin eri lenkin aikana.
Treenikaveri kuvasi känykällä treenin alusta pari pätkää. :)
Eilen oli jälleen Timo Liuhdon koulutus, tällä kertaa Kidan kanssa. Nauru viettelee juoksujaan, joten kaikki suunnitellut agilitykisat sen kanssa sai tylysti pyyhkiä pois kalenterista. Ihan alunperinkin suunnitelmissa oli agsaaminen Kidan kanssa, ja oli jo aikakin - punaisen kanssa työskentely on nykyään niin ihanan vaivatonta ja rentoa. Kidan ja minun yhteistyö on ollut tavattoman hyvää jo pitkään, vielä kun saisin kisoihin sen samanlaisen fiiliksen.
Rata vaikutti jo paperilla törkeän kivalta ja tehdessä tuntui vieläkin paremmalta. Siinä oli Kidalle tosi kivoja kohtia, joita on treenattu ahkerasti. Yksi oli keppien (nro 6) jälkeinen poispäinkäännös, joka sujui heti ensi yrittämällä juuri kuten suunnittelin. Timo antoikin kehuja poispäinkäännöksieni ohjauksesta, jotka ovat juuri sellaisia kuin pitääkin, mitään ei saisi muuttaa. Sen sijaan valssini sujuivat tavallista huonommin, vaikka olen yrittänyt panostaa niiden kanssa. Kyllä minä sitten onnistuin, kun uskalsin vaan tehdä sen riittävän ajoissa. Ero koiran hyppyjen pehmeyteen ja linjaan oli huomattava, kun tein ensin 7-9 välin persjätöllä, sitten valssilla viime tingassa ja lopulta erittäin hyvissä ajoin (eli valssi valmis, ennenkuin koira alkaa ponnistaa kasia).
Kida sai kehuja hyvästä asenteestaan ja työskentelystään. Se lukee ohjeita erittäin hyvin ja lukitsee esteet (kunhan muistan lukita ne...) Minäkin sain kehuja, sillä rytmitys Kidan kanssa sujuu hyvin ja punaeläimen kanssa uskallan jopa ohjata varmistelun sijaan. Kun radalla on kohta, joss koira saa oikeasti paahtaa täysiä eteen (kuten radan putkesta putkeen-kohdassa), tulee minun käyttää Kidan irtoaminen hyväksi ja antaa sen oikeasti mennä. Kontaktit vaativat taas vähän vahvistelua, itsepä en laiskuuttani ole kamalati niiden eteen vaivaa nähnyt, kun taas kepit koirani suorittaa ihan 10+ meiningillä kumpaankin suuntaan. Hurraa!
Sain viime viikolla pähkähullun idean ja ilmoitin Kidan voittajaluokan tokokokeeseen. Eihän se (ehkä) ole vielä uusien sääntöjen puitteissa valmis, mutta hei, kerrankos sitä kokeillaan. Kunhan siis armas koirani pihtaa juoksujensa alkua vielä muutaman päivän, ettei kinkerit jää välistä...
Sunnuntaina suunnataan myös koko lauman kanssa viettämään hauskaa agilitypäivää seuramestaruuksiin. Jopa Tara pääsee veteraaniradalle, vaikka omasta mielestään hän voisi kirmata ihan oikeitakin agilityluokkia. Ainakin meno tänään treeniradalla oli sellaista, että Tapsa taatusti uskoi olevansa edelleen kolmevuotias. Kahjo tyyppi, mutta niin ihana.
Huh! En kyllä ymmärrä, miksi jännitin luonnetestiä niin paljon. Varmaan siksi, kun Kidan testi vuosia takaperin oli niin fiasko. Testi sujui kuitenkin oikein hyvin ja naurumaisesti - pinkit lasit pysyi päässä, eikä maailma hetkahtanut, vaikka "kisarata" oli merle-eläimen mielestä mitä kummallisin. Ei yhtään estettä missään ja tosi vinksahtaneita naisia joka puolella.
