fi fi fi fi sv en fi fi fi fi vo fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi jbo fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi en fi fr en fr fr fr fr en en en en de en fa de zh fr de ta de ca oc ar fi fi fi fr fr fr en en en en de de zh fr fr it oc fr fr de nb fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en en fr en en en en de de fi fr fr de de fr zh oc zh fi oc oc fr fr fr zh oc zh fi fi fi fi fi fi fi fi fi en en fr en en en en de de fi fr fr eu en oc zh ca it fi fr oc fr de de en zh it fi eu da nb oc oc ca zh it fi de fr fr fr fr fr it zh fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en en fr en en en en de de en fi fr fr ca nl fr ca oc zh en fi zh fr fr fr fr fr fr ca en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi
Tapaturmat ja onnettomuudet - TUOVI
Sisäisen turvallisuuden tila Avaa alavalikko Sisäisen turvallisuuden tila
Miten tämä työ on tehty?
Sisäisen turvallisuuden yhteistoimintamalli Avaa alavalikko Sisäisen turvallisuuden yhteistoimintamalli
Turvallisuuden tunne ja strateginen viestintä
Paikallisen ja alueellisen turvallisuustyön uudistamistarpeet
Harvaan asuttujen alueiden turvallisuusosaaminen ja valmius
Ikääntyneiden asumisturvallisuus ja avunsaanti hätätilanteessa
Ammattimaisen ja järjestäytyneen rikollisuuden kasvualustojen vähentäminen ja torjunta
Hyvät käytännöt Avaa alavalikko Hyvät käytännöt
Turvallisuus 2.0 - valtakunnallinen turvallisuusseminaari 23.-24.1.2019 Kuopio
Sisäisen turvallisuuden pelit Avaa alavalikko Sisäisen turvallisuuden pelit
Turvallisuuden tunne ja avunsaanti
Miten tämä työ on tehty?
Tapaturmat ja onnettomuudet ovat tarpeettomia arjen häiriöitä, joissa voidaan menettää ihmishenkiä tai jotka voivat aiheuttaa ihmisille monenlaista haittaa, kuten toiminta- ja työkyvyn menettämistä. Lisäksi ne saattavat heikentää ihmisten turvallisuuden tunnetta. Tapaturmilla ja onnettomuuksilla on myös kansantaloudellisia vaikutuksia.
Tapaturmat ovat suomalaisten neljänneksi yleisin kuolemansyy. Noin puolet kaikista tapaturmaisista kuolemista aiheutuu kaatumisten ja putoamisten seurauksena. Tyypillisiä kuolemaan johtaneita tapaturmia olivat kaatumisten ja putoamisten lisäksi myrkytykset (p. alkoholimyrkytykset), liikenne, hukkumiset, tukehtumiset sekä tulipalot.
Tapaturmakuolemien määrä on vähentynyt viimeisen kymmenen vuoden aikana. Etenkin alkoholikuolemia on nykyisin vähemmän. Lukumääräisesti eniten tapaturmaisesti kuolee keski-ikäisiä ja iäkkäitä ihmisiä. Suomen tapaturmakuolleisuus on siitä huolimatta EU:n neljänneksi korkein. Tämä johtuu lähinnä korkeasta koti- ja vapaa-ajan tapaturmakuolleisuudesta, sillä erot liikennetapaturmakuolleisuuden välillä ovat pieniä.
Tapaturmaisista kuolemista 89 % tapahtuu kotona ja vapaa-ajalla, 10 % tieliikenteessä ja 1 % työpaikoilla.
Tapaturmien vuoksi sairaalahoitoa saaneet
• Päivystyksessä aiheutuu runsaasti käyntejä kaatumisten takia kaikissa ikäryhmissä. Vuodeosastoilla hoidetaan eniten kaatumistapaturmien takia 80–90-vuotiaita henkilöitä, noin 11 500 henkilöä vuodessa.
• Tapaturmien vuoksi sairaaloiden vuodeosastoilla hoidetaan nykyään vuosittain noin 57 000 henkilöä. Erillisiä hoitojaksoja on noin 84 000. Sairaaloiden päivystyksessä, avohoidossa, vierailee vuosittain noin 230 000 henkilöä aiheuttaen yli 400 000 käyntiä. Kaksi kolmesta kaikista vuodeosastojen hoitojaksoista ja noin puolet avokäynneistä aiheutuu kaatumisten ja putoamisten seurauksena.
