en fi fi fi it fi fi fi fi fi fi fi fi fi sv fi fi fi de eu fi fi de fi en fi en fi en fi en fi en fi fi en fi en fi fi en fi en fi fi fi fi eo en fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi et fi fi fi fi fi fi pt fi et fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi it lv fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi da fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi de fi fi fi it fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi id fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi it fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi it fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi de fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi id id fi fi fi es en fi fi fi fi ja fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi en fi
”Ei ole vielä päätetty. Meillä toki on vielä yksi mahdollisuus, sillä Heikin pikkusisarus odottaa pakkasessa.”
Näen, miten kotikäynnillä oleva lastenneuvolan terveydenhoitaja vilkuilee keittiömme suuntaan. Synnytyksen jälkeisissä hormoneissa joudun hetken aikaa keskittymään mieheni hihittelyyn ja terveydenhoitajan ihmettelevään ilmeeseen.
”Niin, siis lapsettomuuspolin pakkasessa on vielä yksi alkio, minkä voimme käyttää, jos haluamme.”
Terveydenhoitaja naurahtaa hermostuneesti tarkentavalle lauseelleni ja jatkaa normaalia kysymyspatteristoa mieheni edelleen pidätellessä nauruaan.
Kyseisessä humoristisessa hetkessä en osannut ajatella, mitä tuo kysymys tarkoitti pariskunnalle, joka ei voi saada luontaisesti lapsia. Vaihtoehtoina odottavat toisen alkion käyttäminen ennen määräajan umpeutumista tai koko hoitoprosessin uudelleen läpikäyminen. Määräaika on kohdallamme raskautumisestani laskettuna neljä vuotta eli se umpeutuu kahden vuoden sisään. Kaksi vuotta. Sinä aikana minun tulisi nyt määritellä lapsilukuni ja se haluanko elää kolmi- vai nelilukuisessa perheessä.
Tiedän varmaksi sen, että yhdistyksen jäsenissä on naisia, jotka tähän asti lukiessaan eivät ymmärrä tämän blogitekstin aihetta. On naisia, joille kysymys lapsen saamisesta ei katso lukua, vaan jokainen lapsi on lahja ja siunaus. Itse en ollut varma ennen endometrioosidiagnoosin saamista haluanko edes yhtä lasta. Kuullessani lääkärin maagiset sanat lapsen hankkimisen mahdottomuudesta muutuin pieneksi tytöksi karkkikaupassa. Tajusin haluavani kaiken, mitä en voi saada. Yhden lapsen saaminen kirkastui minulle selkeäksi kuin punaviinitahra valkoisessa kesämekossa. Haluan lapsen ja sen haaveen toteutuminen on minulle merkityksellistä. Laitoin kehoni ja mieleni äärirajoille saavuttaakseni sen, mitä haluan. Nyt kun mietin, että tekisin saman saadakseni toisen lapsen, huomaan pudistavani päätäni.
Nostan käteni näppäimistöltä ja lopetan kirjoittamisen. Vedän henkeä ja tunnen syyllisyyden tunteen rinnassani. Miksi? Koska olen juuri ilmaissut, että olen ollut niin onnekas, että lapsettomuushoitojemme tuloksena meitä odottaisi toinen maailman mullistaja valmiina käytettäväksi. Ja minä, itsekäs nainen kieltäydyn lisääntymästä ja kansoittamasta maailmaa yhdellä lisälapsella. Onko väärin haluta elämältä myös muuta kuin lapsia? Haluan opiskella, edetä urallani ja pyörittää omaa yritystäni. Halusin näitä asioita samaan aikaan kun toivoin lasta. Sain toivomani ja nyt haluan keskittyä seuraaviin haaveisiini. Niin ainakin uskon.
Mitä jos emme käytä alkiota määräaikaan mennessä ja päädymmekin toiseen hoitoprosessiin, mikä ei tuota tulosta. Mitä, jos päätämme lahjoittaa alkion ja päädyn sitä katuen etsimään vastaantulevien lasten kasvoista omia piirteitäni. Pohtien voisitko sinä sittenkin olla minun? Mitä, jos olemme käsittämättömän onnekkaita ja raskaudun myös toisesta alkiosta ja tunnen kauhun valtaavan kehoni raskaustestin näyttäessä positiivista. Nämä ovat kysymyksiä, joihin en osaa vastata. Nämä ovat kysymyksiä, joita kysyn itseltäni nykyään päivittäin.
