en et et fi id fi fi fi fi fi en et fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi da fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi de fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi tr fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi et fi en fi id fi fi fi fi fi en et fi
Year in Clarion Archives • PESOJOONAS
1.2.20201.2.2020 Ajatuksia ja kuulumisia elämästä0 kommenttia
Huh heijaa! #YearInClarion hotellivuosi on nyt paketissa. En pysty käsittämään, että ASUIN VUODEN HOTELLISSA. Siis tänään on tullut se päivä, kun on aika tehdä check out. Huvittaa ajatus kirjata itsensä ulos 365 hotelliyön jälkeen.
Vuosi meni hurjaa vauhtia ja yleensä se on merkki siitä, että on tapahtunut ja paljon. Yksi hotellivuoteen liittyvä pelkoni oli, ettei vuoden aikana tapahtuisi mitään. Se, että vuosi menisi vain ohi ja käteen jäisi lämmin kädenpuristus.
Kirjoitin vuoden alussa #YearInClarion bucket listin itselleni ja aika hyvin listan asioita tuli tehtyä.  Nyt kun katson listaa, olen enemmän kuin tyytyväinen, että osa asioista jäi toteutumatta. Juuri ne asia, jotka eivät tuntuneet omille nyt kun katsoo taaksepäin. Tilalle tuli paljon sellaisia asioita, joita oli mahdoton arvuutella vuoden alussa. Roska silmässä kävin läpi kulunutta vuotta tallennettujen storyjen ja kuvien kautta. Mitkä asiat olivat sitten hotellivuoden kohokohtia, mieleenpainuvia muistoja ja yllättäviä tapahtumia?
1. Enempi saunakertoja kuin aamupaloja
Kävin valehtelematta useammin saunassa kuin aamupalalla. Aamuin ja illoin. Toisinaan kahteenkin kertaan iltaisin. Uima-altaalla loikoilu ei niinkään tuntunut omalle jutulle ja haluisin myös tietoisesti jättää sen “arjen luksukseksi”.
Sauna on rentoutumisen ja vetäytymisen ohessa toiminut hyvänä kohtaamispaikkana. Tosin ainoastaan miesten kanssa. On ollut mielenkiintoista kuulla eri kansalaisuuksien näkemyksiä ja tottumuksia saunasta. Parasta on nähdä raavaan miehen pelokasta ilme, kun hän kaataa löylyä kiukaalle. Vesi ja sähkö kun ei yleensä ole hyvä yhtälö.
Nippelitiedon ystäville: käytin samaa pukukopin koodia koko vuoden ajan. Niinkin luovaa kuin 0000. Ainoastaan yhden kerran vuoden aikana kylpytakit sekoittuivat ja huonekortit vaihtoivat omistajaansa.
Jos vielä ei ole käynyt ilmi, niiiiin olin LORDIN keikalla. Siis sen Euroviisu Lordin. Posketon vuosi sai mielettömän päätöksen, kun pääsin mukaan Nordic Choicen jokavuotiseen Vinterkonferanseniin. Kyseessä on yrityksen sisäiset bileet, jossa verkostoidutaan, käydään kulunutta vuotta läpi, otetaan katsetta tulevaan ja ennen kaikkea juhlitaan yhdessä.
Harvoin on tullut tanssittua pöydillä Globenissa Lordin tahtiin. Tosi harvoin itse asiassa. Parasta reissussa, heti LORDIN jälkeen, oli yhdessä oleminen koko Suomen poppoon kanssa. Meitä oli Suomen Clarioneista mukana noin 30 henkeä.
Kaksipäiväinen seminaari, “herätysjuhla”, jää varmasti yhdeksi mieleenpainuvimmista jutuista vuoden aikana.
