en en es en fi fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi fi fi en en fi en fi en en en fi fi fi fi en es en fi en en de cs en en cs cs en en en de cs da en da cs en en cs cs en en en de cs da en da cs en en cs cs en en en de da da en da cs en en cs da en en en cs cs cs en da cs en en cs cs en en en cs da da en da cs en en cs cs en en en de cs da en da cs en en cs cs en en en cs da da en da cs en en cs da en en en cs cs cs en da cs en en cs cs en en en cs cs da en da cs en en cs cs en en en cs cs da en da cs en en cs cs en en en cs cs da en da cs en en cs da en en en de cs cs en da cs en en cs da en en en cs da da en en de en en de da en en en cs da da en da cs en en cs cs en en en en sv da en cs cs en fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi en cs en en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fr it it fi fi pt en fi it hu hbs_lat fr tr uz en it pt en it fi it fi et fi en eml fi fi fi fi fi fi fi fi fi hu fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi et fi pt fi fi fi fi fi fi fi fi hu it en fi it fi fi de hu hu fi en pt it fi fi fi fi sv fi fi fi fi fi fi pt fi fi fi it fi en fi en fi fi fi pt sv fi it fi it fi fi en fi fi en it en it it pt pt fi fi et fi fi fi fi it fi cs fi fi hu fi fi fi nl fi it fi fi en
skip to main | skip to sidebar
Hiljaisuus on vaikea kestää ainakin aluksi
Aluksi oli hiljaisuus. Jos on ajanut autolla noin 700 kilometriä, ja astuu autosta keskelle järvimaisemaa, josta maailikyliin on ainakin 100 kilometriä, tuntee hiljaisuuden kouriin tuntuvasti. Iltayö, linnut eivät laula, tuulikaan ei havise ja laiturilla vesi ei liplata. Pakenen sisälle, asetun taloksi ja laitan radion päälle.
Viikon mentyä olen jo tottunut hiljaisuuteen. Kuulen kaikkea sellaista, mitä en kaupungissa kuulisi: veden äänen, tuulen huminan, palavan tulen äänen. Järveltä kuuluu ääniä, vesi kantaa ääntä kaukaa.
Luonto jättää merkkejään: karhun jätös, sateen uurtamat kolot mäessä ja linnunhöyhen leijailemassa ikkunan takana. Tunnen paahtuneiden männyn neulasten tuoksun aurinkoisena päivänä, kävellessäni metsätietä kylälle. Pohdin mielessäni mitä sanoisin, jos tuttu ihminen tulisi vastaan. Nämä ihmiset eivät ole ennakoitavissa. He ottavat tilanteen haltuunsa ja olen avoin kuin kuka tahansa täällä.
Jos luulette että läntiset ihmiset eivät tiedä naapureistaan mitään, eivät halua tietää, niin se on palturia. He tietävät kyllä. "Olin asunut siellä kaksikymmentä vuotta ja luulin etteivät naapurit tienneet asioistani. Sitten kuulin kun naapuri, joka ei edes tervehdi, puhui asioita perheestäni, joita en luullut kenenkään tietävän."
Ihmisen jättämä jälki näkyy myös. Mitähän minä jätän jälkeeni?
Seison paljain jaloin ruohikossa, nostan käteni ylös ja annan tuulen huuhtoa pölyt itsestäni. Hyväillä sääriäni ja kasvojani. Tässä minä olen!
Mikä lie minussa nähty, kuka kumma keksittynä
Täysikuu järven yllä. Kuunsilta aalloilla ajeli. Heinäkuun lopun kesästä raskas yön tuoksu, sateen jäljiltä maa kosteaksi pesty. Kanervat kulottuneessa maassa, mustikanvarpuja polunvarressa. Jossakin laulaa yölintu, mikä lienee, kaunista kuitenkin kuulla.
Mateliin on helppo samastua. Samaa sukua olemme.
Kristikansa, ristikansa, ristinvarsi, jolla lyödä
Nousi päivä, kuu kumotti. Illanvarjot pitemmät, syksyn tulla, päivän huveta. Mitenkä kestän yön pimeät hetket? Tuuli vinkuu porraspäässä, sukat pyörivät jaloissa. Siellä se talvi kummittelee. Ota kaikki kesästä irti, jatka työtä yötä myöten. Kohta pirtti on kasassa.
