es en es en fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi en en fi si fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi en en fi it fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi en en en fi fi fi fi en es en fi en en de cs en en cs cs en en en de cs da en da cs en en cs cs en en en de cs da en da cs en en cs cs en en en de da da en da cs en en cs da en en en cs cs cs en da cs en en cs cs en en en en en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi da fi fi fi fi fi fi fi en da cs en en cs cs en en en de cs da en da cs en en cs cs en en en cs da da en da cs en en cs da en en en cs cs cs en da cs en en cs cs en en en cs cs da en da cs en en cs cs en en en cs cs da en da cs en en cs cs en en en cs cs da en da cs en en cs da en en en de cs cs en da cs en en cs da en en en cs da da en en de en en de da en en en cs da da en da cs en en cs cs en en en cs sv da en cs cs en en cs en en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fr it it fi fi pt en fi it hu hbs_lat fr tr uz en it pt en it fi it fi et fi en eml fi fi fi fi fi fi fi fi fi hu fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi et fi pt fi fi fi fi fi fi fi fi hu it en fi it fi fi de hu hu fi en pt it fi fi fi fi sv fi fi fi fi fi fi pt fi fi fi it fi en fi en fi fi fi pt sv fi it fi it fi fi en fi fi en it en it it pt pt fi fi et fi fi fi fi it fi cs fi fi hu fi fi fi nl fi it fi fi en
skip to main | skip to sidebar
Vanha tammi ja vanha kirkko. Kirkko piileksii tammen takana.
Huomenna on vuosi 2018. Sata vuotta sitten Suomi sai itsenäisyyden. 1918 alkoi sisällissota josta ei vieläkään ole täysin selvitty. Traumat siirtyvät sukupolvilta toisille. Olemme vakaa ja pitkävihainen kansa joka vaikenee monella kielellä nykyään.
Turun kauppatorilla syksyllä tapahtui pahoja. Toivon että sellaista ei enää tapahdu koskaan. Toivon myös että toria ei revitä auki toriparkkia varten. Kirkko ja muut talot eivät vahingoitu, vaan jatkavat historiallisina rakennuksina edelleen.
Jos maalliset huolet käyvät hengellisyyden yli...
Kiovan kivisepät restauroivat minimipalkalla Turun ortodoksisen kirkon kaaret ja pylväät. Se oli kulttuuriteko jota ei riittävästi ymmärretty, saati arvostettu. Nyt kaikki tämä on uhattuna.
Kymmenen vuoden aikana kova linja on koventunut. Tässä seurakunnassa eivät köyhät, syrjäytetyt ja ahdingossa olevat saa apua. Kukaan ei anna paitaansa palelevalle. Suomen hallitus johtaa maata kuin yritystä. Meidän seurakuntaamme johdetaan kovalla kädellä, jos joku vuokra-asunto ei tuota häiriöttä, tuhotaan häiriö " ajamalla lapset lumihankeen" (vertaus).
Kohta on Teofania, kirkkokuntamme suurimpia juhlia.
Tätä en olisi halunnut nähdä kirkkomme ovessa
Kävin yksityisessä tuohus ja rukous tapahtumassani kirkossa. Ulko-ovella järkytyin, sillä tuollaista kylttiä en ajatellut näkeväni minkään kirkon ovessa. Seurakunnassa, jossa ei ole tietääkseni diakoniatoimintaa, voi tietysti odottaa ihan mitä hyvänsä. Onko tällaisillä kieltokylteillä arkkipiispamme siunaus tai yleinen hyväksyntä? Toisaalta, kun tuntee seurakunnan neuvoston ja valtuuston koostumuksen, ei pitäisi ihmetellä.
Eikö teillä ole yhtään armoa ketään kohtaan, tai kenellekään. Älkääkä väittäkö ettei armo kuulu ortodoksiseen uskoon. Voi olla, että jonkun toisen kirkkoherran aikana tälläinen kyltti ei olisi ollut mahdollinen kirkon ovessa. Ja sekin tiedetään että juuri siksi hän ei ollut sopiva.
En usko että Ambrosiuksen jäätyä eläkkeelle mikään muuttuu. Seurakunnat ovat jossakin paikoissa autonoomisia toimijoita.
Turussa tänään aurinkoista,+5 lämmintä ja kosteaa kaiken sateen jälkeen. Vesi on edelleen korkealla joessa.
Kirkon tuohustiskin alla on jotain erääseen juhlaan liittyvää. Kysy tuohusten myyjältä seurakuntalainen.
Tapanin päivän ilta kauppatorilla. Räntää hieman heitteli ja tuuli inhasti. Riisutun ja aution oloinen, aivan kuin enteilisi pahoja. Jouluvalot, kuusta lukuun ottamatta, oli purettu pois. Tavallisesti ne ovat ainakin Loppiaiseen asti.
Ortodoksinen kirkko kuin kuolemaantuomittu rakennus seisoo toistaiseksi vakaasti. Toriparkki oy:n uusi omistaja, kuka sitten lieneekään ja mistä päin maailmaa, ei turvaa kirkko-rakennuksen tulevaisuutta eikä muidenkaan rakennusten tulevaisuutta. Heillä ei ole suhdetta tähän kaupunkiin, joten soronnoo vaan.
