fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi zh fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi pl fi fi fi en fi fi fi pl fi fi fi fi fi fi fi fi fi pl fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi cs fi hu fi fi fi en fi hu fi fi fi hi fi fi fi fi fi fi fi ms fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi es es fi fi fi da fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi ca fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi lt fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi en fi fi fi tr fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi pt fi fi it fi fi fi fi en fi fi fy en en ca en en fi et id it fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi pt fi fi fi fi en fi en fi et it fi fi es fi it fi fi it es fi fi et fi fi fi en fi fi fi fi it en nb fi fi fi fi fi en fi fi fi en hbs_lat fi fi sq sv de et fi cs fi fi fi pl fi fi fi fi sv fi fi fi it fi ceb fi fi fi en en fi fi en fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi hbs_lat fi et fi fi sv fi fi fi fr fi fi de en et lt fr fi es fi fi fi fi fi fi en sv es en fi fi fi fi fi fi fi fi et fi fi fi fi fi it fi fi fi fi et en fi fi fi fi fi fi pt fi cs fi en fi fi it fi fi et fi es fi fi fi fi pt fi it it it it fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi pt fi fi fi fi fi fi fi fi fi nl fi it fi hu fi fi fi fi fi it fi fi fi fi fi fi de fi et fi fi en eo fi fi fi fi fi fi fi en fi en sv fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi gl fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi en vo fi fi fi en fi fi fi fi pt nb da fi fi en en fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi en fi fi en fi en fi fi fi fi fi
Keskinäinen rakkaus – uskovaisten tuntomerkki | Omat polut © - etnisten vanhoillislestadiolaisten kertomuksia ja kokemuksia
Tervetuloa Verkoston Poluille – etniset vanhoillislestadiolaiset!
← Kuiluja ja muutoksen signaaleja
Kaikki tuntevat teidät minun opetuslapsikseni, jos te rakastatte toisianne. – Raamattu 1992.
Siitä pitää kaikkein tunteman teidät minun opetuslapsikseni, jos te keskenänne rakkauden pidätte. – Raamattu 1776.
Viimeistään ”eriseurakortin” vilauttaminen jähmettää keskustelun – liikkeen historian takia eriseurasta puhuminen saa kenet tahansa lestadiolaisen varpailleen. – Lassi Hyvärinen 2009.
Lestadiolaisuuden hajaantuminen Euroopassa vuoteen 1998 mennessä.
Lestadiolaisuuden hajaantuminen Pohjois-Amerikassa vuoteen 1978 mennessä. – Klikkaa kuvaa niin näet sen suurempana.
Lestadiolaisia ryhmittymiä on yhteensä parisenkymmentä, joista nykyisin aktiivisia on noin 15. Suomessa on toiminut kymmenkunta eri ryhmittymää. Suurin lestadiolaissuuntaus Suomessa on vanhoillislestadiolaisuus (”SRK-lestadiolaisuus”), Amerikassa puolestaan esikoislestadiolaisuus, Old Apostolic Lutheran Church (OALC).
Lestadiolaisuus on osoittautunut olevan herkkä pirstoutumaan ja jakaantumaan yhä uusiin ja uusiin ryhmittymiin. Syyksi arvellaan seurakuntaoppia. Lestadiolaisuudelle on ominaista uskomus omasta liikkeestä erehtymättömänä Jumalan valtakuntana ja ainoana oikeana uskona. [Tiettävästi Lars Levi Laestadius itse ei opettanut näin.] Tästä seuraa, että tavoitellaan absoluuttista oikeaoppisuutta ja samanmielisyyttä.
Liikkeessä ei kyetä keskustelemaan erilaisista näkemyksistä ja kokemuksista.
Jos tätä – – kuuntelee sellainen matkaystävä, joka tunnistat sydämessäsi, että ajattelet asioista eri tavalla kuin Jumalan seurakunnassa ajatellaan, ja sinulla on sellainen mieli, että sinä et halua luopua niistä omista ajatuksistasi, vaan haluaisit olla tämän joukon keskellä täysivaltaisena kansalaisena omien ajatustesi kanssa – tämä on vaarallinen tila. (Puhuja Jämsän maakunnallisisissa kesäseuroissa 2012.)
Ryhmäajattelun logiikka johtaa siihen, että nekin, jotka eivät haluaisi alistua kollektiiviseen yhdenmukaisuuteen, menettävät rohkeutensa nostaa omia, erilaisia näkemyksiään keskusteluun.
