fi fi fi fi fi fi nl fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi nds fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi es fi eo cs fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi pt fi fi fi fi it ms en fi sk pl fi
Iso Susi ja Pikku-Hukka: maaliskuuta 2011
Urpo lähti tänään minusta riippumattomista syistä asumaan eteläsuomeen, joten tämä on tätänykyä vähäniinkuin vain Roopen treeniblogi. Kylläpä teki pahaa pettää koiran luottamus sanomalla tutut "heihei, mami tulee kohta" ja lähtemällä ulos ovesta ottamatta toista mukaan. Kun me ei sitten vähään aikaan nähdä.
Käytiin tänään Oikaraisessa Saaran ja Tuiken&Pyrrin luona kun mun piti kuvata Tuiken häpeilyä kuvisdiplomityöhöni. Onnistuin, onneksi. Käytiin sitten lenkilläkin ja Saara kuvaili koiria ja tuli niitä hyviäkin otoksia.
Pyrri, Tuike, Roope ja Urme
Roope on alottanu myös ohjatun treenit, ja voi että miten hienosti se on tän hiffannu! Ollaan tehty kosketusalustoilla vasempaan ja oikeaan, välillä pyörähtää liikaa mutta hakee kuitenkin oikean alustan tosi nätisti. Ai kun mami on ylpeä! Seuraava etappi tässä jutussa olis saada alustat viiden metrin välein toisistaan ja koiran väli alustoille + mun väli koiraan kymmeneksi metriksi.
Muutenkin meidän treenit alkaa vihdoin sujua, perusasentoja ja seuraamisia me ei edelleenkään oteta ennen hierojalla käyntiä.
Lähettänyt Emilia klo 21.16 Ei kommentteja:
torstai 24. maaliskuuta 2011
Kun mikään ei onnistu, oikeasti
Alotettiin Roopen kanssa kaukopalkkauksen alkeita. Aluksi ihan jees, yritti ainaki esittää ilosta jne mutta loppupeleissä tämäkin muka mahtava suunnitelma meni perseelleen. Vaikka kuinka yritän tehä yksinkertasia harjotuksia, aina kun pitää tulla sivulle/seurata/ ylipäänsä tehdä jotain niin "näää no emmää nyt kun eeeiii", huoh. Ajattelin että tuosta kaukopalkasta tuo sais vähän kestävämmän vireen kokeita ajatellen mutta eikai sitten. Ei paljoa kiinnosta esittää positiivista kun toinen ei viitsi edes yrittää. Oikeestaan en enää edes välitä, jos tekee hitaasti niin So what. Lähiviikkoina mennään käymään hierojalla, toivon mukaan edes osa tästä paskasta selittyis jumeilla. Jos ei niin kai me sitten vaan haetaan ne kolme vimoa ykköstä paskoilla suorituksilla ja tapetun näkösellä koiralla. Kun kaiken se kuitenkin osaa mitä siltä pyydän.
Lähettänyt Emilia klo 17.32 Ei kommentteja:
torstai 17. maaliskuuta 2011
Älä koskaan miehisty, en meidän taloon lisää aikuisia halua
Käytiin tänään Saran ja Hukkiksen kanssa lenkillä, oli niin hieno ilmakin. Sara kuvaili koiria ja minä muka jotain Roopen kanssa treenasinkin (ehkä yhden vasempaan käännöksen seuraamisia).
Toisellakin välillä hauskaa :)
Tuossa juuri äsken yritin sitten ottaa sellasia sivulletuloja että koira ei yrittäs vetää häntää sivuun ja koipien väliin. Huoh sanon minä. Ulkona vähän ryhdistäytyikin, otin toooosi pitkän seuraamisen kun yritin saada tuon rentoutumaan että palkkaan vasta sitten. Seurautin varmaan viis minsaa mutta mitään merkittävää ei tapahtunut joten palkkasin kun se näytti edes pikkiriikkisiä rentouden merkkejä, ja luovutin. Ja loskatkin on tulossa, minä en kestä.
Lähettänyt Emilia klo 22.15 Ei kommentteja:
perjantai 11. maaliskuuta 2011
Joutuukohan hirvikoiran kiusaamisesta helvettiin?
Tässä Roopen tämän kevään muotiasuste nimeltään "Tonttumuori"! Roopella on siis päässään mun verenluovutuslahjoina saatu "putkihuivi" tekstillä GIVERIGHTNOW. Sain niin hyvät naurut että oli pakko ikuistaa myös kameralle.
Ja tässä Niinan ottama kuva maanantailta ennenkuin lähdin viemään kaksikkoa junalle ja sitä kautta kotia kohti :)
Lähettänyt Emilia klo 15.45 Ei kommentteja:
sunnuntai 6. maaliskuuta 2011
Aada on ihana t.Roope
Eilen meitä ilahduttamaan saapuivat Niina sekä Aada-malinoissi Perhon kunnasta. Roopesta malinuaa ois ollut niiiin ihana mutta kaikkien mukavuuden nimissä koirat joutuivat nukkumaan eristyksissä toisistaan.
Tänään käytiin sitten vähän treenaamassakin, Roopekin sai (joutui) pitkästä aikaa oikeesti ajattelemaan. Tehtiin ensin vähän ruutua, liikkuroituna tunnari ja lopuiksi vähän seuraamisia.
Ruudut meni ihan ookoosti, ensin pysäyttelin alustalle ja sitten ilman alustaa. Yhen kerran meni vähän taakse mutta pyysin luokse ja lähetys uudestaan. Nyt sujui myös seuraamaantulemiset hienosti, jes!
Tunnarissa ei ongelmia, pelkäsin miten sujuu kun Roope tosiaan oli vähän kikseissä tämän nais(koira)vieraan vuoksi ja yleistä jatkuvaa hösellystä oli havaittavissa. Kuitenkin, meni laukalla, haisteli ja palautti laukalla.
Seuraamisissa takapään käyttö vasempaan käännöksissä oli huomattavasti aiempaa parempaa, tiedä häntä mistä sitten johtui mutta en valita. Muutenkin seuraamiset tuntui nyt paremmalta kun pitkään aikaan.
Lähettänyt Emilia klo 17.14 Ei kommentteja:
Uudemmat tekstit Vanhemmat tekstit Etusivu
FI SE NO POHJ TVA BH Roope
Heihei, mami tulee kohta
Kun mikään ei onnistu, oikeasti
Älä koskaan miehisty, en meidän taloon lisää aikui...
Joutuukohan hirvikoiran kiusaamisesta helvettiin?
Aada on ihana t.Roope
Hukan ja Poksun blogi
Tuiken ja Vilpin treeniblogi
Vipin ja Visan treeniblogi
FI SE NO POHJ TVA BH Roope s. 21.5.2007
AD Kulovalkean Desperado s.6.12.2015
Teema: Mieletön malli. Sisällön tarjoaa Blogger.