Ennen joulua säihkynyt poro kyhjöttää nurkassa. Ensi joulua torille ei tule mikäli toriparkkirakentaminen alkaa.
Niin pitkin maailmaa ovat Matelin lapset
Matelin kylät ja maisemat ovat muuttuneet, autioituneet ja vain sudet, karhut ja linnut pitävät joulun pitojaan. Lunta sataa, pakkasta ei pahemmin ole ollut ja Koiteessa on petollisen ohut jääkansi. Yksi pakolainen sanoi että Suomessa todella kävellään vetten päällä. Matelin äiti oli virolaisen pakolaisen jälkeläinen. 1700-luvulla Tohmajärvelle tuli pakolaisia Virosta, en tiedä miksi he tulivat. Jossakin Kantelettaren runossa Mateli runoilee: Mikä lie minussa nähty, kuka kumma keksittynä, Hän oli musta muodoltansa, siis tumma hiuksinen. Mikään ei ole muuttunut pakolaisuudessa sitten Matelin ajan. Me ihmiset olemme huonoja muuttumaan tässäkin asiassa.
Ilomantsilainen maisema ja tunnelma maisemassa on erityinen. Rajan myyttinen läheisyys ja kulttuurien kohtaamiset. Matelin aikana ei rajaa ollut ja laukkuryssät jakoivat tietoa Pietarin kautta tulleesta maailmanmesnosta Euroopassa. Yksi Shemeikka lahjoitti Matelille hienon ja kauniin pääliinan. Mateli ihaili ja aisti liinan tuoksua salaa kun oikein vaikeaksi kävi elämä.
Mateli oli erityislahjakkuus ajassa ja paikassa, jolle ei ollut oikein käyttöä sille. Naiset eivät pidä naiseta joka on selvästi lahjakaanpi erityisellä tavalla kuin muut. Eivät ne pidä vieläkään vaikka voisi luulla että maailma on avoin kaikille olla ja elää ja yrittää. Miehet taas palkäsivät Matelin parantajan taitoja ja epäsovinnaista käytöstä.
Turussa satoi vettä ja nyt tuulee puuskissa. Pohjois-Karjalassa oli satanut lunta ja tuullut lujaa. Sähköt katkeilevat kuulemma. Äitini 92v. oli kävellut hautausmaan perille ja takaisin. Piti viedä kynttilät sukulaisten ja perheen haudoille ja niitähän on monta. Joillakin on virtaa. Lunta on viimeisimmän mittauksen mukaan lapsuuden maisemissa 90cm.
Itse raahasin joulukuusen vesisateessa kotiin.( Mies energia oli Helsingissä) Alkuaan kuusen latvassa oli enkeli, mutta sitten se, minulle tuntemattomasta syystä, vaihtui tähteen. Minulla oli hieno olkitähti joka katosi mystisesti. Laitoin kerran tilalle enkelin ja lapsi poisti sen, koska hän oli varma että kuusen latvassa kuuluu olla tähti. Nyt meillä on erään taiteilijan rautalangasta ja lasista muotoilema tähti. Se on huomattavasti painavanpi kuin olkitähti. DDR-läiset sähkökynttilät lakkasivat toimimasta kuten DDR:kin. Kaikki loppuu aikanaan.
Minun lapsuuden kodissani jouluna ei saanut maistaa alkoholia. Joulu oli jotenkin Pyhä.
Tänään on Tuomaan päivä. Ajattelen apostoli Tuomasta. Häntä on kutsuttu epäilijäksi. Ehkä hän olikin kuten fikosofeilla on tapana. Siitä missä tiede päättuu, alkaa uskominen. Ei hän ollut koulutettu, hän oli oppinut omasta tahdostaan. Kuten Erno Paasilinna sanoi "Itseoppineet ovat oppineita. Muut ovat opetettuja."
Hyvä Tuomas joulun tuopi, paha Nuutti pois sen viepi. Nuuttipukki oli häirikkö ja pahalainen. Joulu ei ole ollut kovinkaan kauan Kristillinen juhla. Joulu on peräisin luonnonuskoisten valojuhlasta pimeinpään aikaan. Tuomaan päivästä alkaa matka kevääseen.
Joulukuusen historia on lyhyt. Se tuli maahamme Saksasta 1800-luvun loppupuolella sivistyneistön ja varakkaiden koteihin. Kun tavallinen kansa alkoi pikkuhiljaa vaurastua, tulivat kuuset heidänkin koteihinsa. Kun katsoo tämän päivän suomalaisten joulupöytää, niin edelleenkin siellä vallitsee perinteinen tarjoilu: kinkkua, laatikoita, joulupuuroja hieman sallattia. Melkein kaikki suomalaiset ja pohjoismaiset joulutavat ovat peräisin Keski-Euroopasta. Joulutavat eivät ole kansallisia.
Kuvassa kaksi tonttua kuuntelevat uutisia ja musiikkia.
Turussa on lämmintä ja vähemmän jouluista sään puolesta.
Taatelikakun tuoksu. Se pitää piilottaa etteivät tontut syö ennen aikojaan. Kun olimme lapsia, leivoimme piparkakkuja jouluksi satoja kappaleita. Äiti piilotti visusti piparit jotta jouluksi oli jotakin.