Vallitsee pakko-yksimielisyys aina detaljeja myöten, joka on johtanut äärimmilleen vietyyn kollektiiviseen kontrolliin, jopa hyvin henkilökohtaisissa kysymyksissä.
”Se, joka määrittelee synnin ja oikeaoppisuuden, määrittelee myös yhteisön sisäiset suhteet.” (Linjakumpu: Haavoittunut yhteisö.)
Hajaantumiset eivät kuitenkaan ole aina tosiasiassa perustuneet puhtaasti opillisille erimielisyyksille, mutta ne on mielellään selitetty ja naamioitu sellaisiksi. Tämä taas on antanut valtaapitäville kovan aseen käyttöön, ns. eriseura-kortin. Erilaisia käsityksiä keskusteluun tuova leimataan eriseuran rakentajaksi, jolloin kaikki muut kavahtavat häntä. Hänestä tulee epähenkilö, jonka uskovaisuus kiistetään.
Johtomiesten välinen riitely ja ”kukkotappelu” asemista ja vallasta on haluttu saada näyttämään kunniakkaalta uskonsodalta, hengelliseltä taistelulta, jossa on puolustettu opin puhtautta, Pyhää Henkeä ja Jumalan valtakuntaa.  Saarnaajien ja muiden vaikutusvaltaisten hahmojen väliset henkilötason intressit,  inhimilliset ristiriidat ja valtataistelut ovatkin jääneet lestadiolaisuuden tutkimuksessa liian vähälle huomiolle.
On todennäköistä, että hajaantumiselle altistavia syitä on useita, ei vain opilliset erimielisyydet. Yksi keskeinen pirstoutumista edistävä piirre on toinen toisensa kontrolloimisesta ja vallankäytöstä nousevat ihmissuhdeongelmat ja hengellistetyt ristiriidat.
Kun tähän lisätään johtohenkilöiksi valikoituneiden miesten jääräpäisyys, ennakkoluuloisuus ja kyvyttömyys sovitella, onkin ehkä jopa tuhansien ihmisten elämää sekoittava raadollinen soppa valmis.
Mistä muusta kertoo vanhoillislestadiolaisuuden suistuminen 1970- ja 1980-luvulla Suomen kirkon historian laajimpaan hengellisen väkivallan kurimukseen? Tai esimerkiksi nyt julkisuutta saanut Lempäälän rauhanyhdistyksen  piirissä vuosia jatkettu kiistely, kiusaaminen ja ties mikä? Lestadiolaisuuden eri ryhmissä vastuutehtävissä toimiville ei olisi pahitteeksi opiskella Ahtisaaren henkeä, suvaitsevaisuutta, diplomatiaa ja ihmissuhdetaitoja.
19 suuntausta vuoteen 2012 mennessä
Nimimerkki Kimos on laatinut tiiviin kiteytyksen lestadiolaisuuden suuntauksista. Tiivistelmäänsä hän on lisännyt myös jonkin verran yksityiskohtia kulloisenkin hajaannuksen syystä,  syntyneet suuntaukset Euroopassa ja Amerikassa sekä eri suuntausten organisaatioiden nimet. Listassa on lisäksi hänen arvioitaan eri ryhmittymien kannattajakunnan määrästä. – Kannattaa tutustua myös Wikipedian kattavaan ja sävyltään neutraaliin artikkeliin lestadiolaisuudesta.
Alkulestadiolaisuus hajaantui kolmeen ryhmään noin vuonna 1900:
Esikoislestadiolaisuus (l. länsilestadiolaisuus, l. isoesikoisuus).
– kiista ”esikoisten seurakunnasta”, sen arvovallasta sekä sen maantieteellisestä rajaamisesta.
– kiista vanhoillisten kanssa lain ja evankeliumin suhteesta, suhtautumisessa kirkkoon ja lähetystyöhön
– Suomessa Lestadiolaisten lähetysyhdistysten keskusliitto ry.
– evankelisempi ja armoon sekä elämäntapakysymyksiin 1900-luvun alussa liberaalimmin suhtautunut suunta
– Suomessa Suomen Rauhanyhdistysten keskusyhdistys ry (SRK ry.)
