fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi da fi fi fi et fi fi fi pt fi fi fi fi fi et fi fi fi pt fi fi fi fi pt fi fi fi fi pt fi fi fi fi pt fi fi fi fi pt fi fi fi fi pt fi fi fi fi fi et fi fi fi pt fi fi fi fi fi et fi fi fi pt fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi de fi fi fi fi cs fi cs fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi it fi fi es fi fi fi fi es fi pt fi fi ml fi fi fi fi fi fr fi fi fi es fi et fi fi pt fi fi fr fi pt fi fi fi et fi fi en fi de fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi nl fi fi fi fi fi fi fi sl fi es fi ca fi fi fi et fi fi fi fi sv fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi
Pientilan Ukon plöki - tarinoita vanhojen rakennusten ja eläinten keskeltä.: Vanhan hirsisaunan puulattia
Tämä on hieman elämäntapaintiaanin kolmikymppisen pientilallisen eläin,- maaseutu,- ja perinnerakentamispainotteinen "plöki", jossa paasaan ehdottomia totuuksia asiasta kuin asiasta. Suuressa osassa blogin sisältöä on omien hajatelmieni ohessa toki myös opintoni maatalouden- ja eläintenhoidon parissa, työskentelyni maatalouslomittajana ja muun lisäksi vielä, ehkä suurimmassa osassa, perinnerakentaminen täällä omalla tilallani.
Kaippaakkos sää lisätiatoo? Täs o linkki!!
Kuva Pientilalta joko vuodelta 1934, tai 1935
Olen aiemmin kertonut jo muutamassakin postauksessa tuosta vanhasta saunastani, joka on entinen savusauna. Aikojen kuluessa sauna on kokenut muutoksia, niistä yksi tuhoisimpia on ollut lattian korvaaminen hirsiin asti valetulla laatalla... Näitä merkillisiä menneisyyden toilauksia olen sitten kaamealla työmäärällä korjaillut. Nyt saunan korjaaminen alkaa olla jo loppusuoralla.
Aiemmat kertomukseni saunaremontin edistymisestä löytyvät ilmeisen kattavasti TÄÄLTÄ. Tuon linkin takaa löytyy myös ajatuksia perinnerakentamisesta yleensä, varsinkin entistävästä sellaisesta. Saunaprojekti on toiminut sen tyyppisen korjaamisen mannekiinina varsin edustavana, sillä koko saunan kunnostaminen on tehty perinnerakentamisen parhaita periaatteita noudattaen.
Mutta saunastahan minun piti bagista... Saunan löylyhuone sai kevään- alkukesän aikana viimein puulattian. muunlaista lattiaa en ole edes harkinnut missään vaiheessa, puinen on käsitykseni mukaan paras sen tuulettuvuuden vuoksi. Tuon lattiaraknteen ansioihin voidaan lukea myös korvausilman lähes vapaa kulku lattian alta. Lisäksi puulattia ei ole kylmä jalkaan, kuten betonilattia on- kesät ja talvet.
Saunan löylyhuoneen lattian rakensin siten, että lattiaa kannattavat puurakenteet ovat irti maasta ja irti seinästä. Tällaiseen ratkaisuun päädyin lahoamisen hillitsemiseksi. Ne rakenteet, jotka ovat seinien läheisyydessä, tai naulattu kiinni hirsiin, on irroitettu niistä käyttämällä noin 20 mm. välipaloja naulausten kohdalla. Tällä konstilla saadaan vähemmän rakoa, jossa vesi muhii. Ilmarako on aina paras, varsinkin, jos sen kautta pääsee kulkemaan ilmaa.
Päätyseinillä on seinään kiinnitetty 2"x8" lankut, joihin kolosin pitkittäissuuntaiset lattianiskat. Ne ovat kaikki pääasiassa mäntyä paremman lahonkestävyyden saavuttamiseksi. Kaatoa tein lattian keskikohtaa kohden noin 1,5- 2.0 cm metriä kohden, joten lattialla ei todennäköisesti vesi seiso, eikä lainehdi...
Ehkä tästä näkee lattian kaatojen kallistamisen periaatteen-
Huomaa vasemmalla olevan pattingin ja seinän välissä
olevat apukapulat ja rako ilmankiertoa varten.
Rautaa ja ruuveja ei tarvita.
