fi en el fi en fi fi en es fi fr fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fr fi fi en fi fi fi fi fi de fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fr fi fi fi fr fi fi fi fi fi fi nl fi fi fi fi fi de fi fi fi fi fi fi eo cs fi fi fi cs fi cs fi fi fi fi fi de fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fr fi fi fi fi fi fi fi fr en en de fi fi en fr nl de fi fi fi fi fi it en it it fi fi fi fi fi fi ru fi fi en fi fi fi hu fi fi en et fi tr fi eo fi fi fi sq de fi fi fi fi fi fi fi fi en
skip to main | skip to sidebar
Tässä Blogissa turkulainen olutharrastaja kirjoittelee pääasiassa olutarvioita kaiken maailman oluista, sekä kaikkea olueen liittyvää. Pisteytys (1-50)=tuoksu(1-10)+ulkonäkö(1-5)+maku(1-10)+suutuntuma(1-5)+yleisvaikutelma(1-20)
NuForce DDA-100 & Aurelia Magenta
Mansaarilaista (saari Irlannin ja Englannin välissä) Okells:n panimon porteria maitokaupasta (4,7 t-%). Tätä olen jo aiemmin maistellutkin ja pirun hyvää se ainakin silloin jo oli.
No niin, lasiin ei näköjään paljon juomaa enää jäänyt, eli täytyypi hakea uusi puteli myöhemmin. Ennenkin olen onnistunut kaatamaan hyvää olutta lattialle... Hyvin ärsyttävä tilanne (lievästi sanoen..) kaikin puolin - nautinnon sijaan saatkin pestä lattioita.
No, Aile kuitenkin on melko tervaisen savuinen portteri, missä palanutta mallasta on myös käytetty suht' runsaasti. Tultahan tosin tuo Aile tarkoittaakin, joten maku oluessa on melko osuva. Ainut asia mikä olutta vaivaa on pieni ohkaisuus, mikä johtuu vain pienistä prosenteista. Jos Aile tulee vastaan niin osta ihmeessä. Myös muut Okells:n tuotteen on ostamisen arvoisia.
Lähettänyt Timo Rauhala klo 22.12 0 kommenttia
Juhannuksen väkevänä toimi tänä juhannuksena edullinen, skottilainen blended-viski. usean tislaamon viskien sekoite siis, vähän kuin viskien bulkkia. Hintaa tällä on Alkossa pari kymppiä ja mielestäni oikein hyvän makuista siihen nähden. Pullo etiketteineen on yllättävänkin tyylikkään oloinen ja luo hieman arvokkaankin tunnelman jo jylhän nimensäkin puolesta. Viski on "vain" 40 t-%, joten mitään vesitippoja ei tarvitse juomaan lisäillä. Itselleni viskin ainut mahdollinen nauttimislämpötila on "huoneenlämpöinen", mikä avaa hyvin aromimaailman, eikä mitään jäitä, kiviä, kenkiä ym. lisätä missään tapauksessa jaloon juomaan.
Rob Roy on melko tavallisen kultainen, vaikkakin hieman tummempi. Miellyttävässä tuoksussa löytyy karamellista maltaisuutta, vaniljaisuutta sekä myös aavistus savuisuutta asennetta tuomaan. Maku on melko pehmeä, eikä halvan viskin pistävyyttä pääse esiintymään hirveästi. Maku on muuten tyypillisen blendedin tapaan, hieman yksitoikkoisen, makean karamellisen maltainen mutta sitä savua on kuitenkin taustalla pikkiriikkisen antamaan mielenkiintoa maistelemiseen. Jälkimaku on lyhyt. Kokikseen sekoitettuna tämä toimii myös loistavasti, jos tällaisista pitää. Minä pidän.
Lähettänyt Timo Rauhala klo 21.16 0 kommenttia
Maitokaupan 4,4 t-% tsekkiläistä pilsiä tarjolla.Olut oli itse asiassa jonkinmoisessa tarjouksessa ja koska en ennen tätä ole maistanut, niin pullo päätyi koriin. Mitenkään suuria viboja ei etiketti/ulkoasu minussa sytyttänyt ja arveluni oluen laimeasta bulkkimaisuudesta piti valitettavasti ainakin hieman kutinsa.
