fi fi fi fi fi fi fi fi fi zh en en fi fi en en en en en de fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi sv fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi sl sl en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi lv fi it fi fi fi it en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en nl fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en en en en en fi en fi en fi en fi en fi en en en en fi eo cs fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi de fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi de fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi de fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi de fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fr fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi sl fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi ms fi fi fi fi fi fi it fi fi fi fi fi fi fi fi it fi fi nl fi fi fi fi en id fi sv en en fi fi fi fi fi ca fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi et fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi nl fi nl fi lt fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi en fi nl fi fi fi fi fi fi ja fi fi fi fi en fi fi fi de fi fi fi fi en it fi fi fi de fi fi fi fi fi fi lv fi fi fi fi fi fi en fi sv fi cs fi en fi fi fi fi gl fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi de nl fi fi en fi da fi en fi fr fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi af fi fi fi fi nn nl fi lt fi fi fi en en fi fi fi it fi sv fi nl sv fi fi fi es fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi lmo et fi fi fi war fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi et fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi it en fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi mt de fi fi fi hbs_lat fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi et fi en fi fi en fi en fi fi de fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi es fi fi es fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi id en fi fi en fi fi
Seinäjoen kaupunginkirjaston 100 kirjaa -haaste
Marja-Leena Mikkola: Anni Manninen, 4. painos, 2000
- Ei tämä mitään taikajuomaa ole, Muttiska sanoi. - Tämä on luonnon omaa valmistetta, jolla minä voin lääkitä eläinten haavoja. Ja ehkä joidenkin ihmistenkin... Ei taikuttaa ole, lapsikulta. On vain äärimmäistä herkkyyttä, läpinäkyvyyttä.
Marja-Leena Mikkolan Anni Manninen on satuklassikko 1970-luvulta. Anni Manninen on 7-vuotias tyttö, joka aikoo isona noidaksi. Siihen hänellä onkin jo varsin hyvät edellytykset, sillä hänellä on punaiset hiukset ja vihreät silmät sekä kyky puhua eläinten kanssa. Öisin hän seikkaileekin satujen maailmoissa valkoisella Sumu-Hevosella, tapaa metsän eläimiä ja keskustelee heidän kanssaan, kohtaa suolla Suoprinssin ja Metsäkissan sekä pääsee tutustumaan myös oikeisiin noitiin.
Annin oikeassa elämässä on yksi huoli ylitse muiden ja se on pohjoiseen kadonnut isä, josta ei ole kuulunut vuosiin yhtään mitään. Äiti on onneton ja yrittää elättää perheensä, eli itsensä ja lapsensa, Lassen ja Annin, tekemällä raskasta työtä tehtaassa. Kotipihan eukot tekevät sekä Annin että Annin äidin elämästä entistä kipeämpää ilkeillä vihjailuillaan. Eipä ihme, että pihassa asustava koira, Teri, tuntuu turvalliselta kaverilta ja salaperäinen, mutta kiltti Muttiska on kaikista kiehtovin aikuinen, varmaankin noita.
Anni saa Teriltä tietoja eläinten oloista lähialueella. Eläinten murheena on saastunut jokivesi, joka ajaa ne etsimään uusia asuinsijoja. Anni auttaa eläimiä valloittamaan Lehilammen uudeksi kotipaikakseen. Mutta se ei vielä riitä. Miten saadaan saastunut joki puhdistettua? Siihen tarvittaisiin oikeat sanat, joita Anni käy kysymässä itseltään Luontoäidiltä. Mutta Luontoäiti sanookin, että ihmisten on itse löydettävä oikeat sanat.
Annin elämä on sekoitus taikuutta ja todellisuutta. Lukijana olisin kaivannut täydellisempää heittäytymistä satumaailmaan, sillä Annin yölliset seikkailut selittyivät mielestäni liian selvästi uniksi. Kun edellisenä satuklassikkona luin lasten kanssa Aili Somersalon Mestaritontun seikkailut, joka oli täydellinen heittäyminen satumaailmaan, tämä 70-lukulainen järkevä selitys taikuudelle tuntui vähän tylsältä. Toisaalta Annin huoli luonnosta ja eläimistä on myös hyvin 70-lukulaista. Annia voisi pitää valistuneena luontoaktivistina ennemmin kuin pienenä noitana. Annissa on äärimmäistä herkkyyttä ja empatiakykyä. Kirjan ehdoton opetus on siinä, että lapsia pitäisi arvostaa, sillä heissä on paljon viisautta.
Kirjan loppu on silkkaa todellisuutta, jossa ihmiset alkavat toimia ihan oikeasti luonnon puolesta. Ehkä tällaisia pieniä noitia, kuten Anni, tarvitaan herättämään aikuiset toimimaan. Annin inspiroimana isoveli Lasse nimittäin löytää Luontoäidin vaatimat "oikeat sanat" joen pelastamiseksi. Hän laatii vetoomuksen vedenpuhdituslaitoksen rakentamiseksi, ja hankkeesta tuleekin totta. Soturin ja Neidon tarinakin näyttää saavan onnellisen lopun, mutta siihenkin tarvitaan lasten neuvokkuutta.
Luin Anni Mannista ääneen lapsille, mutta kaikki lapset eivät jaksaneet seurata tarinaa alusta loppuun. Toinen kaksostyttö kuunteli vain pätkiä sieltä täältä, samoin viisivuotias poika kuunteli, kun sattui paikalle. Isin lukemat avaruustarinat tai Tatut ja Patut veivät voiton tästä pitkästä tarinasta. Sinnikkäin kuuntelijani viehättyi paitsi Annin hahmosta myös kirjan kuvituksesta. Kaarina Kailan kynänjälki on äärimmäisen herkkää ja satumaista. Siinä on salaperäisyyttä, joka näyttää syntyneen pelkällä hipaisulla.
Tunnistin sadusta paljon viittauksia muihin satuihin. Liisa Ihmemaassa -sadusta muistutti taikajuoma, joka vei Annin eri aikaan ja paikkaan. Monien perinteisten satujen tapaan suo oli mitä taianomaisin paikka (kuten esimerkiksi Mestaritontun seikkailuissa). Kärpiltä vallattu Lehilampi vei ajaukset Kenneth Grahamen Kaislikossa suhisee -kirjan tapahtumiin, sillä siellä kärpät pitivät hallussaan Rupikonnan taloa. Näin Kalevalan päivän kunniaksi Luontoäidiltä haettavat sanat tietysti muistuttivat Antero Vipusesta. Kokonaisuudessaan Anni Mannisen tarinasta jäi oikein hyvä mieli, vaikka välillä kysyttiinkin vähän sinnikkyyttä, että pääsimme eteenpäin. Perusteellinen ja hidastempoinen kerronta rauhoitti iltaa, mutta nykykirjallisuus tuntuu vetävän pitemmän korren. Silti - edes ripaus taikuutta tekee aina hyvää.
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Tunnisteet: 1977, Kaila Kaarina, klassikko, Koen 13 uutta kotimaista kirjailijaa vuonna 2013 -haaste, lastenkirjallisuus, Mikkola Marja-Leena, Otava, Suomi
Tällaisena päivänä ei tarvinnut pitää kiirettä. Tällaisena päivänä ei tarvinnut miettiä, pitäisikö genuaa ehkä skuutata vai pitäisikö levankia siirtää hiukan luuvarttiin. Tällaisena päivänä sai istua hiljaa paikallaan sormi peräsinpinnalla ja ajatella ajatuksia, joita ajatellaan syksyllä, kevyen lounaistuulen hivellessä purjeita ja veden liplattaessa hiljaa keulassa.
Johan Bargumin Syyspurjehdus on tarina kahdesta miehestä ja yhdestä naisesta. Iäkkäät miehet, Olof ja Harald, lähtevät yhdessä syyspurjehdukselle. Päivä on tarkoitukseen ihanteellinen. Epäselväksi jää, kumpi on alun perin ehdottanut yhteistä matkaa. Matkalta ei kuitenkaan palaa takaisin kuin toinen heistä.
Miehiä yhdistää nainen, Elin, joka on ensin ollut naimisissa Haraldin kanssa, mutta sitten eronnut ja mennyt naimisiin Olofin kanssa. Olof kuvaa rakastumistaan Elinin, jo naimisissa olevaan naiseen, rakkaudeksi ensisilmäyksellä. Elinistä tulee hänelle koko elämän sisältö. Harald puolestaan on mies, joka jätetään ja joka luopuu vaimostaan lopulta kiristyksen tuloksena.
Avioero jää kuitenkin painamaan Eliniä, joka on katolinen, kuten Haraldkin. Hän tuntee tehneensä suuren synnin erotessaan ja kirjan lopussa käy ilmi, että hän yritti vielä korjata tilanteen elämässään. Korjaaminen ei onnistu, ja Elin kuolee epäselvissä olosuhteissa, koska hänen autonsa syöksyy ulos tieltä.
Vaikka kirja on lyhyt, vain 120 sivua, siinä kuvataan kahden miehen elämä hyvin pienin elein. Olofista välittyy yksinkertainen, periaatteellinen, ehkä jopa pakkomielteinen mies. Hän on mies, joka on tottunut saamaan, mitä haluaa, mutta on luonteeltaan mielikuvitukseton ja vanhanaikainen. Harald on puolestaan täysin omistautunut työlleen, puurtaa firmassa päivät ja yöt, tekee kaikkensa työntekijöidensä ja firmansa eteen. Vaimon lähtö on hänelle katkera asia, mutta hän selviää siitä hukuttamalla itsensä työhön.
