fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi en fi fi fi fi fi fi en fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en en fi fi en fi fi en fi fi fi en en en en en fi fi en fi fi en fi fi en fi fi en fi fi en fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi en et fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi de de fi fi fi fi fi fi fi fi ms fi fi fi fi fi fi fi fi fi en sk it fi it it en fr tr tr pl it en it en en en en fi eo en fi it fi fi fi fi fi fi fi de fi it fr de it sv hu it fi fi fi de fi fi fi et fr de fi fi pl fi ceb hu en fi fi en fi fi fi fi et fi fi tt nl lt it it et fi pt et fi it de fi fi nl it fi fi fi cs fi it fi it en sv fi fi fi fi it fi it en de pt en en sv fi en fi fi it fi it en fi sv hu fi pt et fi fi fi en de fi fi fi fi eo fr fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi
Pro aforismi tiedottaa aforismiin liittyvistä asioista ja toimii muun muassa aforistiikasta käytävän keskustelun ja lajia koskevan tutkimuksen edistämiseksi.
ALEKSI AHTOLA – OIKEAOPPISEN HARHAT
Aleksi Ahtola (s. 1979 Nurmijärvi) on Helsingissä asuva filosofian maisteri pääaineenaan Suomen ja Skandinavian historia. Hän valmistelee parhaillaan väitöskirjaa historian alalta. Ahtolan historia-aiheisia kirjoituksia on ilmestynyt muun muassa julkaisuissa Historiallinen Aikakauskirja, Hiidenkivi ja Historisk tidskrift för Finland.
Ahtola on toiminut vapaana toimittajana ja kulttuurilehti Kerberoksen toimitussihteerinä. Hänen aforismejaan on julkaistu Kerberoksessa ja teoksessa Kiilan albumi 2005: Uhmaa ja unelmia sekä antologiassa Tiheiden ajatusten kirja – uuden aforismin parhaat (2011). Saksan kielellä Ahtolan aforismeja on julkaistu teoksessa Worte sind Taten (2010). Ahtola avustaa säännöllisesti Yliopisto-lehteä, johon hän kirjoittaa arvosteluja.
Oikeaoppinen osaa vastata ja opettaa, muttei koskaan kysyä.
Hän naulaa dogminsa päähän niin tiheään, ettei yksikään ajatus pääse livahtamaan läpi.
Oikeaoppisella on dogmeja tiheämmässä kuin hiuksia, ne ovat kireämpiä kuin verisuonet.
Oikea oppi on korttitalo. Siksi ei yhtäkään korttia saa poistaa.
Lapsi ei koskaan ole oikeaoppinen. Siihen opitaan, oikeasti.
Oikeaoppinen tekee kotimaastaan erämaan. Hän näkee vain harhoja.
Oikeaoppiset nauravat toisilleen. Kukaan ei ole huvittavampi kuin toinen oikeaoppinen.
Toisenlaisten oikeaoppisten oppi on heille klassista kerettiläisyyttä.
He käyvät sotaansa 1700-luvun armeijoiden tavoin. Jäykin, lineaarisin taktisin siirroin.
Pahin onkin vastustaja, joka tunnustaa tosiasiat itselleen ja käyttää maastoa hyväkseen.
Kissa koiraa vastassa. Arvattavuus, arvaamattomuutta. Ei oikeaoppisella ole helppoa.
Eikä oikeaoppinen itse tajua olevansa oikeaoppinen. Hän ei tajua mitään.
Tärkeämpää on dogmin olemassaolo kuin sen sisältö.
Lapsi, hullu, narri ja noita ovat jokaisen yhteiskunnan arvokkaimmat jäsenet.
Jos oikeaoppinen tapaa heidät, ei siihen auta pelkkä valkosipuli.
Kaikkina, samanlaisina aikoina on vaikeaa olla erilainen.
Jokaiseen aikaan mahtuu tiivistäen vain kaksi lausetta:
Älä anna noitavaimon elää. Älä anna noitavainon elää.
On tärkeää puhua arvoista. Tärkeää on ripustaa seinälle kyltti kertomaan, mitä arvoja on.