Perinteisen kotona tehdyn maksalaatikon tuoksu jostakin muistin komeroista hiipii esiin. Se oli niiltä ajoilta kun maataloissa vielä teurastettiin syksyllä karjaa. Jouluna tehtiin maksalaatikkoa joka on kyllä eri kuin einestiskin laatikot. Tuoksuilla on taipumus siirtyä makuihin ja tekoihin. Täytyy olla varuillaan ettei joudu keskelle kaaosta. Joulun aikaan kaupat ovat auki, joten pärjäisi kyllä ilman hösötystä ja hosaamista ihan mainiosti.
Meille tulee säännöllisesti joulukortti jossa ei ole lähettäjän nimeä. Postileimasta ei voi enää päätellä mitään. En lähde edes arvailemaan lähettäjää.
Äitini 92v. oli askarrellut kauniin kortin jossa Jouluruusu loistaa hillitysti. Hän ei unohda koskaan nimeään kortista.
Kolme kuukautta kevääseen. Ulkona +5 astetta, kosteaa ja mustaa.
Posted by quijote at 9:00 PM No comments:
Tuesday, December 19, 2017
On aika ripustaa olkitähti ikkunaan. Se on tehty kehitysvammaisten työtuvalla monta vuotta sitten. Itse olen täysi tumpelo noissa olkitöissä. Olen minimalisti koristeiden suhteen. Olin lapsi elävien kuusenkynttilöiden aikaan. Kynttilät sytytettiin vähän ennen kuin pukki tuli. Se oli julallista. Kerran näin kuusen jomka latvaan näytti syttyneen oikea taivaan tähden. Minusta se kuusi oli kaunis.
Äitini 92v. sanoi aamupäivällä kun soitin, istuvansa kiikkutuolissa ja katsovansa ikkunan takana olevaa valaistua kuusta. Hänelle on kuusen tuoksu on vaarallista. Siellä on lunta puolimetriä ja järvikin on jäässä. Ihmiset ympärillä vähenevät luonnollisen poistuman kautta. Kukaan ei aavista lähtönsä aikaa. Ei kukaan. Mieheni isän 100-vuotis päivillä ajattelin ettäsatavuotiaalla ei liene enää ikätovereita. Onneksi on sukua ettei yksinäisyys ahista.
Eilen kävelimme kaupungille. Emeriitus arkkipiispa käveli vastaan, ja minä hymyilin kauniisti madonnanhymyäni. Hänen käyntinsä on kevyt ja nopsa. Ajattelin että hän on hyvin viisas ihminen.
Konevitsan luostarin pääkirkon pienoismalli ikkunassa. Sisällä palaa kynttilä vaikka ei näykkään kuvassa. Alla tallilyhty jouluviikon mustassa illassa. Lämmintä +3 astetta. Kosteaa ja aamulla luultavasti sumua.
Posted by quijote at 6:01 PM No comments:
Sunday, December 17, 2017
Nuoriso musisoi riehakkaasti isoisänsä ja isoisoisänsä 100-vuotispäivillä.
100-vuotta. 1917 Pietarissa oli levotonta, niin levotonta että oli palattava Suomeen viimeisellä junalla. Päivänsankarin isä oli Pietarin Suomen aseman vaakamies. Hän olisi voinut olla mahtava kokki ja ravintoloitsijakin, sillä hän loihti kuulemma ruuat. Erityisesti hän hallitsi venäläiset säilöntätavat. Äiti taas oli tasainen ja lempeä ja hoiti perheen talouskassan. Suurkaupunki vaihtui pieneen maaseutukaupunkiin Turkuun. Suomi itsenäistyi ja ajautui sisällissotaan. 100-vuotiseen elämään mahtuu 1900-luvun koko historia tai melkein. Hän muisti paljo, joskin aika ja tapahtuma eivät aina kohdanneet.
Anoppini pyysi ennen kuolemaansa että hänelle tuotaisiin kukkiva villiomenapuun oksa. Silloin ei ollut niiden aika. Hän muisti miehen joka oli tuonut hänelle sellaisen keväällä ennen sotaa. Elämä täynnä surua ja kaipausta ja vihaa. Asioista jotka olivat isompia kuin pieni ihminen pystyy käsittelemään. Anoppini oli Leon ensimmäinen vaimo. Anopin suku sekaantui ihan kaikkeen ja lopulta tuli katastrofi. Minusta perimmäinen syy oli rasismi ja muukalaisviha. Leon perheessä ei käytetty alkoholi juuri lainkaan ja lisäksi heillä oli uskonnollinen tausta.
Mutta suurin niistä on rakkaus.
Posted by quijote at 10:51 PM No comments:
Saturday, December 16, 2017
Pakkasukko ja joulupukki keskustelivat lasten kanssa. Mukana oli myös tonttuja ja lumikuningatar, jonka jäänsininen laahus viisti kuraisilla katukivillä. Venäläisiä perheitä oli runsaasti.
Kävelimme kojujen välissä ja ihastelin minimalistista ovikoristetta. Se olikin kojun koriste. Mummo joka myi kojussa itsetehtyjä koristeita, antoi kojukoristeen pientä korvausta vastaan.
Kirjakahvilassa oli hyvää kahvia ja vegaanitorttuja. Parenpia kuin tavalliset tortut. Viereisessä pöydässä istui viisi mummoa jotka äkkäsivät kirjahyllyn jossa luki Kirjoja, ei natseja. Populismia, kailotti yksi mummo. Toinen alkoi paasata äärioikeistolaista populismia ja kehui Jussi Halla-ahon TV-esiintymistä. Noille mummoille en menisi sanomaan mitään. Heissä ei ollut pullan tuoksua.