Lasiin tämä hieman lageria tummempi tapaus kaatuu kuitenkin ihan nätisti ja melko pysyvä vaahtokin syntyy pinnalle. Hieman laimeassa tuoksussa löytyy viljaista mallasta, aavistus ruohoista humalaa sekä voita. Ei mitään säväyttävää. Suutuntuma on ok, ei ihan vetistä tavaraa mutta yleensä humalan tuomaa öljymäistä liukkautta voi vaan toivoa. Itse maku on niin kovin perus Tsekki-pils kuin vain voisi kuvitella. Myös metallisuutta on hieman eksynyt keitokseen (..mikä ei siis ole hyvä asia..). Jälkimaussa vivahtaa hieman aina vihaamani vihannesmaisuus, vaikkei tämä sentään ole ihan menetetty tapaus. Rebel on perus-basic-kamaa mikä ei innostanut millään lailla. Keskiverto lageria maukkaampi olut kuitenkin.
Lähettänyt Timo Rauhala klo 20.27 1 kommenttia
perjantai 25. kesäkuuta 2010
Futiksen virallinen kisaolut '10, Budweiser. Ostin tämän tölkin lähinnä siksi, kun halusin maistaa olutta valmistajan lupaaman tuoreusajan aikana "Freshest taste within 110 days". Olut tehty 23.3.10., eli n. 3kk vanhaa. Mielestäni tämä ei ole ikinä täyttynyt muuten ostamissani tölkeissä.
Tölkkiä avatessa sieltä ei onneksi tule vuvuzelan melusaastetta vaan haalean kultaista olutta melko mitättömällä vaahdolla. Budweiser tunnetusti on laimeaa olutta, mistä tulee hieman mieleen jopa Vichyn kaltaiset tuotteet. Siitä huolimatta/johtuenkin pidän oluen virkistävästä raikkaudesta ja onhan siinä pehmeää maltaisuuttakin&riisiä. Myös päärynäistä hedelmäisyyttä voi löytää Budista.
Tämä on hyvä janojuoma silloin tällöin, vaikken tätä itsekkään ihan täysin olueksi myönnä..
Niin, ja hyvät juhannukset vaan kaikille!
Lähettänyt Timo Rauhala klo 15.28 0 kommenttia
tiistai 8. kesäkuuta 2010
Olinpa tässä taas lauantaina, ah, aina niin mahtavassa Uudessa Apteekissa. Jotenkin tämä mesta on vain minun ykköspaikka Turussa. Ymmärrän hyvin Reijo Mäkeä. Melko hyvän olutvalikoiman omaava paikka on viihtyisä, tarpeeksi yksityinen ja silti seuraisa. Hyvä paikka varmastikin kirjoittaa tai tuumia seuraavaa Vares-kirjaa.. Tai harrastajan vaikka kirjoitella olutarvioita. Hinnatkin ovat usein kohtuullisia.
Illan aikana tuli vain yksi uutuusolut vedettyä naamariin ja se oli Laitilan panimon oma uusi vehnäolut, Laitilan Kievari Vehnänen. Olut on oikein nautittava, ehkä enemmänkin purkkaiseen kuin banaanin suuntaan oleva vehnis. Runkoa oluelle antaa mukavasti 5,5 t-%. Hieno uutuus ja ei varmasti jäänyt viimeiseksi nautiskelukerraksi, mahtaisikohan tämä tulla Alkon hyllyille? Hyvä kilpaillija ainakin Nokian Elowehnälle.
Muuten tuli nautittua jo melkein tavaksi muodostunut pakollinen lambic ja sen jälkeen Goose Islandin Bourbon County. Nämä oluet sopivat peräkanaan kuin unelma. Tällä kertaa lambic oli Cantillonin Kriek, minkä happamuus on jotain sanoin kuvaamatonta ja maku erittäin herkullisen hapankirsikkainen. Jos tämän 0,375l pullon nauttimisessa menee kauan niin Bourbon Countyyn voikin sitten varata vielä reippaasti reilummin aikaa.
Chicagolaisen Goose Islandin-panimon Bourbon County on 13 t-% bourbon-tynnyrissä kypsytettyä imperial stouttia. Pullo on pieni (0,355l) mutta sen nauttimiseen menee helposti tuntikin. Olut on mielestäni parhaimpia, ellei jopa paras viski-stoutti. Ola Dubhien rinnalla kuitenkin. Maku on erittäin tuhdin paksua imperial stouttia voimakkaalla bourbonin vivahteella, sekä erittäin tasapainoinen. Iso alkoholiprosentti ei häiritse juomaa vaan ennemminkin tukee sitä. Olut maksaa noin kympin mutta on kyllä sen arvoinenkin.