Sain kuluneen vuoden aikana noin 200 postikorttia ja kirjettä TEILTÄ! Muistan, kun joku teistä kysyi Instagramin puolella, voiko minulle lähettää vuoden aikana postikortin jos toisenkin. Olin, että totta kai ja sitten postikortteja alkoikin tulemaan urakalla. Kaukaisimmat Uudesta-Seelannista ja Turusta, lähimmät tien toiselta puolen.
Sanoinkin yhdessä päätöstilaisuudessa, että aion säilyttää kortit jälkikasvulle. Siinäpähän ihmettelevät millaista elämää ukki on elänyt. Kiitos tuhannesti kaikille teille kortin lähettäneile.
Ah, jos johonkin tulevaisuudessa haluan hotellielämyksissä satsata, on se sänkyyn kannettu aamupala. Yksi mieleenpainuvimpia hetkiä oli Yaelin ensimmäinen aamu hotellissa, kun yllätykseksi olimme Clarionin kanssa sopineet aamupalan huoneeseen kannettuna.
Toisen kerran sain aamupalan sänkyyn, kun täytin vuosia. Silloin aamupalan kylkeen kuului syntymäpäivälaulu koreaksi. KOREAKSI! Vain #YearInClarion -jutut. Aivan mieletön heittäytyminen ravintolan työntekijältä.
Ehdoton plussapuoli hotelliasumisessa on ollut kohtaamiset. Varsinkin kun ihmisiä on maailman joka kolkasta ja Somerolta. Ihan ensimmäisen illan törmääminen somerolaisten kanssa Sky Roomissa hymyilyttää vieläkin. “Käyksä usein täällä?” Juu, asun tossa alakerrassa.
Huvittavia hetkiä on myös tarjoutunut, kun ihmiset ihmettelevät mitä ihmeellisimpiä asioita ääneen, joihin olen sitten saattanut vastailla heille. Asiat ovat liittyneen esimerkiksi avainkortteihin, saunan kiukaaseen tai itse rakennukseen. Aikani, kun olen vastaillut heille, ovat he yleensä ihmetelleet, miten tiedän niin paljon tähän hotelliin liittyviä asioita. Kaiken puheen keskellä, olen saattanut ohittaa sivuseikan, että asun täällä.
Väitän (täysin fiilispohjalla), että niinä aamuina, kun kerrossiivojani on toivottanut hyvät huomenet minulle, ovat päivät alkaneet niin sanotusti oikealla jalalla. Ja mitä kauempaa tervehdys on tullut sitä voimakkaampi hyvän mielen tunne on ollut.
Jos jotain aion viedä omaan taloyhtiööni mukanani, niin oikein energiset tervehdykset naapureille. Positiivisuus ruokkii positiivisuutta. Miettikää, mikä vaikutus ihmisten arkisilla kohtaamisilla voi olla meihin, niin hyvässä kuin pahassa. Miksi olla hyödyntämättä tällaista positiivista voimaa?
Käsi pystyyn, jos muistat vielä rakkaan Yamalin. Yamal lähti ajelehtimaan syksyn pimeinä hetkinä kohti valoisampia seutuja. Syy miksi halusin nostaa tämän rahtialuksen esille, liittyy näihin maisemiin, jotka avautuivat suoraan sängystäni. Lattiasta kattoon olevat ikkunat imi suorastaan kaiken valon sisään. Merinäköala, Helsingin tuomiokirkko eikä yhtäkään naapuria tuijottamassa vastapäätä. Mistä muualta löytyy vastaavanlaiset näkymät Helsingissä? Tulevaisuuden asuntohaaveisiin voi listata isot ikkunat!
Kasvit ovat kanssa nauttineet saamastaan valosta.
8. Clarion says NO -tapahtuma
Pääsin syksyllä juontamaan Jätkäsaaren ja Ruoholahden alakoululaisille koulukiusaamisen vastaista tapahtumaa. Kiusaaminen aiheena on tärkeä minulle ja koskettaa aivan liian montaa meistä, myös minua. Tapahtumassa vauhtia ja kivuliaita tilanteita oli tarjoamassa Duudsonit.
