fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi sv fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi id fi fi fi fi sv en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi pl fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi sv fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi pl fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi es eu en fi fi en
Minä haluan kertoa tämän tarinan. En tiedä mistä se johtuu, ehkä se on vain turhamaisuutta tai tarve saada huomiota. Tällainen tarve minulla kuitenkin on ja minä haluan kertoa tämän tarinan.
Kävikö pahasti? – Ei tässä mitään, kompastuin vaan. – Joo siinä on se keski-iän kynnys. – Joo, mutta elämä jatkuu. Tavallaan. Pelottaa vaan tää vanheminen ja sillain.  – Ja kaikki ne rutiinit. – Kotona on tylsää ja ahdistaa. – Niin. Sillain määrittelemättömästi? – Niin, juts sillain. Ei oikein jaksais. On ne lapsetkin.  – Montako sulla on? – Yks tai kaks, en oo sillain pitäny kirjaa.
Mikä meitä riivaa? Meitä ihmisiä. On tullut tavaksi sanoa, että kaikki on nyt paremmin kuin koskaan ennen.  Ja kun se on tullut tavaksi on sen sanominen pakollista. Kaikki muu on kielletty. Ei laissa. Ei tietenkään. Yleensä asioita eivät kiellä lait, vaan tavat. Yhteiskunta ei ole tuolla jossain. Se on minun päässäni ja se on sinun päässäsi. Se on meidän kaikkien päässämme.
Se kai siitä yhteiskunnan tekeekin. Yhteis kunta.
Uni alkoi verkkaisissa tunnelmissa. Kävelin paljain jaloin vehreässä puutarhassa, jonka kasteesta kosteat ruohonkorret kutittivat jalkapohjiani. Aikani kuljettuani aloin kuulla kahinaa ruohokenttää ympäröivistä vadelmapensaista. Hetken kuluttua niiden kätköistä ilmestyi hyvin istuvaan tummaan pukuun sonnustautunut jänis, joka puisteli huolellisesti ruohonkorret housuistaan, loi minuun moittivan katseen ja veti sivummalle. – Ettekö näe eteenne? jänis kysyi syyttävästi ja minä tiesin jäniksen pukeutumisesta ja äänenpainoista, että hänen kanssaan ei ollut leikkimistä. Avasin suuni pyytääkseni anteeksi, mutta jänis ei jäänyt kuuntelemaan, vaan sanoi. – Tuolla annetaan haastattelua. Katsoin jäniksen osoittamaan suuntaan ja näin edempänä pariskunnan istumassa korituoleissa ja keskustelevan valtavaan mekkoon pukeutuneen haastattelijan kanssa. Tummapukuinen jänis nosti käpälän suunsa eteen vaitiolon merkiksi ja talutti minut varovasti lähemmäksi haastateltavia. – Tämä on tärkeää, hän kuiskasi vakavana. Seistään tässä sivummalla ja kuunnellaan mitä sanottavaa heillä on. Jänis kääntyi haastateltaviin päin, nosti korvansa pystyyn ja jäi tarkkaavaisena kuuntelemaan.
Mietin, joskus mistä se kaikki alkoi, vaikka tiedänkin, ettei se mistään alkanut. Ei sillä tavalla, että olisi ollut jokin hetki tai tapahtuma, joka katkaisi kamelin selän. Ei sellaista ollut. Minä aloin juomaan nuorena, joskus viisitoistavuotiaana, mutta en toisaalta sen nuorempana kuin joku toinenkaan. Ei alkoholismin syy ole iässä tai olosuhteissa, joissa alkaa juomaan, eikä se ainakaan minun kohdallani johtunut siitä, että olisin paennut masentavaa todellisuutta. Alkoholismin syy on alkoholissa, ei se sen kummempaa ole.