Tarina kerrotaan siten, että syyspurjehduksen jälkeen Olof kertoo tarinaansa poliisille ja Harald puolestaan on kirjoittanut ajatuksistaan kirjeen. Kirja jakautuu näiden osien välillä noin puoliksi. Haraldin kohtalo ei selviä kummankaan miehen kertomuksesta, eli tarinan loppu jää auki. Se sijaan Elinin ajatusmaailma selkiytyy molempien tarinoiden kautta. Ollessaan naimisissa Haraldin kanssa hän on ollut selkeästi syrjässä Haraldin elämästä, itsestäänselvyys, jonka edelle on mennyt koko firma. Kun Harald joutuu laman vuoksi myymään purjeveneensä, Eliniltä ilmeisesti katoaa viimeinenkin yhdistävä asia Haraldiin. Elin on selvästi yksinäinen ihminen.
En yhtään ihmettele, että hän ihastuu venesatamassa Olofiin, jonka elämän ja huomion keskipiste hänestä tulee. Hän ikään kuin vaihtaa purjevenettä. Näyttää siltä, että yksinäisyys väistyy ja hän on valinnut oikein, vaikka samalla toimii uskoaan vastaan. Vähitellen synnintunto käy sietämättömäksi, eikä Olof tunnu ymmärtävän vaimonsa henkistä tilaa ollenkaan. Olofin suoraviivainen elämänasenne jättää Elinin taas yksinäiseksi.
Kirja oli sujuvasti kerrottu, yllätyksellinenkin. Jäin pohtimaan avioliittoja, joissa eletään yksinäisinä yhdessä. Sen sijaan katolisuus tuntui hiukan päälleliimatulta teemalta. Kolmiodraama oli riipaiseva ilman sitäkin. Sitä paitsi tunnen monta suomalaista, joille evankelis-luterilainenkin avioliitto on niin pyhä, että siitä ei erota, koska se olisi syntiä. Tämäkin olisi riittänyt Elinin synnintuntoon, ja olisi minulle ollut paljon uskottavampi tarina.
Syyspurjehdusta on kehuttu paljon blogeissa, esimerkiksi Kirjavan kamarin Karoliina ja Luetut, lukemattomat -blogin Liisa kehuvat kirjaa kovasti. Mielestäni tämä onkin lukemisen arvoinen kirja ja tunnelmaltaan vangitseva, kuten Karoliina ja Liisakin kuvailevat. Olisin ehkä pitänyt tästä enemmänkin, jollen juuri olisi lukenut Skiftesvikin Tuulenpesää, jossa eletään myös meren armoilla - ja tehdään tiliä elämän kanssa, kuten tässäkin. Tuulenpesä vain kohisi kohti vielä kovemmin kuin Syyspurjehdus.
Osallistun tällä kirjalla Sinisen linnan kirjaston Avioliittojuonia-lukuhaasteeseen.
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Tunnisteet: 2011, Bargum Johan, haasteet, Koen 13 uutta kotimaista kirjailijaa vuonna 2013 -haaste, nykykirjallisuus, Suomi, Tammi
Joni Skiftesvik: Tuulenpesä, 4. painos, 1995
Hän ajatteli, ettei tässä ollut mitään järkeä; lapsen piti kärsiä isänsä takia vilua ja olla kuoleman vaarassa aaltojen paiskottavana.
Joku soimasi häntä itseään. Soimaajalle hän sanoi uudelleen ja uudelleen, ettei se tiennyt lähimainkaan kaikkea, jos se katsoi vain tätä päivää ja heitä kolmea ihmistä aaltojen välissä. Katseen piti kantaa kauemmas, puhkaista monta seinää, kääntää monta selittäin seisovaa ihmistä, katsoa niitä silmiin, kysellä ja kuunnella, mitä niillä kaikilla oli sanottavaa.
Joni Skiftesvikin Tuulenpesä iski minulta jalat alta. Kirja on kertomus eräästä avioliitosta, tai oikeastaan kahdesta. Se on myös selviytymistarina ja tarina isästä. Se on väkevästi kerrottu, toisaalta eleetön ja koruton, mutta toisaalta niin täynnä ihmisten karua elämää, että siihen ei voi olla eläytymättä.
Kirjan alussa Ruotsissa asuva Pauli Häikiö jää työttömäksi ja palaa kotiseudulleen Suomen pohjoiseen rannikkopitäjään. Hän käy isänsä haudalla Kemissä ja etsii käsiinsä isänsä kuolemaan liittyvät kuulustelupöytäkirjat. Hän haluaa selvittää, mitä oikein tapahtui vuonna 1942, kun hänen perheensä lähti venepakolaisiksi Ruotsiin.
Tarina etenee kaikkitietävän kertojan kertomana Paulin, Paulin isän ja äidin näkökulmista. Paulin isä ja äiti, Jahvetti ja Niina, elävät niukkaa elämää Niinan äidin vanhassa mökissä meren rannalla vuonna 1942. Mökki on kuin tuulenpesä, siellä on kylmää ja märkää ja tuuli käy sen läpi. Vaikka Jahvetti on arvostetun kirvesmiehen poika, häneltä eivät korjaustyöt suju. Hän kulkee lastausmiehenä satamissa. Jahvetti on kotiutettu jatkosodasta iäkkäänä miehenä, mutta kesällä 1942 hän saa kutsukirjeen takaisin rintamalle. Sinne hän ei kuitenkaan tahdo, vaan haluaa pelastaa perheensä Ruotsiin.
Tähän asti kaikki kuulostaa varsin hyvältä. Mutta Jahvetin ja Niinan rakkaus on tukehduttava: Jahvetti on äärettömän mustasukkainen, väkivaltainen ja ailahteleva. Niina olisi hänet hylännytkin jo seurustaluaikana, mutta ei kerta kaikkiaan päässyt miehestä enää irti, varsinkin, kun hänen kampurajalkainen äitinsä kehottaa häntä ottamaan lusikan kauniiseen käteensä.
Jahvetin mustasukkaisuuden taustalla on hänen isänsä Kaunon ja äitinsä Selman avioliitto. Selma pettää jatkuvasti miestään, mutta hyväluontoinen Kauno ei  edes yritä lähteä, vaikka Jahvetti pyytää isäänsä jättämään Selman. Jahvetti vihaa äitiään ja palvoo isäänsä ja on mustasukkainen isänsä puolesta. Tämän kaiken hän vie mukanaan omaan avioliittoonsa - sekoittaa välillä äitinsä ja vaimonsa, näkee näkyjä.
Kaikki kulminoituu venepakolaismatkaan. Matka on pakahduttavaa luettavaa, kuten koko perheen elämä on ollut siihenkin asti. Perhe joutuu tietenkin myrskyn riepottelemaksi, ja kaikki kärjistyy katastrofiksi. Lopulta jää vain soutuvene: Kun Pauli painautui häntä vasten, hän ei enää noussut tuhdolle soutamaan ja kerjäämään lisää voimaa, hän siveli poikaansa verisin kämmenin ja antoi kaakkoistuulen kuljettaa venettä.
Tuulenpesä on ollut Finlandia-ehdokkaana vuonna 1990, jolloin voiton vei Olli Jalosen Isäksi ja tyttäreksi. Skiftesvikin kirjoja on kertynyt hyllyyni, mutta jostain syystä olen jättänyt ne tähän asti lukematta. Kiittelen Facebookin haastetta "Koen 13 uutta kotimaista kirjailijaa vuonna 2013", joka sai minut vihdoin tarttumaan näihinkin lukemattomiin kirjoihin. Olin tästä löydöstä enemmän kuin vaikuttunut. Loistava kirja!
Osallistun tällä kirjalla Sinisen linnan kirjaston Avioliittojuonia-lukuhaasteeseen.
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Tunnisteet: 1990, haasteet, Koen 13 uutta kotimaista kirjailijaa vuonna 2013 -haaste, nykykirjallisuus, Skiftesvik Joni, Suomi, WSOY
Siri Hustvedt: Amerikkalainen elegia, 2008
Alkuteos: The Sorrows of an American, 2008
Ajattelin herra T:tä, hänen isäänsä ja isoisäänsä ja omaa isääni ja isoisääni ja niitä aikaisempia sukupolvia, jotka asuttavat meidän sisällämme olevaa henkistä maaperää, ja hiljaisia hetkiä, jolloin aaveet häilyvät ohitsemme tai puhuvat niin hiljaa ettemme kuule mitä ne sanovat.
Siri Hustvedtin Amerikkalainen elegia on parhaimmillaan henkistä yhteyttä menneisiin sukupolviin, yhteisöllisyyttä, välittämistä ja toisten auttamista. Päähenkilönä ja minä-kertojana on Erik Davidsen, norjalaissukuinen psykiatri ja psykoanalyytikko. Hänellä on hyvin läheinen suhde siskoonsa Ingaan ja tämän tyttäreen Soniaan. He kaikki asuvat New Yorkissa, vuotta 2003. Erik on eronnut ja Inga on leskeytynyt, ja nyt heidän isänsä on kuollut. Isän jäämistöstä löytyy salaperäinen kirje, jonka arvoitusta he alkavat selvittää.
Isän kuolema ja surun värittämät unet ajavat Erikin yhä syvemmälle yksinäisyyteen. Hän rakastuu alakerran jamaikalaissukuiseen vuokralaiseensa Mirandaan ja kiintyy hänen tyttäreensä Eggyyn. Samalla hän sekaantuu Mirandan epämääräiseen rakkaussuhteeseen, jonka seurauksena joutuu itsekin vainotuksi. Inga-sisko puolestaan selvittää myös kuolleen kirjailijamiehensä salaisuuksia ja yrittää selvitä sekä omasta että tyttärensä surusta.
Ingan tytär, Sonia, on äärettömän traumatisoitunut tornien romahduksesta, jonka hän on kokenut vain muutaman korttelin päässä WTC:stä ja nähnyt kaiken: Toinen vuosipäivä avasi Soniassa sisäisen murtuman, särön, jonka kautta hän päästi ulos häntä kaksi vuotta järkyttäneen räjähdyksen. Tulipätsi, jossa niin moni oli palanut kuoliaksi, joka oli pakottanut ihmiset ulos, pakottanut heidät hyppäämään ikkunalaudoilta, jotkut palavina, oli jättänyt lähtemättömiä kuvia sisarentyttären sieluun. -- Sonia ei halunnut maailmaa, jossa rakennukset sortuivat ja jossa sotia sodittiin syyttä suotta.