Kauan kesti matka maailmalla, ennen kuin kotihin palasit. Mitä opit, mitä unohit? Laita Nunnauuni nurkkaan, onpahan ainakin lämmintä luvassa. ( tämä ei ole mainos. Nunnanlahti on paikkakunta Juuassa ja siellä on erilaisia uuneja...)
Ei ollut ennen hometta, tuuletus oli kunnossa.
Kansa uskoi, mitä uskoi. Saattoi olla uskomatta. Jumala oli kaikkialla. Kirkossa saarnasi mieseläjä. Hutki ristillä köyhää kansaa, pelotteli "pakanoita".
Saturday, July 28, 2007
Annan kättä kuolemalle, toisen käden syntyvälle
Lapset päästin maailmaan, savusaunan lämpimässä, kosteassa kuin kohtu. Vainajat pesin ja puin. Lauloin oman kuolinvirren, Lauloin myös lapselle elämänvirren. Nyt laulan niitä molempia yhtä aikaa. Lomittuvat toisiinsa, tuntuvat aivan samalta.
Mitä minä maallisista. Tapelkoot herrat suurista rahoista, minä pienistä pihistän. Elän luojan antimista, se mitä ei ole, sitä en tarvitse. En minä luomusta tiennyt, nyt siitä kaikki puhuvat. Aikana jolloin elin, luomua oli kaikki. Joskus loppui leipä, lehmät lakkasi lypsämästä. Sihen luomuaikaan ei ole paluuta. Mennyt aika, mennä joutaa. En sitä kaihoa kovasti. Jotakin sentää kaipaan: ihmisen taitoa antaa omastaan. Nyt ollaan käsi ojossa, pyytämässä koko ajan. Kerjäävät kuin kerjäläiset itselleen "sitä mikä minulle kuuluu". Miten sitten suu pannaan kun ei ole mitään otettavaa?
Lintu lauloi, kukat kukki, maa kaikkineen iloitsi!
Posted by quijote at 10:59 AM 1 comment:
Friday, July 27, 2007
Jos minä mokoman saisin
Nuorna ollessani oli minulla unelmia. Uneksin oivasta uroosta, mainiosta kumppanista. Ei niinä aikoina nainen kumppani ollut, oli monen alainen: ensin oli oma koti, olin isäni alainen. Sitten tuli koko suku, sitä seurasi kylänväki. Kaikki vahti toisiaansa, naisia eritoten. Siinä lauloin rakkaudesta, vaikka en mitään tiennyt. Lauloin rakkauden
puutteesta, hyvän mielen halusin.
Rakensin kuvan rakkaudesta. Se mitä näin oli jotakin muuta. Se mitä koin, oli jotakin muuta. Näin raiskatut naiset, viinapäitten väkisin pannut. Osa juoksi surman suuhun, osa tyytyi osaansa. Minä halusin toisen elämän. Halusin miehen kunnollisen. Halusin miehen jota ei ollut.
Kapinoin koko ikäni. Lauloin pahanoloni, intohimoni lauloin runoihini. Mahtoiko kukaan käsittää? Paljastin naisen sieluni koko kansan nähtäville. Eivät ne sitä älynneet, luulivat akan houreiksi. Siitä minä viis välitin.
Posted by quijote at 11:52 AM 3 comments:
Thursday, July 26, 2007
Aamuyöllä heräsin ja katsoin järvelle. Utu leijui järven yllä, näin soutajan sumussa. Vanhan naisen, kurttunaaman, silmät syvät ja väkevät. Katsoi lävitseni ja souti pois minusta. Sitten pihalla seisoi, katseli entistä eloaan. Maailma on muuttununna Matelin ajoista muuksi. Teki mieli kysellä, onko mieltä hankkeillani? Mitä itse hän tekisi?
Todelta tuntui, untako lienee ollut. Näin Matelin monta kertaa kolkuttamassa ovelle, pyrkimässä sisälle. Sitten kun oven avasin, ei siellä ketään ollut. Tuuli henkäisi sisälle, kaste jalkoja hiveli. Jotain sentään käsitin. Olin tullut kotiini, olin ollut vieraallamaalla, tylyn kaupungin kaduilla. Ihmiset olivat kovia ja tunteettomia. He puhuivat outoa puhetta. Melkein kuolin ja kuivuin.