Arvostan kovasti, kun yritykset ottavat kantaa tärkeisiin yhteiskunnallisiin asioihin ja ennen kaikkea tekevät tekoja.
En voi kuin ihmetellä mennyttä vuotta ja ylipäätään ajatusta, että asuin yhden vuoden hotellissa. Mieli ei meinaa ihan pysyä perässä. Uskoisin, että moni asia valkenee ajan kanssa. ”Tehtävän todellinen tarkoitus selviää Bahamalla”. Näin sanoisi Esa Saarinen. Itselläni se selvinnee Thaimaassa.
Kiitos vielä kerran Clarion ja kaikki mahtavat clarionlaiset. Ja tietysti kiitos kaikille teille, jotka seurasitte ja elitte vuotta kanssani! #YearInClarion hotelliprojekti jatkuu, kun seuraavaksi Clarioniin muutta Anna-Katri ja hänen jälkeensä Kaverin puolesta kyselen Tiia! Odotan niin paljon, miltä heidän 100 päiväänsä näyttää hotellissa.
PS. Instagramin puolelta löytyy kohokohdista paljon yksittäisiä hetkiä hotellivuodesta sekä #YearInClarion -tagilla löytyy paljon kuvia vuoden varrelta.
Elämänmuutos – Hotellivuoden jälkeinen elämä
20.1.202020.1.2020 Ajatuksia ja kuulumisia elämästä2 kommenttia
“Miltä nyt tuntuu, kun vuosi alkaa olemaan lopuillaan??” “Mitäs kun joudut alkaa tiskaamaan taas itse?” “Kuka sun pyykit nyt pesee?” “Se siitä valmiiksi katetusta aamupalasta”.
Ymmärrän täysin, miksi näistä asioista ollaan tällä hetkellä kiinnostuneita ja niistä myös ropisee päivittäin kysymyksiä minulle. Ovathan ne niitä juttuja, joista arkeni on pääsääntöisesti koostunut kuluneen vuoden aikana. En voi kieltää, etteikö noita asioita tulisi ikävä, mutta todellisuudessa en ole edes ehtinyt murehtimaan noiden asioiden perään vielä.
Ja tuskin edes tulen.
Se mikä tällä hetkellä oikeasti painaa mieltä, on muutos. Elämänmuutos. Ympäristö ja ihmiset ympärilläni muuttuvat. Seinät, joihin olen juuri ehtinyt tukeutua, muuttuvat. Kotini tuoksu, joka tulee jo ovella vastaan, on kohta tuulen viemää. Ratikkapysäkin tutut kasvot muuttuvat uusiin tuntemattomiin. Huonekortti vaihtuu avaimiin ja hissi rappusiin. T-paitani ja sukkani, haarukkani ja veitseni pakkaantuvat muuttolaatikoihin odottamaan uutta osoitettaan. Nahkainen nojatuoli vaihtuu elokuvateatterin penkkeihin.
Moni iso asia elämässä muuttuu jälleen kerran hetkessä. Tuttu ja turvallinen vaihtuu uuden opettelemiseen. En edes muista, että olisin aiemmin stressanut nimenomaan muutoksesta näin paljoa kuin nyt. En haluaisi sanoa, että se on tämä ikä, mutta onhan se.
Tai ei välttämättä ikä vaan enempi se mukavuudenhaluisuus, jonka eletyt kilometrit ovat tuoneet mukaan.
Onhan muutos kuitenkin mahdollisuus. Ennen kaikkea sitä se on! Ehkä vain tässä vaiheessa elämääni toivoisin pysyvyyttä, en niinkään jatkuvia mahdollisuuksia ja haaveiden kurottelua. Jonkinlaisia turvallisia uomia, joissa voi rauhassa talsia menemään päivästä toiseen. Ehkä tämä on vain mielikuva tai tunne, jonka perään haikailen. Ehkä todellisuudessa kaipaan aivan muuta, jotain mitä en vielä osaa edes sanoittaa.