Amerikkalainen elegia sukeltaa amerikkalaisten sukupolvien traumoihin. Ja trauman aiheitahan riittää: norjalaisten siirtolaisviljelijöiden kokema lama Minnesotan preerioilla, II maailmansota, avioerot, leskeytymiset, syyskuun 11. 2001. Vähemmästäkin tietysti syntyy sielullisia vammoja, joita pitää purkaa psykiatrin vastaanotolla tai psykoanalyysissa. Yhtenä tärkeänä surujen käsittelytapana esitellään unet ja Erikin potilaiden tilitykset, joita vasten Erik yrittää ymmärtää myös itseään ja joutuu kääntymään terapeutin puoleen.
Mutta miksi tästä kaikesta jää niin kovin pinnallinen kuva, kuitenkin - vaikka aiheet ovat niin syvällisiä? Kirjan kielikin on sujuvaa ja kauniisti suomennettua. Teos on totinen yritys kuvata amerikkalaista selviytymistä, mutta miksi se ei kosketa. Ehkä minun on suomalaisena maalaistollona vaikea eläytyä newyorkilaisen älymystön ja taiteilijoiden itsekeskeisyyteen ja yksinäisyyteen. Mietin myös, kuinka paljon psykiatreja suomalaiset olisivat tarvinneet kansalaissodan, talvisodan ja jatkosodan jälkeen. Amerikkalaisesta elegiasta jää sellainen olo, että vain amerikkalaiset ovat kärsineet ja kärsivät tässä maailmassa, mutta myös selviytyvät, sankarillisesti.
Tämä kirja oli ensimmäinen Hustvedtiltä lukemani kirja. Blogeissa, esim. Kuutar lukee  ja Aamuvirkku yksisarvinen, tätä ei pidetäkään hänen parhaana teoksenaan, joten ehkä palaan kirjailijan tuotantoon jollain muulla teoksella myöhemmin.
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Tunnisteet: 2008, Hustvedt Siri, nykykirjallisuus, Otava, Yhdysvallat
Laskiaissunnuntaina - haastettuna ja haastajana
Sain tällaisen blogi-haasteen Matkalla Mikä-Mikä-Maahan -blogin Annalta ja panenpa tämän sitten kiertämään eteenpäin... Kiitos Annalle!
Tämän pienen haasteen tarkoitus on löytää uusia blogeja ja auttaa huomaamaan heitä, joilla on alle 200 lukijaa:
1. Jokaisen haastetun pitää kertoa 11 asiaa itsestään.
2. Pitää vastata myös haastajan 11 kysymykseen.
3. Haastetun pitää keksiä 11 kysymystä uusille haastetuille.
4. Heidän pitää valita 11 bloggaajaa jolla on alle 200 lukijaa.
5. Sinun pitää kertoa kenet olet haastanut.
6. Ei takaisin haastamista
Tässä 11 asiaa itsestäni:
1. Olen onnellisesti kolmen lapsen äiti.
2. Pystyn vaihtamaan  Nivalan murteelle heti, kun pikkusisko soittaa.
3. Asun toista kierrosta Tampereella.
4. Suosittelen Pyynikin näkötornia ja munkkikahvilaa kaikille!
5. Lukeminen on rakkain harrastukseni.
6. Matkustaminen on myös mielestäni ihanaa!
7. Liikuntakaan ei ole minusta hassumpaa.
8. Ja jos vielä pääsisin teatteriin ja elokuviin useammin...
9. Ja sitten jos joskus ehtisin tehdä vähän käsitöitä.
10. Keittelin 20 litraa omenahilloa syksyllä.
11. Nyt lähden leipomaan laskiaispullia.
Tässä Annan kysymykset ja vastaukseni niihin:
1. Mitä sinun tekisi mieli syödä juuri nyt?
Sushi tai pepperoni-homejuusto-pitsa maistuisivat. Raaka kala ja homejuusto ovat olleet kiellettyjen listalla kohta 40 viikkoa...
2. Ranta- vai kaupunkiloma?
Rantalomalle lähtisin lasten kanssa ja kaupunkilomalle aikuisten seurassa.
3. Mielenkiintoisin asia, jonka olet oppinut tänä vuonna?
Olen oppinut niin paljon kaikkea. Mutta mielenkiintoisin kirjoihin liittyvä asia taitaa olla heräämiseni kotimaisen nykykirjallisuuden laatuun. Olen pitkän aikaa ajatellut, että suomalainen kirjallisuus on ollut vain muutaman huippunimen hallussa.
4. Mitä kirjaa et mistään nimessä suosittelisi ystävällesi? Miksi?
En suosittelisi kenellekään Juha Ruusuvuoren Nokian nuoriso-ohjaajaa. Se oli niin sekava, että lukuhalut menevät pitkäksi aikaa. (Ks. edellinen vastaus.)
5. Minkä kirjan toivoisit kaikkien maailman ihmisten lukevan?
Kunpa kaikki ihmiset voisivat lukea Ulla-Lena Lundbergin Jään. Se vaan kirkastuu koko ajan mielessäni.
6. Mitä bloggaaminen sinulle merkitsee?
Bloggaaminen on uusi harrastus, mielenkiintoinen ja virkistävä. Se on ollut vuorotteluvapaani henkinen pelastus. (Jossain vaiheessa luulin, että minulle kasvaa rätti kouraan kiinni täällä kotinurkissa.)
7. Mikä on lempivärisi ja miksi?
Lempivärini on taas vaihtunut. Nyt olen aivan ihastunut sinisen eri sävyihin.
8. Jos et olisikaan juuri siinä ammatissa kuin olet/ opiskelisi sitä alaa kuin opiskelet, mitä voisit tehdä sen sijasta?
Haluaisin opiskella lisää kieliä ja pääaineenani valtiotieteitä. Haluaisin johonkin työhön, jossa saisi olla aikuisten ihmisten kanssa tekemisissä, ehkäpä jopa kansainvälisesti.
10. Minkälaisessa talossa tai asunnossa asut?
Asun paritalossa. Talo on keltainen puutalo, aivan ihana.
11. Jos vain taivas olisi rajana ja rahaa kuin roskaa, minkälaisessa asumuksessa mieluiten asuisit? (yksityiskohdat ja mielikuvituksen käyttö plussaa!)
Aijai, puinen, isoikkunainen talo järven rannalla ja maaseudun rauhassa olisi oikea unelma! Talo olisi tietysti täynnä lapsia, kirjoja ja vilttejä ja tunnelmallisia takkoja. Vieraita lappaisi solkenaan ja minä osaisin kokata ihania aterioita ja kaikki olisivat aina hyvällä tuulella ja iloisia.
Kysymykseni haastamilleni blogisteille ovat kovin kirjallisia:
1. Mikä oli lapsuuden lempikirjasi, ennen kuin itse osasit lukea?
2. Mihin kirjasarjaan olet ollut koukussa nuorena?
3. Mikä oli nuoruutesi vaikuttavin kirja?
4. Onko joku joskus kritisoinut lukuharrastustasi? Kuka ja miksi?
5. Mikä on mielestäsi paras kirja-filmatisointi?
6. Mikä sitaatti tai ajatus on jäänyt mieleesi jostain kirjasta?
7. Mitkä kolme kirjaa haluaisit lastesi lukevan elämässään?
8. Eino Leino vai Pentti Saarikoski?
9. Missä luet mieluiten?
10. Dekkari vai romanttinen kirja?
11. Ketä kirjailijaa arvostat aivan erityisesti?
Ja tässä haastamani blogit:
Täällä toisen tähden alla
Haasteeseen ei tietenkään ole pakko vastata, mutta kivaahan tämä oli!
Lähettänyt Elina / Luettua elämää klo 11.05 20 kommenttia:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
torstai 7. helmikuuta 2013
Suvi Valli: Ohijuoksija, 2011
Kansi ja kuvitus: Kirsti Maula
Suvi Vallin runokokoelma Ohijuoksija on hämmentävä ja teemoja täynnä. Ja silti se on kaunis, rauhallinen ja soiva.
Runoja yhdistää muutama motiivi: saksan kieli, Saksan kulttuuri, joet (Kemijoki, Rein ja Kymijoki), musiikki, runous ja historia. Kaikki ikään kuin virtaa ja sekoittuu, kuten kirjan kannen ja kuvituksen rihmat. Välillä ollaan solmussa.
Sitaatit saksasta pitävät hereillä, istuvat runoihin ja ohjaavat lukijaa - ja tarjoavat mukavaa vaihtelua englannin ylivaltaan. Kokoelman alussa kerrotaan Anni-mummun suhteesta saksalaismieheen jatkosodan aikana :
Sanokoot että valitsin väärän puolen, oikeus ja vääryys ovat katsojasta kiinni
niin kuin oikea                                                               ja vasen:
isä tolkutti että nyt otat Anni lusikan joenpuoleiseen käteen,
syödessä olin aina joen puolella, kirjoittaessa pellon
odotellessa ehdin naimisiin ja                            Suomi oli äkkiä puolensa valinnut
Runo "Auf dem Kemijokki" sekä teoksen osa "Kleine Anni" sitovat tämän kirjan Suomen historiaan, jatkosodan saksalaisyhteyksiin, joista olen vastikään lukenut sekä Jenni Linturin Isänmaan tähden -kirjassa että Heidi Köngäksen Dora, Dorassa. Oli yllättävää törmätä tuohon aikaan myös runoissa.