Pääsimme perille Hyvinkäälle hyvissä ajoin ja ehdin katsella parin koiran suoriutumisen ennen omaa vuoroamme. Nauru oli oikein rento ja heilutteli häntäänsä heti, kun autolle saapui. Maireasti se venytteli ja maiskautti suutaan, selvästi tuumiskellen, että mitäs me sitten tehdään. Se älämölösi vuorolupaa odotellessa ja raahasi minut paikalle kuin perunasäkin, niin kovin innoissaan se koetilanteesta oli. Hieman hätäisesti alkuun morotti ihmiset, kun yritti silmillään ahmia kaikkea kiinnostavaa niin paljon, kuin ikinä vain onnistui.
Leikkiminen tuomarin kanssa oli vähän laiskaa alkuun, outo karahka varmasti syynä siihen. Kuitenkin kun tuomari oli vaihtamassa halkoa parempaan leluun, otti hölmistynyt paimen kepin suuhunsa ja kantoi sen tuomarille. Ei voinut neiti ymmärtää, miksi hänelle tungettiin vihreää vetolelua suuhun, kun oli kiva keppi, jota sai purra. Ja kerrankin luvan kanssa! Tulihan sieltä lopulta tuttua ärinääkin, vaikka leikki ei normaalitasolle yltänytkään. Ihan tarpeeksi kuitenkin.
Koko kokeen pelottavin juttu oli kelkka. Se oli Naurusta aivan h-i-r-v-e-ä! Naurun haukku oli niin vakuuttavaa, etten edes meinannut tunnistaa sitä. Pientä pöhinää ja murinaa sai hiekkapohjalla rämisevä variksenpelätin osakseen, mutta lopulta neiti suostui haistamaan vaaleanpunaista tuulitakkia. Oli homma edelleen jokseenkin epäilyttävää, mutta viimeisenä merle oli haukkaamassa hihan suuhunsa. Jostain kumman syystä lopetimme siihen, sai seuraava koira olisi kelkan sijaan saanut reagoida revittyyn vaatekasaan.
Noin yleisestiottaen Nauru palautui tehtävistä älyttömän hyvin. Testin jälkeen se oli täysin oma itsensä ja leikki omalla hihnallaan, kun odotimme tuloksia. Se ei myöskään kotona osoittanut minkäänlaista merkkiä, että olii tavallista päiväkävelyä kummempaa aktiviteettia suorittanut. Se tekee hommat niin rennolla asenteella, äitini sanoikin, että sen sisässä ei stressihormonia taida erittyä ollenkaan!
Ongelmia kelkan lisäksi tuotti pimeä huone. Naurulla taisi olla nenä pahemman kerran tukossa sillä se marssi huoneeseen hyvin itsevarmasti, oli jo tulossa luokseni.. ja sitten se päätti, ettei siellä huoneen päässä ketään ole ja meni hengaamaan tuomareiden kanssa. Muutaman yskäisyn ja nimen lausunnan jälkeen se marssi uudestaan yli lattialla olevan lapion, samalle paikalle kuin aiemmin - ja kappas, haju! Se heilautti häntäänsä, kipitti lähemmäs ja tunnisti minut välittömästi. Nauroinkin siinä, että jos minut olisi pimeään huoneeseen unohdettu, niin sinne jäisin. Ellei taskussani olisi homeisia nakkeja...
Ja pamauksiin tuo ei reagoi mitenkään. Ja olen siitä niin hävyttömän tyytyväinen.
Tuomareina Lea Yli-Suvanto ja Tuija Juselius
Toimintakyky +1b - kohtuullisen pieni
Terävyys +1b - koira, joka ei osoita lainkaan terävyyttä (tätä tuomari kommentoi, että kyllä itseasiassa osoitti kokeen aikana, ei vain tarvittavassa tehtävässä :D)
Puolustushalu +3 - kohtuullinen, hillitty
Taisteluhalu +2a - kohtuullinen
Hermorakenne +1a - hieman rauhaton
Temperamentti +3 - vilkas
Kovuus +1 - hieman pehmeä
Luoksepäästävyys +3 - hyväntahtoinen, luoksepäästävä, avoin
Kuten lukijat ovat varmasti huomanneet, on blogissa ollut havaittavissa selvää hiljaisuutta. Ihan tietoisesti olen päästänyt itseni lomalle, ottamatta sen kummempaa stressiä teksteistä. Kuvia olen tykittänyt tasaiseen tahtiin, joten kuvitusmateriaalista ei pitäisi olla puutetta niin kauan, kuin kesäisiä kuvia kehtaa julkaista. Tässä kesän hitaasti loppuessa palaa aktiivisuus bloggailuunkin - levänneenä niin mieli kuin keho on valmis uuteen actioniin. Minullaonkin tekeillä melkoisia projekteja, kun koskaan hieman haastavampia yhteistyökumppanuuksia ei saatu tehtyä loppuun asti. Näistä projekteista tulee lisätietoa, kunhan asioissa vähän edistyn. Pitää ensin saada ravisteltua hiekat varpaankynsistä.