Turussa +3 astetta, vetistä ja kosteaa.
Posted by quijote at 3:25 PM No comments:
Thursday, December 14, 2017
Portsan kadut olivat jään peitossa ja liukastakin oli. Pääosin kuitenkin oli sulaa, vetistä ja lumet katoavat kyllä ellei tule taas uutta lunta.
Aurinkopuu loisti Arvinkadun Kakolan puoleisessa päässä. Ihana maalaus näin etelän kaamonsessa katsella. Tuossa viereisessä sähkökaapissa on maalaus Turun torista joskus menneiltä vuosilta. Kirkon vieressä näkyy nyt jo purettu koulurakennus. Yoisella puolella oli Phonex eli yliopiston humanistisen tiedekunnan rakennus.
Torikauppaa täytyy kehua, sain nimittäin mehevän juurisellerin sopuhintaan. Epäilen että sellaisia sellereitä ei jatkossa löydy. Markettien muoviinkäärityt juurekset eivät houkuta.
Meidän Turku ry on huolestunut kirkon kohtalosta mikäli Toriparkkia aletaan rakentaa. Valitetaan jonnekin. Minusta toriparkki on turhake ja saisi jäädä rakentamatta. Rukoillakin pitää myös kirkon puolesta. Nouskoon minun rukoukseni...
Posted by quijote at 4:31 PM No comments:
Wednesday, December 13, 2017
En käsitä miten kukaan voi kirkossa haukkua lähimmäistään syntiseksi. Miten jotkut voivat kirkonportailla vihata edellistä kirkkoherraa ja tiuskia seurakuntalaiselle että tämä kuuluu edellisen kirkkoherran kannattajiin. Siitä on jo yli kymmenen vuotta ja höpistään outoja. Ensinnäkin Jumalaa tässä pitäisi kannattaa, eikä nämä mitkään poliittiset vaalit ole, vaan kyse on luterilaisesta tavasta vaatia täydellistä käytöstä ja taloudellista osaamista. Nämä eivät kuulu kristillisyyteen sinänsä, vaan ne ovat kulttuurisia tapoja joissa on vahva teeskentelyn eetos. Suurimmalle osalle kirkossa kävijöistä riittäisi pelkkä sosiaalinen seurustelu ja juoruilu sielun ravinnoksi. Vositte yhdistää voimanne ja taistella kirkkorakennuksenne olemassa olosta. Ottakaa oppia talvisodan hengestä.
Minä ilmoitan teille suuren ilon! Rakastan tällaisia enkeleitä.
Minua hämmentää ortodoksisen kirkon tai seurakuntien outo henkilökuntapolitiikka. Tuntuu aivan käsittämättömältä kiusaamiselta piispojen ja neuvostojen taholta. Aivan kuin työntekijällä ei olisi minkäänlaisia oikeuksia. Eikä heille tarvitse edes kertoa miksi töitä ei anneta, tai miksi syrjitään. Käräjäoikeus ei ole oikea paikka setviä outoja asioita, jotka näyttävät ihan henkimaailman asioilta. Paha sanoa että näitä vainoamisia on tullut julki monia ja jotkut ovat päätyneet oikeussaleihin asti. Jonkun pitäisi ottaa asiakseen tutkia koko ongelman laajuus, ennen sitä se ei lopu. Ortodoksisuus ei saa olla yksinvaltiutta ja mielivaltaa.( Muistuttaa luovan toiminnan kiusaamispolitiikalta muinoin.)
Turussa hieman nollan yläpuolella. Lunta, vettä ja liukasta keliä.
Posted by quijote at 12:24 AM No comments:
Monday, December 11, 2017
Pohjastaan jäätynyt lasi on metafora tästä kaupungista
Illan häsyssä kävelin kirjastoon. Kadut olivat paikoitellen petollisen liukkaat. Joku oli jättänyt duralexlasin sähkökaapin päälle ja se oli jäätynyt kiinni alustaan. Jos olisi ollut tuikku, olisin sytyttänyts en lasiin. Kankurinkadun poikki juoksi kettu. Ketulla oli komea häntä. Löysin kirjastosta Sinaida Lindenin Rakkaus kolmeen appelsiiniin.
Palatessani pohjastaan jäätynyt lasi oli edelleenkin paikallaan metaforana kaupungistamme. Kaipasin pois tästä kaupungista. Tässä kaupungissa niin monet ihmiset tuntevat ulkopuolisuutta ja oppivat olemaan yksin. Fb-keskustelupalstalla pisti silmään "Mistä näitä rikollisia tänne tulee?" Eiköhän noita ole täällä ihan omasta takaakin, ei tarvitse muualta tulla. Luulisi että nurkkakuntaisuus olisi jo hävinnyt mutta ei se ole. Hämmästyttävää miten vähän katukuvassa ja kaupoissa näkyy nykyään maahanmuuttajia. Mikäli he ovat menneet maan alle, siitä ei hyvää seuraa.