Mutta Vallin runot soljuvat eteen- ja taaksepäin jatkosodan ajasta. Runojen kertoja juoksee Reinin (Rhein) varrella, löytää Joseph von Eichendorffin runon, kirjoittaa Ludwig van Beethovenista ja tämän isästä sekä Johann Gottfried Seumesta, saksalaisesta valistuskirjailijasta, joka käveli Saksasta Suomeen vuonna 1805 onnettoman rakkauden ajamana. Schillerin runo "An die Freude" vilahtaa siellä täällä.
Teoksen taitos oli kutkuttava. Runoja saattoi lukea joko sivu kerrallaan tai aukeaman runot rivi riviltä aukeaman yli. Rihmoja syntyi paitsi tekstistä myös kauniista kuvituksesta.
Sitten voisi kysyä, paljonko ymmärsin runoista. Ja paljonko runosta pitää ymmärtää, paljonko tuntea, paljonko antautua rikottujen lauseiden, jopa sanojen varaan, paljonko yrittää saada kokonaisesta ajatuksesta irti? Nykyrunon trendi tuntuu yhä enemmän olevan sellainen, jossa lukijalle heitellään täkyjä moneen suuntaan, mutta lukijan päässä ei ehkä synnykään mitään kokonaista kuvaa, pelkkiä rihmoja sieltä täältä.
Suoraan sanottuna minua välillä ärsytti vaikeaselkoisuus ja rikkonaisus, välillä syntyi oivalluksia, joita voisi kutsua kuviksi kaaoksessa. Valli osaa kutsua historian mukaan, sekoittaa sitä omaan elämäänsä. Sitähän me olemme, elämän ohijuoksijoita, kaikkien ohijuoksijoiden ketjussa. Taide ja ihmiskohtalot koskettavat meitä aikojen takaa. Ehkä elämä jääkin välähdyksiksi, eikä sen tarvitse muuta ollakaan.
-- on siis sattunut niin että reitit menivät ristiin riippuen historiasta
eikä historiaa ole kuin kirjoittajaa, ei sotkanmunaa
kuin runonlaulajaa on vain toistemme suut
ja mutkikkaat korvat maat meret luvuttomat kuvitelmat
joissa me voitamme aina
Lähettänyt Elina / Luettua elämää klo 9.38 2 kommenttia:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Tunnisteet: 2011, Koen 13 uutta kotimaista kirjailijaa vuonna 2013 -haaste, Otava, runot, Suomi, Valli Suvi
tiistai 5. helmikuuta 2013
Janica Brander: Lihakuu, 2011
Immi ajattelee, että on turha jakaa valintoja vääriin ja oikeisiin, koska elämää ei voi  verrata mihinkään arkiseen.
Janica Branderin Lihakuu on talven löytö! Se sisältää 10 novellia, joista kaikista pidin aivan valtavasti. Luin kirjaa herkutellen ja hitaasti, pari novellia päivässä. Ja nyt kun kirja on luettu, palaan novelleihin uudestaan ja luen merkitsemiäni kohtia, etsin tunnelmat. Tunnelmat ovat taianomaisia ja herkkiä. Ja miten hienoja virkkeitä! Lauseet ovat kirkkaita ja selkeitä, novelleissa ei ole mitään turhaa. Niukkuudesta huolimatta kieli kohoaa paikoin kuin runoudeksi, muttei etäiseksi tai vaikeaksi, vaan toteavan kauniiksi. Tyyli toi mieleeni Aki Ollikaisen Nälkävuoden selkeät virkkeet, joihin sisältyy paljon elämää.
Viidessä novellissa päähenkilönä on lapsi tai nuori. Mutta lapset eivät ole samanlaisia, eivätkä suinkaan yksinkertaisia tai alistuneita, vaikka aikuiset kohtelevat heitä välinpitämättömästi tai aliarvioiden. 'Maailman makuu' -novellissa valtio ilmoittaa tekstiviestillä maailmanlopusta. Silloin haetaan mummu paikalle ja isä tuo talouteen myös uuden rakkautensa, jonka kanssa haluaa viimeiset päivänsä viettää. Mitä siitä vaikka perheen äidille viimeisistä päivistä tuleekin yhtä painajaista. Perheen tyttö ja mummu tuntuvat ottavan maailmanlopun kaikkein viisaimmin ja toteuttavat yhdessä mummun viimeisen toivomuksen.
'Tummassa puussa' vaari pakottaa Siirin kiipeämään korkeaan puuhun, mutta väittää sitten kiipeämisen olleen Siirin oma idea. Isosisko ymmärtää Siirin hädän ja lohduttaa hurjan kokemuksen jälkeen. Siskokset lupaavat pysyä aina toistensa rinnalla: He letittivät toistensa hiukset toisiinsa kiinni, rusehtavat ja pellavanvaaleat. Niistä punoutui verkko, jota ei voi rikkoa.
Niminovellissa 'Lihakuu' poika elää keskellä riitaisaa ja rahavaikeuksissa olevaa perhettä. Hän joutuu jouluna etsimään äitinsä lumihangesta. Eipä siis ihme, että hän inhoaa lomia:
-- En tykännyt koulusta, mutta lomat olivat vielä pahempia. Silloin päivät eivät meinanneet loppua ja minua jännitti koko ajan. Äiti piti joka päivä yöpaitaa ja aamu ei erottunut kunnolla nukkuma-ajasta.
Taivaalla roikkui painava kuu, mutta tähtiä ei näkynyt.
Kuu oli syönyt ne kaikki, ahne ja paha Lihakuu.
Tiesin, ettei äiti ollut tahallaan väsynyt ja isä pahalla tuulella.
Suosikeiksini nousivat kuitenkin novellit 'Sielumies', 'Penkit' ja 'Kotiinpaluu'. Ne ovat näennäisen eleettömiä mutta jollakin tavalla koko elämä. 'Sielumiehessä' kerrotaan avioparista, joka on kyläläisten mielestä liian onnellinen. Mies, Kalevi, on liian ystävällinen, liian työteliäs, liian hyvä aviomies: Eukot pelottelivat Saimia, ettei Kalevi olisi enää yhtä ihana kun he menisivät naimisiin. Mutta ei, Kalevi ei ollut sellainen. Kun Saimi pudotti kellertävän alttarileningin päänsä ylitse, Kalevi katsoi häntä kuin ritari. Heidän sanoissaan ei ollut ei koskaan, miksi et ja miksi taas. Kalevin kanssa oli vain kiitos, kyllä ja ihanaa.
Lopulta vaimo ei kestä ilkeitä kyläläisiä ja heidän kateuttaan ja silloin "Kalevi kasvatti siivet, jotka loistivat kaikissa väreissä. - - Kalevin siivet kantoivat perheen kaukaiseen maahan, jossa puhuttiin kolmen kielen sekameteliä, hikoiltiin ja hidastettiin sydämen tahtia iltapäivällä."
'Penkit'-novellissa kerrotaan isän ja pojan yhteisistä avantouintireissuista. Poika on eroamassa ja tarvitsee isäänsä tuekseen. Isä ymmärtää, että hänen oma vaikea avioliittonsa on ollut sen väärti, että hän sai juuri tämän pojan. Kun pojan elämä alkaa taas sujua, hän peruu viikottaisen yhteisen avantouinnin. Pettynyt isä kuitenkin hyväksyy tämän ja osaa olla poikansa puolesta onnellinen. Novelli on suorastaan sydäntäsärkevä ja viisas.
Ehkäpä juuri se, että Lihakuun novelleissa oli välittämistä ja toivoa, teki niistä niin viehättäviä lukea. Jokin taika nosti ne arjen yläpuollelle. Esimerkiksi 'Kotiinpaluussa' mielenterveyspotilas palaa hoidon jälkeen kotiin ja ottaa haparoivia askelia toipumisen tiellä. Ja kuinka ollakaan, hän saa arjesta kiinni, vaikka rakkaus tuottaa pettymyksen. Hän saa itseluottamusta ja löytää oman tehtävänsä.
Branderin ote on varma. Kaikissa novelleissa piirtyy kokonainen ihmiselämä muutamalla virkkeellä ja muutamien tapahtumien kautta. Perheet ja ihmissuhteet paljastuvat repliikeissä ja kohtaamisissa. Paljon ei tarvita, ehkä hiven taikuutta ja uskoa, ja kaikki on taas hiukan paremmin.
Lihakuusta ovat pitäneet myös Ilselän Minna ja Jos vaikka lukisi... -blogin Anu. Sen sijaan Salla jäi kaipaamaan novelleihin vielä jotain. Minua nämä säväyttivät juuri näin.
Hyvää Runebergin päivää kaikille lukijoille!
Runebergin päivän kunniaksi oli ilo blogata hyvä kotimainen kirja. Alun perin haaveilin bloggaavani suomalaista runoutta, mutta Suvi Vallin runoteos Ohijuoksija vaatiikin enemmän lukuaikaa, joten bloggaan sen kunhan ajatukset vähän muhivat. Lohduttaudun sillä, että Janica Branderin kieli kohosi paikoin lähes runoudeksi, ja siitä syystä myös sitaatteja oli tänään näin paljon.
Ja toinen helmikuun kirjallisista tavoitteistakin toteutui: nämä runebergintortut. Nam!
Lähettänyt Elina / Luettua elämää klo 14.36 Ei kommentteja:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Tunnisteet: 2011, Brander Janica, Koen 13 uutta kotimaista kirjailijaa vuonna 2013 -haaste, novellit, nykykirjallisuus, Otava, Suomi
sunnuntai 3. helmikuuta 2013
Jari Järvelä: Mistä on mustat tytöt tehty?
Jari Järvelä: Mistä on mustat tytöt tehty?, 2009
Kansi: Markko Taina (kuvat Miska Reimaluoto)
Nuohoojan työssä on monia etuja.