Lyngenin suunta; liberaalit Lyngenit; ”Valkoiset enkelit” (svärmeri)
– ”luterilaistunut” lestadiolaisuuden suunta (sakramenttioppi)
– erottavana tekijänä suhtautuminen Amerikan lestadiolaisuuden kiistoihin, kiista siitä, tuleeko olla kuuliainen seurakunnalle vai pitäytyä yksin Raamatun sanassa
– Lähetysyhdistys Rauhan Sana ry, Lestadianers Fridsförenings Förbund rf (LFF)
– hajaannus alkoi 1934
– suhtautuminen kirkkoon, lähetystyöhön ja sakramentteihin, kiista seurakuntaopista
– Laestadius-seura (ei toiminnassa)
– hajaannus alkoi 1960
– protesti SRK:n henkioppia, tv-kieltoa ja politisoitumista vastaan
– Suomen Vanhoillislestadiolainen Rauhanyhdistys ry
Ruotsissa lisäksi (vanhoillislestadiolaisuudesta eronneita):
– ”Leskisläisyys”;Svenska kristna frisförbund (sirpaleryhmiä)
– ilmeisesti sammuneita ryhmiä
Esikoisuudesta eronneet:steeniläisyys, leeviläisyys (sirpaleryhmiä)
Sammuneita, uudestäheräyksestä eronneita: narvalaisuus (Viron, Pietarin lestadiolaisuus), kontiolaisuus, peuralaisuus
1886:lestadiolaisuus jakaantuu ”haalilaisiin” ja A.L.Heidemanin kannattajiin (heidemanilaiset)
1888: heidemanilaiset jakaantuvat ”takkislaisiin” (esikoisiin) ja ”heidemanilaisiin”(vanhoilliset)
– suhtautuminen Euroopan esikoiskiistaan, kuuliaisuus ”esikoisten seurakunnalle”
1893: takkislaiset ja heidemanilaiset yhtyvät
1894: esikoisten (Old Apostolic Lutheran Church (OALC) ja vanhoillisten (Apostolic Lutheran Mission) ero
1894-1903: ”haalilaiset” yhdistyvät heidemanilaisiin
1903: osa esikoisista yhdistyy heidemanilaisiin
– suhtautuminen evankeliumiin, rippioppi, saarnaajien henkilökiistat
– Independent Apostolic Lutheran Church (IALC)
1928: osa esikoisista, osa vanhoillisista, ja uusheräyshenkiset yhdistyvät
– suhtautuminen ”suuriin seuroihin”, niissä tehtyyn sovintoon, A.L. Heidemanin persoonaan, suhde uuteenheräykseen sekä protesti [iso]esikoisuuteen
– sai muilta pilkkanimen ”pikkuesikoisuus”
– Apostolic Lutheran Church of America (ALC, ”kirkkokunta”)
1972: vanhoillisuus (heidemanilaisuus) jakaantuu
– kiista henkiopista, televisiokiellosta, SRK:n puuttumisesta Amerikan asioihin [Heikki Saaren toiminta], ei varsinaisia opillisia eroja
– First Apostolic Lutheran Church [Apostolic Lutheran Mission] (torola-group, töröläiset, FALC)
– Laestadian Lutheran Church (srk-laiset, alajoki-group, LLC)
1978: pollarilaisuus jakaantui:”auneslaiset”-> ”davitites”, ”melvinites” (sirpaleryhmiä)
2004: First Apostolic Lutheran Church:sta erosi ”Grace Apostles”-ryhmä
– evankelisempi, lähestynyt ALC:ta
-LLC 6000 [jäsenmäärä laskussa; mm. prof. Talonen ja eräät muut ovat esittäneet 2010-luvun jäsenmääräksi enää alle 5 000.]
Kauempaa historiallisestsa perpektiivistä katsellen lestadiolaisuuden ”evoluutio” muistuttaa eliölajien biologisia muuntumisprosesseja. Ihmiset ovat muuttaessaan ottaneet uskontonsa mukaan ja muokanneet sitä ajan mittaan samalla sopeutuen uuteen elinympäristöönsä. Se mikä kerran syntyi Ruotsin Lapissa, on saanut eri puolilla rikkaita, monimuotoisia ja omintakeisia sävyjä ja muotoja. Yksityisen ihmisen, täysin turhan, kärsimyksen ja menetykset voi tavoittaa vain se, joka joutuu sen itse kokemaan tai seuraamaan lestadiolaisuutta läheltä.