Kätilö-elokuva on erittäin visuaalisesti korkeatasoinen elokuva, itse en erityisemmin välittänyt repliikeistä, eikä minua häirinnyt äänen epätasaisuus, tai lapinmurre. Sinä et valitse ketä rakastat, rakkaus ei ole valinta. Tunnen muutaman nuoren naisen jotka kuvittelevat hallitsevansa jopa keneen rakastuvat. Ei onnistu. Rajansa laskelmoinnillakin.
Onni Mannin loppuunmyynnissä on vielä jotakin myymättä. Itse ihastuin jykevään pirtinpöytään ja penkkeihin. Tuo pöytä vaatisi ison tilan. Mistä sellaisen tilan löytäisi.
Posted by quijote at 9:29 PM No comments:
Saturday, December 9, 2017
Onpa yötä yökötellä Annin päivän aikana...
Ostin joulumarkkinoilta oikean ruisleivän. Se on voimaannuttava ja kohottaa kuntoa. Taivas meni uhkaavan mustaksi ja alkoi tiputella isoja pisaroita. On Annin päivä ja vanhan kansan sanonta Onpa aikaa yökötellä Annin päivän aikaan pitää paikkansa. Yököttely tarkoittaa yötä, ei oksentelua.
Joen vesi on todella korkealla ja rantatie multavierun kohdalla on poikki. Itse porskuttelin kumisaappailla yli rapakon joka ulottui saappaan puoliväliin. Yksinäinen urossorsa päkätti vaimeasti kun tervehdimme sitä.
Ystävämme Anu, joka kuoli, antoi minulle aikoinaan kierrätettäväksi Tuula Levon Neiti Soldan kirjan. Etsin kyseistä kirjaa kirjapinoistamme löytämättä. Olisin kierrättänyt sen joululahjaksi eräällä lähes satavuotiaalle rouvalle. Hän pitää nykyään romantiikasta ja skandaaleista. Luki parhaillaan Kaari Utrion Hupsu rakkaus kirjaa. Ehkä ensi jouluksi löytyy.
Yllä oleva joulukortti on tyylikkäimmästä päästä. Kauan sitten kummipoikani lähetti sen minulle.
Lähetän joulukortteja ainoastaan valituille. On ollut todella mielenkiintoinen kirkollinen matka Ambrosiuksen aikaan. Tärkeää on matka, ei perille tulo, sanoo itämainen viisaus. Sotii länsimaista rationaalista ajattelua vastaan. Erityisesti luterilaista ajattelua vastaan. Petri Ratilainen ansaitsee joulutervehdyksen. Toivon että kirkkomme säilyy isoimmitta vaurioitta tulevina aikoina. Toriparkki uhkaa. 1970-luvulla Demarit ja kokoomus olisivat halunneet poistaa kirkon kokonaan kaupunkikuvasta. Onneksi valtio puuttui kirkon kohtaloon positiivisesti.
10. 12. 2017 aamulla on pimeää, kosteaa ja +4,5 lämmitä. Eilen näin joulupukin ajavan "harrikalla" pitkin Aninkaistenkatua. Lumesta on turha etsiä tonttujen jälkiä. Lunta ei ole.
Posted by quijote at 4:07 PM No comments:
Friday, December 8, 2017
Kerran eräs suuresti kunnioittamani yliopistoherra kutsui minut kotiinsa. Kutsusta ymmärsin että muitakin olisi paikalla. Ei ollut. Asunto ja tunnelma oli mielenkiintoinen. Tähän asti kaikki oli hyvin, ja vähän ajan päästä ei ollut. Ei mitään väkivaltaista tapahtunut ja visiitti jäi lyhyeksi. Myöhemmin sain luennoilla niskaani kummallisia toisenkäden vihjauksia ja jopa lasteni arvostelua. Miten tämä liittyi aiheeseen, en muista, mutta sitten hoksasin että meillähän oli yhteisiä luovia tuttuja. Yksi opiskelutoverini sanoi että samainen herra oli rutannut hänen gradunsa luennolla kaikkien kuullen, jopa henkilökohtaisuuksiin mennen. Toinen, latvialainen tyttö sanoi, että kyseinen henkilö oli pyytänyt saada viedä hänet autolla. Tyttö sanoi että hän ajatti ympyrän tuomiokirkon maastossa ja vaati sitten pysähtymään. Kaikilla oli yhteinen nimittäjä kyllä. Miksi hemmetissä hän ei keskittynyt tasoiseensa ja ikäiseensä naiskaartiin koulumaailmassa. Saivatkohan suosiolliset graduistaan hyviäkin arvosanoja.
Edellinen tapahtui silloin kun hiukseni eivät olleet vielä harmaantuneet.
Mitenkähän yleistä tämä tällainen epätoivo on yliopistolla, vai eikö sitä enää ole. Epätoivo on huono kaveri aina.
Lauantaina ovat ortodoksisen seurakunnan joulumyyjäiset. Sillä myydään jopa oikeita karjalanpiirakoitakin.
Turussa +5.7 astetta. Lumeton aika jatkuu.
Posted by quijote at 10:14 AM No comments:
Thursday, December 7, 2017
Ruokakassijono senkun pitenee kaupungissamme
Perussuomalaisten puheenjohtaja Jussi Halla-Aho vääristelee totuutta ja kertoo että lastentapahtuma Alpakka yritti sabotoida laillista kulkuetta eli Pohjoismaisia natsi-vastaritalaisia. Mikään ei enää hämmästytä.