• Sairaalahoitoa vaativan tapaturman riski alkaa kasvaa etenkin 75–80 ikävuoden jälkeen. Vuodeosastolla hoidettujen henkilöiden vuosittainen määrä on vähentynyt 2010-luvulta muutamilla tuhansilla. Muutoksen johtumista aineiston laadun muutoksista ei voida poissulkea. Väestön yhä ikääntyessä on mahdollista, että iäkkäiden potilaiden määrä kasvaa edelleen, ellei tapaturmien, etenkin kaatumisten, määrä vähene.
• Vuosittaiset kokonaiskustannukset kotona ja vapaa-ajalla tapahtuvista tapaturmista ovat arviolta 780–1 157 miljoonaa euroa (Turvallisesti kaiken ikää, Koti- ja vapaa-ajan tapaturmien ehkäisyn ohjelma 2021–2030).
• Erikoissairaanhoidon avohoidossa vierailee tapaturman vuoksi vuosittain yli 200 000 henkilöä aiheuttaen yli 400 000 käyntiä. Tapaturmaisista sairaalahoitojaksoista jopa runsas 55 000 (kaksi kolmasosaa) ja avokäynneistä puolet johtuu kaatumisista.
•  Tapaturmista johtuva toimintakyvyn menetys heijastuu sekä työelämään että laajemmin yhteiskuntaan. Usein työikäiset kantavat arjessa vastuuta sekä nuoremmasta että vanhemmasta sukupolvesta. Iäkkäämmillä tuen tarve lisääntyy tapaturman jälkeen ja kuormittaa terveys-, kuntoutus- ja kotipalveluja.
• Aikaisemmista raportoinneista poiketen, nykyisin ei enää ole aineistopohjan muutosten vuoksi mahdollista huomioida tai rinnastaa päiväkirurgian käyntejä vuodeosastohoitona. Tästä syystä nykyiset lukumäärät ovat systemaattisesti aikaisemmin raportoituja pienempiä.
• Lasten tapaturmakuolleisuus on vähentynyt Suomessa viime vuosikymmeninä. Tapaturmat ovat kuitenkin edelleen lasten ja nuorten merkittävimpiä kuolemansyitä.
• Lukumääräisesti eniten tapaturmaisesti kuolee keski-ikäisiä ja iäkkäitä ihmisiä.
• Naisten tapaturmakuolleisuus on selvästi miesten kuolleisuutta pienempää. Miesten tapaturmakuolleisuus on kehittynyt suotuisasti viime vuosina, ja kuolleisuusero miesten ja naisten välillä on kaventunut.
Koti- ja vapaa-ajan tapaturman taustalla on useimmiten kiire, väsymys tai huolimattomuus. Kiire vaikuttaa erityisesti 20–54-vuotiaiden kotitapaturmiin.
Alkoholi on merkittävä kaatumistapaturmien aiheuttaja etenkin 50–64-vuotiailla, ja lähes puolet kaatumiskuolemista tässä ikäryhmässä tapahtuu päihtyneenä.
Ikääntyneillä heikentyvä toimintakyky voi johtaa kaatumisiin, joiden seuraukset ovat vakavampia kuin nuoremmilla. Kaksi kolmesta kaatumistapaturman seurauksena kuolleesta on yli 80-vuotias.
Väestön ikääntyessä sekä työikäisen väestön yleisen kunnon heikentyessä kaatumisriskissä olevan väestön osuus kasvaa ja sitä myöten myös sairaalahoitoa vaativien potilaiden määrä kasvaa. Tästä huolimatta kaatumiskuolemien määrä on pienentynyt.
Kaatumisen pelko saattaa merkittävästi rajoittaa iäkkään ja yksin asuvan henkilön turvallisuuden tunnetta sekä itsenäistä liikkumista.
Tieliikenneonnettomuudet ja niissä menehtyneiden määrä on laskenut pitkään. Vuonna 2020 onnettomuuksissa kuoli 223 ja loukkaantui 4 411 ihmistä.
Vuonna 2020 kuolleita oli 12 henkilöä enemmän ja loukkaantuneita 602 vähemmän kuin vuonna 2019.
Menehtyneistä 77 prosenttia ja loukkaantuneista 59 prosenttia oli miehiä.
Eniten tieliikennekuolemia vuonna 2020 sattui henkilöautoissa, joissa kuljettajia kuoli 101 ja matkustajia 26.