Seinälle ei ripusteta kylttiä, jossa tärkeimmäksi arvoksi mainitaan raha, koska se on itsestään selvää.
Jatkuva puhe arvoista on taloudellisestikin kannattavaa. Se on arvokeskustelua.
Inflaatio on mahdoton ajatus. Rahan arvo ei laske koskaan.
Siksi sanotaan, että inflaatio on voitettu. Raha on voittanut.
Entinen kapinallinen sanoo olevansa tasapainoinen. Läski riippuu sekä oikealla että vasemmalla. Hänellä on suuri painoarvo, suuri ylipaino.
Opportunisti marssii ajan hengen kanssa tasatahtiin: vasen, oikea, vasen, oikea.
Suosiota saa puhumalla yhdentekevistä asioista. Menestystä kirjoittamalla niistä.
Roskaa ja keltaisia lehtiä myydään kioskeissa, koska ne käyvät kaupaksi.
Risut, männynkävyt ja neulaset ovat sopivia myyntiartikkeleita. Toimittajalle kaikki artikkelit ovat myyntiartikkeleita.
Tyhjäntoimittaja saa parasta palkkaa. Työn ja palkan suhde on loistava.
Ne pelkäävät, että niitä pidetään omaperäisinä. Niillä olisi oma perse, jota potkittaisiin. Sitä ne eivät kestäisi.
Kuka haluaa todellisuutensa raakana on todella kovaksikeitetty.
Paperityöläisen palkka on suhteettoman korkea sielläkin, missä metsäteollisuutta ei ole.
Johtajat vedetään esiin yllättäen kuin taikuri vetäisi sian hatusta.
Ruuhka on säännöllinen mielenosoitus vallitsevan järjestelmän puolesta.
Palkattu oppositio on sama asia kuin maksettu rakkaus. Sitä ei oikeasti ole.
Mahdollisuus olla sanomatta on sananvapauden laji. Tähän kannustetaan.
Järjestäytynyttä keskinkertaisuutta vastaan on mahdoton hyökätä. Jokainen palikka on korvattavissa.
Aleksi Ahtola, milloin ja miten tutustuit aforismiin?
Tutustuin aforismiin lukiolaispoikana. Olin jotenkin herkässä iässä ja yritin runoilla ja kirjoittaa aforismeja. Ensimmäiset yritelmäni olivat kai 16 vuoden iässä.
Mitä muuta kirjoitat tai olet kirjoittanut?
Kirjoitan parhaillaan väitöskirjaa ja lisäksi minulla on 15 vuoden ura freelance-kulttuuritoimittajana. Joku yli satasivuinen pieni historiasepustus välissä erään toisen kanssa. Kirjoitan myös kaunoa pöytälaatikkoon: runoa, dekkaria, vakavaa romaania, historiallista romaania, satiiria.
Millainen laji aforismi on ilmaisumuotona?
Hyvin vaativa. Ajatuksen latteus tai epäkypsyys paljastuu nopeasti minimaalisen muodon takia. Lisäksi koen ongelmaksi, että puran yleensä kielteisimmät ajatukseni aforismeiksi, joten minusta saa aforismieni perusteella aika negatiivisen kuvan. En oikeasti ole katkera, minähän olen suomalaiseksi mieheksi kai aika romanttinen ja ystävällinen. Olen myös humoristi ja naureskelen usein kaikenlaiselle.
Toisaalta aforismissa on tiettyjä etuja enemmän kuin muissa kirjallisuuden lajeissa; juuri kukaan ei ansaitse aforismeilla rahaa, joten voi kirjoittaa vapaasti. Mitään apurahalautakuntia tai sisäpiirejä ei ainakaan rahan toivossa kannata miellyttää.
Ketkä ovat aforistisia vaikuttajiasi?
No, suuri kirjallinen esikuvani on aina ollut Paavo Haavikko. Nuorempana olivat tärkeitä myös Erno Paasilinna ja Stanisłav Jerzy Lec.