– Niin, tämä Juicen Leskisen kappale Hauho, on mielenkiintoinen. – Niin muistan käyneenikin joskus Hauholla, olin kotimatkalla ja pysähdyin ostoksilla paikallisessa K-kaupassa. – Näitkö sen kirkon, josta Juice kappaleen alussa laulaa? – En muista aivan tarkkaan ja tästä käynnistäkin on jo aikaa. Itse asiassa kyseessä saattoi olla Alko, eikä K-kauppa. Ja jos olen aivan rehellinen sekin taisi olla Pälkäneellä. – Hyvältä näyttää ystäväiseni, hyvältä näyttää.
Kommentoi kirjoitusta. Avainsanat: Satu
Sunnuntai 27.9.2020 klo 18:46
Muusikot voihkivat lavalla. – Vittu et mä hajoon ja kaikki on niin vaikeeta! Seuraavaksi lavalle nousi joku lapsenkasvoinen homo, joka pyöritti persettään ja näytti ärsyttävältä. Sitten juontaja sanoi wuhuu! Ja toisteli sanaa rohkea.
Keikan jälkeen juotiin kuoharia ja annettiin haastatteluja. Jossain lähellä epäilyttävän nuori tyttö imi artistin munaa. Tapaus jakoi mielipiteet, mutta yleisesti ottaen siitä tajuttiin olla hiljaa.
Tyttöhän saattoi olla rohkea.
Kommentoi kirjoitusta. Avainsanat: Satu
Torstai 10.9.2020 klo 12:57
Juttu on niin, että minä todella olen ihan tavallinen mies. 31-vuotias, naimaton ja niin edelleen. En ole kiinnostunut politiikasta tai muusta erikoisesta, vaan Stand Up komiikasta ja punaviineistä. Olen kasvanut ihan tavallisella alueella, ihan tavallisessa perheessä. Vaaleissa äänestän, silloin kun äänestän vihreitä tai jotain pienpuoluetta, jonka ehdokkaat eivät koskaan mene läpi.
Kommentoi kirjoitusta. Avainsanat: Satu
Torstai 2.7.2020 klo 19:34
Tilasin kupin kahvia. Istuin vakiopaikalleni ravintolavaunuun ja avasin päivän lehden. Olen sillä tavalla vanhanaikainen kaveri, että tilaan lehden paperiversiota ja luen sitä junassa. Lehden etusivulla oli juttu tamperelaisesta miehestä, joka rikkoi stereotypioita. Hän oli nainen.
Mietin, että tämä ei voi kestää ikuisesti.
Kommentoi kirjoitusta. Avainsanat: Satu
Tampere - Hämeenlinna all night long
Tiistai 30.6.2020 klo 15:58
Torstai iltapäivä junan ravintolavalunussa ja pöydälle unohtunut Hesari. On vaikea välttyä tunteelta, että katselee sivilisaation rappiota. Lehdessä haastatellaan nuorta miestä, joka ei aio hankkia lapsia. Jutussa haastatellaan myös toista miestä, joka on toimittajan mukaan kantanut kortensa kekoon. Hänellä on kaksivuotias tytär.
Kommentoi kirjoitusta. Avainsanat: Satu
Tiistai 28.4.2020 klo 20:54
Siitä on jo aikaa. Olin silloin kuudentoista ja lukion ensimmäisellä luokalla. Sen ikäisenä, kun on aikuistumassa, mutta ei vielä aikuinen. Siinä iässä mieleen tulee monia asioita, joita ei aiemmin ole osannut ajatella. Ne todella tulevat mieleen, ilmestyvät sinne kuin itsestään kenenkään kutsumatta. Kai se liittyy kasvamiseen. Aivan niin kuin pituuden lisääntyessä näkee asioita, jotka ovat ennen jääneet aikuisten selkien taa piiloon, niin älyn kasvaessa aivot alkavat pohtia asioita, joita ei ennen ole tullut ajatelleeksikaan.
Kommentoi kirjoitusta. Avainsanat: Satu
Miehet, jotka syövät toffeeta
Perjantai 20.3.2020 klo 22:22
– On vaikea analysoida kulttuuria, jossa elää. – Niin, se on vähän kuin ilma jota hengitämme. – Metsää puilta ja niin päin pois? – Aivan. Jokainen on normanni ja hyvä ihan sillain omana itsenään. – Normanni? – Vapauksien vastustaminen on taantumusta. – Se ei ole rationaalista! – Ja rationaalista on oltava ja itsensä pitää löytää.