Suurin osa liikennekuolemista tapahtuu pääteillä.
Kuolemaan johtaneista onnettomuuksista suurin osa oli kohtaamisonnettomuuksia ja tieltä suistumisia.
Merenkulun ja veneilyn turvallisuustilanne on Suomessa yleisesti hyvä, ja suomalaisten veneilytaidot ovat pääsääntöisesti hyvällä mallilla.
Noin 10 vuoden aikajaksolla tarkasteluna Suomen aluevesillä on tapahtunut vuosittain 27–50 onnettomuutta. Onnettomuuksien määrät Suomen vesialueilla ovat keskimäärin pysyneet samalla tasolla, vaikka liikennemäärät ovat olleet nousussa.
Karilleajot ja pohjakosketukset ovat yleisin onnettomuustyyppi. Kuolemaan johtaneiden onnettomuuksien pääsyy vesillä on pienen veneen kaatuminen tai kallistuma, jonka seurauksena on jouduttu veteen eikä kyetty pelastautumaan.
Noin 95 % onnettomuuksista tapahtuu huviveneilyssä, vain noin 5 % kauppamerenkulussa.
Kohtaamisonnettomuuksissa korostuvat raskaan liikenteen onnettomuudet sekä itsemurhatapaukset. Suistumisonnettomuuksissa puolestaan korostuvat nuoret riskikuljettajat, ajoterveyshaasteet ja päihteet.
Liikenneturvallisuuden paranemiseen vaikuttavia tekijöitä ovat olleet muun muassa autokannan uusiutuminen sekä turvallisuusnäkökohtien aiempaa parempi huomiointi teiden ja risteysten suunnitteluvaiheessa. Myös liikenteen automaattivalvontaa on lisätty. Liikenneturvallisuusstrategian visiona on, että kaikki liikennemuodot ovat vuoteen 2050 mennessä niin turvallisia, ettei kenenkään tarvitse kuolla tai loukkaantua vakavasti liikenteessä. Välitavoitteena on EU-tavoitteen kanssa yhtenevästi liikennekuolemien ja vakavien loukkaantumisten puolittaminen vuoden 2020 tasosta vuoteen 2030 mennessä.
Maaliskuussa 2022 julkaistun liikenneturvallisuusstrategian tavoitteena on vastata EU:n nollavisioon, jossa asetetaan tavoitteeksi, että tieliikennekuolemien määrä
saadaan vähennettyä nollaan vuoteen 2050 mennessä.
Välitavoitteena on sitouduttu Vallettan julistukseen, joka tähtää liikennekuolemien ja vakavien loukkaantumisten puolittamiseen vuoden 2020 tasosta vuoteen 2030 mennessä. Tällöin vuonna 2030 tieliikenteessä kuolisi enintään 112 ihmistä ja vakavia loukkaantumisia olisi enintään noin 460. Vuonna 2021 liikennekuolemat eivät vähentyneet, joten tavoitteen suuntaan ei edetty.
Tulipalot ja paloissa kuolleet Suomessa
* = Arvio, tiedot vahvistamatta mm. poliisin rekisteristä
Palokuolemien määrä on vähentynyt melko tasaisesti
Paloista aiheutuneet henkilövahingot ovat vähentyneet, lukuun ottamatta lievästi loukkaantuneita, joiden määrä on pysynyt suunnilleen samana jo vuosien ajan.
Suomessa kuolee tulipaloissa enemmän ihmisiä kuin muissa Pohjoismaissa. Paloissa kuolleista yli kaksi kolmasosaa on miehiä.
Suurin osa Suomessa tapahtuvista tulipaloista on rakennuspaloja.
Palokuolemat liittyvät usein tupakointiin tai varomattomaan tulen käsittelyyn.
Jos yhteiskunnan eriarvoistumiskehitys jatkuu, polarisoitumista voi tapahtua myös turvallisuustiedoissa ja -taidoissa.
On mahdollista, että maastopalojen määrä lisääntyy, mikäli ilmastonmuutoksen seurauksena kesät ovat tulevaisuudessa kuivempia ja kuumempia.
