fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi ms fi scn fi eo cs fi fi fi fi fi fi de fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi de fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fr fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi de fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi
Ah kesä! Teet minusta spontaanin vapaasielun. Päivät vyöryvät läpi valtavalla intensiteetillä, läsnäolo, toisten ihmisten vaatimukset, etenkin tietysti Nakke-tyttö tarpeineen ja yhteisten iltojemme lyhyys, oman ajan puute, vastuu töissä, himo elää ja kokea tämä kesä täysillä, himo mennä ja toisaalta himo saada koti tyhjäksi ja olla vain, kaikki tämä ja vielä päälle se, että menemme useimpina iltoina Naken kanssa yhtaikaa nukkumaan saavat aikaan sen, että aloitan päiväni pirteänä, jaksan ja touhuan en menetä hermojani töissä, poljen kotiin, puran ikäväni vauvaan, vauvan kanssa, ilta kuluu, väsymys, oman ajan puute, se että joku on koko ajan kiinni ja iholla, marttyyri nostaa päätään, välillä saan sen tallottua välillä en. Menen nukkumaan hikiseen perhepetiin, herään yöllä heijailemaan ja kantamaan kipeää Nakkea, tarjoamaan maitoa ja fiilistelemään pikkuvauva-ajoilla, kääntämään hikistä tyynyä ympäri ympäri ympäri, laskemaan hetkiä aamuun, saamaan pienestä kantapäästä leukaan, ja sitten tulee taas aamu ja vieteri on vedetty, ihme kyllä herään pirteänä ja olen levännyt ja valmis uuteen päivään. Juon kyllä aivan mahdottomasti kahviakin eli varmaan on jatkuva kofeiinihumala päällä.
Kuten olen sadat kerrat kertonut, on Nakke ollut pienen elämänsä hyväuninen ja hyväruokainen perustyytyväinen pikku kullannuppu. Kuten sadut yleensäkin tämäkin saatiin luetuksi, ja nykyään menemme tosiaan yhtaikaa nukkumaan, hän nukkuu välissämme, herää x määrän yössä ja, herra paratkoon, saa yöllä maitoa. Yöllä maitoa! Hänen päivän syömisensä saattavat olla seuraavanlaiset: viisi viinirypälettä, hapankorppu, pari nuolaisua avokadoa, pari nuolaisua kurkkua, pala nektariinia. Maitoa, maitoa, maitoa. Itkua puurolle, pakkaseen tekemilleni ruoille, itkua kaikille helvetin paska lusikalla syötettäville. Tietysti flunssa ja hellekin varmasti vaikuttavat. En ole jaksanut tehdä asialle oikein mitään, mutta ajattelin, että kunhan helteet vähän laskevat ja hän ehkä alkaa taas syödä päivällä enemmän, vaihdan yömaidon veteen, eiköhän se sitten jää pois. Nyt en viitsi kun on hänellä varmaan ihan nälkä yöllä. Ja onhan se unentihruinen maitoa lutkuttava vaippapöksy aika syötävän suloinen näky.
Unikoulun pidän, jos jaksan, lomallani syyskuussa.
Olen nyt tauon jälkeen käynyt pari kertaa kuntosalilla, viimeksi eilen. Oli hiki ennen ensimmäistäkään laitetta, kun siellä ei ollut ilmastointi päällä, mutta niin kuin aina jälkeenpäin onnittelin itseäni että tuli käytyä. Keskiviikkona pääsin lähtemään töistä jo yhdeltätoista ja ekstemporee lähdimme siskoni ja Naken kanssa Suomenlinnaan piknikille. Istuimme viltillä ja ehdin juuri sanoa, miten Naken kanssa on niin helppo olla missä vain kun hän haluaa pysytellä visusti äidin lähellä, ja sitten näimme Nake monen metrin päässä viltistämme naama ja kädet mullassa kaivelemassa maasta tikkuja ja ruohoa. Tänään lähdemme Villen kanssa pussikaljapiknikille, siskoni itse tarjoutui olemaan Naken kanssa. Huippukiva lähteä! Onkin viimeiset yhteiset treffit ties miten pitkään aikaan, kun sisko muuttaa viikon päästä pois ja Helsingin turvaverkkomme nuukahtaa olemattomakswi mytyksi. Ei se haittaa, sitten vietetään perheaikaa ja molempien omia menoja.
Ihanaa nyt kun Nakke nukkuu pihalla, Ville on töissä ja sisko lähti juuri kauppaan. Keitän kahvit, otan eilen leipomaani kinkkupiirakkaa vai tekisinkö sittenkin salaatin, oikaisen jalat sohvalle. Äkkiä ennen kuin rattaista kuuluu Vääääää.