Sinulla oli tilaisuus haastatella Haavikkoa marraskuussa 2001? Millainen vaikutelma hänestä jäi ja mikä oli haastattelun tärkein anti sinulle? (Haastattelu julkaistiin Kerberos-lehdessä 4/2001)
Kuten Timo Hännikäinen sanoi, se oli kuin leijonan luolaan olisi astunut. Ovet avautuivat kuin itsestään ja kustannustoimittajat ohjasivat meidät jotenkin jännittyneinä Art Housen suurimpaan huoneeseen Bulevardilla. Haavikko istui pöydässä arvokkaana leivoskorin edessä ja kaatoi kömpelösti kahvia. Hyvin varovaisesti sanoimme, että meillä olisi kysymyksiä. Haavikko tylysti totesi, että ne kysymykset ovat kuitenkin tyhmiä ja että hän on valmistanut esitelmän. Esitelmä oli uskomaton teilaus, jossa Haavikko haukkui Suomen johtajat Snellmanista Rytiin. Tunnelma vapautui vähitellen, kun nauroimme esitelmän oikeille kohdille. Haavikko tilaili meille sitten omia kirjojaan lahjoiksi kustannustoimittajilta, sanoisinko aristokraattisin elkein – vähäeleisesti, mutta käskevästi. Yksi kirjoista oli Kahden vuoden päiväkirja, johon palaan aika usein niin sanottuina huonoina hetkinä. Sekin on loistava kirja, huomattavasti aikaansa edellä monella tapaa.
Mitä voit kertoa aforismisarjojesi Oikeaoppisen harhat ja Rahan inflaatio on mahdoton syntyhistoriasta? Mitä muuta voit sanoa niistä taustaksi lukijalle?
Puran niissä omia ahdistuksiani. Taustalla on 2000-luvun alulle luonteenomainen ihmisten laumasieluisuus, johon olin hyvin kyllästynyt. Opiskellessani siihen aikaan tunsin erilaisia, hyvin suvaitsemattomia, näennäisesti laajasti ajattelevia ihmisiä, jotka ärsyttivät sanomattomasti oikeaoppisine päsmäröinteineen. Lehdistö kehnoine toimittajineen ja kaikenlaiset huijarimaiset sarjahurmaajat elämäntapaoppeineen ottivat aivoon. Monista aforismeista voi kiittää ärsyttäviä ihmisiä, tavallaan antimuusia. Rakkausruno tarvitsee usein jonkun kohteen ja herätetyn tunteen, tällainen kriittinen aforismi päinvastoin. Ihminen on laumaeläin ja vaikka minulla on toisaalta suuri ihmisrakkaus, niin täytyy sanoa, että kyllä useina hetkinä ajattelen, miten ihminen on todella alhainen olento.
Onko sarjallinen aforistiikka sinulle ominainen aforistiikan laji?
Ainakin pyrin siihen. Ajatukseni usein tulevat ketjussa, temaattisesti.
Milloin voimme odottaa sinulta aforismikokoelmaa?
Käsikirjoitukseni on pitkällä, mutta on vaikea saada itseä tyydyttävää kokoelmaa valmiiksi. Ja sitten pitäisi vielä löytää sopiva ja ennen kaikkea suostuvainen kustantaja.
Millaiset asiat pohdituttavat sinua tämän päivän Suomessa ja maailmassa?
Miten sen sanoisi. Mietin jotenkin aina sitä, mille hurrataan, miksi joku ihmisjoukko villiintyy johonkin kiihkoon. Näen helposti asian toisenkin puolen. Tunnen usein suurta ulkopuolisuutta asioille, jotka monet muut kokevat tärkeiksi. Olen hyvin mediakriittinen. Mietin aina ihmisten motiiveja olla jotain mieltä. Minulla on määrittelemätön perustunne, että olen ulkopuolinen. En Albert Camus’n Sivullisen tavoin tunteeton - vaan omassa elämässäni oikein tunteellinen - mutta minun on vaikea, ainakin useimmiten, innostua mistään joukkohengestä, joka saa helposti sietämättömiä piirteitä ja ylilyöntejä.