Tulipaloissa on havaittavissa laskevat trendit
Koska henkilövahingot tapahtuvat pääsääntöisesti asuinrakennuspaloissa, näiden vähenemä on vaikuttanut palokuolemien vähenemiseen. Tähän vaikuttavia tekijöitä ovat ainakin
itse sammuvat savukkeet, vuonna 2010 palokuolemien määrä laski pysyvästi noin 100:sta palokuolemasta alle 80 palokuolemaan vuodessa
palovaroitinten määrän lisääntyminen kodeissa
Tapaturmien ja onnettomuuksien tulevaisuuskuva 2025
Väestön keski-ikä nousee Suomessa EU-maista nopeimmin. Väestön ikääntyminen ei tapahdu tasaisesti koko maassa, vaan harvaan asuttujen alueiden väestö vanhenee ensisijaisesti.
Ikääntymiseen liittyvien turvallisuusongelmien määrä tulee Suomessa kasvamaan ja näkyy alueilla eri tavoin. Järjestöjen rooli tapaturmien ehkäisyssä on keskeistä ja toiminnalla on laajat välilliset vaikutukset väestöön.
Työ- ja liikenneturvallisuus ovat kehittyneet parempaan suuntaan. Arjen tapaturmat kasaantuvat yhä riskiryhmille.
Koti on tulevaisuudessakin tapaturmien keskeinen tapahtumapaikka. Riskiryhmiä ovat lapset ja nuoret, keski-ikäiset alkoholisoituneet miehet sekä ikääntyneet.
Digita­lisaatio, automatiikka, robotiikka ja keinoäly integroituvat tiiviisti yhteiskuntaan ja ihmis­ten arkeen.
Kauko-ohjattavat havainnointivälineet, analytiikka ja big data voivat tukea päätöksentekoa ja mahdollistaa turvallisemman toiminnan vähentä­mällä arjen onnettomuuksien määrää sekä vakavuutta.
Teknologinen monimutkaisuus voi toisaalta myös lisätä suurten ja vakavien onnettomuuksien potentiaalia.
Tulevaisuustaulukko: tapaturmat ja onnettomuudet
Nopea digitalisoituminen, tasaiset kyvykkyydet
Nopea digitalisoituminen, polarisoituneet kyvykkyydet
Suomen väestön keski-ikä on vuonna 2025 noussut vuoteen 2019 verrattuna ja jatkaa yhä nousuaan. Ikääntyminen koskettaa eri tavalla eri alueita, sillä suurten kaupunkien väestö ei vanhene, kun nuoret ovat muuttaneet maaseudulta kaupunkiin työn perässä. Maaseutu on entistä harvemmin asuttua, ja ihmiset ovat siellä iäkkäämpiä.
Väestön vanheneminen ja maaseudun tyhjeneminen korostaa tiettyjä turvallisuusongelmia. Ikääntyvät ihmiset tarvitsevat entistä enemmän palveluja ja apua, mutta niiden takaaminen kaukana keskustoista asuville ihmisille on niukentuvien julkisten resurssien takia hankalaa. Ikäihmiset ovat alttiimpia tapaturmille ja julkinen terveydenhuolto on aiempaa kuormittuneempi tapaturmien hoidosta johtuvista vammoista.
Vuoteen 2025 mennessä kolmannen sektorin ja kansalaisjärjestöjen rooli on aiempaa korostuneempi ikääntyvän väestön tukemisessa. Järjestöjen koulutus ja muut palvelut auttavat tapaturmien ja onnettomuuksien ennaltaehkäisyssä ja täydentävät julkisia terveyspalveluita myös tapaturmien hoidossa. Pienillä paikkakunnilla, jossa lähimmät julkispalvelut ovat satojen kilometrien päässä, järjestöjä pidetään ensisijaisina avuntarjoajina.
Tapaturmakuolleisuus on vuonna 2025 hiukan laskenut 2010-lukuun verrattuna. Laskeva trendi johtuu pääasiassa parantuneesta työ- ja liikenneturvallisuudesta. Työpaikoilla on alettu entistä enemmän kiinnittää huomiota turvalliseen työympäristöön ja tapaturmien vähentämiseen esimerkiksi kouluttamalla henkilöstöä. Liikenneturvallisuus on parantunut ylinopeuksien vähentymisen ja liikennevälineiden jatkuvasti kehittyvien  turvallisuusvarusteiden takia.
Suurin osa tapaturmista ja onnettomuuksista tapahtuu kotona ja vapaa-ajalla, kuten vuonna 2019. Tapaturmat kasaantuvat korostuneemmin riskiryhmille, joille sattuu muuta väestöä enemmän onnettomuuksia. Lasten ja nuorten lisäksi keski-ikäiset alkoholisoituneet henkilöt sekä ikääntynyt väestö ovat merkittävimpiä riskiryhmiä.