Turun kauppatorilla oli Suomi100v. itsenäisyyspäivänä pisin ruokakassijono kautta aikojen. Hallitus ei kuulemma saanut kiitosta toiminnastaan. Minusta tämä hallitus on pahin ihmisten eriarvoistaja ja paras tekonsa olisi jos se tajuaisi erota. Minua ei kiinnosta itsenäisyyspäivän linnanjuhlat, eikä mahdollinen tissin vilaus tai kauluaukon syvyys puvuissa. En ymmärrä miksi vuodesta toiseen kansa tuijottaa näitä pukujuhlia kun olisi muuta tähdellisempää tehtävää.
En ole ollenkaan huolestunut koululaisten lukutaidosta, olen huolestunut siitä että päättäjämme eivät ymmärrä lukemaansa. Koululaisten ei tarvitse pisakilpailutusta. Se on päättäjiä ja opettajia varten. Ei koululaisten tule olla opettajien ja päättäjien kunnianhimon tyydyttäjiä.
On se nyt kumma kun päivät päästään kuulee tutkimuksia miten koulutetut ja ylemmäntulotason ihmiset ovat joka suhteessa parenpia kuin alemmantulotason ihmiset. Jos ei tohtorikoulutettavilla ole todellisia aiheita väitöskirjaansa, niin jättäkää sikseen. Kohta taas varmaan todistetaan miten paljon parenpia äitejä ylemmän luokan naiset ovat. Menkää ihmeessä jakamaan ruokakasseja köyhille. Saatte varmasti kiksejä, sillä tottahan te osaatte nauttia elämästä paremmin kuin muut.
Ortodoksiseurakunnassa, kuvasta päätellen, nautittiin hyvästä tarjoilusta. Samaan aikaan vilkaisu ikkunaan olisi kertonut mitä köyhille tarjotaan torilla. Minua on aina häirinnyt tämän seurakunnan ylimielisyys ja eriarvoisuus jopa seurakuntalaisten välillä. Ai niin, kirkon tontilla on kerjääminen kielletty. Voi olla että kohta neuvosto kerjää kirkon kallistumisen estämiseksi saappaat savessa. piispamme, kuka nyt lieneekään, yleensä myhäilee ylimielisesti ja tuskin pilaa päiväänsä mahdollisella kirkon kallistumisella. Herrojen haltuun vaan.
Minnekähän ruokakassikansa siirtyy jos toriparkkityö todella alkaa? Paikka voi vaihtua, mutta köyhät ja nälkäiset eivät vähene.
Ulkona sataa vettä ja lämmintä on jo +5 astetta.
Posted by quijote at 10:51 PM No comments:
Wednesday, December 6, 2017
Aamuauringon viistot säteet ja lumiharso, jonka erottaa maassa kun tarkasti katsoo. Mittarissa lämpöasteita. Lonttisten kaupungisosassa ei liiemmin liput liehu. Tämä on entistä köyhälistön asuinaluetta. He rakensivat talonsa niin että ne näyttävät maisemaan paiskatuilta. Täällä ei ole Portsan saksalaista järjestystä ja tälle on syynsä. Se on rikkautta arkkitehtuurin ja rakentamisen alalta. On Suomi100-vuotta itsenäisyyspäivä.
Taustalla soi Finlandian riehakas versio Suomen metsäteollisuudelle. Ja lopulta oli autiota ja tyhjää ja avohakkuiden yllä vihelsi tuuli ja maapohjan valitus kuului hiljaisuuden läpi. Tämä on tarinaa suomalaismetsistä joita ei kohta ole.
Kun Suomea ei vielä ollut valtiona, 1500-luvulla Ruotsin kuningas Kustaa Vaasa sai päähänsä idean asuttaa Suomen tuntemattomat metsät, Savossa ja itäisessä osassa. Uudeltamaalta ja Hämeestä lähti kylittäin ihmisiä asuttamaan erämaita. He saivat verohelpotuksia. Se, että he lähtivät kylittäin oli varmasti toisaalta hyvä ja turvallinen asia, toisaalta huono jälkipolvia ajatellen, sillä he menivät naimisiin edelleen keskenään, ihan vain siksikin ettei muita ollut.
Nyt on ilmennyt vakavia sukurutsatauteja jälkipolvilla.
Minun isäni kantaisä tuli Kärkölästä. Heitä tuli kokonainen suku luulen. Kun nyt on tehty eri sukujen sukututkimuksia, on huomattu että kaikki suvut jotenkin ovat jostakin päin sukua keskenään. Olen aina suhtautunut epäilevästi näihin heimorajoihin. Ihmiset liikkuvat ja kansat vaeltavat. Suosittelen kaikille jotka vouhkavat rotujen puhtauden ja heimorajojen perään tarkistamaan sukunsa ja oman DNA:sa.
Nyt soi se perinteinen Finlandia. Miksi Suomi100-vuotta on niin militaristinen ja patriakaattinen? Aivan kuin naisia ei olisi muuten kuin huolto ja palvelujoukoissa.
Posted by quijote at 10:58 AM No comments:
Tuesday, December 5, 2017
Huomenna on Suomen itsenäisyyspäivä. Silloin on myös Pyhän Nikolaoksen päivä. Pyhä Nikolaos on merenkulkijoiden, lasten ja koululaisten suojelupyhimys. Onkin irvokasta että juuri silloin Helsingissä natsit saavat lapsille tarkoitetun tapahtumapaikan mielenosoituspaikaksi. ketä tässä viimekädessä suojellaan?