Pohti Nti Nokkela kello 12:11 2 kommenttia:
Tunnisteet: harmitukset, Helsinki, kesä, Nakke, nuoruus ja vimma, perhe, ruoka, siskot, työ, unet, vanhemmuus, väsymys
torstai 17. heinäkuuta 2014
Puuh. Nakke-tytöstämme on tullut iltavirkku. Tuolla hän nytkin heiluu, silmä vähän luppasee mutta silti täysi touhu päällä... Olen pitänyt väsynyttä unikoulua, väsymykseeni vedoten antanut periksi aika nopeasti, ja niin on Nakke-neiti 10 kk luikerrellut tiensä iltoihimme sohvalla. Kieppuu sylissä, lörpättää Tä-t-tä-tä-tä-tä-tä! ja nauraa omille jutuilleen päälle, nousee konttausasentoon, touhuaa niin maan perkeleesti perusteellisesti. Mulla on paukut iltaisin niin loppu 05:30 herätyksen, fyysisesti raskaan ja ihmissuhdekuormitusta pursuavan työpäivän, 20 kilometrin työmatkapyöräilyn ja touhun täyteisen koti-illan myötä, että olen nyt useana iltana mennyt nukkumaan samaan aikaan Naken kanssa. Yrittänyt tsempata, onhan työ tavallaan omaa aikaa, ja työmatkat nyt ainakin, vaikka oikeasti otsasta kasvava tappi on joka ilta pidempi.
Onneksi on siunattu, siunattu Ville, joka tulee töistä, ottaa tytön kainaloon ja sanoo: mun puolesta Nakke saa joka ilta nukahtaa tähän. Päästää minut livahtamaan keittiöön blogin ja ison viinilasin pariin, lupaa: sit kun mulla on vapaa otat omaa aikaa.
Viikonloppu oli mahtava, vaikka oltiinkin Naken kanssa koko ajan kahdestaan Villen Ilosaarireissun vuoksi. Lauantaina tehtiin retki Suomenlinnaan ja vaikka etukäteen mietin onko mitään järkeä lähteä vauvan kanssa kahdestaan, niin jälkeenpäin taputtelin itseäni olalle hyvästä ideasta. Oli kaunista, aurinkoista, läheisyydentäyteistä. Levollinen mieli, arkihuolet kaukana; innostunut tytär joka pärisytti lautassa ikkunan märäksi ja mussutti tyytyväisenä eväitä viltin päällä. Ja, raksi seinään, joka nukahti heti kun laskin hänet sänkyyn kahdeksan aikoihin.
Sunnuntaina olin ystäväni, Naken kummitädin, kanssa kaupungilla kahvilla. Tulee aina niin virkistynyt mieli tuon ystävän seurassa, hänen ilonsa ja kauneutensa tarttuu vähän minuunkin ja jotenkin vaikeistakin asioista voidaan puhua huumorilla. Arvostan! Sitten koittikin maanantai, työpäivä, ja illalla sain rakkaan Villeni kotiin. Sain oikein tuliaisiakin: valkoisen hihattoman paidan jossa on pinkki superman-logo. Se on söpö!
Huomenna Turkuun Naken ja siskoni kanssa! Kaikki joille kerroin töissä kysyivät Miksi - arkielämän Turku-huumoria. Ja vastaus on että huvikseen vain, ihailemaan kaunista kesäkaupunkia, pitämään piknikiä Aurajoen rantaan, kävelemään vanhoilla kaduilla ja osoittelemaan vanhoja rakennuksia. Pientä shoppailuakin on tarkoitus harrastaa, kosteusvoiteeni on lopussa.
Olipas kivaa olla hetki yksi. Taidan nyt koppasta tyttöseni kainaloon ja kokeilla tulisiko se uni siinä -kummallekin. Yökyöpelin unikouluun saa antaa (hyviä;-) ) vinkkejä!
Pohti Nti Nokkela kello 22:16 4 kommenttia:
Tunnisteet: Helsinki, Nakke, parisuhde, rakkaus, siskot, Turku, työ, väsymys, ystävät
lauantai 12. heinäkuuta 2014
Aika kiitää, roikun mukana. Usein nuupallani, iltaisin uni tulee heti. Silti: tällaista elämän pitääkin olla, tällaista minun elämäni.
... Ihastellut tytärtäni, joka hienosti nostaa itsensä konttausasentoon, huojuttelee siinä, kokeilee käden tai jalan nostamista, pyllähtää pehmeästi nenälleen. Pyllähtää nenälleen... Hän kasvaa kohisten, minusta ja meistä pois, sylissä olleessaan kurkottaa muualle ja unissaankin nousee käsien varaan, istumaan, ylös, ulos, pois, pois, pois. Luen Tittamari Marttisen Rakkausmatkoja (2005) ja itken, ilosta ja liikutuksesta ja siitä suloisenkouraisevasta ikävästä että oli jotain mitä ei nyt enää koskaan, "Kun rintani on tottunut hänen huultensa puristukseen/ hänellä on jo hampaat ja hän leikkii,/ hän puree minua irti itsestään./ Nousee pystyyn ja kiipeää niin ylös kuin pääsee./ Käsi taipuu vilkutukseen/ kun minä vasta opettelen pitämään siitä kiinni.".
... lukenut Pauliina Rauhalan Taivaslaulun, itkenyt lukiessani, nyökytellyt, noin se varmaan on.
