es en fi fi fi en it sl fi fi en fi war ur fi fi fi de en fi fi fi fi fi en fi en fi fi fi nb en fi en en fi fi en fi fi fi fi fi en fi fi fi fi en fi en en fi fi en fi fi en fi fi en fi fi en it it fi it sl it fi it fi fi en fi fi fi fi en nl fr fi sv sv fi la fi
Ravisuttava rakkaustarina pohdiskelee tarkkanäköisesti identiteettiä ja sukupuolta
Miten olla radikaali ja onnellinen, kysyy Maggie Nelson, joka kirjoittaa omasta elämästään tässä rajoja rikkovassa kirjassa mitään kaihtelematta. Kirjailija antaa henkilökohtaisen historiansa käydä vuoropuhelua rakkautta, halua, identiteettiä, sukupuolta, avioliittoa, taidetta ja lastenkasvatusta koskevien teorioiden kanssa tavalla, joka tekee näkyviksi rajat, joita rakkaudelle asetetaan.
Tarinan keskiössä on vastaansanomaton rakkaus muunsukupuoliseen taiteilijaan, Harry Dodgeen, joka samaan aikaan, kun Nelson itse odottaa ensimmäistä lastaan, aloittaa testosteronihoidon.
Kuten kreikkalaisen mytologian Argo-laivalla purjehtijat, argonautit, pitkän matkansa aikana osa osalta rakentavat laivan kokonaan uudelleen mutta saavuttavat sataman samannimisellä laivalla, mekin purjehdimme elämän ja rakkauksien läpi säilyttäen nimemme ja identiteettimme mutta vähä vähältä kokonaan muuttuen.
Nelsonin tarkkaa ja eleganttia, genrerajoja rikkovaa ja lähes kulttimaineeseen noussutta teosta on rakastettu ja ylistetty Yhdysvalloissa ja ympäri Eurooppaa, viimeisimpänä Ruotsissa.
Paitsi yhteiskunnallista, älykästä ja henkilökohtaista, on Nelsonin teksti myös hauskaa, vapauttavaa luettavaa. Argonautteja onkin ihana (!) lukea. Se on teos, joka katsoo moneen suuntaan sisältä päin, rujosti ja kauniisti, varmasti mieleenpainuvasti.
Nelsonin aiheet vaihtelevat lastenkasvatuksesta ja synnyttämisestä identiteettiin, seksuaalisuuteen, queeriin ja kirjoittamiseen, joita hän tarkastelee muutoksen ja määrittelyn kautta. Jotta mistään ylipäätään voidaan puhua/kirjoittaa on ensin tutkittava sanoja ja kieltä. /---/ Maggie Nelsonin Argonautit edustaa terävintä ajattelua, mihin pitkään aikaan olen törmännyt. Sen lukeminen uusii monia osia myös omasta laivastani.
Reader, why did I marry him? -blogi
Tässä mielettömän älykkäässä seurassa ja maailmassa olisin viihtynyt vielä satoja sivuja lisääkin. Onneksi tämä kirja ei kertaluvulla kesken lopu, uskoisin, että seuraavalla lukukerralla tästä aukeaa eteeni jälleen uusi maailma.
Mitä luimme kerran -blogi
Tuhmasta seksistä luisutaan romantiikkaan, siitä filosofiaan aivan luontevasti.
Teoreettisuus ei tarkoita Nelsonille köykäistä nimien pudottelua, vaan ajattelua toisten ajattelijoiden kanssa. [--]
Teos on joka tapauksessa sen verran poikkeuksellinen, että sitä voi pitää S&S-kustantamolta
Herman Raivio, Suomen kuvalehti
Kirjallisen maailman populistien suosikkiretoriikkaa on korostaa eroa teorian ja oikean elämän välillä.
Maggie Nelsonin mestarillinen Argonautit on tehokasta todistusaineistoa erottelua vastaan. Se siirtyilee tyylikkäästi henkilökohtaisesta teoreettiseen, elämästä elämän ajattelemiseen, melankolisesta anekdootista terävään filosofiseen muotoiluun.
Kirjan sydän ei kuitenkaan ole teoria vaan kauniit ja runolliset jaksot rakkaudesta, seksistä, muistoista, äitiyden haaveesta ja sen toteutumisesta.
Kyösti Niemelä, Helsingin Sanomat
Argonautteja on luonnehdittu queer-manifestiksi, mutta manifestisana tuntuu liian painavalta ja jähmeältä luonnehdinnalta Nelsonin proosalle, joka koettelee vakiintuneita ajattelumalleja, olivatpa ne edistyksellisiä tai taantumuksellisia. Argonautit ei iske lukijaa päähän mielipiteillä ja vastauksilla,vaan puolustaa vapaata pohdiskelua ja kyselemistä.
Argonautitt täräytti ajatteluani ihan uudenlaiseen asentoon. Nelson kirjoittaa niin rohkeasti rakkaudesta, seksuaalisuudesta, sukupuolesta ja äitiydestä, että en muista koskaan lukeneeni mitään vastaavaa.
Argonautit on älykäs omaelämäkerrallinen teos, jossa kirjailija pohtii sitä, mikä ihmisessä muuttuu ja mikä pysyy ennallaan elämäntilanteiden muuttuessa.
Maggie Nelson tekee henkilökohtaisesta julkista rehellisessä tilityksessään Argonautit. Hän lomittaa rakkautensa muunsukupuoliseen kumppaniinsa filosofisiin mietteisiin sukupuolesta, halusta, avioliitosta, äitiydestä ja kirjoittamisesta.
Hannele Salminen, Kirjasta kirjaan -blogi
Olen käynyt Nelsonin Argonautteja useaan kertaan läpi ja pohtinut, miten se voi olla samaan aikaan niin teoriapitoinen ja kuitenkin lukukokemuksena kevyt.
Jane – Eräs murha / Punaiset osat
Käytämme evästeitä. Lue lisää sivuston käyttäjäehdoista.