"Olen tehnyt elämässäni paljon sovitustyötä."
Nuokin taas pääsivät kuvaan...
Näiden samaan tasoon kolottujen lattiarakenteiden päälle oli hyvä naulata lankut. Lattialankkuina käytin hyvin tiivistä ja painavaa männyn sydänpuusta hienosahattua noin 40 mm pasuista ja 6" levyistä lankkua. Ne eivät ole pontattuja, eivätkä myöskään höylättyjä. Niiden kanttaaminenkin on tehty varsin merkillisesti, sillä pientä hajontaa niin leveyden, kuin suoruudenkin suhteen oli havaittavissa. Tälle en antanut mitään painoarvoa, vaan lätkin ne lattiaan sellaisenaan, rakoineen kaikkineen. Yksittäinen rakonen siellä täällä ei merkitse mitään, sillä lattia, jonka tarkoituksena on nimenomaan tarjota korvausilmaa lattian läpi, ei ole tarkka rakosista.
Myös seinillä kiertää rako lattialankun ja hirren välissä. Tuon raon peitin leveällä jalkalistalla, joka on kiinni seinässä, mutta irti lattiassa. Tällä koitan suitsia suoranaista vetoa, kuitenkin antaen jo moneen kertaan paasatulle korvausilmalle mahdollisimman vapaan kulun.
En ole vielä viimeistellyt lattiaa, joten kuvat valmiista lattiasta puuttuvat yhä. En ole myöskään päättänyt, käsittelenkö lattiaa mitenkään. En varsinaisesti usko, että männyn sydänpuinen lattia tarvitsee mitään käsittelyä, sehän sisältää jo itsessään paljon erilaisia hartseja ja öljyjä, jotka tekevät siitä lahonkestävän.
Laittelen tänne joskus ne loputkin kuvat valmiista lattiasta, kunhan se nyt lopullisesti valmistuu... Samoin lauteet vielä puuttuvat, mutta peräkärryssä odottelee jo 100 mm. vahvuista tuppeensahattua haapalankkua... Mutta se on oma tarinansa se!
Lähettänyt pientilan ukko klo tiistaina, elokuuta 04, 2015
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Tunnisteet: perinnerakentaminen ja menetelmät, vanha sauna
Fane5. elokuuta 2015 klo 7.21
Matala verenpaineeni kohoaa aina reippaasti, kun mietin tuota hirsiin asti kiinni valettua betonia....Meillä on neljästä saunasta (joo, eri lokaatioissa) kahdessa sellainen ja lekalla olis töitä... Mä olen tyhmä ja yksinkertainen nainen (höhö), mutten siltikään ikinä valais sitä velliä seiniin kiinni! Jösses! Mitä jengi kelaa?!
No niin, kierrokset taas nousi ;) Komia lattia tuosta tulee!
pientilan ukko5. elokuuta 2015 klo 10.07
On se hienoa, että joku osaa ottaa vakavasti nämä perinnerakentamishommat! :D Niin, sanoppa muuta: mitä lienevätkään miettineet! Varmaankin ideana on ollut jonkinlainen modernisointi, mutta on jo irtauduttu perinteisestä rakentamistavasta, eikä ole enää ymmärretty puun fysiikkaa ja lopputuloksena olemme saaneet joukoittain lahonneita, mädäntyneitä ja homeen riivaamia puutaloja.
Unknown5. elokuuta 2015 klo 7.27
Mielestäni kaikille käsittelemättömille puupinnoille paras pintakäsittely on vahva mäntysuopavesi. Sillä kun puun pinnan huljauttelee kerran vuodessa, niin ei puu tummu eikä likaannu.
pientilan ukko5. elokuuta 2015 klo 10.08
Tarkoitatko, että suopavesi jätetään omia aikojaan kuivumaan puupinnoille?
Unknown5. elokuuta 2015 klo 10.14
Just silleen. Teen sen aina juhannukseks kaikilla käsittelemättömillä pinnoilla. Vähintään litra suopaa ja loput vettä- 12 litran ämpäriin. :) Toimii niin ulkorappusilla, terasseilla kuin saunassa. Saunasta en valele kuin ne seinät mihkä nojaillaan (ei tartu hiki) ja lauteet.
pientilan ukko5. elokuuta 2015 klo 21.33
Ahaa! Kuulostaa mielenkiintoiselta! Mutta eikö se suopa sitten taas kastuttuaan muuta pintoja liukkaiksi?