Siitäkin huolimatta, että tuleva elämänmuutos on aiheuttanut pientä päänvaivaa, olen positiivisin mielin astumassa uuteen vaiheeseen elämässäni. Seuraavat pari kuukautta eletään vielä siirtolaisena, mutta kevät tuo totutusti uutta mukanaan, kun muutan takaisin omaan kotiini. Odotan, että pääsen näkemään lehtien silmut ja orastavan vehreyden oman kotini ikkunasta. Nauttimaan aamukahvin ikkunalaudalla. Selvittämään asuuko talonmies vaimonsa kanssa vielä viereisessä rapussa. Haaveilemaan ehkä pienestä pintaremontista. Kaivamaan pyörän kellarista esiin. Ripustamaan pyykit kuivumaan.
Kaikki tämä on hyvä pitää mielessä, kun astun uuden muutoksen pariin seuraavien päivien aikana.
Ruokahävikki kuriin – keittiöpäällikön vinkit hävikin vähentämiseen
Kaupallinen yhteistyö Clarion21.5.201918.9.2019 Ajatuksia ja kuulumisia elämästä0 kommenttia
Viime viikolla mietimme työporukalla, mitä tai millaisia asioita saatamme paheksua tulevaisuudessa, vuonna 2030. Spekuloimme ja loimme erilaisia tulevaisuuden kuvia. Lihansyönti, kotieläimet, ruokahävikki, yksityisautoilu keskusta-alueella ja pikamuoti nousivat paheksuttujen asioiden listalle. Tuolle listalle, jossa esimerkiksi sisällä tupakoiminen aikoinaan oli.
Ruokahävikki on varmastikin asia, jota tulemme paheksumaan ja toivottavasti hyvinkin pian jo. Maailmassa syntyy arvioiden mukaan ruokahävikkiä noin 1,3 miljardia tonnia vuodessa. Euroopan unionin alueella luku on noin 88 miljoonaa tonnia vuodessa. Tämä tarkoittaa vuodessa henkeä kohden 173 kiloa. Hintalappu tälle hukatulle ruoalle on noin 143 miljardia euroa, ilmastovaikutuksia unohtamatta.
Suomessa ruokahävikin määrä on noin 450 miljoonaa kiloa, joka tarkoittaa, että hukkaan heitetään 82 kiloa sapuskaa henkeä kohden vuodessa. Puhutaan järjettömistä määristä syömäkelpoista ruokaa. Välillä tuntuu, että ruoan roskiin heittäminen on jo niin arkipäiväistä, että se koetaan jopa osittain hyväksyttäväksi asiaksi. Suomessa suurin osa ruokahävikistä Suomessa syntyy kotitalouksista. Jokainen suomalainen heittää keskimäärin 24 kiloa vuodessa syömäkelpoista ruokaa roskiin. Siis, sinä ja minä heitämme keskimäärin tuon verran ruokaa menemään.
Olen viimeisten kuukausien ajan ihmetellyt, kuinka paljon ihmiset jättävät aamupalalla lautasille ruokaa. Pahimmissa tapauksissa hylätyiltä lautasilta löytyy valmiiksi voidellut leivät, isot kasat pannukakkuja hillovuorella ja kulhollinen koskematonta puuroa. Kaikki tämä on syömäkelpoista ja arvokasta ruokaa.
Buffet-pöydät tuntuvat olevan meille ihmisille jonkinlainen testi, joka iskee syvältä kumpuavaan tunteeseen nälkään nääntymisen pelosta tai sitten vain ajatuksesta ”kun kerran olen maksanut, teen myös mitä huvittaa.” Buffet-pöydän ehdoton hyvä puoli on, että kuka tahansa pystyy ottamaan juuri itselleen sopivan määrän ruokaa ja vielä santsaamaan, jos siltä tuntuu. Tämä on hyvä muistaa!