Pyhä Nikolaos on myös joulupukin esi-isä. Hän oli ihmeidentekijä. Tietoa Pyhästä Nikolaoksesta löytyy jos haluaa etsiä.
Posted by quijote at 11:42 AM No comments:
Monday, December 4, 2017
Lastentapahtuma Helsingissä, Töölössä, siirretään turvallisuuden nimissä johonkin toiseen paikkaan itsenäisyyspäivänä. Samaan aikaan siellä järjestetään uus-natsien mielenosoitus! Jo on arvot mäessä hyvät turvallisuusviransomaiset. Jotain on pahasti viella tässä järjestelyssä. Lasten täytyy paeta uus-natseja.
Olen tyrmistynyt ja kauhuissani. Tiedän että jotkut ovat toista mieltä kuin minä, ja se kauhistuttaa vielä enemmän. Missä me olemme viiden vuoden kuluttua? Historiian perehtyneenä voin sanoa että sillä on taipumus toistaa itseään. Unohdamme että sukupolvet vaihtuvat ja he eivät ole sellaisia kuin me olimme, me hyvinvointisuomen luojat. Eikä osa meidän nuoristamme tingi saavutetuista eduista, he haluavat kaiken ja heti. Osa seisoo leipäjonoissa ja mikään ei ole pahempi opettaja kuin nälkä ja tulevaisuudettomuus.
Sivistys on turvattava lapsille ja nuorille. Koulutusta ajetaan tarkoituksellisesti alas, onhan se härskiä kun kokoomukselainen opetusministeri valehtee ettei koulutuksesta ole leikattu, vaan päinvastoin siihen on myönnetty rahaa lisää. Ensin leikataan rajusti ja sitten pieni osa leikatuista rahoista palautetaan. Samoin terveydenhoitoa ja vanhushoito on keinottelijoiden ja ammattitaidottomien käsissä, niiltä vanhuksilta joilla ei ole yhteiskunnallista asemaa ja varallisuutta, on arvokas ja kunnioitettava vanhuus viety. Vanhukset Suomessa ovat eriarvoisessa asemassa.
Muistakaa tämä arvoisat poliitikot ja muut päättäjät linnan juhlissa ja hallituksen istunnoissa.
Posted by quijote at 10:31 PM No comments:
Sunday, December 3, 2017
Heräsin aamulla sateen ropinaan. Yöllä katsoin Komisario Genlyn viimeisen jakson se oli hyvä ja surullinen. Gentle murhattiin lopussa. Gently on kunnioitettava roolihahmo. Taisi olla kyse erään sotilasliiton varpaille astumisesta. Taas loppui yksi todella hyvä sarja.
Vanhalla Suurtorilla kaksi tyttöä tanssi. Olisi pitänyt saada video mutta nyt se ei onnistunut.
Kuten kuvasta näkyy Turussa sataa tihkua. Lämmintä +5.8 astetta lämmintä.
Eesti putiikissa virolaista tyrniglögiä ja hilloa poisviemtihintaan.
Ilahduttava toteutus joulukalentereiden joukossa on Portsalaisten elävä joulukalenteri. Siinä liikutaan jokainen päivä erilaisessa todellisessa tapahtumassa Portsan alueella. Enemmän tällaista luovaa kehittelyä kaupungissamme.
Posted by quijote at 4:09 PM No comments:
Saturday, December 2, 2017
Kirjaston joulukuusi on kuin suoraan lapsuudesta. Tunnelmallisen kaunis.
Miten pitäisi ymmärtää presidentti Sauli Niinistön tämän päivän lausahdus: " Tänä päivänä on yhä vaikeampaa olla köyhä." Onko köyhyys tavoiteltavaa, vai onko köyhän yhä vaikeanpaa pärjätä. En tiedä mistä on kyse, mutta ruokakassi ja leipäjonot ovat pidentyneet entisestään ja asiakaspiiri on laajentunut jos luokkia ajatellaan. Keskiluokkakin on edustettuna ja se pelkää laajenevaa ilmiötä.
Vanhalla Suurtorilla virolainen myyjä tarjosi hyvää tyrnihillomaistiaista. Etsin Hiidenmaan villasormikkaita mutta niitä ei enää ole. Pitäisi mennä Tallinan joulukadulle katsomaan.
Mieheni isä täyttää 100-voutta piakkoin. Meillä on tämä Suomi 100 vuotta juhla omasta takaa. Tämä ei ole enää tavatonta. Ihmisen ikä on henkilökohtainen asia.
Kohta sytytän kynttilän tummuvaan iltaan.
Posted by quijote at 4:20 PM No comments:
Friday, December 1, 2017
Tässä kaupungissa on tulossa maisemallinen kulttuurimurha
Turun rakennuslautakunta on myöntänyt rakennusluvan Toriparkille. Toriparkin rahoitus ja vakuutukset ovat edelleen epäselvät. Toriparkin rakentaja ei paaluta ortodoksista kirkkoa, eikä usko rakennusvaiheessa syntyvään vahinkoon(?) Toroparkki rakentaja ei ylipäätään ota mitään vastuuta mistään. Haiskahtaa vahvasti bulvaanilta joka tekee suuren puhalluksen ja rahoitus ja korjausvaatimukset kaatuvat kaupunkimme niskaan.
