en en es en fi fi fi en en fi fi fi en en fi fi fi en en ms fi en en fi fi en en fi fi en en fi fi en en fi fi fi en en fi fi fi en en fi fi en en it fi en en fi fi en en fi fi fi fi fi en en fi fi fi en en en fi fi fi fi en es en fi en en de cs en en cs cs en en en de cs da en en fi fi fi ms fi fi fi fi fi fi it fi fi fi cs en en cs cs en en en de cs da en da cs en en cs cs en en en de da da en da cs en en cs da en en en cs cs cs en da cs en en cs cs en en en cs da da en da cs en en cs cs en en en de cs da en da cs en en cs cs en en en cs da da en da cs en en cs da en en en cs cs cs en da cs en en cs cs en en en cs cs da en da cs en en cs cs en en en cs cs da en da cs en en cs cs en en en cs cs da en da cs en en cs da en en en de cs cs en da cs en en cs da en en en cs da da en en de en en de da en en en cs da da en da cs en en cs cs en en en cs sv da en cs cs en en cs en en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fr it it fi fi pt en fi it hu hbs_lat fr tr uz en it pt en it fi it fi et fi en eml fi fi fi fi fi fi fi fi fi hu fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi et fi pt fi fi fi fi fi fi fi fi hu it en fi it fi fi de hu hu fi en pt it fi fi fi fi sv fi fi fi fi fi fi pt fi fi fi it fi en fi en fi fi fi pt sv fi it fi it fi fi en fi fi en it en it it pt pt fi fi et fi fi fi fi it fi cs fi fi hu fi fi fi nl fi it fi fi en
skip to main | skip to sidebar
Maatuskanukkien perhe kellarin ikkunassa Portsassa. Maatuskanukke kätkee sisäänsä salaisuuden, kuten pääsiäismunakin. Kävelin Rauhankatua ja näin tämän ikkunaperheen, tai kokonaisen suvun. Veikkaan että ikkunaa ei edes huomata, paitsi lapset tietysti huomaavat, koska se on kenkien kohdalla.
Makeasti oravainen makaa sammalvuoteellansa. Kohta on taas Aleksis Kiven päivä. Kirjamessut alkavat taas kuulemma, Laounais-Suomen kirjailijat esiintyy, keski-ikä noin 75 vuotta. Bois on poissa ja Flyktin Marikin samoin. En mene kirjamessuilla koska siellä täytyy olla tieyynlainen ja näköinen.
Puut hehkuvat syksyisin värein kirkon ympärillä. Aleksandranpuisto on saanut olla puisto ja toivottavasti saa olla jatkossakin. Alla olevassa kuvassa ripustettu kenkiä ja "tibetiläisiä surunauhoja."
Kirkko halkamineen, näitä on joka puolella kirkkorakennuksessa.
Tiina Raevaara ei petä lukijaansa. Tämä kirja ei ole rattoisaa viihdettä, tämä on mahaa ja hermoja kourivaa todellisuutta, tai tulevaa aikaa. Kirja on trilogian viimeisin osa. Ikirouta sulaa Huippuvuorilla. Sulavassa maaperässä itää virus, joka on vaarallinen. Aikaan sopivaa tekstiä. Olen aina pitänyt Raevaaran kirjoista ja hänen analyyttisestä tyylistään. Ilmastonmuutos on kaikkien nähtävillä jos viitsii, tai uskaltaa katsoa.
Yllä oleva kuva on Konsan kartanon syysmarkkinoilta.
Eilinen valtuuston kokous oli hunon käytöksen sävyyttämä. Olin aistivinani nuoriin, kauniisiin naisiin kohdistuvaa naisvihaa. Yksi valtuutettu ei suostu käyttämään maskia, eikä usko koronaan, eikä ilmastonmuutokseen. Hän haluaisi hiilivoimaloita lisää. Olihan siellä asiaakin ja kokoomus ja demarit toimivat näämmä edelleenkin aseveliakselilla. Luulen että Hirvensalo on pian entinen ja täynnä rakennuksia. Hirvistä puheen ollen, Portsassa, Annanpuistossa ammuttiin kaksi hirveä koska he eivät suostuneet poistumaan metsiinsä. En kyllä ymmärrä miksi ne piti ampua. Tuntuu liian helpolta ratkaisulta. Parkinkenttä pitää pelastaa. Verkahovin talo on valittanut asiasta jonnekin. Tässä kaupungissa tapahtuu miljöömurhia ihan valtuuston siunauksella.