Ajattelemisen aihetta antoi Nestori.
Lähteet ja lisää aiheesta:
Jouko Talonen: Lestadiolaisuuden hajaannukset. Teoksessa: Iustitia 14, STI-aikakauskirja, Lestadiolaisuuden monet kasvot, 2001. S. 30.
Kimos: Lestadiolaisuuden hajaannukset. Artikkeli Mopin palstalla 11.6.2010.
Johannes Alaranta: Ehkä on
Johannes Alaranta: Seuraa Minua
Alaranta: Seurakuntaoppi on pahin kompastuskivemme
Esko: Missä sinä sijaitset vl-maailmankaikkeudessa?
Kapu: Aila Ruoho: Ilman seurakuntaoppia SRK-lestadiolaisuuden korttitalo romahtaisi
Korpijaakko: SRK:n linja: hierarkkisesta miesten “vanhinten neuvostosta” myös naisten lahjoja hyödyntäväksi palveluyksiköksi?
Nestori: Lain sulamaton kirsi
Kirsi Nevalainen: Vanhoillislestadiolaisuuden vuoden 1934 hajaannus Rauhan Sana -lehden tulkitsemana 1935–1950. Kirkkohistorian pro gradu -tutkielma, Joensuun yliopisto 2005.
Puhujan kirje puhujille vuonna 1974
Aila Ruoho: Päästä meidät pelosta : hengellinen väkivalta uskonnollisissa yhteisöissä. Pro gradu -tutkielma. Helsingin yliopisto, teologinen tiedekunta, käytännöllisen teologian laitos, 2010.
Miikka Ruokanen: Jumalan valtakunta ja syntien anteeksiantamus: Suomen rauhanyhdistysten keskusyhdistyksen opilliset korostukset 1977-1979. Kirkon tutkimuslaitos 1980.
SRK-lestadiolaisuuden käsitys Jumalan sanasta (päättynyt vai jatkuva ilmoitus)
A. A. Tami: Henkioppi ja muita hoitokokousten harhaoppeja
Teletapas: Painostava ilmapiiri sai minut lähtemään
Pekka Tervo: Seurakuntapäivät Yli-Iissä. Päivämies no 35, 29.8.1978. Julk. J. Alaranta blogissaan 4.6.2011.
St Thomas the Doubter Church: “Tom’s Doubts,” #14, by “Saji” (piirros; muk.)
S. V.: Lapsuuden usko seuraa mukana – keskustelua 60-luvun hajaannuksesta
“Verkkokeskustelu on lestadiolaisuuden toinen todellisuus“: Kirkkohallituksen verkkokeskustelija Meri-Anna Hintsalan haastattelu. Kotimaa24, 26.9.2010.
Kategoria(t): 1800-luku, 1900-luku, 1950-luku, 1960-luku, 1970-luku, 2000-luku, alueelliset erot, bans, erehtymättömyys, eristäminen, erottaminen yhteisöstä, hajaannukset, harhaoppi, hengellinen väkivalta, historia, hoitokokoukset, johtajat, johtokunta, kiellot, kontrollointi, kuuliaisuus, laestadianism, lakihengellisyys, lähihistoria, lestadiolaisuuden suunnat, maallikkosaarnaajat, manipulointi, normit, norms, opilliset kysymykset, painostaminen, puhujat, Raamatun tulkinta, rauhanyhdistys, retoriikka, sananjulistajat, seurakuntaoppi, syyllistäminen, tutkimus, ulossulkeminen, vallankäyttö, väkivalta, yhteisöllisyys, yhtenäisyys
Avainsanat: congregational doctrine, doctrine of unerring congregation, erehtymätön yhteisö, erehtymättömyys, eriseura, eriseurakortti, hajaannukset, historia, kollektiivisuus, lähihistoria, Lempäälän rauhanyhdistys, lestadiolaisuuden suunnat, lestadiolaisuuden tutkimus, lestadiolaisuus, rauhanyhdistys, ristiriidat, seurakuntaoppi, vain me -oppi, vanhoillislestadiolaisuus
← Kuiluja ja muutoksen signaaleja
Lempäälän rauhanyhdistyksestä rikosilmoitus →
4 responses to “Keskinäinen rakkaus – uskovaisten tuntomerkki”
23 elokuun, 2012 11:04
Lempäälän rauhanyhdistyksessä tämä siionin ”rakkaus” on nyt voimissaan. Aina itsemurhayritykseen saakka. Rauhanyhdistyksen johtokunta yrittää viimeiseen saakka pitää asemansa, mutta nyt se on uponnut syvälle ongelmien suohon. ”Omin” voimin yritelty puoskarointikaan ei ole asiaa ainakaan parantanut, päinvastoin. Konflikti on kääntynyt vakavaksi, ja pelkään että tilannetta ei enää onnistuta pelastamaan johtokunnan arvovallalla.