Jos nyt jotain konkreettisemmin sanoisi, niin media on monopolisoitunut ja keskustelu polarisoitunut. Ollaan aika kaukana mistään ihanteellisesta julkisuuden tai kansalaisyhteiskunnan tilasta. Hyvin epädemokraattinen tapa keskustella – minkään tahon poliittisesta väkivallasta puhumatkaan – ei varmasti rakenna Suomea myönteisempään suuntaan. Ehkä nämä uudet sosiaalisen median välineet alun ongelmista huolimatta onnistuvat tulevaisuudessa muokkaamaan julkisuutta sivistyneemmäksi ja tasa-arvoisemmaksi ja sitä kautta myös demokratiaa toimivammaksi.
Alaviitteenä voisi sanoa, että koen oireellisena myös kulttuurivastaisuuden, jolla melkein kerskaillaan useimmissa poliittisissa liikkeissä. Tämä "kritiikki" kohdistuu varsinkin ns. perinteiseen korkeakulttuuriin ja kertoo jotain olennaista tästä ajasta.
Ihmiskunnalla on valtavat ongelmat; kasvihuoneilmiö, väestönkasvu, saastuminen. Oikeastaan oman pienen maamme tulevaisuus on riippuvainen tästä valtavasta ongelmavyyhdistä.
Aleksi Ahtolan aforismisarjat Oikeaoppisen harhat ja Rahan inflaatio on mahdoton on julkaistu aiemmin teoksessa Kiilan albumi 2005: Uhmaa ja unelmia. Painettuun versioon oli tuolloin livahtanut taittovaiheessa kaksi virhettä, jotka nyt on korjattu (Oikeaoppisen harhat: neljänteen aforismiin lisätty sana ”ei”; Rahan inflaatio on mahdoton: Kuka haluaa… -aforismin lopussa ollut kaksoispiste on korvattu pisteellä).
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Tunnisteet: * Aforismeja, * Aforismisarjat, Ahtola Aleksi
maanantai 17. elokuuta 2015
Latina tunnetaan lentävien lauseiden kielenä. Latinankielisiä lentäviä lauseita eri ajoilta on tuhansia ja vaikka vanhimmat niistä ovat reilusti yli 2 000 vuotta vanhoja, monia tunnettuja lausahduksia käytetään sekä latinaksi että käännöksinä edelleenkin. Suuri osa lentävistä lauseista on peräisin Rooman valtakunnan ajan kirjailijoilta, poliitikoilta ja filosofeilta, mutta monien lauseiden alkuperää ei tunneta tarkemmin. Antiikin ajan jälkeen keskiajalla, jolloin latina oli kirkon, opintojen ja tieteen kieli, kehittyi suuri määrä uusia lentäviä lauseita. Siivekkäitä sanontoja on syntynyt runsaasti uudellakin ajalla.
Mietelauseita ja muita sitaatteja on käytetty kouluopetuksessa kautta aikojen. Tämä käytäntö elää ja kukoistaa myös nykyisillä latinan oppitunneilla. Sen lisäksi, että lentäviin lauseisiin kiteytyy vanhaa viisautta ja opettavaisia ajatuksia, niiden avulla on kätevää ja usein myös hauskaa tutustua kieliopin muotoihin ja rakenteisiin. Lentäviä lauseita onkin koottu valmiiksi oppikirjoihin ja sanakirjoihin.
Alla on kouluvuoden alun kunniaksi valikoima eri lähteistä poimittuja latinankielisiä lausahduksia, joiden sisältöä voi soveltaa nykyajan koulumaailmaan ja muihin opintoihin, vaikka ne alun perin olisivatkin liittyneet johonkin aivan muuhun.
Carpe diem! Tartu hetkeen! Tämä runoilija Horatiukselta peräisin oleva kuuluisa kehotus tarkoittaa kirjaimellisesti: Poimi päivä! Kehotus on edelleen pätevä, sillä opiskelijankin pitäisi muistaa elää hetki kerrallaan ja nauttia jokaisesta päivästä.