Juttelin Clarionin keittiöpäälliköiden Katja Elorannan ja Mikko Hämäläisen kanssa hävikistä ja sen syntymisestä Clarionin hotelleissa. Clarionissaruokahävikin vähentämiseen vaikutetaan parhaiten yhdessä asiakkaiden kanssa, mutta toki keittiön puolellakin tehdään valtavasti töitä hävikin minimoimiseen. Hävikin vähentämisen keinoja ovat muun muassa oikeanlainen viestintä, korkea jatkojalostus, suunnittelu sekä tiedostaminen, mistä hävikki koostuu.
Miten näitä ammattikeittiön oppeja voisi jokainen meistä hyödyntää kotikeittiön puolella?
Keittiöpäällikön vinkit hävikin vähentämiseen
1. Suunnittele, suunnitelle ja suunnittele
”Hyvin suunniteltu on puoliksi tehty” toimii tässäkin yhteydessä. Kauppalistan tekeminen sekä viikon menun suunnitteleminen, mahdollistavat tehokkaan ajankäytön, mutta ennen kaikkea vähentää heräteostosten tekemistä.
Samalla pystyy miettimään, kuinka lounaalta ylijääneitä raaka-aineita voi hyödyntää esimerkiksi illallisella eri muodossa. Esimerkiksi lounaalla kasvissosekeitosta ylijääneet porkkanat voi hyödyntää päivällisellä padassa.
Hävikkimehu, tomaattihilloke, drinkkien koristeet ja munakokkeli ovat osa Clarionin aamupalatuotteiden jatkojalostuksen tuotoksia. Oman kotikeittiöni suosikki on viikonloppuisin valmistuva sekametelisoppa, johon laitan jääkaapista löytyvät jämäpalat yhdeksi kokonaisuudeksi. Nahistuneet vihannekset ja kasvikset voi toki hyödyntää esimerkiksi pataruokiin tai pikkelöidä ne. Grilliruokakauden ollessa jo ovella, pikkelöidyt kasvikset ja vihannekset ovat oiva lisuke makkaran tai vakkaran kylkeen.
Kyse on aika pienistä asioista, kuten sitrushedelmien kuorien käyttämisestä mehujen tai drinkkien koristeena roskiin heittämisen sijaan. Itse koen, että nämä ovat juurikin niitä isoja tekoja kohti suurempaa ajattelun muutosta. Nollahukan Otso ja Aino kiteyttävät ajatukseni hyvin: ”Me Nollahukassa uskomme, että opettelemalla pois pientenkin asioiden hukkaamisesta, voimme oppia toimimaan kokonaisvaltaisesti kestävämmällä tavalla.”
3. Käytä olemassa olevia raaka-aineita
Miltä kuulostaisi tilata ravintolassa No Name -annos, joka muovautuu juuri sen mukaan, mitä tuotteita keittiössä on sillä hetkellä eniten saatavilla tai juuri menossa käyttökelvottomiksi? Tätä filosofiaa käytetään Vantaan Clarionin Kitchen & Table ravintolassa. Samalla kun nautit ammattilaisen loihtimasta ateriasta, vähennät mahdollisen ruokahävikin määrää. Kaikki voittavat!
Hyödynnän usein itse samanlaista ajatusmallia omassa keittiössäni. Ennen ruokaostoksille lähtemistä, otan pikaisen vilkaisun jää- ja kuivamuonakaappiin. Nappaan muutaman jo olemassa olevan raaka-aineen, kuten riisin tai peston jämät, joiden ympärille suunnittelen ruokaostokseni. Kotikeittiön ruokakaappien rahallinen arvo on aika suuri, joten siinäkin mielessä kannattaa hyödyntää jo olemassa olevia resursseja viisaammin.