Nuohoojalla on ensinnäkin ylhäinen ammatti, korkealla piipunnokassa. (Vaikka oonkin nyt uunissa.) Mä olen kaupungin aatelinen.
Lisäksi taikauskon korkeus ylittää kolareiden kohdalla hotelli Tornin lipputangon nupin korkeuden. Mulla on ihmiskunnan ammateista se, joka on kerännyt kainaloidensa alle kaikista painavimman annoksen yliluonnollisia hituja. Ei siis hikeä, vaan imusolmukkeissa kihisevää mustaa voimaa. Näin naiset uskoo, ja miten ne uskoo, täten on. -- Nuohooja on naisihmiselle elävä jäniksenkäpälä ja nelilehtinen apila. -- Tosi onnenkalu.
Jari Järvelän teos Mistä on mustat tytöt tehty? on erikoinen kirja. Sen päähenkilö ja minä-kertoja on nokikolari Katariina Hämäläinen eli Rööri Hämähäkki, 18-vuotias nokikolarin tytär. Kuten tekstiotteesta voi nähdä, Rööri kertoo tarinaansa osittain puhekielisesti, kielikuvia viljellen, liioitellen ja rönsyillen. Kirjan alussa hän on todellakin uunissa, jonne Murhaaja on hänet tunkenut polttaakseen hänet elävältä. Rööri on nimittäin nähnyt lapsena äitinsä murhan ja on viimein tunnistanut murhaajan.
Kirjan juoni on toisaalta elämäkerrallinen, toisaalta dekkarimainen. Minulle kuitenkin Röörin erikoisen elämän kerrontatapa nousi pääosaan, sillä se oli riemastuttavaa. Välillä olin nääntyä Röörin lavertelusta ja rönsyilystä, jatkuvasta kielellisestä tykityksestä, sitten taas nautiskelin hänen tarinoistaan ja tyylistään, jossa vilahtivat kaikki mahdolliset havainnot, yksityiskohdat ja kokemukset: nuohoojien yhteisö ja ammattitaito, heidän kesäretkensä erikoisia uuneja ihailemaan, Helsingin piiput ja katot, (katto)maiseman muuttuminen, naakanpesien hävittäminen piipuista, elämä ilman äitiä, punkkarit vastaan diinarit 1970-luvulla Helsingissä, Ruisrockin Clashin konsertti vuonna 1979, jalkapallomatsin kiihkeä tunnelma, elokuvassa avustaminen, jne.
En ole aikoihin lukenut näin rönsyilevää kirjaa, jossa ajatus ja oivallus seuraavat toistaan ja joka asiasta on jotain sanottavaa, kielikuvat pursuilevat ja ihastuttavat. Pienet tarinat paisuvat suuriksi, jokainen ihminen on erityinen persoona ja jokainen elämä täynnä kummallisuuksia. Yhtään normaalia tyyppiä kirjassa ei ollut - ainakin Röörin kerronta teki heistä erikoisia. Kirjasta paistoi kerronnan ja kirjoittamisen ilo, suoranainen kertomisen nautinto. Jollakin tavalla tuli mieleeni John Irvingin rönsyily.
Ostin tämän kirjan vuonna 2010 äidinkielen opettajien talvipäiviltä, jossa Jari Järvelä oli puhumassa kirjailijan työstään. Sain kirjailijalta myös omistuskirjoituksen kirjaani: "Elinalle, avaria taivaita." Miten hieno ja kirjaan sopiva omistuskirjoitus! Kirjailijan puhuessa hänen silmistään paistoi vilpitön innostus kirjoittamiseen, katse oli valpas ja tarkkaileva. (Luulenpa myös, että äikänopet pääsevät vielä sivujuonteeksi johonkin Järvelän kirjaan.)
Lopuksi vielä pieni yksityiskohta kirjasta: Röörin isä on pienenä nokipoikana joutunut itse katkaisemaan oman jalkansa, koska juuttui piippuun Helsingin pommitusten aikana. Hän joutuu turvautumaan proteesiin loppuelämäkseen, mutta se ei tosiaankaan rajoita hänen elämäänsä nuohoojana eikä naistenmiehenä. Kun isä saa 15-vuotiaana oikein hienon, hyvän proteesin, sen tekijänä on Tikkakosken Suomi-konepistoolitehtaan aseseppä Abraham Kovalainen, joka on tietysti rauhan myötä joutunut vaihtamaan ammattia. Suomi-konepistoolin piipusta tulee isän proteesin sääri ja rumpulippaista nivelet.
Tämä yksityiskohta on esimerkki Järvelän kerronnasta - pienet tarinat kerääntyvät osaksi isompaa tarinaa. Pieni tarina olisi jäänyt minultakin yhdeksi lukuisista kirjan tarinavirrassa, ellen olisi juuri lukenut Antti Tuurin Pohjanmaata, jossa Suomi-konepistooli oli yhtenä motiivina koko kirjan ajan: sitä etsitään, se löydetään, sillä ammutaan, se piilotetaan ja varastetaan jne.
Oletteko koskaan törmänneet tällaisen aiheiden ketjuuntumiseen, kun luette kirjoja? Yhtäkkiä jokin yksityiskohta kirjassa muistuttaa edellisestä kirjasta, sitoo niitä yhteen, vaikkei kirjoilla pitäisi olla mitään aiheellista yhteyttä ja ne on vielä sattumanvaraisesti valittu. Minusta tuntuu, että näin käy vähän väliä.
Ja tähän on pakko linkittää kirjavideo tästä kirjasta, sillä katollehan tässä pitäisi ehdottomasti kiivetä.
Lähettänyt Elina / Luettua elämää klo 13.01 4 kommenttia:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Tunnisteet: 2009, Järvelä Jari, Koen 13 uutta kotimaista kirjailijaa vuonna 2013 -haaste, nykykirjallisuus, Suomi, Tammi
perjantai 1. helmikuuta 2013
Tammikuussa 2013 jatkoin itsekseni aloittamaani kotimaisten kirjojen lukemista kirjautumalla Facebookin haasteeseen "Koen 13 uutta kotimaista kirjailijaa vuonna 2013". Pääsin uudessa haasteessa hyvään alkuun, sillä ehdin lukea jo seitsemän itselleni uuden kirjailijan teoksia: Leena Krohnia, Antti Tuuria, Aili Somersaloa, Heidi Köngästä, Jenni Linturia, Tommia Melenderiä ja Arne Nevanlinnaa.
Aivan ykköseksi lukemistani teoksista nousee Heidi Köngaksen Dora, Dora, jolle toivoisin paljon, paljon lukijoita. Aki Ollikaisen Nälkävuoden ja Leena Landerin Liekin lapset luin jo viime vuoden puolella, vaikka bloggasin ne vasta tammikuussa. Vuodenvaihteen vaikuttavimpien listalle ne kiilaavat ilman muuta.
Lastenkirjoista parhaiksi osoittautuivat uudet tuttavuudet eli Leena Krohnin Kotini on Riioraa ja Aili Somersalon Mestaritontun seikkailut. Kuvakirjoista haluaisin nostaa esiin Riina Katajavuoren ja Salla Savolaisen Mennään jo kotiin -kirjan, joka oli kotoisassa tunnelmassaan viehättävä.
Ystävien lukupiiri kokoontui keskustelemaan Matias Riikosen Nelisiipisestä lokista (mutta Riikosta en voi laskea uuteen haasteeseen, koska luin kirjan jo viime vuonna). Lukupiirin kokous oli tammikuun huippukohtia. Uudeksi lukupiirikirjaksi valittiin Mikko-Pekka Heikkisen Terveiset Kutturasta.
Skottiteema-lukupiiriin luin Denise Minan dekkarin Veripelto, joka oli myös ainoa käännöskirja ja dekkari, jonka tammikuussa luin. Dekkariksi se olikin varsin pätevä, ja sijoittui eksoottisesti 1980-luvun Glasgow'hun.
Työpaikan lukupiiriin en päässyt. Siellä käsiteltiin Sofi Oksasen Kun kyyhkyset katosivat -kirjaa, jonka olen lukenut jo viime syksynä ja uudeksi kirjaksi valittiin Finlandia-voittaja, Ulla-Leena Lundbergin Jää, jonka jo olen lukenut senkin.
Vuodenvaihteen tunnelmat ja uudet suunnitelmat
Joulu-tammikuun parhaisiin lukukokemuksiini liittyivät jollakin tavoin lumi ja jää. Kirjat tuntuivat hyvin suomalaisilta ja jäivät hyvin mieleen tähän vuodenaikaan - lunta ja jäätähän on riittänyt myös ulkona. Kotimainen kirjallisuus on ollut suuri ilonaiheeni, sillä vuosi 2012 oli selvästi hyvä kirjavuosi ja lisäksi uusi lukuhaaste on pitänyt mielen vireänä ja paikannut aukkoja sivistyksessäni.
Nyt helmikuussa luulen lukemistahtini romahtavan, sillä perheeseemme on syntymässä vauva. Ehkä tämän kuun suunnitelmaksi riittää, että saisin edes jotain luettua jossain välissä. Runebergin päivänä pitää varmaan lukea lapsille Mauri Kunnaksen Koiramäen Martta ja Ruuneperi -kirjaa ja edes jokunen runo itse kansallisrunoilijalta - ja tietysti leipoa runebergintorttuja. Mutta siinäpä suurimmat kirjalliset suunnitelmat tälle kuulle.
Lähettänyt Elina / Luettua elämää klo 16.06 Ei kommentteja:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Uudemmat tekstit Vanhemmat tekstit Etusivu
Elina / Luettua elämää
Olen Elina Mäntylammi, lukemisen harrastaja vuodesta 1976 lähtien. Luettua elämää -blogiin kirjoitan kirjamuistoni.
Elina has read 5 books toward her goal of 70 books.