Fortes fortuna audiuvat. Onnetar suosii rohkeita. Näin kirjoitti näytelmäkirjailija Terentius, jonka teoksia ovat eri aikojen koululaiset lukeneet oppimateriaalinaan. Lause kannustaa kokeilemaan asioita, jotka ovat uusia ja jännittäviä ja joita ei ehkä muuten uskaltaisi kokeilla. Aina kannattaa ainakin yrittää!
Deliberando saepe perit occasio. Harkitessa tilaisuus menee usein ohi. Tilaisuuteen kannattaa siis tarttua heti, koska myöhemmin se ei välttämättä ole enää mahdollista. Yleensä tekemättä jättäminen kaduttaa enemmän kuin tekeminen (pätee moniin koulutöihin).
Audendo virtus crescit, tardando timor. Uskaltaminen kasvattaa voimaa, viivytteleminen pelkoa. Tämä, kuten edellinen mietelause, on peräisin Publilius Syrukselta. Mitä kauemmin jahkailee, sitä enemmän viivyttelee asiassa kuin asiassa. Kotitehtäviä, kurssitöitä ja kokeisiin lukemista ei usein ehdi tai jaksa aloittaa ajoissa. Deadlinen lähestyessä pelkkä kalenterin katsominen pelottaa.
Verba volant, scripta manent. Sanat lentävät, kirjoitetut kirjaimet pysyvät. Tämä lause sisältää olennaisen opiskeluun liittyvän viisauden: kannattaa kirjoittaa muistiinpanoja!
Decies repetita placebit. Kymmenen kertaa toistettu on hyödyksi. Toisin sanoen kertaus on opintojen äiti. Tai kuten latinaksi sanotaan, repetitio est mater studiorum.
Errare humanum est et confiteri errorem prudentis. Erehtyminen on inhimillistä ja virheen myöntäminen on viisasta. Ajatus on peräisin kirkkoisä Hieronymukselta, joka tunnetaan Raamatun latinantajana. Mietelause tuo esiin sen, että ihmiset eivät ole täydellisiä eikä keneltäkään voi odottaa aina virheetöntä suoritusta.
Per aspera ad astra. Vaikeuksien kautta tähtiin. Jos joskus tuntuu vaikealta, voi lohduttautua ajattelemalla, että vaikeuksien jälkeen on tiedossa parempi ja kirkkaampi tulevaisuus.
Possum, quia posse videor. Pystyn, koska uskon pystyväni. Kun ajattelee positiivisesti ja uskoo pystyvänsä, pystyy helpommin saavuttamaan haluamansa.
Faber est suae quisque fortunae. Jokainen on oman onnensa seppä. Tämä kuuluisa ajatus on vanhimpia latinankielisiä lentäviä lauseita, sillä sen käyttäjäksi mainitaan Appius Claudius Caecus. Kuten kaikessa elämässä, myös opiskelussa pätee sääntö: mitä kovemmin teet töitä, sitä paremmat ovat tulokset.
Potius sero quam numquam. Parempi myöhään kuin ei milloinkaan. Tämä edelleen käyttökelpoinen lausahdus on peräisin historioitsija Liviukselta.
Homo sibi iudex durissimus. Ihminen on itselleen ankarin tuomari. Monet ovat liian tyytymättömiä itseensä, vaikka pitäisi muistaa olla armolllinen, niin itselle kuin muille.
Draco dormiens nunquam titillandus. Älä koskaan kutita nukkuvaa lohikäärmettä. Tämä lentävä lause on tunnettu Tylypahkan mottona. Koskaan ei kannata häiritä toisen rauhaa, varsinkaan torkahtaneen opettajan. :)
Quidquid Latine dictum sit, altum videtur. Kaikki mikä on kirjoitettu latinaksi, näyttää hienolta. Kannattaa opiskella latinaa.
Lentävien lauseiden valinnat ja kommentit: Järvenpään lukion 2. vuosikurssin latinistit
Valokuvassa Suomi–latina–suomi-sanakirja (tekijä Reijo Pitkäranta) sekä kaksi Clavis Latina -sarjan oppikirjaa (tekijät Maija-Leena Kallela ja Erkki Palmén).