24 elokuun, 2012 11:45
Kiitokset kirjoituksesta! Vanhoillislestadiolaiseen seurakuntaoppiin tai siihen, miten se yleensä ymmärretään, liittyy pelottava ongelma. Nimittäin ehdoton kuuliaisuus seurakunnalle (tai/= seurakunnan merkittävässä asemassa oleville henkilöille). Tämä yleensä tarkoittaa sitä, että seurakunnan johtavassa asemassa olevat henkilöt ovat tavalla tai toisella saaneet ”luotettavan” henkilön maineen. He ovat siis se ”seurakunta”, jolle tulee olla kuuliainen. Jos nämä ”johtajat” ovat vastuullisia ja nöyriä oman toimintansa suhteen Jumalan edessä niin asia on ihan ok, mutta aina asia ei mene näin. Silloin kun paha saa vallan tuollaisessa asemassa, seuraukset ovat hirveitä. Siksi tämä kuuliaisuuden vaatimuksen korostaminen saisi jäädä menneen talven lumeksi. Opista ja elämäntavoista tulisi sallia vapaata keskustelua ilman eriseurapelkoa. Kristityn eräs tuntomerkki on nöyryys ja ennen kaikkea nöyryys lopulta kaikille suuren salaisuuden, Jumalan, edessä. Siihen tarvitaan rohkeutta ja luottamusta. Henki kyllä ohjaa. Tuntuu, että usein ”lihalla” hoidetaan. ”Rakkaus on kärsivällinen, rakkaus on lempeä…”
24 elokuun, 2012 13:35
Olen päivittänyt juuri ”rautalankamallini” Mopin palstalla lestadiolaisuuden eri suuntausten synnystä ja nykytilasta.
Huomautan että alkuperäiseen tekstiin sisälly sanoja ”ja armoon” puhuttaessa vanhoillislestadiolaisuuden synnystä.
Kuvaillut opilliset syyt hajaannusten synnyssä ovat pelkityksiä.
OPn huomaqttava, että vanhoillislestadiolaisuus koostuu neljästä osaryhmästä: SRK-vanhoillislestadiolaisuus, Rauhan Sanan lestadiolaisuus (ns. pikkuesikoisuus), Elämän Sana-ryhmä (pappishajaannus) ja Suomen Vanhoillislestadiolainen Rauhanyhdistys (ns. sillanpääläisyys). Millään näillä ryhmällä ei mielestäni ole yksinoikeutta käyttää itsestään nimitystä ”vanhoillislestadiolainen kristillisyys”.
13 syyskuun, 2012 22:34
Tuossa sukupuussa on joitakin virheitä. SKF eli norbergilaisuus erkani VL:sta jo 1957-1959. Se ei kuitenkaan ole ollut enää sen jälkeen itsenäinen ryhmä kun se liittyi elämänsanalaisiin vuonna 1960. Kolkuttaja-suunta (kontiolaisuus ja peuralaisuus) ei erkaantunut uusheräyksestä 1950 vaan 1953. ”Valkoiset enkelit” (=kvaenangenilaisuus) ei erkaantunut vuonna 1998 vanhaerikiineistä (Lyng.), vaan 1994-1995. Gundersenilaisuus erkani 1998 vanhaerikiineistä. Narvalaisuus ei erkaantunut uusheräyksestä eikä varsinkaan vuonna 1908, vaan alkulestadiolaisuudesta vuonna 1898. Ensimmäiset narvalaiset eivät nimittäin olleet uusheränneitä, vaan alkulestadiolaisia. Myöhemmin tosin narvalaisuuteen liittyi paljon uusheränneitä, mutta myös joitakin vanhoillislestadiolaisia.