5 of 70 (7%)
He hukkuvat äitiensä kyyneliin
Men Explain Things to Me
book reviews and ratings with Elina, and even join a book club on Goodreads.
Marja-Leena Mikkola: Anni Manninen
Siri Hustvedt: Amerikkalainen elegia
Laskiaissunnuntaina - haastettuna ja haastajana
Jari Järvelä: Mistä on mustat tytöt tehty?
Luetun elämän viikon luetuimmat tekstit
Lauri Viita: Kootut runot
Aaltonen Pirjo (1) Aapeli (2) Aarelaid Kai (1) Adichie Ngozi Chimanda (1) Adiga Aravind (1) Adler-Olsen Jussi (1) Ahava Selja (1) Aho Juhani (2) Ahokumpu Anna-Liisa (1) Ahtinen Lauri (1) Ahvenjärvi Juhani (1) Airik Enna (1) Aleksijevitš Svetlana (1) Andersen Sarah (1) Andersson Claes (1) Anttonen Taru (1) Anyuru Johannes (1) Arnaldur Indridason (1) Aro Elina (1) Arola Johanna (1) Atwood Margaret (2) Austen Jane (1) Auster Paul (1) Bagge Tapani (1) Bargum Johan (1) Bechdel Alison (2) Beckett Samuel (1) Behm Jukka (1) Berlin Lucia (2) Beskow Elsa (1) Binet Laurent (1) Björk Marja (1) Bjørk Samuel (1) Björnson Björnstjerne (1) Blasim Hassan (3) Bolaño Roberto (1) Boyne John (2) Brander Janica (1) Brown Chester (1) Bulgakov Mihail (1) Burns Anna (1) Byatt A. S. (1) Böll Heinrich (1) Calvino Italo (1) Canth Minna (1) Carlson Kristina (2) Carpelan Bo (1) Carver Raymond (1) Cercas Javier (1) Cheng Jack (1) Christie Agatha (8) Cleave Chris (1) Cleeves Ann (2) Clement Jennifer (1) Crossan Sarah (1) Cusk Rachel (1) de Beauvoir Simone (2) de Saint-Exupéry Antoine (1) de Waal Edmund (1) Delisle Guy (1) Didion Joan (1) Dovlatov Sergei (2) Doyle Arthur Conan (2) Doyle Roddy (2) Döblin Alfred (1) Edwardson Åke (2) Eisner Will (2) Ekebom Terhi (1) El Saadawi Nawal (1) Eloranta Ville (1) Engman Pascal (1) Ensler Eve (1) Ermilä Suvi (1) Erämaja Anja (5) Esquivel Laura (1) Fagerholm Monika (1) Ferrante Elena (5) Flaubert Gustave (1) Flynn Gillian (1) Folman Ari (1) Forster E. M. (1) Frank Anne (1) Frantz Eva (1) Franzen Jonathan (1) Galsworthy John (1) Gardberg C. J. (1) Grahame Kenneth (1) Grass Günter (1) Griffiths Elly (3) Grímsdóttir Vigdís (1) Gripenberg Catharina (1) Gustavsson Matilda (1) Ha Robin (1) Haahtela Joel (1) Haanpää Päivi (1) Haasjoki Pauliina (1) Hai Magdalena (1) Harjula Kristiina (1) Haughton Chris (2) Hauru Hanna (1) Havaste Paula (1) Havukainen Aino ja Toivonen Sami (6) Hawkins Paula (1) Heaney Seamus (1) Heikkilä Pauli (1) Heikkinen Antti (2) Heikkinen Mikko-Pekka (1) Heikkonen Olli (1) Heivoli gaute (1) Helakisa Kaarina (1) Hietamies Eve (1) Hietamies Laila (1) Hill Nathan (1) Hiltunen Pekka (1) Hirvonen Elina (1) Hjorth Michael (2) Holmström Johanna (1) hooks bell (1) Hosseini Silvia (1) Hotakainen Kari (1) Houellebecq Michel (1) Hubara Koko (1) Huhtala Jussi (1) Huotarinen Vilja-Tuulia (3) Huovi Hannele (1) Hurme Juha (2) Hurme Vuokko (1) Hustvedt Siri (1) Hytönen Ville (1) Härkönen Anna-Leena (2) Høeg Peter (2) Ibsen Henrik (1) Ihalainen Jarmo (1) Ijäs Kaisa (1) Irving John (2) Ishiguro Kazuo (1) Itkonen Jukka (3) Jalava Lotta (1) Jalkanen Katja (1) Jalonen Olli (2) James Henry (1) Jansson Tove (12) Jotuni Maria (2) Joyce James (3) Jungstedt Mari (1) Järnefelt Arvid (1) Järvelä Jari (6) Kaarlela Tanja (1) Kaitajärvi Anitta (1) Kallio Katja (1) Kang Han (1) Kankimäki Mia (1) Kanto Anneli (1) Karjalainen Elina (1) Karjalainen Tuula (1) Karppinen Milla (1) Katajavuori Riina (3) Kazantzakis Niko (1) Kekkonen Helmi (1) Kerr Philip (1) Kettu Katja (2) Kilpi Eeva (3) Kilpi Volter (1) Kinnunen Eeva-Liisa (1) Kinnunen Tommi (4) Kipling Rudyard (1) Kokko Yrjö (1) Kolu Siri (2) Kontio Tomi (1) Korhonen Keijo (1) Korolainen Tuula (1) Kortelainen Anna (1) Koskela Minja (1) Koskinen Juha-Pekka (1) Kotro Arno (1) Kovács Kati (1) Krasznahorkai László (1) Krien Daniela (1) Kristóf Ágota (1) Krohn Leena (6) Kukkonen Janne (1) Kumara-Moisio Taru (1) Kundera Milan (1) Kunnas Kirsi (4) Kunnas Mauri (1) Kuronen Kirsti (3) Kuusisto Meri (1) Kuzmina Jelena (1) Kyrö Tuomas (2) Küttner Iiro (3) Kytömäki Anni (3) Kytömäki Pekka (2) Kästner Erich (1) Köngäs Heidi (4) Laaksonen Heli (2) Laestadius Ann-Helén (1) Lagerlöf Selma (2) Laitinen Reetta (1) Lamminmäki Lauri (1) Lander Leena (1) Lappi Arto (2) Lee Harper (1) Lehto Silene (1) Lehtonen Joel (2) Leino Eino (1) Lemaitre Pierre (1) Leskinen Auli (1) Levo Tuula (1) Levola Kari (1) Levy Deborah (1) Lewis C. S. (1) Li Yiyun (1) Liksom Rosa (2) Lindgren Astrid (1) Lindstedt Laura (2) Linturi Jenni (1) Litmanen Jari (1) Llosa Mario Vargas (1) Loivamaa Ismo (1) Lord John Vernon (1) Louhi Aino (1) Luik Viivi (1) Lundberg Ulla-Lena (2) Lykke Nina (1) Läckberg Camilla (4) Lähteenmäki Laura (1) Maijala Minna (1) Manner Eeva-Liisa (1) Mansfield Katherine (1) Mantel Hilary (1) Marquez Gabriel Garcia (1) Matinmikko Maria (1) Mattila Riina (1) Mazzarella Merete (2) McCall Smith Alexander (1) McEwan Ian (3) Melender Tommi (1) Mend Ellinor (1) Mendoza Eduardo (1) Meresmaa J. S. (1) Mickwitz Camilla (1) Mikkola Marja-Leena (1) Mina Denise (1) Mitchell Margaret (1) Moriarty Liane (2) Morrison Toni (2) Mpoyi Kayo (1) Muhonen Anne (2) Munro Alice (2) Murakami Haruki (2) Murdoch Iris (1) Mäkelä Hannu (1) Mäkinen Heidi (1) Natt och Dag Niklas (1) Nelson Maggie (2) Neruda Pablo (1) Nesbø Jo (3) Nevanlinna Arne (1) Niemensivu Reetta (2) Niemi Juuli (2) Nivukoski Paula (1) Nopola Tiina ja Nopola Sinikka (6) Nousiainen Inka (1) Nousiainen Miika (2) Nussbaum Martha C (1) Närhi Kati (3) Obama Michelle (1) Offill Jenny (1) Ohlsson Kristina (1) Oksanen Sofi (1) Ollikainen Aki (1) Oz Amos (1) Pakkala Teuvo (1) Pakkanen Kaija (1) Paloheimo Oiva (1) Paperi T (1) Paretskoi Jyri (1) Parvela Timo (4) Pedrosa Cyril (1) Pekkanen Toivo (1) Pelliccioni Sanna (1) Pelo Riikka (1) Peltola Sirkku (1) Peltoniemi Sari (1) Pennanen Jarno (1) Pennanen Lea (1) Perez Caroline Criado (1) PIetarinen Tuukka (1) Pine Emilie (1) Polonsky David (1) Polva Anni (1) Porter Max (1) Poznanski Ursula (1) Proulx Annie (1) Pudas Hanna (1) Puikkonen Emma (2) Pulkkinen Riikka (2) Pörsti Miikka (1) Pöyhönen Virpi (1) Pöyliö Sari (1) Rankin Ian (1) Rannela Terhi (4) Rascal (1) Rasi-Koskinen Marisha (2) Raud Rein (1) Rauhala Pauliina (1) Rauma Iida (1) Rekola Mirkka (1) Riikonen Marika (1) Riikonen Matias (1) Rooney Sally (1) Rosenfeldt Hans (2) Rowling J. K. (3) Roy Arundhati (1) Runeberg J. L. (1) Rytisalo Minna (2) Rönkä Antti (2) Rönkä Matti (1) Rönns Christel (2) Saari Stina (1) Saarikivi Janne (1) Saarikoski Pentti (1) Sachar Louis (1) Sagan Francoise (1) Sahlberg Asko (2) Saisio Pirkko (1) Salinger J. D. (1) Salmela Alexandra (1) Salminen Hellevi (2) Salminen Sally (1) Sandström Peter (3) Sandu Cristina (1) Saramago José (2) Satrapi Marjane (1) Sattouf Riad (1) Saunders George (1) Sauri Pekka (1) Schulman Alex (1) Scott Walter (1) Seppälä Mikko-Olavi (1) Seppälä Riitta (1) Seton Ernest Thompson (1) Seutu Katja (1) Shaw George Bernard (1) Siekkinen Raija (1) Sienkiewicz Henryk (1) Siirilä Jussi (2) Simukka Salla (4) Sirkjärvi Maija (1) Sjöholm Emmi-Liia (1) Skiftesvik Joni (2) Smith Patti (1) Smith Zadie (1) Soininen Pirkko (2) Solnit Rebecca (1) Solomon Rivers (1) Solstad Dag (1) Somersalo Aili (1) Statovci Pajtim (2) Steinbeck John (3) Sten Viveca (1) Stevenson Robert Louis (4) Stoker