fi fi fi fi et et fi tr fi fi fi fi fi fi fi fi fi da fi it et fi fi fi pt fi fi fi fi fi et fi fi fi fi et fi fi fi fi et fi fi fi fi fi et fi fi fi fi fi fi fi fi eo cs fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi de fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi de fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi de fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fr fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi en fi fi fi fi fi fi en it fi it en fi fi sv en nl es it fi fi fi fi fi fi fi lv fi fi et de fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi id fi fi fi fi fi en fi fi de fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi fi et fr fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi
Kurkistuksia Viirun ja Pikin maailmaan: Paimen ja potilas
Tiistaina matkattiin vaihteeksi Annan autolla paimeneen. Hupi ja Viiru käyttäytyivät autossa tosi hyvin ja rauhallisesti. Perillä olisi ollut taas uusia leikki- ja nuuskuttelukavereita, kuten Utu-pentu ja Saku-uros, ja tuttuja kuten Masi-pentu ja Viia-sisko. Pahus, kun saa vain niiden lampaiden kanssa olla. Olimme jälleen isommassa aitauksessa ensin Sinikan ja sitten Maikun ohjattavina. Viiru on päätellyt, että Sinikka ja Maikku ovat ohjaajia ja pomoja, joita Viiru ja minä (ja lampaat) tottelemme. Ja oikeassahan Viiru on.
Viiru ei ollut enää niin pikkarainen tyttö. Se tohti jo kulkea lampaiden perässä, vaikka Sinikka tai Maikku jättäytyivät kauemmaksi. Se myös minun mielestäni hyvin ohjauksella kiersi lauman taakse, kun vaihdoimme suuntaa. Kun yritin hidastaa Viirua, se istahti pyllylleen ja saattoi jäädä nakottamaan kuin tatti, kunnes Sinikka tai Maikku kehotti sen jatkamaan. Minun huhuiluni ei saanut Viipovaapon pyllyä nousemaan nurmelta. Sain välillä jo kulkea etuperin mutta sitä ei pidä ottaa vielä tavaksi. Yritin ottaa onkeeni viimekertaisesta palauttesta ja ohjata ja käyttää ääntä jämäkämmin ja reippaammin.  Treeni sujui vallan mainiosti! Viiru alkaa kiinnostua lampaista. Nyt se katsoo niitä (eikä minua), kun se välillä yritti olla näkmättä niitä lainkaan, jotta niitä ei olisi olemassa. Yksi harjoituskerta on vielä jäljellä.
Keskiviikkoaamuna Topi kävi lääkärissä, koska sen kakkaamisvaivat ovat palanneet, vaikka jonkin aikaa tilanne oli jo parempi. Martina tuli siihen tulokseen, että kuituruoka ei paranna, ja Topi saa vähitellen palata normaaliin pöperöön. Huh helpotus, Topin ei tarvitse loppuikäänsä syödä sitä selluloosaa. Normaalin ruuan kanssa Topille annetaan psyllium-jauhetta. Ja pyllyrasvaa käytetään, sekä ennen että jälkeen kakkaamisen. Topi sai myös antibioottikuurin, jottei peräsuolen haavauma tulehtuisi pahemmin.
Ainoa sänky, jolla Topi nukkuu ihmisten ollessa kotona
Topiin pistettiin pitkävaikutteinen kortisonipiikki, koska Martina halusi testata, auttaako kortisoni vaivaan. Ja jos auttaa, kyse on todennäköisesti autoimmuunisairaudesta. Käymme runsaan kahden viikon kuluttua esittelemässä Topin pyllyä lääkärille, jotta tätä hypoteesia voidaan testata. Kaikki kisahaaveet voi siis haudata. Toiveikkaana otin kuitenkin sekä Topille että Viirulle agilityn treenipaikan talvikaudelle. Kunpa Topsukka voisi hyvin!
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Miimi29. elokuuta 2012 klo 19.04
Satu29. elokuuta 2012 klo 20.06
Kiitos, Miimi, sitä tässä toivotaan. Voi kyllä olla, että tuo on loppuelämän vaiva. Kunhan nyt perimmäinen syy löytyisi. Jos kortisoni auttaa, yksi vaihtoehto on sitten popsia sitä koko loppuelämän.
Eeva/Kolmiokorvat29. elokuuta 2012 klo 21.21
Heidi29. elokuuta 2012 klo 21.37
Voi Topi :( Jos se on autoimmuunisairaus, niin toivottavasti siihen auttaisi tujakka kortisonikuuri eikä loppuikää tarvitsisi pilleriä popsia. Paskat geenit on kyllä masentava asia, kun ikinäkoskaan ei voi rentoutua vaan aina saa pelätä ikävää diagnoosia. Pikaista toipumista hyvään eloon ja hilpeään treenikuntoon :)
Riitta30. elokuuta 2012 klo 8.53
Satu30. elokuuta 2012 klo 10.29
Topillehan tuli tuossa rapsutuksia useamman päivän tarpeiksi! Kiitos.
Talvella, kun Topilla oli sama vaiva, hoito auttoi pitkäksi aikaa. Vaiva palasi vasta nyt kesällä. Toivotaan parasta.
Uudempi teksti Vanhempi viesti Etusivu
Tilaa: Lähetä kommentteja (Atom)
Susu, Mörkö (7.8.2005 - 28.12.2012), Topi (4.10.2002 - 7.10.2013) ja Viiru
Bää! Olen vain ihan pikkuinen tyttö
Viiru had a little lamb
Oi kiltti peikko, olen niin heikko
Jatsin tahtiin, Hipan säestyksellä
Nuusku, Rapsu & Sisu
Pienestä Hupsusta iso Hupsu!
JK3 TK1 BH Of Gurrent Extreme Evita "Lily"
Pentulähetys saapui eilen =)
Tina FI AVA-H, Morriksella valiokello käyntiin
Onnistumisia etsimässä eli onko mitään, jos ei ole tuloksia
Gust TK4, Ruffe kolmosiin, itse telakalle
Aussiet Nemo ja Prada
Pallas 2017 - Hikeä, hampurilaisia ja yksille
Sitä, tätä ja tuota!
talventanssija – The wonderful world of dogs and other curiosities
Te pystytte just siihen
In the middle of everywhere
Tajikistan is [insert any word]
Kesä ja kärpäset...ja kuinka ne meni jo.
Seenan ja Noolan blogi - BLUE-BEACON aussietBH TK2 Ardiente Nena Labradora DNA-VP  "Seena"
Näytä 5 Näytä kaikki
Teema: Yksinkertainen. Sisällön tarjoaa Blogger.