Tulipahan vielä nautittua samaisen panimon IPA, mikä on melko maltillisen humaloitu, aavistuksen brittityylinen ja tasapainoinen lajinsa edustaja. Ei mitenkään räväkkä, vaan aromikkaan kevyehkö olut ja meneekin hujauksessa janoiseen suuhun.
Uusi Apteekki on hieno paikka ja sinne kannattaakin ehdottomasti tallustella sisään, jos tähän mahdollisuus vaan siunautuu. Tällä kertaa ei kuvattu Varesta kun eksyin paikkaan...
Lähettänyt Timo Rauhala klo 17.16 0 kommenttia
maanantai 7. kesäkuuta 2010
Musiikkiblogini on ollut hieman jäissä tässä jo vähään aikaan, mutta nyt sain taas puserrettua pientä arvosteluntynkää. http://musiikinystava.blogspot.com/
Lähettänyt Timo Rauhala klo 19.52 0 kommenttia
lauantai 5. kesäkuuta 2010
Viskejä olen aina tykännyt maistella ja nyt alan kirjoittelemaan myös tänne niistä pieniä arvioita. Oluille olen antanut pisteet vain Olutopas.info:n mutta viskeille tulen antamaan täällä pisteet asteikolla 1-10. Viskeissä olen vielä täysin aloittelija, joten pahoittelen mahdollisista virheistä sanastossa ym.. =). Olen kuitenkin nopea oppimaan, joten eiköhän se siitä. Viskit ovat luonnollinen jatkumo olutharrastukselle, onhan niistä pääosa valmistettu maltaista. Seuraavaksi ostettavaksi pulloksi olen jo kaavaillut kehuttua skottilaista Lagavulin 16-vuotista, vaikka siihen saattaakin mennä vielä tovi, sillä 0,7l pullollinen maksaa rapiat 70€. Palkkapäivää odotellessa...
Tämä kyseinen, skottilaisen Laphroaigin tislaamon, single malt-viski on kypsytetty perinteisemmässä, pienemmässä tammitynnyrissä, mistä on myös irronnut enemmän makua/sävyjä viskiin (viskin kosketuspinta tammitynnyriin on jopa 30% enemmän isompaan verrattuna).
Ihastuin Laphroaigin 10-vuotiseen samantien maistaessani sitä kerran laivalla, mistä tämäkin puteli on peräisin. Siellä hinnatkin on jotenkin pysyneet kurissa vielä.. 43€/1l sai tästä herkusta pulittaa. Melko edullista siis vielä.
Laphroaig valmistaa tunnetusti erittäin turpeisen savuista viskiä, eikä tämä yksilö tee siinä poikkeusta. Pienenä poikkeuksena tosiaan onkin tuo pienemmän tynnyrin antama tammisen vaniljainen makeus, sekä hienoinen pehmeys. Pieni pisto kyllä tuntuu viskiä niellessä, onhan tässä sentään 48 t-%. Pienen vesitipan voi halutessaan lasiin lisätä. Silti viski on silkkisen pehmeää ja mieluisaa juoda. Vahva savuisuus sekä turpeisuus tulee sitten pienellä viiveellä mutta varmasti, ja iskee kyllä kanveesiin ellei ole varautunut ;).
Turpeinen savuisuus sekä hienoinen suolaisuus jääkin sitten pitkäksi aikaa kummittelemaan makunystyröihin, mitä minä en ainakaan pane pahakseni.Viski on hyvin runsas ja kaiken kaikkiaan erittäin monipuolinen. Kostea sammaleinen metsä piirtyy mielikuviin. Olutkaveriksi voisi sopia aika täydellisesti saksalaisen Schlenkerlan-panimon joku savuoluista, tai joku viskitynnyreissä kypsytetty imperial stout, sillä samankaltaisessa makumaailmassa seikkaillaan. Erinomaista tavaraa. Skotti ei petä.. ei tosiaan.
Niin ja tämä tavara nautitaan sitten paljaana, ihan kuten eräs toinenkin asia..
Lähettänyt Timo Rauhala klo 18.17 2 kommenttia
perjantai 4. kesäkuuta 2010
Kesäkauden olut, saison, onkin jo pitkään odotettu Alkon valikoimasta saatavaksi. No nyt sitä sitten tuli. Olihan tuossa taannoin parisen vuotta sitten norjalaisen Nøgnen Saisonia, muttei se ihan täysin sama (belgialainen saison) asia taida olla. Hyvä olut tuokin toki. Saison on vähän kuin Belgian oma "pils". Suht' runsaasti humaloitua olutta, minkä tarkoitus on raikastaa mieli ja keho.