Unknown6. elokuuta 2015 klo 17.34
Ei koska seos on niin laihaa.
pientilan ukko6. elokuuta 2015 klo 19.35
Pidän tämän reseptin mielessä!
Unknown6. elokuuta 2015 klo 20.43
Minä oon tätä reseptii käyttänny jo kymmeniä vuosia. Kaupunkisaunan seinät on kuin uudet, vaikka ikää on reilut 25 vuotta ja maalla sisäsaunassa 14v.
Onneli Winter5. elokuuta 2015 klo 8.04
Löysin "plökiisi" ja taidan jäädä seurailemaan mm. kuvaa valmiista lattiasta :)
pientilan ukko5. elokuuta 2015 klo 10.10
No niin! Tervetuloa vaan ihmettelemään!
RH5. elokuuta 2015 klo 10.04
Sovitustyöt on hyvä hoitaa :D
pientilan ukko5. elokuuta 2015 klo 10.14
Kyä. Se o ensarvosen tärkijää!
Olkaa niin armolliset, että suvaitsette saattaa tietooni eräitä mielipiteitänne ja kysymyksiänne koskien blogiani. :D
Uudempi teksti Vanhempi viesti Etusivu
Tilaa: Lähetä kommentteja (Atom)
Kaippaakkos sää lisätiatoo? Täs o linkki!!
Pientilan Ukko on nyt Vasepuokissa!
Saunan lattia valmistuu hiljakseen...
Kevään työssäoppia eräillä kotimaisilla karjatiloilla
antiikkia ja muuta vanhaa
stressi ja muut vaivaisuudet
Tuleva projekti: navetan korjaus
Hirsinen navettani on tehty 1945, eli välittömästi sotien jälkeen. Otsakekuvassa on tämän navetan edeltäjä, joka tarkkaan tihrustaen vaikutt...
Tulkaa, sillä kaikki on valmista. Vanhassa saunassa siis.
Otsikkoahan nyt ei tietenkään kukaan usko, sillä eihän mikään vanha rakennuskohde tule koskaan valmiiksi. Voi olla, että sillä hetkellä työt...
Plöki muuttuu - minä en.
Kuten joku jo huomasikin, ovat plökin otsikko ja "selitelmä" muuttuneet. Olen hieman tarkentanut plökin sisältöä. Edelleenkin sisä...
Vanhan saunan remontti etenee
Pieniä tilannekuvia vanhan saunan korjaamisen etenemisestä. Nyt vaiheena on se, että saunahuoneeseen ovat ilmestyneet lauteet. Niihin ei sit...
Kengitystyöt vanhassa navetassa - miten vaihtaa lahot hirret?
Vanha navettani alkaa nousta unohduksen alhosta, johon se edellisen omistajan aikana pääsi painumaan - ihan sananmukaisestikin. Hirret oliva...
Meillähän on ammuja. Nehän syö heinää. Joten, teimme heinää! Pientilalla on melko vähän omaa peltoa. Se riittää osittain yhden kuivaheinäs...
Vanha hirsinavetta tänään. Rojekti eristyy
On kulunut noin vuosi siitä, kun julkaisin videoplökkäyksen Pientilan vanhan hirsinavetetan kuulumisista. Silloin oli juuri aloitettu sokkel...
Autioitunut maaseutu- korpiseutujen kaikonnut elämä.
Varoitus! Tämä kirjoitus sisältää murheellista kuvamateriaalia suomalaiselta maaseudulta. Kuvat voivat aiheuttaa ahdistusta ja masennusta, ...
Olen aiemmin kertonut jo muutamassakin postauksessa tuosta vanhasta saunastani, joka on entinen savusauna. Aikojen kuluessa sauna on kokenut...
Oksis- vasikka, Ruskiksen toinen sellainen.
Loppukesästä Pientilalla koettiin jälleen syntymän ihme. Tällä kertaa kyseessä ei tosin ollut mikään neitseellinen ihme, kuten Mooseksen oll...
Juku, joku käyny kattelemassa jo noim monesti:
Teksti ja kuvat: Pientilan ukko, ellei toisin mainita. Kuvien ja tekstien kopiointi kielletty. Teema: Yksinkertainen. Sisällön tarjoaa Blogger.