Kuolleita ryhmiä (narv., peur., korp.) on mainittu joitakin sukupuussa epäjohdonmukaisesti, nimittäin suurin osa kuolleista ryhmistä kuitenkin uupuu sukupuusta. Narvalaisuus jakaantui sitäpaitsi jo alkuvaiheessa kahteen osaan (Lindstr. ja kumpul.). Pietarissa siitä erkani kolmaskin haara 1910-luvulla. Kumpulainen narvalaisuus liittyi käytännössä kokonaan (se mitä siitä oli silloin jäljellä) takaisin uusheräykseen Viipurin sovintokokouksessa 1913.
Euroopan sukupuusta puuttuu tyystin morjärveläisyys, joka erkaantui VL:sta jo 1972 ja liittyi sitten töröläläisiin ja vuonna 1977 sillanpääläisiin. Näppäläisyys erkani Suomessa VL:sta jo vuonna 1964 ja he myöskin liittyivät sillanpääläisiin/töröläläisiin 1970-luvulla.
Vaikka professori Jouko Talosen vuoden 2001 tutkimus väittää että pikkuesikoiset olisivat liittyneet vuonna 1908 heidemanilaisiin, niin se ei pidä oikein kunnolla paikkaansa, kuin ainoastaan yksittäisten henkilöiden osalta. Oikeastaan kysymys oli vain siitä että osa heidemanilaisista (suurseuralaiset Juho Pollarin johdolla) ryhtyi järjestämään kerran vuodessa suuria seuroja yhdessä pikkuesikoisten kanssa. Noin vuosina 1927-1928 suurseuralaiset sitten erkanivat heidemanilaisista ja liittyivät pikkuesikoisiin ja uusheränneisiin perustaen yhdessä heidän kanssaan ALC-kirkkokunnan, jonka vuoksi heitä kutsuttiin kirkkokuntalaisiksi(”federation”). Tosin Juho Pollari ei enää tuolloin kuulunut suurseuralaisiin, koska hän oli vuonna 1921 liittynyt pollarilaisiin sen perustajana. Lähes kaikki entiset haalilaiset kannattivat myöskin suurseuralaisuutta. Joillakin paikkakunnilla Amerikassa tämä kirkkokuntalaisuus erkani heidemanilaisuudesta tosin lopullisesti vasta 1950-luvulla. Talosen vuoden 2001 tutkimuksessa on myös lestadiolaisuuden sukupuita joissa on joitakin pahoja virheitä.
Norjan ja USA:n leeviläisyys erkani esikoislestadiolaisuudesta vasta vuonna 1976, mutta he liittyivät kaikki vuoden 1977 hajaannuksessa steeniläisyyteen. Tosin steeniläisiä ei ainakaan professori Jouko Talosen tutkimuksessa vuonna 2001 mainittu enää olleen Norjassa eikä USA:ssa. Osa Norjan ja USA:n steeniläisistä meni vuoden 1979 hajaannuksessa niskalaisuuteen (Norjan niskalaisia kutsutaan myös jenseniläisiksi), mutta niskalaisuus/jenseniläisyys puuttui Jouko Talosen vuoden 2001 tutkimuksesta, joten saattaa olla että se on nykyään jo kuollut ryhmä. Olen myös lukenut jostakin huhun että niskalaisuus/jenseniläisyys olisi liittynyt jossakin vaiheessa esikoislestadiolaisiin, mutta en tiedä pitääkö huhu paikkaansa.
Täytä tietosi alle tai klikkaa kuvaketta kirjautuaksesi sisään:
Sähköpostiosoite (Osoitetta ei koskaan julkaista)
Olet kommentoimassa WordPress.com -tilin nimissä. ( Log Out /  Muuta )
Olet kommentoimassa Twitter -tilin nimissä. ( Log Out /  Muuta )
Olet kommentoimassa Facebook -tilin nimissä. ( Log Out /  Muuta )
Muodostetaan yhteyttä palveluun %s
Ilmoita uusista kommenteista sähköpostilla.
Ilmoita uusista artikkeleista sähköpostilla.
Kävijätilasto: Polulla 29.3.2009 alkaen
3 544 019 lukukertaa
Tilaa blogi - saat sähköpostiisi ilmoituksen uusista postauksista. Kirjoita sähköpostiosoitteesi laatikkoon ja paina nappia:
Liity 217 muun seuraajan joukkoon
Voit tarjota tekstisi julkaistavaksi ja lähettää palautetta
verkostovl(miuku)luukku.com. Voit kommentoida myös artikkelin jälkeen kommenttitilassa.