Bram (1) Stridsberg Sara (1) Strout Elizabeth (1) Strömquist Liv (4) Sumanen Nadja (1) Supinen Miina (1) Svensson Patrik (1) Swift Jonathan (1) Synge J. M. (1) Szymborska Wislava (2) Taivassalo Hannele Mikaela (1) Takalo Tiitu (1) Tamminen Petri (4) Tanskanen Riina (1) Tapio Pauli (1) Tapola Katri (1) Taska Ilmar (1) Tavi Henriikka (2) Tervo Jari (1) Teräs Mila (1) Theroux Paul (1) Thompson Craig (1) Thúy Kim (1) Tietäväinen Aino (1) Tietäväinen Ville (4) Tihinen Mimmu (1) Tikkanen Märta (2) Tokarczuk Olga (1) Tolkien J. R. R. (1) Tolstoi Leo (1) Topelius Zacharias (1) Trondheim Lewis (1) Tuomainen Antti (1) Tuomi Elina (1) Turkka Sirkka (1) Turunen Eeva (1) Turunen Petri (1) Turunen Saara (1) Tuuri Antti (2) Tyler Anne (1) Tynjanov Juri (1) Tynni Aale (1) Tähtinen Tero (1) Törmälehto Terhi (1) Ulitskaja Ljudmila (1) Uspenski Eduard (2) Valli Suvi (1) Valtonen Jussi (1) Valve Emmi (2) Vargas Fred (3) Vartio Marja-Liisa (2) Vehkoo Johanna (1) Veirto Kalle (1) Venho Johanna (1) Vichi Marco (1) Viikilä Jukka (2) Viita Lauri (2) Virolainen Merja (1) Voltaire (1) Vonnegut Kurt (1) Vuola Sinikka (1) Vuorela Seita (1) Vuorikuru Silja (1) Vuorinen Katariina (1) Väisänen Hannu (4) Waddell Martin (1) Walldén Netta (1) Walls Jeannette (1) Waltari Mika (2) Waugh Evelyn (1) Weselius Hanna (1) Westö Kjell (1) Williams John (1) Woolf Virginia (1) Wuolijoki Hella (1) Wyld Evie (1) Yanagihara Hanya (1) Yeats William Butler (1) Zander Joakim (1) Zapico Alfonso (1) Zilliacus Benedict (2) Ågren Gösta (1) Örstavik Hanne (1)
Ahtinen Lauri (1) Airik Enna (1) Ajhar Brian (2) Andersen Sarah (1) Andersson Jan (1) Anyango Grünewald Catherine (1) Bechdel Alison (2) Beskow Elsa (1) Brown Chester (1) de Saint-Exupéry Antoine (1) Delisle Guy (1) Ekebom Terhi (1) El-Sayed Nora (1) Ermilä Suvi (1) Haughton Chris (2) Havaste Kari (1) Havukainen Aino ja Toivonen Sami (6) Heinänen Saku (1) Iivanainen Susanna (1) Jansson Per Olov (1) Jansson Tove (12) Jeffers Oliver (1) Kaila Kaarina (1) Kalinovski G. (1) Kallasmaa Erika (1) Kallio Liisa (1) Karma Maija (3) Karsten Veikko (1) Kokko Yrjö (1) Kovács Kati (1) Kukkonen Janne (1) Kunnas Mauri (1) Lord John Vernon (1) Louhi Aino (1) Louhi Kristiina (2) Lumme Leena (2) Maijala Marika (1) Majaluoma Markus (1) Mansnerus Onni (2) Matlovičová Martina (1) Mend Ellinor (1) Mickwitz Camilla (1) Muhonen Anne (2) Niemensivu Reetta (2) Nieminen Emmi (1) Närhi Kati (3) Oiry Stéphane (1) Pedrosa Cyril (1) Pelliccioni Sanna (1) Pentti Camilla (2) Pikkujämsä Matti (3) Polonsky David (1) Ruohonen Hannamari (1) Rönns Christel (2) Sandqvist Rolf (1) Satrapi Marjane (1) Sattouf Riad (1) Savolainen Salla (3) Shephard Ernest H. (1) Sophie (1) Strömquist Liv (4) Taina Hannu (1) Takalo Tiitu (1) Talvitie Virpi (2) Tanskanen Riina (1) Tanttu Markku (1) Tapiovaara Tapio (1) Thompson Craig (1) Tietäväinen Aino (1) Tietäväinen Ville (4) Tikkanen Henrik (1) Tolkien J. R. R. (1) Trier Walter (1) Valojärvi Laura (1) Valve Emmi (2) Vesanto Poika (1) Viljamaa-Rissanen Katriina (1) Vuori Julia (1) Warsta Elina (2) Westerholm Pia (1) Wikland Ilon (1) Zapico Alfonso (1)
1726 (1) 1759 (1) 1817 (1) 1848 (1) 1857 (1) 1860 (1) 1879 (2) 1880 (1) 1881 (1) 1882 (1) 1883 (1) 1887 (1) 1889 (2) 1891 (1) 1892 (1) 1893 (2) 1894 (1) 1895 (1) 1896 (1) 1898 (1) 1905 (1) 1907 (3) 1908 (1) 1911 (1) 1912 (3) 1914 (2) 1916 (1) 1918 (2) 1919 (2) 1920 (3) 1922 (1) 1925 (2) 1927 (1) 1928 (3) 1929 (1) 1931 (1) 1932 (1) 1933 (1) 1934 (1) 1935 (2) 1936 (4) 1937 (2) 1938 (2) 1940 (1) 1942 (3) 1943 (3) 1945 (3) 1946 (1) 1947 (2) 1949 (5) 1950 (3) 1951 (1) 1952 (1) 1953 (3) 1954 (3) 1955 (2) 1956 (4) 1957 (2) 1958 (1) 1959 (3) 1960 (2) 1961 (2) 1962 (2) 1963 (1) 1965 (2) 1966 (3) 1967 (3) 1968 (3) 1969 (2) 1970 (1) 1971 (1) 1972 (3) 1973 (2) 1974 (2) 1975 (3) 1976 (1) 1977 (3) 1978 (3) 1979 (3) 1980 (3) 1981 (2) 1982 (6) 1983 (4) 1984 (2) 1985 (3) 1986 (4) 1987 (3) 1988 (4) 1989 (5) 1990 (4) 1991 (3) 1992 (2) 1993 (4) 1994 (5) 1995 (2) 1996 (2) 1997 (4) 1998 (5) 1999 (6) 2000 (5) 2001 (6) 2002 (7) 2003 (7) 2004 (5) 2005 (7) 2006 (8) 2007 (17) 2008 (10) 2009 (13) 2010 (18) 2011 (29) 2012 (41) 2013 (52) 2014 (33) 2015 (37) 2016 (38) 2017 (49) 2018 (49) 2019 (31) 2020 (25) 2021 (6)
#kirjamessut (6) #klassikkohaaste (5) #lukumaraton (2) #lukuviikko (2) #pojatkinlukee (13) #runo100 (20) #runo18 (9) #runo19 (6) #runo2020 (2) #tanssivakarhu25 (3) Aula & Co (2) Baabel (2) Blogistanian Finlandia (10) Blogistanian Globalia (5) Blogistanian Kuopus (3) Blogistanian Tieto (5) Booker (4) chick lit (1) elämäkerrallinen romaani (5) elämäkerta (14) fantasia (7) Finlandia Junior (6) Finlandia-voittaja (11) haasteet (65) Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinto (7) jännityskirjallisuus (55) kauhu (1) Keltainen kirjasto (25) kirjallisia höpötyksiä (13) kirjallisia retkiä (4) kirjallisia tapahtumia (44) klassikko (114) klassikkokuukausi (16) Koen 13 uutta kotimaista kirjailijaa vuonna 2013 -haaste (34) kuvakirja (22) lastenkirjallisuus (99) lukumaraton (13) lukupiirikirja (12) lukutaitokampanja (6) Lukuviikko (16) lukuvinkit (11) matkakertomus (4) muistelmat (5) musiikki (2) nobelisti (25) novellit (38) nuortenkirja (27) nykykirjallisuus (235) näytelmä (11) omaelämäkerrallinen romaani (8) omaelämäkerta (7) päiväkirjaromaani (4) romanttinen kirjallisuus (2) Runeberg-palkinto (2) runokuukausi (11) runot (68) sadut (7) sarjakuva (37) scifi (4) selkokirjat (2) taidekirja (1) TBR100 (8) tietokirja (23) Top Ten Tuesday (3) Topelius-palkinto (2) Tove 100 -juhlavuosi (8) äänikirja (11)
Australia (2) Belgia (1) Brasilia (1) Chile (2) Egypti (1) Espanja (4) Etelä-Korea (1) Hollanti (2) Intia (2) Irak (3) Irlanti (24) Islanti (2) Iso-Britannia (55) Israel (2) Italia (7) Itävalta (1) Japani (3) Kanada (8) Kiina (1) Kolumbia (1) Meksiko (1) Nigeria (1) Norja (11) Portugali (1) Puola (4) Ranska (15) Ruotsi (30) Saksa (5) skottikirjallisuus (15) Suomi (348) Sveitsi (1) Syyria (1) Tanska (3) Tsekki (1) Unkari (2) Uusi-Seelanti (1) Valko-Venäjä (1) Venäjä (10) Vietnam (1) Viro (4) Yhdysvallat (51)
Art House (1) Asema (2) Atena (8) Avain (4) Aviador (1) Basam Books (5) Bazar (6) Blue Moon Kirjat (1) Books North (3) BTJ kustannus (1) CrimeTime (1) Gaudeamus (1) Granta (1) Gummerus (35) Helsinki-kirjat (1) Huuda Huuda (2) Idiootti (2) Into (3) Johnny Kniga (6) Kaarinan kaupunki (1) Kaiku Books (1) Karisto (15) Kieletär Inari (1) Kirja (1) Kirjapaja (1) Kirjayhtymä (2) Kosmos (3) Kynälä (1) Kääntöpiiri (2) Lasten keskus (6) Lehtikirjakauppa (1) Like (19) LK-julkaisut (1) Love Kirjat (2) Minerva (2) Muhonen Anne (2) Myllylahti (1) Nordbooks (1) Otava (103) Paasilinna (1) Palladium Kirjat (1) Pieni karhu (1) Poesia (1) Pohjoinen (1) Robustos (1) S&S (14) Sammakko (7) Sanasato (4) Savukeidas (5) Schildts (5) Schildts & Söderstöms (2) Silberfeldt (1) Siltala (13) Sininen jänis (1) Siniplaneetta (1) SKS (4) Suuri Kurpitsa (3) Tammi (88) Teos (25) Teos ja Schildts ja Söderströms (1) The O'Brien Press (1) Torni (1) Weilin+Göös (3) WSOY (135)
Marko Hautala: Pimeän arkkitehti (selkomukautus)
E.M. Forster: Hotelli Firenzessä
Maria Àngels Anglada: Auschwitzin viulu
Esseitä - Pölyn ylistys
Sheferijm - Ajatuksia kirjoista!
