fi fi fi fi et et fi tr fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi da fi fi fi fi et fi fi fi fi pt fi fi fi fi pt fi fi fi fi fi et fi fi fi fi fi fi fi fi eo en fi fi fi en fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi de fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi de fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi de fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en it fi it en fi fi sv en nl es it fi fi fi fi fi fi fi lv fi fi et de fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi id fi fi fi fi fi en fi fi de fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi fi et fr fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi
Kurkistuksia Viirun ja Pikin maailmaan: Ehkä se siitä
Pikin kanssa kävimme rally-tokokokeessa. Rämmimme alokasluokasta rimaa hipoen hyväksytyn tuloksen, 71 p.  Pikiä jänskättivät vieraat ihmiset ja koirat eikä  se saanut riittävästi halia ja pusia rakkaita tuttuja ihmisiä. Ja mikä pahinta, radalla namiautomaatti oli rikki ja sitten vielä näkymättömistä kuului haukkua. Ohjaajakin saattoi tehdä pari virhettä, fokus oli täysin Piki Pulleroisen kannustamisessa.
Seuraavana päivänä olimme rally-koulutuksessa. Siinä iski turhautuminen, kouluttajalla oli tarjota niitä samoja juttuja, joita olemme monta vuotta tehneet. Ehkä liian vähän, ehkä väärin, ehkä epäsystemaattisesti. Kouluttaja myös totesi, että hänelläkin on yksi koira, joka on ollut hänelle harrastuskoirana pettymys, koiraa on todella vaikea saada tekemään ohjaajalle.
Koetavoitteita ei Pikin kanssa ole, enkä toivonutkaan harrastuskoiraa  - mutta onko Pikin elämä parempaa, jos käydään ryhmätreeneissä+kokeissa, jos vain käydään ryhmätreeneissä vai jos ei juurikaan harrastella? Tarvitseeko se stressitöntä elämää? Jos Piki ei viihdy kokeissa, ei niissä kannata käydä. Jospa vielä pääsiäisenä kokeillaan agilitya (ilmoittauduttu on), ja jos lähellä on rally-kokeet, käydään niissä. Kivat treenipaikat on kesäkaudelle joka tapauksessa varattu.
Piki oli myös tuuraamassa Susua kesäkauden ekassa tokotreenissä, ja siellä se oli taas loistava. Perustaitotyöpajan aiheena olivat palkkautuminen ja kontakti, ja palkkautumisenhan Piki osaa: nauttia palkasta ja vaihtaa palkasta toiseen. Viirulle kahden lelu leikki ei ollut niin luontaista, Viirulle koko leikkiminen on lähes opetettu; Viirun vahvuus oli taas sitten kontaktissa.
Kesäkausi korkatttin myös rally-tokotreeneissä perjantaina. Kiva ryhmä! Ehkä sieltä löytyy perjantaiolo pitkästä aikaa. Pikin kanssa kokeillaan leluetäpalkkaa seuraavaksi. Jatkan myös tahdin rauhoittamista.
Parin viikon ja viikon takaisista koira- ja saukkokuvista ei näy, että kevät on tullut.
Jäätä ja lunta kuitenkin riittää myös omalla pihalla vielä.
Lähettänyt Satu klo 21.07
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Eeva/Kolmiokorvat5. huhtikuuta 2019 klo 21.30
Vastaan nyt samalla aiempiin pohdintoihisi. Seuraan blogiasi, äläkä ihmeessä sitä lopeta. Jotakin vanhaa ja turvallista pitää tässä maailmassa olla. (= Lue myös itseironia omaa blogiani kohtaan.) Joillakin on oltava vielä se seinäpuhelin. ;)
Mutta kommentoin myös tämän kerran pohdintoihisi. Lystihän ei ikinä tykännyt tokoilla ja yksi viisaimpia päätöksiäni oli se lopettaa ja jatkaa agilitya, mistä se tykkäsi ja missä se oli vähiten kauhuissaan. Luonnetestituomari sanoi Lystistä varsin osuvasti: "Tämähän se onneksi harrastuskoirien kanssa on. Kun niistä ei ole leipä kiinni."
Satu6. huhtikuuta 2019 klo 9.35
Eeva, blogin pitämisessä minua nykyään ei niinkään vaivaa se, ettei kukaan lukisi sitä, vaan se, että haluanko oikeastaan kertoa itsestäni ja koiristani mitään julkisesti. Varsinkin kun katsoo tuolta Tilastot-sivulta liikenteen lähteitä. Saisihan blogin salasanan taakse varmaan vielä nykyäänkin. Tai sitten voisi kertoa kavereille/seuraajille Facebookissa tai Instagramissa. Ja ihan nurinkurista on, että kirjoitan tänne julkiseen blogiin sellaisia asioita, joita en kirjoittaisi Facebookiin. Tätä Piki-juttuakaan en kirjoittanut sinne, ettei kasvattajalle tule paha mieli. Enpä usko, että hän tätä blogia lukee.
Pikin kanssa harrastamisesta: Haaste/ongelma on nyt se, että Pikin kanssa on kokeiltu kaikki lajit, mitä voin kuvitella, paitsi FH-jälki. On kokeiltu paimennus, haku, tossujälki, verijälki, nose work, vepe, toko. Mikään ei oikein nappaa, mistään se ei tosissaan innostu ja keskity. Rally-toko oli viimeinen oljenkorsi. Minun on vaikea muuttaa odotuksiani, vaikka 5 vuotta on kulunut. Topille jotkin lajit olivat itsessään palkitsevia, ja muutenkin se arkuudesta huolimatta pystyi keskittymään yhdessä tekemiseen. Viirulle taas itse yhdessä tekeminen on palkitsevaa, oli se tekeminen mitä hyvänsä. Pikin kanssa ajatukset pitäisi kääntää ympäri.
Päivi1. tammikuuta 2020 klo 12.03
Heip! Ei säännöllisesti, mutta silloin tällöin 🙂
Eeva/Kolmiokorvat12. huhtikuuta 2019 klo 20.51
Ahaa. Ymmärsin väärin aiemmin. Mukavaa koirallista kevättä sinne kuitenkin. :)
Uudempi teksti Vanhempi viesti Etusivu
Tilaa: Lähetä kommentteja (Atom)
Susu, Mörkö (7.8.2005 - 28.12.2012), Topi (4.10.2002 - 7.10.2013) ja Viiru
Barney, possu ja leikkuulauta
Impossible just takes longer
Jatsin tahtiin, Hipan säestyksellä
Nuusku, Rapsu & Sisu
Pienestä Hupsusta iso Hupsu!
JK3 TK1 BH Of Gurrent Extreme Evita "Lily"
Pentulähetys saapui eilen =)
Tina FI AVA-H, Morriksella valiokello käyntiin
Onnistumisia etsimässä eli onko mitään, jos ei ole tuloksia
Gust TK4, Ruffe kolmosiin, itse telakalle
Aussiet Nemo ja Prada
Pallas 2017 - Hikeä, hampurilaisia ja yksille
Sitä, tätä ja tuota!
talventanssija – The wonderful world of dogs and other curiosities
Te pystytte just siihen
In the middle of everywhere
Tajikistan is [insert any word]
Kesä ja kärpäset...ja kuinka ne meni jo.
Seenan ja Noolan blogi - BLUE-BEACON aussietBH TK2 Ardiente Nena Labradora DNA-VP  "Seena"
Näytä 5 Näytä kaikki
Teema: Yksinkertainen. Sisällön tarjoaa Blogger.