4. Tarkkaile ja mittaa hävikin määrää
Luvut harvoin valehtelevat. Suosittelen parin viikon ajan tarkkailemaan, mistä biojäteastia oikein täyttyy. Toistuuko tietyt artikkelit siellä? Miten jätteen määrää olisi voinut vähentää tai jatkojalostaa?
Kun ruokahävikistä tekee näkyvää, realisoituu se paremmin. Itselleni ainakin tuli yllätyksenä tieto, että Suomessa kotitaloudet tuottavat eniten ruokahävikkiä. Syyttävä sormeni osoitti ennen tätä tietoa ruokakauppoja ja ravintoloita oman biojäteastiani sijaan.
5. Jaa ja pelasta ruokaa
Yhteiset kaupunkijääkaapit ovat myös rantautuneet Suomeen. Jääkaappi on siis kaupunkilaisten yhteinen, jonne kuka tahansa voi tuoda tai noutaa ylijäämäruokaa. Miten mahtava resurssiviisas innovaatio, joka tuo samalla kaupunkilaisia yhteen. Ainakin Seinäjoella, Kotkassa ja Helsingissä on toiminut tai toimii yhteiset jääkaapit.
Toinen oiva tapa vähentää ruokahävikkiä on pelastaa ruokaa ResQ-palvelun avulla. Clarionissa otettiin viime viikolla käyttöön suosituksestani ResQ ja nyt jo kymmenet annokset ovat löytäneet pelastajansa. Sen sijaan, että tekisi aina itse ruokaa, suosittelen nappaamaan kyseisen sovelluksen käyttöön ja nauttimaan herkullisen ravintola-annoksen halvemmalla hinnalla. Varsinkin sushien pelastaminen on allekirjoittaneen mieleen ResQ:ssa.
Ei niin seksikäs tapa pelastaa ruokaa on pakastaminen. Juustot, banaanit, leivät, riisit… Rohkeasti vain pakkaseen ennemmin kuin roskikseen. Vinkki vitonen banaanien pakastamiseen: suosittelen kuorimaan banaanin ennen pakastamista. Pakastetut banaanit toimivat hyvin smoothiessa.
Näiden vinkkien lisäksi on hyvä muistaa, ettei parasta ennen päiväys ole sama kuin viimeinen käyttöpäivä. On myös tärkeää tarkastella omaa arvostusta ruokaa kohtaan. Ei ole mikään itsestäänselvyys syödä puhdasta ruokaa yllin kyllin päivästä toiseen. Varsinkin kouluruoan soisi saavan enemmän arvostusta Suomessa. Muutenkin ajatus siitä, että ruoka on vain energialähde, kuulostaa korvaani puiselta. Ruoka on ennen kaikkea nautinto, oli kyseessä sitten ranskalaiset ketsupilla tai Tomi Björkin tryffelit. Nauttikaamme ja arvostakaamme sitä.
Kuvat Omar El Mrabt
Year In Clarion – Muutan hotelliin vuodeksi
19.1.201918.9.2019 Ajatuksia ja kuulumisia elämästä2 kommenttia
Kyllä, luit oikein: MUUTAN HOTELLIIN! Year In Clarion -projekti on aivan kreisi juttu. Oltiin noin kuukausi sitten Ping Helsingin järkkäämässä illassa hotelli Clarionissa ja tervetulomaljan yhteydessä Clarionin henkilökunta ilmoitti hakevansa yhtä tyyppiä asumaan hotelliinsa vuodeksi, brändilähettilääksi Year In Clarion -projektiin. Kokonaiseksi vuodeksi. Aamukahvilla Henriikka tokaisi välittömästi: ”Se olet sinä!”
Naurahdin Henriikalle ja sanoin, että älähän nyt. Kuka haluaa asua vuoden hotellissa? KUKA? Heh, naurattaa, kun kelailen näin jälkikäteen tätä. Ilmeisesti minä olen paras ihminen vastaamaan tuohon kysymykseen, kuka.