Kyynisyys on paha tauti, rahanahneus pahenpi.
Varjele vakainen Luoja, kaitse kaunoinen Jumala!
Posted by quijote at 10:19 AM No comments:
Tuesday, July 24, 2007
Miehet manalle menivät, naiset elossa eneni
Nälkä kurja kummitteli, levitti halla hamosen. Yöllä suolla sikisi, viljan pani pahaksi.
Tiesi huonoa eloa. Kerjuuta kylällä, pitäjällä juoksemista. Ei sitä kukaan kysynyt, kaikki tiesi kurjan olon. Tuli kovempi nälkä. Tauti tavoitti mieseläjän. Viikkoja mies makasi, sitten kuolo korjasi. Pappi vei loputkin elikot, maksuna maahan panosta, vainajan siunaamisesta.
Siinä olin lapsineni tyhjän pirtin penkillä, rahilla rahajavalla. Mitäs nyt suuhun pannaan? Mitä on pantu tähänkin asti? Pettulaipää, nokkosjauhoa, kuivattujakaloja. Puolukoita. Jos minä rihmasen laitan? Asettelen ansojani?
Paaston aikaan kukaan ei rikkonut lakia. Ei ollut millä rikkoa. Pappi saarnasi kirkossa, haukkui ihmiset pahoiksi. Synti painoi, nälkä kalvoi, ilo katosi kaikkinensa. Tuli kevät sinäkin vuonna. Päivä paistoi, luonto heräsi, järvi vapaana välkkyi, siinteli siniset veet.
Miehet kuoli, naiset säilyi. Kova on lesken osa. Vapaudesta maksat hinnan, Mateli oivalsi osansa. En minä miehelle mene, toista kertaa en erehy. Itselle elämä parempi, ilman miestä mielevämpi.
Posted by quijote at 7:46 PM No comments:
Monday, July 23, 2007
Ilokannel, surukannel, kauniisti molemmat soivat
Lapsena minä nauroin usein. Juoksin ahoja piikkopaidassa, mustat hiukset hajalla. Kuulin puiden huminan ja purojen nauravan juoksun. Niitä kuuntelin. Niistä opin. Metsä opettaa kuuntelevaa. Muistan äitini naurun, joka enteili surua. Murhe kiekkui veräjällä. Ilon vieressä ikävä.
Näillä mailla naiset olivat selviytyjiä. Kuka mitenkin selvisi. Mies piti löytää. Jos löysi ikäisensä, terveen, raittiin ja hyvän työmiehen, oli onni ollessasi. Minä sain
viimein leskimiehen lapsineen. Mies sairasteli paljon. Ilo loppui elämästä miehen myötä. Ei se mikään rakkausliitto ollut. Kaksi ihmistä yritti selviytyä yhdessä. Minä lauloin, suku mukisi.
Mies niiden mukana. Lauloin vieläkin enemmän. Lauloin järjen säilyväksi, elämän kovaan kuritukseen. En ollut mikään huusholli ihminen. Enempi kuljin yrttejä keräämässä, rohtoja laittamassa. Verenseisauttamisen taidon opin nuorena. Kas kun eivät noitana jalkapuuhun vieneet. Olivat riippuvaisia minusta ja parantamisesta. Minulla oli meriittiä.
Sitten kuoli mies. En muista mihin. En muista koko miestä, en halua muistaa. Ota mies, saat koko suvun. Unohtukoot kaikki. Minusta tuli yksinhuoltaja. Tarkoittaa ei mitään. Holhoojaa minulla ei ollut. En tarvinnut. Olin vapaa laulamaan ja elämään miten taisin. Omasta mielestä osasin. Toisten mielestä en osannut. Olin outo naisen osassa. Kaikki muut kankaita kutoivat, pirttejä pesivät ja olivat kunniaksi suvulleen. Minulla pitkät pilven reunat, hopeaiset järven selät, siinä minun elämä.
Nuorena tanssin ja lauloin. Vanhana olisin taas tanssinut, mutta jalat ei totelleet. Laulaa sentää taisin.
Posted by quijote at 10:46 AM No comments:
Saturday, July 21, 2007
Kaikkihan minut luulevat tuntevansa. Minun elämäni nyt meni kummalliseksi sen jälkeen, kun se herraskainen kävi laulattamassa. Minä lauloin, hän tallensi. Hän tallensi minun omia runojanikin. Mitä niistä, ajattelin minä. Köyhän akan lauluja, tuskasta tulleita, ikävästä irti päässeitä. Niin minä lauloin akkariepu, lauloin ja pakisin.
Ei minun elämässäni mitään ihmeellistä ollut. Köyhyydestä en tiennyt. Kaikki myö köyhiä oltiin. Kaikki elimmä, kuin taisimma. Tauti tappo, vesi kutsui naisia pahoinpiettyjä. Viina miehiä vei.
Minä ite soutelin selän yli. Yrteistä lääkettä keittelin. Lääkettä kansalle, joka ei lääkäriä nähnyt.
Rakkaudestakin lauloin. Ei sitä itelle paljoa siunaantunut. Taisin laulaa sen puuttumisesta. Lapset hoijin. Tämä nuorimmainen, oli rakas. Hän oli särkynyt syntyessään, sairasti kaatumatautia. Pakenin ihmisten ilmoilta korpeen, pakenin ihmisen pahuutta ja tietämättömyyttä. Naapuri kutsui hengenmiehen riivaajaa ulos ajamaan lapsestani. Riitelin naapurien kanssa. Itkin aikani osaani, sitten tuosta tokenin. Lopulta ei kyyneleitä enää tullut.
Sielläkin lauloin. Olin kummajainen omalla maallani.
Kuolin. Pystyttivät myöhemmin muistomerkin minulle.
Posted by quijote at 8:32 PM 3 comments:
Tietääkö kukaan mitä halkotalko tarkoittaa?
Posted by quijote at 4:13 PM 1 comment:
Posted by quijote at 3:22 PM 1 comment:
Newer Posts Older Posts Home
Subscribe to: Posts (Atom)
Edelfeltin Mataleena ja Kristus
Mataleena ei taistele tuulimyllyjä vastaan. Tuulimyllyt ovat Mataleena.
View my complete profile
Hiljaisuus on vaikea kestää ainakin aluksi
Mikä lie minussa nähty, kuka kumma keksittynä
Kristikansa, ristikansa, ristinvarsi, jolla lyödä
Annan kättä kuolemalle, toisen käden syntyvälle
Jos minä mokoman saisin
Miehet manalle menivät, naiset elossa eneni
Ilokannel, surukannel, kauniisti molemmat soivat
Piken runoja ja kuvia
Puu ja Talo; Turun puutaloja
Antti Seppä. Pikkuisen polkkaa (1)
cafe noirin talo (1)
Isä Mitro Turussa (1)
Jari Tervo Troikka (1)
Jarkko Laine seura ry Turun Kirjastossa (1)
Jokikadun kulttuurikeskus tyhjillään (1)
Jokikadun Kulttuurikeskus. Simon Saari. Turku (3)
Kaikkien Murheellisten Ilo (2)
Maalla olon ihanuus (1)
Ntamo. Tua Forström. Hevosten parissa vietetyn yön jälkeen. (1)
Pääsiäiseksi värjättyjä munia (1)
papin toimenpidekielto Turussa (1)
Polven Kirja ja Vihko (1)
Pyhä Ksenia Pietarilainen (1)
Rauhankone Turun runoviikoilla (1)
Saveen valuva Turun Toriparkki (4)
Simo ja Siiri Aurajoessa (1)
Simon Saari. Turku (2)
Sinikka Tirkkonen. Unohdus (1)
Suomi ajetaan ruokajonoihin (1)
The Tall Ships' Race 2009 (4)
Turun Kaupunginhallitus lopettaa sivukirjastoja (1)
Turun keskiaikaiset markkinat (1)
Turun lähikirjastoja suljetaan (2)
Turun Ortodoksinen kirkko (1)
Turun Ortodoksinen Seurakunta (1)
UFO kukka kukassa (1)
Ukot hölisee joutavia (1)
Talvitonttu istuu nyt kesälomalla