Katri Savolainen: Tyttö Mijas-vuorelta!
Lempi Pursiainen: Pienenä tyttönä Savossa
Petra Rautiainen: Meren muisti
Cat's Cradle: The Golden Twine
Mikael Helasvuo: Elisabethin kakku ja muita novelleja
Juha-Pekka Koskinen: Savurenkaita - Kun patruuna Bogdanoff tehtaan perusti
Reader, why did I marry him?
Nelli Ruotsalainen & Hanna Tyrväinen: Jälkivuoto
(Luku)päiväkirja: Tummat vedet ja syksyn värit
Päivi Alasalmi: Häkkilinnut & Kyy povellani & Myrkynkylväjä (osat 2-4) - dekkari - äänikirjat
Marjatan kirjaelämyksiä ja ajatuksia
Päivitys Kiss me -sarjaan
2 x lanu: Agnes ja varjo ikkunassa & Isäni on hipsteri
Juha Roiha: Yksi aina valvoo
Karl Ove Knausgård: Taisteluni viides kirja
Sirpa Pääkkönen: "Karjala sydämessä. Elämänvoimaa itäisistä juurista" " - ex Libris..."
Veera Ikonen: Pimeässä syttyy majakka
Fred Vargas: Kuriton mies nurin
Lyhyesti kahdesta merikirjasta: Koti ja Meren muisti
Lappukaulatyttö - kuvakirja sotalapsista
Marja Vesala: Vuosi Toscanan kukkuloilla
Alice Feeney - Trillerivinkki x 3
Lumiomena - Kirjoja ja haaveilua
Parrat pärisevät ja tunteet värähtelevät Tomi Kontion lastenromaanissa
Teatterissa: Momentum 1900 Tampereen Työväen Teatterissa
THE YEAR OF MAGICAL THINKING
Karen M. McManus: Kolme pahan perii
Piia Leino: Aarteidesi aikakirjat
Jenni Räinä: Suo muistaa
Kirjoja Lake Districtistä plus rutosti lampaita
Kolme kirjoitusopasta - Stephen King, Taija Tuominen ja Merete Mazzarella
Hanna Morre: Vastatuulen lohikäärme
1001 kirjaa ja yksi pieni elämä
Paljon kaivattu tietokirja: Jenny Kangasvuon Bi- ja panseksuaalisuus
Anni Blomqvist: Tie Myrskyluodolle (Klassikkohaaste 15)
There’s no such thing as too many books
Haruki Muramaki Pimeän jälkeen – Uskallatko nukahtaa vai valvotko, ja miksi?
Eniten minua kiinnostaa tie
Samu Haber (kirjoittanut Tuomas Nyholm)
Lavalta: Kenenkään Edith (HIT Helsinki)
On tullut kuunneltua tietokirjoja
Maailman metsäpäivän lukuvinkki: Ei mikä tahansa metsä
Olen lukenut ja luen edelleen
9/2022: Myrrys - Anniina Mikama
A Alter Of Stride. Or Not.
Harry Potter ja viisasten kivi
Hanna Brotheruksen Ainoa kotini kuuntelukokemuksena sekä ajatuksia levottomuudesta ja joutenolosta
Luetut kirjat 10–12/2021 ja suuntaviivoja 2022
Kissalanpellon asema – musiikkiteatteria perheen pienimmille
Martta Saxin murha 1934
Mary Shelley: Frankenstein (1818)
ᔭᓇ ᐸᐃᓕ - ᓯᑯᒥ
Long time no see
Daphne du Maurier: Rebecca
Täällä toisen tähden alla
Bushnell Candace & Cotugno Katie - Tyttönä olemisen säännöt
Kalle Päätalo: Kunnan jauhot
Lukukausi - kirjallisia elämyksiä
Koska kaikkien hiukset ovat makeet! Salonki Reilukutri on iloinen kuvakirja ja oodi erilaisille hiuksille
Hetkellinen paluu jossa osoitetaan toisaalle
Sormiharjoitus: Anna-Kaari Hakkaraisen Dioraama
Taas yksi kirjablogi Instagramissa
Anneli Kanto: Ihan pähkinöinä
Miten kävi kesän lukusuunnitelmien kanssa? Katsaus Summer bucket listiin
Ruth Kluger – Landscapes of Memory
rakastunut runotyttö eli edith södergranin runoja
Tauko tuli ja venyi. Mitä opin?
Charles Duhigg: Tapojen voima
P. S. Rakastan kirjoja
Naisten aika, Riivatut ja muita sydäntalvella luettuja
Tilataan kotiin: yksi vampyyri
Uuteen vuoteen uusin kujein
Vuosi 2018 In Memoriam (ja sananen vuodesta 2019)
Jane Austen: Viisasteleva sydän
Tavallisia kuvakirjoja, tavalliseen arkeen
Pamela Hawken: Pan, yksityissihteeri
M. O'Keefe: The Tycoon
Karvakasan alta löytyi kirja
Holly Bourne: Oonko ihan normaali? (YA #1)
Matt Haig: Kuinka aika pysäytetään
Anne B. Ragde ja muu skandikirjallisuus
Mikko Rimminen: Maailman luonnollisin asia (Teos 2017)
Kari A. Nurmela: Sateenvarjorattaat - Kertomus intiaanitytöstä, josta tuli lapsemme
Uinuvat jättiläiset - Sylvain Neuvel
Uusimmassa kirjapodcastissa fiilistellään joulua
L4 eli Lempparinelonen: uusi kirjallisuushaaste vuodelle 2018
Umayya Abu-Hanna - Sinut
Katriina - Sally Salminen (1936)
Olavi Paavolaisen ristiretki fasismia ja kansallissosialismia vastaan
Notko, se lukeva peikko
Sabinan knalli - keittiöanalyyttinen kirjallisuusblogi
Johanna Elomaa: Säästä ajatuksesi eläviä varten
Valmistuminen, töiden aloitus, muutto...
Paavo Halonen, Antti Kauppinen & Ulla Kokki Armas aika – Nautiskelijan kesä
Leffassa: The Mummy (2017)
Kiireestä, bloggaamisesta, elämästä ja onnellisuudesta
Turun Tom on kuumaa kamaa
Vauhkon kirjat ja kirjaimet
Eeva Tenhunen: Viimeinen pari
Koskaan ei ole liian myöhäistä
Hiirenkorvia ja muita merkintöjä
Chris Cleave: Sodassa ja rakkaudessa
Kingiä, kahvia ja empatiaa
Kirjoitan ja luen, siis olen
Postipäivä | TAYS:in ilmoitus
Robert Galbraith - Silkkiäistoukka
Lupaus (Unien kirjat, #1) Kerstin Gier
Anna minun lukea enemmän
Long time no see
Tea with Anna Karenina
Booking it some more
Rakkaus on koira helvetistä
Miina Supinen: Mantelimaa (2015)
Joe Abercrombie: Half a King
Kaiken keskellä Mary Swann / Carol Shields
Kirja, jonka luin vieraalla kielellä: Mavis Pilbeam (toim.), Haiku Animals
Tilkkuja, herkkuja ja langanpätkiä
Vive la France! -haaste koonti
Ensimmäinen kindle-opus: Diet Recovery 2
Oota, mä luen tän eka loppuun
Blogistanian parhaat kirjat 2013
Muumivisan vastaukset ja voittaja!
"JOKA KERRAN KUN SANOT HÄNEN NIMENSÄ"
Janet Evanovich: Kahta kovemmin & Kolmas kovanokka
Näytä 10 Näytä kaikki
Ei saa mennä ulos saunaiholla
Poste Restante – Joel Haahtela
Where the ships have no name