Digitalisaation vaikutus tapaturmiin ja onnettomuuksiin
Digitalisaatiosta johtuen meillä on enemmän, parempaa, tarkempaa ja nopeammin tietoa saatavilla kuin ennen. Sensorit, tietoverkkoihin yhteydessä olevat esineet ja reaaliaikaiset tiedot ihmisten arjesta ovat itsestäänselvyyksiä ja toimivat pitkälti myös poliittisen päätöksenteon taustalla. Kauko-ohjattavat havainnointivälineet, kehittynyt analytiikka ja big data ovat mahdollistaneet päättäjille paremman kokonaiskuvan nykytilanteesta ja antaneet lisää aikaa päätöksenteolle. Automatisoidut, robottien tai tekoälyn tekemät, prosessit yleistyvät myös koko ajan niin, että ihmisten tekemien virheiden määrää on saatu vähennettyä.
Toisaalta teknologian käyttöönotossa on edelleen hankaluuksia, ja esimerkiksi big datan analytiikka tai tekoälyn eettiset ongelmat aiheuttavat haasteita viranomaisille. Monimutkainen teknologia myös altistaa yhteiskuntia vakaville onnettomuuksille ja tapaturmille, kun lähes koko yhteiskunta on riippuvainen tiettyjen teknologioiden ja järjestelmien toiminnasta. Vuonna 2025 arjen tapaturmien ja onnettomuuksien määrä onkin vähentynyt, mutta suurten ja vakavien tapahtumien ja onnettomuuksien riski kasvanut. Keskeiseksi kysymykseksi muodostuu väestön digitaalisten kyvykkyyksien taso ja jakaantuneisuus eri ikä- ja väestöryhmien välillä.
Tapaturmat ja onnettomuudet: menetelmät
Vakavien tapaturmien tilastointia Suomessa voidaan pitää luotettavana. Yleisesti voidaan sanoa, että mitä vakavammasta tapaturmasta on kysymys, sitä tarkempaa tilastointi on. Tärkeimmät tilastolähteet ovat kuolemansyytilasto ja sairaaloiden hoitoilmoitusrekisteri. Rekisterien ulkopuolelle jäävien lievempien tapaturmien ja vammojen lukumäärää selvitettiin vuonna 2017 Kansallisella uhritutkimuksella, joka toteutettiin ensimmäistä kertaa postikyselynä osana THL:n ATH -tutkimusta (ATH 2017). Vaikka tapaturmasta selvitään useimmiten kotikonstein, aiheutuu niistä arviolta 400 000 lääkärikäyntiä vuodessa, mikä on reilusti yli tuhat päivässä. Lisäksi, FinTerveyden (2017) tutkimuksessa kävi ilmi, että terveyspalveluja vaatinut tapaturma aiheuttaa keskimäärin kuukauden jakson, jolloin henkilön on vaikea selviytyä tavanomaisista toimistaan.
Sairaaloiden tapaturmapotilaiden päihtymyksestä ei tällä hetkellä kerätä tietoa systemaattisesti, joten alkoholin tai muiden päihteiden vaikutusta on vaikea arvioida. Yksittäisten selvitysten mukaan alkoholi kuitenkin työllistää runsaasti päivystyspoliklinikoita, joille viikonloppuöisin saapuvista asiakkaista jopa 50–60% on humaltuneita.
Tieliikenteen turvallisuuden indikaattoreina seurataan kuolleiden ja loukkaantuneiden määrää. Liikenneviraston (nykyisen Liikenne- ja viestntävirasto Traficom, 2019-) onnettomuustilastot perustuvat poliisin kirjaamiin onnettomuustietoihin, joita täydennetään Liikenteen turvallisuusviraston sekä Tilastokeskuksen tiedoilla. Tietojen sisällöstä ja laadusta vastaa Tilastokeskus, josta onnettomuustiedot saadaan kerran kuukaudessa. Aineisto sisältää yksityiskohtaista tietoa onnettomuudesta, onnettomuuden osapuolista ja henkilöistä. Liikennevirastossa onnettomuustietoihin liitetään tierekisteristä tapahtumapaikan tie- ja liikenneoloja kuvaavat tiedot. Tietoja liikenneonnettomuuksista kerätään Suomessa kolmella taholla: 1. poliisin tietojärjestelmään (PATJA), joka on myös Tilastokeskuksen ylläpitämän virallisen tilaston perusta 2. vakuutusyhtiöiden liikennevahinkorekisteriin (LVK) ja 3. sairaaloiden hoitoilmoitusrekisteriin (HILMO).