– Mutta silti. – Niin. Silti.
Kommentoi kirjoitusta. Avainsanat: Satu
Lauantai 29.2.2020 klo 9:31
Vasta kun pelko on jatkuvaa ymmärtää mitä se todella on. Siitä ei ole pakotietä, koska se on kaikki, eikä sen ulkopuolella ole mitään minne paeta.
Alussa oli uni. Vai onko mitään alkua olemassakaan? Ehkä minä muistan väärin. Ehkä kaikki on aina ollut näin, eikä sellaista normaalia todellisuutta, jossa minäkin kuvittelen eläneeni, ole koskaan ollutkaan. Ehkä kaikki hyvä onkin vain kuvitelmaa ja painajainen on se mihin me heräämme, eikä toisin päin.
Kommentoi kirjoitusta. Avainsanat: Satu
Keskiviikko 12.2.2020 klo 19:29
Kahvilan vessaan oli kirjoitettu: Huora on sperma huora. Sen kahvilan omisti kaksi muoria. Sitten he möivät sen vietnamilaiselle pariskunnalle. Ruokalista oli kuitenkin sama.
Makkarapannu ja kahvi ilman.
Kahvilan nimi oli Pihvipalli. Sitä ei enää ole. Ostari on purettu ja tilalle rakennettu kerrostaloja.
Se oli minun nuoruuttani. Vuosaareen ei päässyt metrolla, eikä kännyköitä ollut. Ja silti. Muistoissani on aina kevät. Kaikki oli vasta alussa, puhkeamassa juuri kukkaan. Kohta saimme omat puhelimetkin.
Minne se kaikki oikein meni?
Jokainen kysyy tuon saman kysymyksen. Ja tulee aina kysymäänkin.
Kommentoi kirjoitusta. Avainsanat: Satu
Torstai 21.11.2019 klo 18:34
Muistan kuinka kaikki alkoi, mikäli kyse todella oli kaiken alusta. Vai onko kenties niin, että tämä on yksinkertaisesti se, mitä minä muistan ja siksi ajattelen kaiken alkaneen juuri tästä? No. Olkoon, jostakinhan on aina aloitettava.
Ennen murrosikää kaikki oli vielä helpompaa voisi jopa sanoa, että lapsuuteni oli onnellinen. Vartuin omakotialueella Vantaalla yhdessä isäni, äitini ja isoveljeni kanssa. Lapsuuttani leimasi jonkinlainen viattomuus, jota en sen jälkeen ole elämässäni kokenut ja todellinen ilkeys, siis sellainen, joka jatkui ja jatkui kerrasta toiseen tuli elämääni vasta myöhemmin joskus kaksitoista tai kolmetoistavuotiaana. Niin on kai kaikilla, eivätkä minun lapsuuden kokemukseni olleet siinä suhteessa mitenkään poikkeuksellisia.
Kommentoi kirjoitusta. Avainsanat: Satu
Keskiviikko 23.10.2019 klo 16:57
Runoja pitäisi lukea aina yksin omassa rauhassa. Mieluiten jossain vanhassa talossa takkatulen loimussa pöydällä lasillinen hyvää viskiä tai täyteläistä punaviiniä. Runojen luonteesta riippuen ulkona tulisi olla pimeää tai valoisaa, syksy tai kevät. Tiukan paikan tullen kesä tai talvikin ovat mahdollisia.
Syksyllä sade ropisisi katolle ja suuren pihapuun, mieluiten tammen, oksat kahisisivat silloin tällöin tuulessa ikkunaan. Sisällä olisi kuitenkin lämmintä ja takkatulen loisteessa olisi turvallista olla syvällinen. Mutta kuten sanottu. On tärkeää olla yksin tai korkeintaan hyvän ystävän seurassa, sillä toisin kuin kertomakirjallisuutta, runoja on vaikea lukea yhdessä, koska ne menevät niin helposti rikki.