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Tunnisteet: * Lentäviä lauseita
Uudemmat tekstit Vanhemmat tekstit Etusivu
Aforisti, ikiliikkujan kehittelijä ja Paimion viisas August Pyölniittua voit nyt nähdä ja kuulla videolla ja ääninauhalla!
Aforisti Kari Hongisto on toteuttanut pitkäaikaisen haaveensa ja julkaissut blueslevyn. Tätä mainiota levyä voit kuunnella Spotifyissa (Kari Hongisto Band). Tiedustelut ja tilaukset: hongistokari[ät-merkki]gmail.com
Aforisti Esko Lovén YLEn haastateltavana.
Tampereen aforismiyhdistyksen aforismikilpailu. Kalmanraja 29.2.2016.
Mirkka Rekola -kilpailu julistettu, voittaja palkitaan 3000 eurolla. Kalmanraja 31.8.2016.
Vanginvartija ja aforisti Seppo Hämäläisen haastattelu julkaistu Arman Alizadin ja Meeri Koutaniemen teoksessa Riisuttu Suomi.
Olli Hyväriseltä on ilmestynyt koottujen runojen ja aforistiikan teos Riimukeinu. Tiedustelut ja tilaukset: Kesuura.
Aforismeja Föliin! -kilpailu on ratkennut.
Joko löydät itsesi kaksoisolentogalleriasta? Uusia kasvoja lisätty!
Valokuvia ja eri kirjoittajien aforismeja yhdistävä blogi avattu!
Tiedeaforismikilpailu etsii eri tieteenaloihin liittyviä uusia suomenkielisiä aforismeja. Rahapalkintoja. Kalmanraja 31.12.2015.
Filosofi, aforisti Johannes Ojansuu kirjailijavieraana Vihdin kirkonkylän kirjastossa (Kyläaukio 1, Vihti) ke 7.10. klo 18.00.
Haluatko palautetta aforismeistasi? Nuoren Voiman Liiton arvostelupalvelun kautta saat asiantuntevan ja paneutuneen palautteen.
Turun kirjamessuilla 2.–4.10.2015 aforismiaiheista ohjelmaa.
Afomyrsky 2015 syyskuun lopulla!
Aforismikilpailu – ajeleeko sinun aforismisi pian bussilla Turussa? Lisätiedot täältä. Kalmanraja 18.10.2015!
Neljä uutta upeaa aforistikkoa esittelyssä Aforistiblogissa valokuvin ja aforismein: Minna-Karoliina Heino, Esko Laaksonen, Janne Tompuri ja Hanna-Leena Ylinen!
Elämäntarina-lehdessä 2/2015 Sinikka Lappeteläisen aforismeja.
Tilaa Pro aforismin tiedotteet
TSAARI KAUKANA, JUMALA KORKEALLA – VENÄLÄISIÄ SANANLASKUJA JA SANONTOJA
ERKKI MELARTIN IN MEMORIAM
HANS RUIN: AFORISMEJA – LUKIJANA CARL-ERIK CREUTZ
NIILO RAUHALA – AAVISTUS JA IHME
ONNI VÄHÄLÄ - PESSIMISTIN AFORISMIT
HELENA ANHAVA TÄNÄÄN 90 VUOTTA – LÄMPIMÄT ONNITTELUT!
AKI SAIKKO – AJATELMIA
ALEKSI AHTOLA – OIKEAOPPISEN HARHAT
* Avarien lauseiden kirja (15)
* Lentäviä lauseita (1)
* Tietoa aforismista (21)
* Ulkomaiset aforistikot (2)
Eklund R. R. (3)
Fliflet Albert Lange (1)
Koskenniemi V. A. (8)
Lec Stanisław Jerzy (1)
Lichtenberg G. C. (2)
Melartin Erkki Juhani (1)
Runeberg J. L. (2)
proaforismi [ät-merkki] gmail . com (poista välilyönnit)
ALEKSI AHTOLA – OIKEAOPPISEN HARHAT
Teema: Yksinkertainen. Teeman kuvien tekijä: Deejpilot. Sisällön tarjoaa Blogger.