Tässä raportissa ei ole käsitelty liikennerikoksia. Työn toteutuksessa on päätetty keskittyä vain liikenneonnettomuuksien tarkasteluun.
Merionnettomuuksissa menehtyneiden määrä indikoi kauppamerenkulun turvallisuutta merihenkilöstölle, matkustajille, merelliselle ympäristölle ja omaisuudelle. Vesiliikenneonnettomuuksissa kuolleiden määrä indikoi pääasiassa veneilyturvallisuuden tilaa. Vesiliikenneonnettomuuksien tietolähteenä ovat viranomais- sekä vapaaehtoisjärjestöjen aineistot. Viranomaisaineistoista mukana ovat Poliisin, Rajavartiolaitoksen (RVL) ja Trafin aineistot. Vapaaehtoisjärjestöjä ovat Meri- ja järvipelastusyhdistykset, joiden kattojärjestö on Suomen Meripelastusseura (SMPS).
Kuolemaan johtaneiden vesiliikenneonnettomuuksien osalta Tilastokeskus tarkistaa ja täydentää onnettomuusaineistoa kuolemansyytilaston tiedoilla vesiliikenteessä menehtyneistä. Tilaston peittävyys kuolemaan johtaneiden onnettomuuksien osalta on sataprosenttinen, johtuen viranomais- ja kuolemansyyaineistojen yhdistämisestä. Muiden kuin kuolemaan johtaneiden onnettomuuksien osalta tilasto kattaa kaikkien alan toimijoiden tietoon tulleet vesiliikenneonnettomuudet lukuun ottamatta Pelastustoimen itsenäisesti suorittamia tapauksia. Jos Pelastustoimen alaiset hätäkeskukset ovat hälyttäneet tapahtumaan jonkin tietolähteinä toimivista tahoista, on kyseinen tapaus tilastossa mukana. Tällaisia tapauksia on runsaasti Suomen Meripelastusseuran ja Poliisin aineistoissa.
Tapaturmat ja onnettomuudet: lähteet
Tilastokeskus, tapaturmaisesti ja väkivaltaisesti kuolleet ulkoisen syyn mukaan 2016
Suomalaiset tapaturmien uhreina 2017, Kansallisen uhritutkimuksen tuloksia, työpaperi 45/2017, Terveyden ja hyvinvoinnin laitos, Kari Haikonen, Persephone Doupi, Emma Honkala, Suvi Nipuli, Martta October, Anne Lounamaa.
Terveyden ja hyvinvoinnin laitos, tapaturmat Suomessa
ATH – Aikuisten terveys-, hyvinvointi- ja palvelututkimus
Råback M, Korpilahti U, Lillsunde P. (toim.) Koti- ja vapaa-ajan tapaturmien ehkäisyn tavoiteohjelma 2014-2020: Turvallisuutta kaikilla kotona, vapaa-ajalla ja liikunnassa. Väliarviointi 2017. Sosiaali- ja terveysministeriön raportteja ja muistioita 2017:46. ISBN 978-952-00-3898-4
Lounamaa A, Doupi P. Tapaturmat. Teoksessa: Koponen P, Borodulin K, et al. (toim.) Terveys, toimintakyky ja hyvinvointi Suomessa. FinTerveys 2017 –tutkimus, s. 98-100. THL Raportti 4/2018. ISBN 978-952-343-105-8 (verkkojulkaisu)
Kuolema tilastoissa: luvut kertovat suomalaisten eriarvoisuudesta, Suvi Parikka ja Laura Kestilä, Ilmiö, 2018
Pelastustoimen taskutilasto 2014- 2018, Johannes Ketola ja Esa Kokki, Pelastusopiston julkaisu D-sarja: Muut 1/2019
Pelastustoimen taskutilasto 2016-2020, Timo Loponen & Heidi Liukkonen, Pelastusopiston julkaisu D-sarja, Muut 1/2022
Tuovi Sisäisen turvallisuuden portaali
PL 26, 00023 Valtioneuvosto
Vaihde 0295 480 171
Kysy tai anna palautetta
Maksimimerkkimäärä 4000. Jäljellä oleva merkkimäärä: 4000
Jos täytät yhteystiedot, voimme olla sinuun tarvittaessa yhteydessä.