Turun päivä tänään- Kävimme Antivaarimessuilla ja löysin Kirsi Kunnaksen klassikoita. Vanhoissa kirjoissa on oma tuoksunsa, on uusissakin kirjoissa tuoksunsa mutta ei niin kiehtova kuin vanhoissa. Sitten kävimme Vimman nuorison Roska-näyttelyssä. Kannattaa käydä katsomassa, on keskeisellä paikalla torin vieressä. Ortodoksisessa kirkossa oli yleisölle avoin päivä. Siellä oli ikonostaasian kulmassa seinässä isohko murtuma, samanlainen murtuma on ulkoseinässä, murtuma on läpäissyt seinän. Lattia viettää ja rollaattorit on syytä lukita, muuten ne karkaavat. Itku nousi kurkkuun ja poistuin paikalta. Kuvia en ottanut. Kohteita ja tapahtumia olisi ollut mutta ei tässä enää joka paikkaan ehdi, kuten nuoran.
Saturday, September 18, 2021
Jokirannan kalastaja. Tuomiokirkon aukiolla oli elomarkkinat. Emme ehtineet sinne ajoissa. Oli lauhkean kolea syyspäivä ja piti mennä Linnankadun heitteille jätettyjä puutaloja katsomaan. Vaasalainen grynderi on kaiketikin saanut tuntuvan uhkasakon talojen laiminlyönnistä. Menen joku toinen päisä, paremmalla ajalla. Löysin Portsasta puutaloasunnon joka on sellainen kuin puutaloasunnon kuuluisi olla. Ei mitään remonttia vanhaa kunnioittaen ja suolattu hinta lisäksi. Ostimme omenapäärynäkassin. Suikaloin siivuja luomuruisleivän päälle. Olen onnellinen vähästä.
Posted by quijote at 7:27 PM No comments:
Monday, September 13, 2021
Puutalomme lähellä tapasin oudon naisen. Hän sanoi kohteliaasti että saanen häiritä? No mikä ettei vastasin, ei sitä joka vuosi täällä tapahdu. Nainen selitti kuin etsivä lyhyesti että asuuko meidän vintillä pyylevä ja pitkän tukan omaava nuori nainen? Ei asu, siellä ei asu ketään koska kaikki muuttivat pois jokin aika sitten. Tyttö on tyttäreni ja hän ei halua tavata minua. Hän ja isänsä elävät eri maailmassa kuin minä. Tulkitsin että hänen maailmansa on parempi kuin heidän. Ajattelin ensin että hän on Jehovalainen. Äkkiä hän kysyi hyökkäävästi että miten olin joutunut asumaan Lonttisiin. Sanoin että täällä on kaikenlaisia ihmisiä ja itse asun omistusasunnossa mutta haikailen Portsaan. Tuolla on kaksi keltaista opiskelija taloa. Ehkä tyttärenne on siellä. Nainen lähti taloja kohti. Minulla oli epämiellyttävä olo. Yksi tuttu mies arveli että nainen oli karannut Niuanniemen vaarallisten tapausten sairaalasta. Naisessa oli jotain hyvin kovaa. Tänään Lonttisissa on tuulista ja suhteellisen lämmintä. Kadulla kävelee tyttären näköinen onnettoman oloinen ja päämäärätön kävelijä, Musta kiiltävä tukka huljui tuulessa.
Posted by quijote at 3:42 PM No comments:
Sunday, September 12, 2021
Wihantojen uusi pytinki Allinkadulla, Lonttisissa, alkaa näämmä olla valmihko. Juna Helsinkiin pyyhältää ohi, junissa on aina kaukokaipuun tuoksua. Junat ovat laadultaan universaaleja. Universaaliudesta puheen ollen,eilen illalla katsoin Arja Saijonmaan esittämän Tyttö ja Tanssiva karhu kappaleen. Sen vaikutus melkein laukaisi itkun. Arja S. on ikoni ja Marja-Leena Mikkolan teksti ja Chydeniuksen sävellys ovat ikuisia ja muuttumattomia. Runossa ei ole tarinaa, se on kuva ihmisen sieluntiloista.
Usvainen kuva joelta. Sumun takaa häämöttää erään arvokiinteistön silhuetti. Kaupunkimme on täynnä nykyään sokkeloinen, aina ei voi oola varma onko tuttu reitti tallella. Tällainen seikkailu ei enää innosta minua. Portsassa radantakainen maailma ei ole enää avara, siellä on Kirstinpuiston rakennustyömaa ja pysyköön siellä. Ihan joka koloa ei tarvitse täyttää ja puita kaataa. Olen aina pitänyt Portsan selkeydestä ja ryhdikkyydestä.