Nämä ovat kysymyksiä, joita en ymmärtänyt joutuvani kantamaan mukanani mieheni kiherrellessä terveydenhoitajan äimistelevälle ilmeelle. Kukaan ei koskaan kertonut minulle lapsettomuuden seuraavan minua lapsen saamisen jälkeenkin. Kukaan ei koskaan kertonut minulle tästä puolesta lapsettomuuden taakasta. Usein puhutaan sekundaarisesta lapsettomuudesta, onko kukaan ymmärtänyt sen toimivan myös toisin päin?
Keskeytän kirjoitukseni kuullessani poikani nauravan isänsä hassuttelulle. Nostan lapseni syliini ja suukotan häntä. Silitän hellästi päätä ja kuiskaan hänelle rakkauttani. Mieleni valtaa kiitollisuus tästä hetkestä ja sen sisältämästä onnesta. Olen yhden lapsen äiti. Se riittäköön minulle nyt.
Vieraskynä: Yksi ominaisuuksistani - PCOS (PCOS-viikko 2022)
Kohti aikuisen minun elämää, kohti lapsuuden haaveita
En ole nuori perusterve nainen
“Jokaisen tarina ansaitsee tulla kuulluksi” - Näistä syistä kirjoitamme blogia
Unettomuuden syy ja hyvästini bloggaajana
Pääsin eroon turvotuksesta - ruokavalion muutos
Vieraskynä: Endometrioosin monet vaiheet - kokemustarina avanteesta (Endometrioosiviikko 2022)
Mitä on elämä leikkauksen jälkeen?
Vieraskynä: Neuropaattinen vulvodynia – tarinani kivusta ja hoidosta (Vulvodyniaviikko 2021)
Matka endometrioosin parissa sukupuolivähemmistöläisenä
Vieraskynä: ”Hyi, sulla kasvaa viikset” (PCOS-viikko 2021)
Siinä on vuori, nyt kiivetään
On kohtu ja varakohtu
Pari sanaa jatkuvan kivun lääkehoidosta
Positiivinen raskaustesti 3 päivää ennen leikkausta
"Ei tartte auttaa" otsassa pienestä asti
Gynekologinen tutkimus – mitä ja miksi?
Milloin on vertaistuen aika?
Kuinka sain PCOS diagnoosin?
Enemmän haittaa kuin hyötyä, mutten irti päästä
Jokainen tsäänssi on mahdollisuus
Minä valmistun kandiksi, kaikesta huolimatta
Mä en ole laiska
Sisäinen ja ulkoisesti epämääräinen sairaus
Matka sinne ja takaisin
Olen juuri oikeassa paikassa juuri nyt
Vieraskynä: Minun PCOS-tarinani (PCOS-viikko 2020)
Se riittäköön minulle nyt
Puhelu, joka muutti kaiken
Miksi mä pelkään lääkäreitä
"Taatana mä pärjään kyllä"
Kipuunkin pitäisi kiinnittää huomiota
Kun suurimmasta haaveesta tuleekin suurin pelko
Puhu minulle kuin ihmiselle
Vieraskynä: En natt på akuten
Vieraskynä: endometrioosia sairastavan äiti
Menkää ja pankaa ...seksielämänne arvot tärkeysjärjestykseen!
Alokas Mäkelä, ei astu palvelukseen
Enemmän kuin olisin halunnut antaa
Mikä on vapaa-ajan hinta?
Sivuoireiden ja opiskelun sekamelska
Jos nyt ensin tämä kandi
Sinä olet minun ihmeeni
Vulvodyniaviikon vieraskynä: Emilian tarina
Seksin ei kuulu sattua
Turvotusvatsojen vertailua ja tärkeää vaikuttamista
Sairauden ja ystävyyden yhteenlasku
Kun arki on taistelua
Se antaa enemmän kuin ottaa
Äidiksi PCOS:sta huolimatta: Sarin tarina
Miten varautuu potilas, joka pelkää tai jännittää?
Olen pahoillani, tänään en jaksa
On olemassa hyvääkin hoitoa
"Unohdatko sä mun pimpin?!" ja muita kommelluksia
Miksi kivun lääkitseminen on tärkeää?