Syitä on tuhansia: taulu-tv, merinäköala, aamupala, uusi kaupungin osa tutkittavaksi, valtavat ikkunat, ikuinen pääsy saunaan, uteliaisuus, kokeilunhalu, näyttämisen halu, päästä osaksi kehittämään palvelumuotoilua, asiakassuhteen luominen ja kehittäminen, uusiin ihmisiin tutustuminen, tarinat, mahdollisuus kehittyä sisällöntuottajana… Tai ylipäätänsä mahdollisuudet, joita yksi hotellihuone voi pitää sisällään. Ehkä tuohon lauseeseen kiteytyi motiivini hakea asumaan vuodeksi hotelliin. Jostain syystä en kyseenalaistanut päätöstä hakea mukaan lainkaan. Olisiko pitänyt, aika näyttää sen.
Koko projekti kuulosti tarpeeksi poskettomalta ja ajankohta tuntui olevan juuri passeli minulle. Minulla tuli kaksi vuotta täyteen omistusasunnossani asumista ja neliöt alkoivat tuntua ahtaaksi minulle. Sain myöskin asuntoni rempattua juuri sellaiseksi kuin sen halusinkin ja luonteelleni tyypillisesti, kun joku valmistuu, on aika jatkaa matkaa. Olin jo tovin etsinyt uutta, isompaa asuntoa itselleni ja kasveilleni. Etsinnässä oli asunto isoilla ikkunnoilla. Clarion tarjosi täydelliset puitteet näille haaveille. Toki isosta keittiöstäni luopuminen on kompromissi, jonka joudun tekemään.
Tällä hetkellä fiilis on todella odottavainen: joko pääsisi muuttamaan? Clarionin jengi on ollut tosi ystävällistä ja tuntuu, että he ovat suurella sydämellä mukana tässä. Kyse ei ole pelkästä hotellin markkinointitempauksesta. He ilmoittivat heti ensi alkuun, että haluavat myös mahdollistaa minun kehittymisen sisällöntuottajana ja puhujana, sekä aidosti haluavat minun tuntevan oloni kotoisaksi. Arvostan, kun ihmiset kohtaavat toisensa ihmisinä, eivätkä lukuina. Tämän filosofian pohjalta on hyvä lähteä ponnistamaan yhteistä matkaamme.
Tuleva vuosi tulee varmastikin pitämään rutkasti sisällään erilaista sisältöä hotellielämästä. Voisin Instagramin puolella kysellä teiltä ajatuksia tästä projektista enempi ja vastailla teitä askarruttaviin kysymyksiin jossain vaiheessa. Miltä kuulostaa? Naurattaa jo valmiiksi, millaisia kysymyksiä teiltä mahtaa tulla, sillä aika harvoin mietin asioita kovinkaan pitkälle, joten uskoisin teiltä tulevan oivaltavia näkemyksiä: ”Oletko miettinyt tätä…”
Nyt tunnen oloni todella onnelliseksi ja onnekkaaksi. Tuntuu, että tällä hetkellä elämän joka osa-alueella menee lujaa ja todella vaaleanpunaisesti. Sen takia pysähdyinkin tänään hetkeksi miettimään sitä perustaa, joka vuosien ajan on rakentunut alleni. Otin viisi vuotta sitten ankkuri-tatuoinnin nilkkaani, muistuttamaan minua siitä, että vaikka kuinka pää olisi pilvissä, jalat on hyvä pitää tukevasti maassa. Muistaa mitkä asiat elämässä oikeasti ovat tärkeitä.
Lataillaan lisääLataillaan lisää luettavaa …Siinä kaikki, enempää ei löytynyt
Tampereen kirpputorit – Ehdoton helmi Kätkö!
Amsterdamin matkavinkit paikallisen suusta
Homo tai hetero, asia ei kuulu sinulle!
Parisuhde Q&A – Kumpi meistä?
Ajatuksia ja kuulumisia elämästä