Posted by quijote at 10:51 AM No comments:
Saturday, September 11, 2021
Portsan sähkökaappimaalaus Puutarhakadulla, lähellä Kosken leipomoa, siellä oli mainoita Piispanmunkkeja myynnissä. Sää oli lämmin, kuin pitkittyneessä kesässä vain voi olla. Minulla oli päällä sandaalit ja kesämekko.
Lonttisissa rakennetaan ja toivon että rakentavat parkkiluolat rakennusten alle sillä täällä on jo ennestään parkkikaaos puutaloalueella. En erityisesti pidä tästä tiiviistä kaupunkirakentamisesta. Olisi kiva tietää mitä vaikutuksia rakentamisella on ollut puutaloalueen taloille. Jossakin asunnossa ulko-ovi ei mene enää kunnolla kiinni ja perustus on kärsinyt. Miten tällainen todistetaan virallisesti. Tälläista ei voi kuvata laserilla ennen rakentamista kuten ortodoksisessakirkossa olisi pitänyt ennen toriparkkia tehdä. Ehkä siellä on kuvattu, jos ei, niin kyseessä on kyllä iso moka.
Posted by quijote at 4:39 PM No comments:
Friday, September 10, 2021
Eräänä syysiltana kaipasin jonnekin
"Aikamme surullisimpia piirteita on kaiken sen totaalinen tuhoaminen ihmisen tajunnassa, mikä liittyy tietoiseen kauneudentajuun. Nykyajan massakulttuuri, massakulutuksen tarpeisiin suunniteltu korvikesivistys rampauttaa sieluja tukkimalla ihmisen tien hänen olemassaolonsa peruskysymykseen, itsensä tiedostamiseen henkisenä olentona." Andrei Tarkovski.
Posted by quijote at 8:21 PM No comments:
Sunday, September 5, 2021
Ilmoitus kirkon kallistuneiden portaiden taulussa. Suora videointi juhlan Jumalanpalvelusta epäonnistui. Kävelin lenkin tuulisessa kaupungissa, roskaa lentävää kaupunkipölyä ja kuluneita paperiroskia. Kävelykadulla puhui persujen edustaja ja siinä hän puhui tullessakin, vaaleat hiukset tutisi tuulessa. Ihmiset kuuntelivat ja tulivat vihaisimmiksi hetki hetkeltä. Poistuin paikalta, mahassa kiersi ja mielipaha nousi jostakin. Äitini (96) kertoi että kolmekymmentä luvulla (1930-luvulla) isänsä ostaneen punaiset mekot hänelle ja siskolle, se oli melkein provokaatio sillä isä oli suojeluskuntalainen. Jatkosodassa isänsä sirastui sotaväsymykseen ja rupesi käpykaartilaiseksi Nyt äitini haluaa punaisen feressinsä hautavaatteeksi, sinisen hän oli antanut minulle kauan sitten. Lainasin kerran feressiä eräälle seurakuntalaiselle, hän oli kaatanut kahvia valkoiselle puserolle ja palautti muinamiehinä pesemättä. Onneksi kahvitahra lähti pesussa. Turussa ei kukaan uskalla pukeutua kirkonmenoihin feressiin, täällä ollaan hyvin luterilaisia.
Posted by quijote at 3:49 PM No comments:
Saturday, September 4, 2021
Onneksi olkoon Pyhän Aleksandran kirkolle
Heräsin aikaisin kuten aina ja pesin ikkunat. Ensin piti poistaa esteet eli romut edestä. Sitten pukeuduin säähän sopivasti, se on aina haasteellista syksyisin ja keväisesti, ja menin hakemaan viikonlopun ruoat. On tärkeätä että on paksupohjaiset kengät, se ehkäisee flunssan. Kesällä taas totesin miten helppoa on itäsuomalaisten kanssa kommunikoida ja miten luontevaa on olla. Seurakuntalaiset ehkä tietävät Turussa että ortodoksinen kirkko täyttää 175 vuotta. Viisikymmentä seurakuntalaista pääsee ilmoittautumisjärjestyksessä juhliin. Tiedättehän että tukan täytyy olla hyvin, ei saa olla ruma ja lihava, lisäksi esim. palohaavoja ei saa olla kädenselässä tai kynnet halkeilleet, lisäksi vaatteet pitää olla kalliit ja tyylikkäät. Mielellään akateeminen koulutus on eduksi. Rahvas on pelottavaa, varmaankin heidän uskonsa umalaan on epätieteellistä ja naivia. Kirkkorakennus seisoo omalla tontillaan ja sekös gryndereitä vituttaa. Kutsuvieraita on kuulemma viisikymmentä, juhla pidetään huomenna VPK:n talolla. Arkkipiispa Leo on läsnä. Turha yrittää sisälle, sinne ei päästetä. Tästä huolimatta ja juuri siksi, kirkkorakennusta täytyy puolustaa.