Tällaisen oluen olisi toivonut tulleen 0,75l pullossa mutta jostain syystä otettiin pikkuruisen pieni 0,25l pullonen. Litrahintahan tässä on myös h*lvetillinen (12,52€/1l) mutta toisaalta, eihän tätä(kään) tarvitse elääkseen juoda. 3 pulloa olen tällä viikolla jo kerennyt tätä nektaria ostaakin. Alkon valikoimassa tämä kilpailee aika lailla toisen belgin, Chouffe Houblonin kanssa, vaikka Saison onkin huomattavasti kevyempi.
Suodattamaton olut on samean kultaista kunnollisella vaahdolla. Tuoksusta irtoaa raikkaan yrttitarhainen humalointi, viljainen mallas, sekä belgihiiva. Olut on vahvuudeltaan 5,5 t-% ja on aika kevyt myös suutuntumaltaan. Monipuolinen maku on melko happaman/katkeran greippinen, yrttinen, hedelmäinen, hiivainen sekä puhtaan viljaisen maltainen. Lopussa on selvästi katkeroa (25 IBUa) mutta saisi olla vielä pikkasen lisää kuivattaakseen kunnolla kitalaen. Kyllä, pidän kuivista oluista... =)
Saison Dupont Biologique (luomu) on toivottu uutuus ja tämän ostoa jatkossa ei tarvitse epäröidä. Alko, 3,23€/0,25l.
Lähettänyt Timo Rauhala klo 15.40 0 kommenttia
Viime vuonna yksi Alkon kesäoluista oli Nils Oscarin God Lager, mikä nimensä mukaisesti oli myöskin hyvää. Tänä vuonna saatiin tältä ruotsalaiselta panimolta pils. Odotukset ovat tavanomaista korkeammalla tämän kohdalla, sillä Nils Oscarilta on tottunut saamaan laadukasta olutta, oli se sitten mitä lajia vaan. Oluessa on käytetty pilsille tavanomaista Saaz-humalajajiketta ja katkeroja löytyy hippasen tavanomaista enemmän, 36 IBUa. Alkoholipitoisuus tyypillinen 5 t-%. Vaahtoa ei paljon lasiin muodostu, muttei se heti katoakaan ja jättää myös jälkeensä hieman pitsiä. Tuoksusta bongaa hieman samantyyppisen aromikkaan ruohoisen/yrttisen humaloinnin sekä voisen maltaan kuin Pilsner Urquellista. Miellyttävä nuuhkittava. Olut on hieman öljyisen kevyt piristävällä happoisuudella. Maussa saadaan jälleen kerran nauttia tsekkiläisen Saaz:n antamasta hienosta aromista ja mielikuvat siirtyvätkin pikku hiljaa kesäiselle nurmelle..
Katkeruus iskee hieman viiveellä ja kuivatta kitalaen vähitellen. Nils Oscar Pils on tervetullut tuttavuus ja pilsinä oikein hyvä, vaikkakin hyvin tavanomainen (pullon sisältö vastaa täysin odotuksia). Alko, 3,12€/0,33l.
Lähettänyt Timo Rauhala klo 15.03 0 kommenttia
keskiviikko 2. kesäkuuta 2010
Ajattelin että tämä voisi sopia hikisen työpäivän jälkeiseksi olueksi ihan hyvin. Nurtsien leikkuuta kuuman auringon alla, puutarhuri kun olen.
Weihenstephaner Kristall Weissbier on saksalainen, suodatettu vehnäolut (5,4 t-%). Ajatuksena yleisesti suodatettu vehnäolut ei niin hirveästi innosta, mutta ehkä tämän valttikortti on raikkaus..? Olut on kirkkaan kultaista, lagerin näköistä ja iso vaahto katoaa melkein saman tien. Tuoksu on hieman banaanisen hedelmäinen, leipäisen maltainen sekä hieman mausteinen. Maultaan olut on hieman kuin lagerin ja vehnän sekoitus, ollessaan kuitenkin vielä ihan raikaskin. Olut on kuitenkin melko vaisua ja eihän tämä ihan osu nappiin itselläni. Hiivaa jää kaipaamaan lasiin, kyllä vehnän pitää olla "hefe". Tämä voisi ehkä toimia aloittelijoille porttina lagereista vehniin..? Vaikka eihän joillekin vehnä tosin toimi koskaan. Alko, 3,38€/0,5l.
Lähettänyt Timo Rauhala klo 17.24 0 kommenttia
Uudemmat tekstit Vanhemmat tekstit Etusivu
Musiikkiblogini on ollut hieman jäissä tässä jo vä...