Kysymys kuuliaisuudesta ja omastatunnosta
I was brainwashed into raging Laestadian beliefs
Hanna Pylväinen, etninen lestadiolainen New Yorkissa
Nuoret jättävät vanhoillislestadiolaisuuden - suuri syntyvyys ei kasvata jäsenmäärää
Vanhemmilleni olen kuin kuollut - vanhoillislestadiolainen homo toivoo keskustelua liikkeen sisälle
Eetu: "Sinä olet luonut minut sisintäni myöten"
Minä irtosin, mutta se ei irtoa minusta
Äitini kohtalo lapsen silmin
Verkosto: SRK:n pääsihteeri Tuomas Hänni…
Jarno: SRK:n pääsihteeri Tuomas Hänni…
Still: Entä jos vanhoillislestadiolai…
Historian opetuksia: Anteeksipyyntö 2010 – historia…
Tosi on: Jorma Hentilä: Tässä uskossa p…
Henri68: Kun on turva laumassa, turvass…
Nimetön_376: Kun on turva laumassa, turvass…
Nimetön 375: Meikkaamiskielto on vl-naisen…
Lapinpöllö: Wanted: Paavali rauhanyhdistyk…
bombauna: Mikko Salmi: Vanhoillislestadi…
bombauna: Meikkaamiskielto on vl-naisen…
SiioninEeva: Muslimit ja lestadiolaiset, ku…
bombauna: Minusta tuli ateisti
Entä jos vanhoillislestadiolaisuuden opit eivät olekaan totta?
Arvet minussa – Outin tarina
Aina särkymiseen saakka, vihjasi arkkipiispa sanojaan varoen
Arman ja nerokkaasti koodattu saippuapala
SRK:n rippikoulussa vahvistui oma tie
ban of birth control (90)
ban of television (23)
concept of sin (34)
get rid of (13)
Kirkko ja kaupunki (9)
Lars Levi Laestadius (4)
O. H. Jussila (1)
puhujien ja seurakuntavanhinten kokous (40)
Löydä Polulta Valitse kuukausi heinäkuu 2019  (1) toukokuu 2018  (1) heinäkuu 2017  (1) toukokuu 2017  (1) huhtikuu 2017  (1) tammikuu 2017  (1) lokakuu 2016  (2) syyskuu 2016  (2) elokuu 2016  (6) heinäkuu 2016  (2) kesäkuu 2016  (1) toukokuu 2016  (3) huhtikuu 2016  (4) tammikuu 2016  (1) joulukuu 2015  (3) marraskuu 2015  (3) lokakuu 2015  (5) syyskuu 2015  (3) elokuu 2015  (2) heinäkuu 2015  (3) kesäkuu 2015  (3) toukokuu 2015  (2) huhtikuu 2015  (3) maaliskuu 2015  (3) helmikuu 2015  (2) tammikuu 2015  (2) joulukuu 2014  (2) marraskuu 2014  (3) lokakuu 2014  (8) syyskuu 2014  (6) elokuu 2014  (7) heinäkuu 2014  (4) kesäkuu 2014  (5) toukokuu 2014  (5) huhtikuu 2014  (8) maaliskuu 2014  (9) helmikuu 2014  (7) tammikuu 2014  (6) joulukuu 2013  (10) marraskuu 2013  (10) lokakuu 2013  (10) syyskuu 2013  (2) elokuu 2013  (7) heinäkuu 2013  (8) toukokuu 2013  (7) huhtikuu 2013  (7) maaliskuu 2013  (6) helmikuu 2013  (4) tammikuu 2013  (9) joulukuu 2012  (5) marraskuu 2012  (4) lokakuu 2012  (7) syyskuu 2012  (5) elokuu 2012  (8) heinäkuu 2012  (7) kesäkuu 2012  (9) toukokuu 2012  (13) huhtikuu 2012  (11) maaliskuu 2012  (9) helmikuu 2012  (6) tammikuu 2012  (9) joulukuu 2011  (6) marraskuu 2011  (5) lokakuu 2011  (16) syyskuu 2011  (15) elokuu 2011  (9) heinäkuu 2011  (11) kesäkuu 2011  (2) toukokuu 2011  (9) huhtikuu 2011  (11) maaliskuu 2011  (8) helmikuu 2011  (4) tammikuu 2011  (8) joulukuu 2010  (3) marraskuu 2010  (4) lokakuu 2010  (13) syyskuu 2010  (6) elokuu 2010  (10) heinäkuu 2010  (6) kesäkuu 2010  (9) toukokuu 2010  (12) huhtikuu 2010  (13) maaliskuu 2010  (16) helmikuu 2010  (13) tammikuu 2010  (24) joulukuu 2009  (9) marraskuu 2009  (12) lokakuu 2009  (23) syyskuu 2009  (21) elokuu 2009  (5) heinäkuu 2009  (13) kesäkuu 2009  (2) toukokuu 2009  (13) huhtikuu 2009  (18) maaliskuu 2009  (8)
Areiopagi: artikkeleita luonnontieteen, filosofian ja teologian leikkauspisteistä
Elämää vl-yhteisön kahleissa: tytöt Pohjanmaalta kirjoittavat
Free in Truth – ex-LCCer's blog
Kaksi maailmaa: 16-vuotiaan Miss H:n blogi
Kun vääryys (valheet) saa vallan
Lähdin. Saanko elää omaa elämääni?