Posted by quijote at 11:18 AM No comments:
Friday, September 3, 2021
En jaksanut pestä ikkunoita vaan luin kirjaa
Runoilija Kai Niemisen runokirja Heräsin taas unesta on hyvin henkilökohtainen kirja. Mieheni ei uskaltanut lukea kuin ensimmäisen sivun. Itse luin yhteen pötköön kaikki ja haikeaa oli. Elina oli maailmankansalainen, taiteilija ja vahva ihminen. Joskus ihminen kokee monta kuolemaa ja luopumista pienessä aikaa.
Ida Pimenoffin Kutsu minut on monessakin mielessä terapeuttinen luku kokemus. Ida ei ole Veronica Pimenoffin tytär, vaan Marinan tytär.
Tämän kirjan alkulehdellä on Fernando Pessoan runo.
Tätä kirjaa ei kaiketikin tervitse selittää. Luin joskus nuorana tämän ja löysin sen taas. En jaksanut pestä ikkunoita vaan luin kirjaa. Olen ilman ponnistelua laihtunut ja voisin mennä kirkkoon, mutta en mene koska ihmiset ovat ilkeita sen sijaan että yhdistäisivät voimansa ja pelastaisivat kirkkorakennuksen tuholta.
Posted by quijote at 8:12 PM No comments:
Thursday, September 2, 2021
Aamukastetta kirkon nurmikolla. Seinillä halkeamia ja uurteita. Toriparkkiherrat ehdottelevat savenpoistoa kirkon alta. Jos joku vielä uskoo toriparkkiherrojen vilpittömyytee on syyntekeeton. Tässä häärää taas Munantervaajien veljeskunta taustalla.
Portsaa vasta päätä, radan toisella puolella Kirstinpuistossa puretaan taloa jonka purkupäätöstä ei ole olemassa. Tässä kaupungissa grynderit saavat tehdä mitä hyvänsä, joten ortodotoksisen seurakunnan on syytä olla varuillaan. Onneksi on oma, valtion lahjoittama tontti. Äänestäkää vain kokoomusta niin paha perii ja taivaassa perseet tervataan. Jopa körttien!
Posted by quijote at 11:28 AM No comments:
Newer Posts Older Posts Home
Subscribe to: Posts (Atom)
Edelfeltin Mataleena ja Kristus
Mataleena ei taistele tuulimyllyjä vastaan. Tuulimyllyt ovat Mataleena.
View my complete profile
Tämä ei ole rattoisaa
Eräänä syysiltana kaipasin jonnekin
Onneksi olkoon Pyhän Aleksandran kirkolle
En jaksanut pestä ikkunoita vaan luin kirjaa
Piken runoja ja kuvia
Puu ja Talo; Turun puutaloja
Antti Seppä. Pikkuisen polkkaa (1)
cafe noirin talo (1)
Isä Mitro Turussa (1)
Jari Tervo Troikka (1)
Jarkko Laine seura ry Turun Kirjastossa (1)
Jokikadun kulttuurikeskus tyhjillään (1)
Jokikadun Kulttuurikeskus. Simon Saari. Turku (3)
Kaikkien Murheellisten Ilo (2)
Maalla olon ihanuus (1)
Ntamo. Tua Forström. Hevosten parissa vietetyn yön jälkeen. (1)
Pääsiäiseksi värjättyjä munia (1)
papin toimenpidekielto Turussa (1)
Polven Kirja ja Vihko (1)
Pyhä Ksenia Pietarilainen (1)
Rauhankone Turun runoviikoilla (1)
Saveen valuva Turun Toriparkki (4)
Simo ja Siiri Aurajoessa (1)
Simon Saari. Turku (2)
Sinikka Tirkkonen. Unohdus (1)
Suomi ajetaan ruokajonoihin (1)
The Tall Ships' Race 2009 (4)
Turun Kaupunginhallitus lopettaa sivukirjastoja (1)
Turun keskiaikaiset markkinat (1)
Turun lähikirjastoja suljetaan (2)
Turun Ortodoksinen kirkko (1)
Turun Ortodoksinen Seurakunta (1)
UFO kukka kukassa (1)
Ukot hölisee joutavia (1)
Talvitonttu istuu nyt kesälomalla