Vaatteiden kahina, pienikin joutavanpäiväinen puheensorina yleisössä ja taika on särkynyt. Joten jos luet tämän, niin lue se yksin.
Kommentoi kirjoitusta. Avainsanat: Satu
Perjantai 11.10.2019 klo 10:57
Kahvila oli vanhanaikainen. Sellainen, jossa on hämärä valaistus, A oikeudet ja makeita leivoksia. Henkilökuntaa oli sopivasti, he olivat enimmäkseen nuoria ja kauniita. Tarjoilijoilla oli valkoiset paidat, mustat hameet ja sukkahousut. Kaikissa pöydissä oli kankaiset valkeat pöytäliinat, sekä kynttilät lisäämässä paikan hämyistä tunnelmaa.
1 kommentti . Avainsanat: Satu
Torstai 12.9.2019 klo 12:53
Päätin alkaa kirjailijaksi. Jätin perheeni, koska kirjailijat tekevät niin ja lähdin Helsinkiin. Ajattelin samalla kierrellä vähän maailmaa ja jäin junasta jo Toijalassa.
Menin Toijalassa aseman baariin, joka osoittautui kiinalaiseksi ravintolaksi. Tilasin tuopin ja tuijotin ulos ikkunasta. En tiennyt mihin ryhtyä ja niinpä lähdin oluen jälkeen kävelemään pitkin Toijalan pääkatua. Pääkatu oli lyhyt ja ankea, alussa oli S-Market ja joukko humalaisia mustalaisia laulamassa tangoa. Osa kiinteistöistä oli tyhjillään, jonka uskoin johtuvan rakennemuutoksesta. En pidä muutoksesta, joten päätin että maailmanmatkailu saa tältä erää riittää.
3 kommenttia . Avainsanat: Satu
Tiistai 13.8.2019 klo 20:04
– Kulttuurin rappio on aina nähtävissä seksuaalisten tabujen murtumisessa, professori sanoi ja katsoi kulmat kurtussa yleisöään. Professori piti luentoaan Porthanian suuressa luentosalissa Helsingin yliopistossa. Helsingissä sijaitsi maan ainoa yliopisto, jossa voi opiskella historiaa ja muita humanistisia aineita kuten kirjallisuutta ja filosofiaa. Historiaa ja kirjallisuutta opetettiin jonkin verran myös opistoissa, joita oli ympäri maan, mutta niissä opetus oli pinnallisempaa. Opistojen pääasiallinen tarkoitus oli tuottaa teknisen alan osaajia maatalouden ja teollisuuden tarpeisiin, sekä kouluttaa perusopetuksesta vastaavat opettajat, joille historiaa ja kirjallisuutta jonkin verran opetettiin.
Kommentoi kirjoitusta. Avainsanat: Satu
Torstai 20.6.2019 klo 20:10
Olen 23 vuotias mies. Asun yksiössä Martinlaaksossa. Muutin viime vuonna pois äitini luota ja se oli aikuisen elämäni suurin muutos. Asunto on jonkun äidin tuttavan, joka omistaa useita yksiöitä ympäri pääkaupunkiseutua. Minusta tuntui siltä, että äitini oli muutossa se aktiivinen osapuoli ja minä olin enemmänkin se mitä muutettiin. Asiassa ei sinänsä ollut mitään outoa, sillä passiivisuus ja päätösten vältteleminen ovat aina olleet minulle tyypillisiä piirteitä.
Kommentoi kirjoitusta. Avainsanat: Satu
Keskiviikko 19.6.2019 klo 22:10
Neonvalot ja 80-luku. Pinkit flamingot lentämässä Miami Vicen tahdissa. Vielä peiton alla uinuva seksuaalisuus. Sen uni on kuitenkin rauhatonta ja kohta se herää. Siitä puhutaankin joskus, kun on löydetty kavereiden kanssa pornolehtiä. Niitä selaillaan ihmetyksen vallassa. Karvaiset pillut ovat rumia. Puhumattakaan niitä sorkkivista viiksekkäistä miehistä. Ja silti. Me kuitenkin selailemme niitä.
Kommentoi kirjoitusta. Avainsanat: Satu