Learning to live free – Life as a former laestadian
Miljoona ja yksi ajatusta
Nyt vapaa olen: ex-vanhoillislestadiolaisen kertomuksia ja kokemuksia liikkeestä irtaantumisesta sekä uuden elämän rakentamisesta
OHO! Siioni: huumorilla vanhoillislestadiolaisesta elämäntapaliikkeestä
Postilloja: ääniä vanhoillislestadiolaisen herätysliikkeen keskeltä
Teuvo Moisa, Uusi Suomi
Vuokko Ilola: Blogisti, Kotimaa24
Mistä puhumme kun puhumme…
ahdistava yhteisö alistaminen avioliitto ehkäisykiellon perustelut ehkäisykielto elämäntapanormit erehtymättömyys erehtymätön yhteisö eristäminen eroaminen uskosta evankelis-luterilainen kirkko hengellinen väkivalta hoitokokoukset hyväksikäyttö identiteetti ihmisoikeudet ihmissuhteet insesti irrottautuminen yhteisöstä kasvatus kiellot kirkko kiusaaminen kontrollointi kristinoppi kyseenalaistaminen lapsen asema lapset lasten seksuaalinen hyväksikäyttö lastensuojelu lestadiolaisuus lisääntyminen luterilaisuus manipulointi mielenterveys naisen asema naispappeus normit nuoret Olavi Voittonen omakohtainen usko omatunto opilliset kysymykset painostaminen painostus parisuhde pedofilia perhe puhujat rauhanyhdistys salailu sananjulistajat seksuaalinen väkivalta seurakuntaoppi sosiaalinen eristäminen SRK:n johtokunta SRK ry. suurperhe synnit syrjintä tasa-arvo tutkimus uhkailu ulossulkeminen uskon jättäminen vallankäyttö valta vanhemmuus vanhoillislestadiolaiset papit vanhoillislestadiolaisuus vastuullisuus vl-yhteisö väkivalta yhteisöllisyys yksilön vastuu
Copyright Omat Polut Network© / Lainattaessa lähde mainittava.
Tämä blogi on lisensoitu.
Omat Polut jonka tekijä on "Omat Polut Network" on lisensoitu Creative Commons 1.0 Suomi lisenssillä.
Tekstit ovat vapaasti lainattavissa, kun lähde mainitaan. Kaupallinen käyttö kielletty.
Omat polut © – etnisten vanhoillislestadiolaisten kertomuksia ja kokemuksia · Vanhoillislestadiolaisuudesta sisältä ja ulkoa – yhteisöblogi
Luo ilmainen kotisivu tai blogi osoitteessa WordPress.com. tekijä WordPress.com.
Privacy & Cookies: This site uses cookies. By continuing to use this website, you agree to their use.
To find out more, including how to control cookies, see here: Cookie Policy
Omat polut © - etnisten vanhoillislestadiolaisten kertomuksia ja kokemuksia
Liity 217 muun seuraajan joukkoon
Already have a WordPress.com account? Log in now.
Omat polut © - etnisten vanhoillislestadiolaisten kertomuksia ja kokemuksia
View post in Reader
%d bloggaajaa tykkää tästä: