fi fi fi fi et en en en fi fi fi fi fi fi kn fi fi da fi fi et fi fi fi pt fi fi fi fi fi fi fi fi fi eo fi fi pt fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi et fi et fi fi fi fi fi eo cs fi fi fi en fi fi et fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi ceb fi fi fi en fi en fi fi fi fi fi ms fi fi
Blogini on nyt tullut siihen vaiheeseen, että minun on päätettävä, kuinka jatkan tästä eteenpäin. Kotimme ja elämämme on taas Suomessa ja jutut täällä liikuttavat minua enemmän. Jossain vaiheessa myös juttuni Pekingistä vääjäämättä tyrehtyvät.
Tyttäreni ehdotti, että muuttaisin vain blogini nimen, jotta vanhat lukijani löytäisivät minut helposti. Mielestäni se olisi lukijoiden pettämistä, sillä juttuni Suomessa ovat vääjäämättä enemmänkin stylea ja lifestylea kuin elämää ja eksotiikkaa. Tyylini tuskin kiinnostaa kaikkia teitä lukijoitani, jotka olette löytäneet minut Pekingiin liittyvien juttujeni kautta. Lisäksi tunnistepalkista tulisi todella sekasotkuinen, mikäli siinä olisi sekaisin Pekingiin ja nykyelämääni liittyviä juttuja. Olen siis aloittanut uuden blogin, Hempeät hepeneet, hessaset hetaleet, jossa julkaisen kuvia mieltäni piristävistä asioista, kuten kauniista vaatteista ja rakkaista esineistä, hyvästä ruoasta ja vaatteiden huolto-ohjeista. Eniten kuitenkin vaatekaappini kätköistä, mikä johtuu suuresta viehtymyksestäni siihen. Vaatteet eivät ole vain aatteni vaan myös harrastukseni, vaikka sen häpeillen tunnustankin, minkä ironinen sävy blogini nimessä paljastaneekin. Rakkauteni kauniisiin esineisiin ja pukeutumiseen lienee kuitenkin verenperintönä saatua, vaikka lapsena opinkin, että vaatteilla koreileminen olisi jotenkin turhanaikaista.
Nuoruuden eläinsuojelijasta olen siirtynyt murehtimaan ympäristöä. Niinpä en blogillani myöskään halua houkutella ketään hankkimaan lisää turhaa tavaraa, vaan ennemminkin harkitsemaan ja valitsemaan laadukkaasti, hallitsemaan himojaan ja nauttimaan siitä, mitä jo omistaa. Toivottavasti siis pystyn säilyttämään näkökulmani, joka on ennemmin valistavan kulutuskriittinen kuin ostamismyönteinen.
Uuden blogini löydät täältä. Huānyíng eli tervetuloa!
Eedenistä itämaille jatkaa toki vielä, sillä sen verran julkaisemattomia juttuja on jäljellä. Osa on odottanut vuosia luonnoksina, sillä en ole ehtinyt oikolukemaan tai kirjoittamaan niihin loppua. Tyttäreni mielestä minun pitäisi julkaista ne vaikka raakileina. Katsotaan. Osa on vielä kirjoittamattomia tarinoita, pyörineet pitkään päässäni ja toivottavasti joku päivä saan ne ylös, ennen kuin jutut häviävät mielestäni.
Ja mistä sen tietää, jos Eedenistä itämaille saisi vielä uuden elämän. Toivottavasti. Sen verran sydämeni palaa Aasialle että haaveilen että vielä joskus palaan Aasiaan.
Lähettänyt Sato Ei-Leen klo 19:42
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Sari27. marraskuuta 2017 klo 7.00
Onnea uuteen! Juttuja Kiinasta olisi täälläkin ja etenkin valokuvia, mutta innostus kirjoittamiseen jäi Kiinaan, jonne ikävöin tässä kaamoksen keskellä
Sato Ei-Leen27. marraskuuta 2017 klo 18.03
Kiitos! Juu näin se on että on välillä vaikea tarttua vanhaan juttuun, mutta parempi saada ne kirjoitettua jotteivät unohdu
Mukavaa jos jätät kommentin :)
Uudempi teksti Vanhempi viesti Etusivu
Tilaa: Lähetä kommentteja (Atom)
Villmanstrandin terracottasotilaat - matkailu kotimaassa avartaa
Nelilapsisen perheen elämää Pekingissä äidin näkökulmasta. Tarinoita arjen kommelluksista.
Maanantaina koitti esitys, johon olimme jo lauantaina hankkineet lipu...
Ensimmäisen kerran isä otti Kiinaan muuton puheeksi lämpimänä elokuun iltana, kun valtava kuu nousi järven ylle. Mutta oikeastaan t...
Paitsi kiinalaista ruokaa, perinteistä rakennustyyliä ja asumisalueita...
Luin eräästä blogista sopivan mittaisen (eli kerrankin lyhyen) haasteen, ja päätin kerrankin osallistua. Onhan torstai-ilta, ...
Koulunkäyntiä Pekingissä – osa 2: Kansainvälisessä koulussa
Mitä pitäisit sellaisesta koulusta, jossa ei ole oppikirjoja, ei tehdä kokeita eikä anneta arvosanoja? Ja jossa kaikki saavat i...
Housewife2  haastoi ulkosuomalaiset blogissaan, ja vaikka ulkosuomalaisuuteni on jo päättynyt, päätin ottaa haasteen vastaan ja osallist...
Oma villa – kullan kallis? (kulttuurishokki #1)
(Jatkoa tarinalle:  Omakoti vai pilvenpiirtäjä? ) Päätettyään löytää kodin Villasta, kiersivät Äiti ja Isä previsiitillään Shunyin as...
Blogini on nyt tullut siihen vaiheeseen, että minun on päätettävä, kuinka jatkan tästä eteenpäin. Kotimme ja elämämme on t...
Thaimaa, osa 2: Cha Am
Tämä aiemmin julkaisematon matkakertom...
Viidakon lait eli kaaosta liikenteessä
Kolme cowboyta ratsastaa Kun kaksi ulkomaalaista tapaa toisensa Pekingissä, ilmanlaadun ohella heidän suosikkipuheenaiheenaan...
Mustissa - äidin muistoksi
798 (2) Arki (9) Asunto (10) Baarit (1) Biyun (1) Chaoyang-puisto (1) Datong (2) Eläimet (1) Eläintarha (1) Esitykset (3) Expatriaattielämää Suomessa (1) Fasiliteetit (2) Fine dining (6) Hiustyyli (2) Houhai (1) Hutongit (14) Hyvä elämä (16) Hyväntekeväisyys (6) Ilmansaasteet (15) Japani (5) Juhla (22) Junalla (2) Jääkiekkoa (3) Kahvilat (5) Kaunista kotiin (1) Kerjäläiset (2) Kestävä kehitys (2) Kesäpalatsi (2) Kielet (15) Kielimuuri (2) Kielletty kaupunki (1) Kieltenopiskelu (15) Kierrätys (1) Kiinalainen juhla (14) Kiinalainen kulttuuri (9) Kiinalainen ruoka (25) kiinalainen uusivuosi (5) Kiinalaiset tavat (21) kiinan kieli (4) Kiinan muuri (2) Kiinan nähtävyydet (17) Kirjat (4) korealainen (4) Koti (14) Koulu (39) Koulubussi (5) Kulkurikoulu (4) Kulttuurierot (36) Lapset (58) Lentäen (9) Lifestyle (10) Liikenne (17) Loma (45) Luokkakaverit (15) Länsimainen ruoka (7) Maahanmuutto (3) Mongolialainen ruoka (2) Muoti (10) Muutto (11) Muxiyuan (3) Mökkielämää (12) Oleskelulupa (1) Ompelija (2) Opastetut kierrokset (3) Ostoksilla (24) Outlet (1) Paikallista elämää (9) Parkview Green (2) Peking (17) Pekingin historiaa (7) Pekingin metro (4) Pekingin nähtävyydet (27) Pekingin puistot (3) Pekingin sää (19) Pekingin vuodenajat (18) Perinteinen asuminen (3) Pilvenpiirtäjät (5) Poliisi (2) Previsiitti (3) Puhelinliittymä (1) Pukeutuminen (22) Päiväkoti (9) Qianmen (4) Raha (4) Ravintolat (17) Resepti (4) Rokotteet (1) Rumpu- ja kellotorni (1) Ruoka (33) Ruokakauppa (3) Ruokatori (2) Saasteet (4) Sanlitun (3) Shanghai (5) Singapore (7) Solana (6) Sopeutumisvaikeudet (8) suomalainen juhla (14) Suomalainen ruoka (14) Suomalaisyhteisö (22) Suomi-koulu (9) Suurlähetystö (2) Taitain elämää; (26) Taksi (8) Talviharrastukset (3) Taskuvarkaat (1) Teatteri (1) Temple of Heaven (1) Terveys (5) Thaimaa (4) Tian'anmen (4) Tori (3) Tyylini (8) Työ (2) Valokuvaaminen (8) Vietnam (7) Viisumi (3) Villat (4) Vinkkejä (1) Wanfujing (1) Wanjing (1) Xi'an (3) Yangshuo (4) Ystävät (36) Zhangjiakou (2) Ötökät (2)
Hempeät hepeneet, hessaset hetaleet
Alkuvuoden kuulumisia ja luetut kirjat
Gallerix juliste tytön huoneeseen
Toisen romu on toisen aarre
this is the life
Puolen vuoden rajapyykki ylitetty
kalaa & baliikkia & kalabaliikkia
Yassica adan retkellä - paratiisi lähellä kaupunkia
Teema: Yksinkertainen. Teeman kuvien tekijä: Jason Morrow. Sisällön tarjoaa Blogger.