Ryhmälenkki Melissan kanssa! Ja oli kivaa!
Ihana täysikuu Vuosaaren huipulla. :)
Olemme viettäneet kesää rennosti lomaillen - tai no, minä töitä tehden. Kisailmoittautuminen eräisiin suunnittelemiini agilitykisoihin unohtui ja toiset sopivat skabat peruuntuvat vallan mielenkiintoisen häppeningin vuoksi. Viikon päästä sunnuntaina mennään ottamaan auspaista mittaan ja kurkkaamaan, millaiset herneet tositilanteessa merle-eläimen päässä jyllää. Luonnetesti on luvassa Hyvinkäällä - ja myönnetään, minua jännittää ihan pikkuisen.
Olemme harrastaneet pariin otteeseen kivaa kimppatreenailua, olemme naksutelleet ihan hölmöjä temppuja (kuten miekkailua..) ja yksinkertaisesti fiilistelleet ihanaa luontoa. Olen itse antanut pääni tuulettua ja olen yrittänyt olla ottamatta minkäänlaista stressiä. Sitä on aina ihan tarpeeksi muutenkin, että tieten tahtoen kahmii vielä lisää.
Näissä tunnelmissa alkoi uskottavien laiturihyppy-kuvien otto...
Mielenkiintoisempaa postausta odotellessa! Voin kertoa, että ainakin ruudun opetuksesta kertova teksti on viilausta vaille valmis ja tarkoituksena olisi kuvata myös eräänlainen opetusvideo erään treeniystävän pyynnöstä. Ja muuten - KIITOS sinä ihana tyttö, joka kommentoit blogiani mahtavaksi mätsäri-ilmoittautumisen yhteydessä. Sait minut hymyilemään loppupäiväksi ja kummasti energiaa päivittelyynkin tuli! Ensimmäinen, joka näin kasvokkain on sanonut jotain hyvää blogistani ihan naamatusten. :)
Tosiaan, kävimme me näyttämässä nokkaamme mätsäreissä menneellä viikolla. Tapsa jolkotteli hienosti VET PUN4 sijalle, Sitä luultiin tosissaan jopa pentuikäiseksi luokan ulkopuolella, vaikka kyllä alla oleva rakennekuva kertoo "surullista" tarinaa siitä, että vetreimmät nuoruusvuodet ovat visusti takana. Nauru ei mätsäreissä menestynyt, vaikka sen liikettä ylistettiinkin kovasti. Onhan tuolla jalkaa, millä ravata!
2016 aarteet agility agilitykarkelo agilityliikkeet aiheen vierestä angst arki arvonta epikset eräjormat flow flying dog haaste haku hehkutus hoitokoira huumori ilmoitus joulu juhlapäivä juokseminen juoksuhaaste jälki kaupunkikoira kesä kevät kisa koulutus kurssit kuulumisia kuvat kysymyspostaus leiri lomalla luonnetesti m-pentue maalla on mukavaa mahtava fiilis mainos marina match show matka meno MH miten meni noin omasta mielestä murren murkina mätsärit möllitoko nauru näin minä teen näyttely onnellisuus paimennus pentuelämää pentuprojekti piirros pm pohdinta pomeranian Pyöräily rakkau rakkautta rallytoko ratapiirros rauniot road trip ruoka sairastelu shoppailu sienikoira sponsori synttärit talvi tara tavoite tekstiä terveys toko tokokoe tokoliikkeet tulossa tunti turhuus valmennus veto video videopostaus videot viesti vloggaus voitto! vuosikatsaus wirneen ystävä ystävät
Siis ihanko oikeasti päivitys?
#2 Agilityn aloittaminen nuoren koiran kanssa
Koiran kesätukka - puolesta vai vastaan?
Template Created By : ThemeXpose | Distributed By Gooyaabi Templates. All Rights Reserved.