Moona-blogin uusien kirjoittajien haku on auki!
Pelko kivusta vai kivuttomuudesta?
Ei endometrioosin ja kivun voittajaksi, vaan onnelliseksi
Kaikki, mitä olet halunnut tietää lapsettomuushoidoista
Olenko minä pelkkä endometrioosi?
Vieraskynä: Onneksi uskaltauduin nuorten vertaistukileirille
Vieraskynä: Endometrioosi ystävän näkökulmasta
Vieraskynä: ”Voi v***u, mitä mä nyt teen?” – elämää endometrioosia sairastavan kanssa
Endometrioosiviikon 2019 teemana on yhteenkuuluvuus
Voiko kivun kanssa ystävystyä?
Kipuun tottuminen voi olla tuhoisaa
Psyykkinen tuki osana kroonisen sairauden hoitoa
Lapsettomuuden kipuilut vaihtuivat synnytyspelkoon
Sipsikaljavegaani ilman sipsiä tai kaljaa
Ensimmäinen ja tuskaisin kesäviikko
Endometrioosini oireilee myös raskausaikana
Elämää utuisten lasien takaa
Kellä kulta, sillä onni
Keinot, joilla yhdyntäkipujani on yritetty hoitaa
Opinnot etenee kivuista huolimatta
Vieraskynä: Äiti, tytär, endometrioosi
Vieraskynä: Tämä on minun sairaus, hanki oma
Vieraskynä: Seksittömyys rasittaa suhdettamme
Raskaus parantaa endon ja muita legendoja
Vuodessa yli 1400 euroa sairastamiseen
Uusi vuosi mutta vanha ystävämme – endometrioosi
Vinkkejä, miten saada endometrioosidiagnoosi
Niin kauan kaivattu, pelottava raskaus
Kun väsymys ei väisty
En ole lapsivihaaja, en vain halua lapsia
Parisuhteen ja endometrioosin yhtälö
Ne pienet suuret asiat
Kipu tekee säröjä sisimpään
Leikkaus takana – elämä edessä?
Tärkein on läheisten tuki
19-vuotias vai sittenkin 70?
Miten suhtautua uteluihin lapsista?
Odottavan aika on ikuisuus
Yhdyntä sattuu niin, että itkettää
Haaveena opiskelupaikka ja diagnoosi
Konehuoneen kipukimara – elämää endometrioosin kanssa
Kivuttomuudella kirottu ja siunattu
Joskus oma diagnoosi osuu oikeaan
Opinnäytetyö yhteistyössä Nuori nainen ja endometrioosi –projektin kanssa
Anonyymi chat tarjoaa mahdollisuuden kysymyksille ja keskustelulle
Moona on meidän tästä päivästä lähtien!
adenomyoosi Aiempaa enemmän Aino Alina Anna Anna Pajari Aurora Charlotta diagnoosi Elisa Elisa endometrioosi endometrioosi endometrioosi gynekologi Hemppu hermokipu hoito huumori hyvinvointi identiteetti J Janika Juliaana Katinka keskenmeno kipu kipukohtaus Kiputar krooninen kipu kuukautiskivut lapsettomuus lapsettomuushoidot leikkaus limakalvot lääkkeet lääkkeiden haittavaikutukset Maria Ninni nuoruus opiskelu orgasmi parisuhde PCOS pelko raskaus Rohkelikko runsaat kuukautiset ruokavalio seksi Sivustakatsoja suolen toiminta Susanna synnytys toinen sairaus tuki turvotus Tuutikki työelämä tärinäkipu ulostaminen vaginakivut vatsakivut vauvakuume vertaistuki vieraskynä vinkkejä virtsaaminen vulvodynia väsymys yhdyntäkivut ystävyys
Menkat ei saa estää elämästä
Facebook Instagram Twitter SnapChat @korentory #moona
Gynekologinen potilasjärjestö Korento ry
Korento ry toimii endometrioosin, adenomyoosin, PCOS:n ja vulvodynian kanssa elävien edunvalvojana.
Tutustu Korentoon tarkemmin tästä linkistä.
Kipuja? Menkat? Outo tunne?
Tänään toista, huomenna muuta.
Copyright Gynekologinen potilasjärjestö Korento ry