... Käynyt elokuvissa katsomassa Uusia alkuja, hurmaantunut päähenkilönäyttelijöiden karismasta ja ollut elokuvan jälkeen pikkuisen pää pyörälläni, iloinen, maailmoja rakastava, varmempi siitä että on niin paljon hyvää, että ihan oikeasti matka on tärkeämpi kuin määränpää ja oikeastaan vain noin syntyy aitoa hyvää.
... Tehnyt rankan työrupeaman, ensin aamuvuoro 7-15 ja sitten vielä yöhön 21:30-09. Selvinnyt siitä, jotenkuten, ja nukkunut kuin nuijalla nukutettuna autuaat viisi tuntia niin syvää unta että heräsin täysin virkeänä ja levänneenä.
... kasvamassa koko ajan vastuuseen työssäni. Seison sanojeni takana, tekojeni, en mieti niin mitä minusta ajatellaan vaan miten teen oikein. Delegoin (minä!), en yritä tehdä kaikkea yksin.
... Käynyt yhden ja saman viikonlopun aikana kaksi kertaa baarissa. Ensin perjantaina Villen kanssa Kallion kuppiloissa, olutta ja hölmöä huumoria, lihis kaikilla mausteilla Karhupuiston snägärillä. Lämpimästä kesäillasta ja -yöstä hurmaanutumista, kesäinen Helsinki, Kallio iltayöstä, Linjat ja 1900-luvun alun komeat kivitalot, sisäpihat ja elämää sykkivä nuoriso, vanhat juopot, vanhojen juoppojen vanhat jutut. Lauantaina sitten suunnattiin siskoni kanssa Tokoinrantaan, naurettiin melkein pissat housussa miten tultiin hiljaisina ja asiallisina ja lähdettiin meluisina ja pää täynnä viiniä, naurumme sekoittui toisiin nauruihin, kaupungin ääniin. Jatkettiin iltaa ja lopulta paluumatkalla nukahdin laskuhumalassani ja univelassani bussiin!
... Saanut iloisia uutisia: serkkuni meni eilen naimisiin!
... Saanut, ilmeisesti baarihurvittelun ja ei ehkä sittenkään niin lämpimien -kesäöiden seurauksena ikävän flunssan, jonka ansiosta kulunut viikko töissä ja kotona on ollut aika raskas.
... Olen aloittanut työmatkapyöräilyn!
... Viettänyt rakkaan ystäväni polttareita Tampereella. Suunniteltiin yhdessä toisen kaason ja muiden morsmaikun ystävien kanssa päivä, jossa kaikilla oli hauskaa, morsiamelle suunnitellut tehtävärastit hyviä, aikataulutus harkittu. En todellakaan ole mikään tapahtumanjärjestäjä-luonne vaan viihtyisin kulisseissa, joten sain tuosta myös itseni voittamisen kokemuksen. Morsian tykkäsi aidosti, kaikilla oli aidosti hauskaa, ja tietysti sateiden keskelle sattunut aurinkoinen ja kaunis päiväkin oli aivan suunniteltu.
... Viettänyt muutamia mukavia grillaustuokiota omalla piskuisella pihallamme perheen kanssa.
Kesä, oi kesä. Olet paras!
Pohti Nti Nokkela kello 10:35 6 kommenttia:
Tunnisteet: baarielo, ilo, kesä, kirjat, leffat, Nakke, nuoruus ja vimma, Tampere, työ, ystävät
Uudemmat tekstit Vanhemmat tekstit Etusivu
adaktylia (1) ajatukset (75) Ally McBeal (2) arki (137) baarielo (13) bloggaus (7) elokuvat (23) elämä (20) fiasko (2) haaste (28) haaveet (2) harmitukset (40) Helsinki (60) huoli (22) häät (3) höpinää (49) ihan ite (5) ihanuus (20) ihmiset (54) iho (7) ikä (1) ilo (41) imetys (3) joulu (4) juhlahumu (8) karppaus (10) kauneus (20) kesä (22) kevä (1) kevät (10) kirjat (22) kissalapset (22) koti (73) kroppa (7) kummipojat (12) kuntoilu (57) kuvat (39) käsityöt (3) leffat (15) linkkauksia (7) loma (28) luonto (7) maailma (13) matkustaminen (36) minä (80) muistot (14) museot (5) musiikki (9) muutokset (13) Nakke (139) nauru (11) nukkuminen (8) nuoruus ja vimma (13) onni (55) onnistuminen (9) opiskelu (2) parisuhde (83) pelko ja kauhu (3) perhe (50) päiväkoti (7) raha (13) rakkaus (35) raskaus (56) ruoka (78) sairastaminen (43) shoppailu (38) siskot (42) Suomi ja suomalaisuus (3) suru (14) syksy (5) synnytys (5) taide (3) Tallinna (7) talvi (3) Tampere (3) terveys (8) Turku (7) tv (10) työ (82) ulkonäkö (39) unet (19) unikoulu (6) vaatteet (14) valo (5) vanhemmuus (53) vapaapäivä (63) vauva (31) viikkolista (4) väsymys (43) yksinäisyys (5) ylpeys (3) ystävät (86) yö (1) yök (8) yövuoro (38)
Teema: Hento ote. Sisällön tarjoaa Blogger.