Ortodoksisen kirkon paalutus on tarpeellinen sillä pohjavesien laskettua maaperä kuivuu ja rakennusten puupaalut lahoavat pienellä viiveellä ja sitten olemmekin pahan edessä. Toria ympäröivien talojen puupaalutuksille käy juuri näin. Kirkon toinen pää on kalliolla, toinen kelluu savipatjan päällä. Kallistuminen on enemmän kuin todennäköinen. Seurakunta ei selviä kirkon paalutuksesta yksin. Tässä on tulossa maisemallinen kulttuurimurha ja suoranainen Jumalanpilkka. Kun Jumalaa ei ole, on kaikki sallittua. (Dostojevski) En usko että Toriparkin rakentajat ja politiikot edes tietävät kuka Dostojevski on, Jumalakin näyttää olevan hakusessa. Jumalan myllyt jauhavat hitaasti mutta varmasti.
Eilen vastaani käveli pahan näköinen herra, ulsterin liepeet liehuen. Hän näytti henkilöltä joka ei kaihda keinoja päämääränsä eli rahan maksimoinnissa. He olivat juuri saaneet luvan rakentaa toriparkin. Ihan vielä se ei ole selvä sillä kaupunginhallitus tutkii rahoitusta joka on epäselvä eli rahaa ei ole. Kokoomus ja demarit ovat pahimmet poliittiset konnat tässä revohkassa.
Sama liikemiesryhmä joka ensin ajoi Turun Toriparkki asiaa ja häslää taustalla nyt, on yliopistomme suurin lahjoittaja ja tukija. (herrakerho) Mihin täällä ollaan menossa?
Tässä ehkä viimeiset joulutorikuvat Turun kauppatorilta. Takaa häämöttää ortodoksinen kirkko omalla valtion lahjatontillaan. (Kiitos viisaan kulttuuri ja opetusministerin 1970-luvulla.) Nyt tarvittaisiin taas valtion apua, mutta tuosta kulttuuriministeristä en tiedä tällä hetkellä.
Turussa +3 lämmintä, kosteaa ja pimeää. Kylmää tihkua sataa.
Posted by quijote at 9:24 AM No comments:
Wednesday, November 29, 2017
Piispallinen halaus ja muita huomioita
Sytytin kynttilän vanhaan tallilyhtyyn ja vein mustaan ja märkään yöhön. Olimme saunassa Nummenpakalla ja saappaiden alla litisi ja lotisi. Vettä on riittänyt kyllä. Sateessa kävely on terveellistä. Ilma on puhdasta ja iholle hyväksi.
Juha Hurme sai kaunokirjalloisuuden Finlamdian. Hyvä valinta. Palkinto on rahallisesti liian pieni, saisivat nostaa 100 000 euroon. Runo-Finlandian voisi myös perustaa sillä lyriikka on kirjallisuuden arvokkain laji. Kaikenlainen runous on hyväksi. Merkillistä miten kirjallisuudessa löytyy yhä oikeassa olijoita, Oksasia, ( En tarkoita Sofi O:ta) jotka määräävät että pitäisi olla vain ja ainoastaan heidän kanssa samaa mieltä runoudessa. Sellainen on kaventavaa ja typistävää ja tyhmää.
Tein Hidegard Bingeliläisen hermo ja voimaannuttamispipareita. Niissä oli ytyä. 1100- luvulla niitä sai ainoastaan apteekista. Heti tuli voimaantunut olo. Piispamme Ambrosius, Helsingin metropoliitta, jää eläkkeelle joulukuun viimeinen päinä. Hän sai läksiäislajaksi kirkolliskokouksessa hienointa punaviiniä ja hienot sukelluslasit. Viisaana ihmisenä hän ei yhdistä näitä lahjoja, sukeltaminen sujuu paremmin ilman viiniä. Leo ja hän halasivat veljelliseti ja mieleeni tuli eräs poliittinen kuva menneiltä vuosilta. Arkkipiispan istuin siirtyy Helsinkiin. Se ei nostata minussa intohimoja.
Turun ortodoksinen seurakunta on lähettänyt Toriparkki yhtiölle valituksen. Se on aiheellinen. Toriparkki oy väittää että kirkolle ei tule (muka) vaurioita koska he rakentavat kauempana. Kuitenkin kirkko on paalutettava sillä kirkkorakennuksen vajoaminen on muutaman millimetrin luokkaa vuodessa. Itse huomasin ylätasanteella olevan notkahduksen jo keväällä. Kirkon paalutus on välttämätöntä joka tapauksessa. Seurakunta ei pysty sitä maksamaan, joten pahalta näyttää.
Toriparkista ovat jättäneet muistutuksen kaksi muutakin instanssia. Huomenna torstaina on rakennusviraston kokous ja siellä joko rakennuslupa heltiää tai ei. Toivottavasti ei. Riskejä on hieman liikaa.
Turussa +4,8 lämmintä. Tihkusadetta ja märkää.
Posted by quijote at 7:39 PM No comments:
Monday, November 27, 2017
Taikkarinmäellä sataa ja tuule
Taikkarinmäen joulukuusi. Taidemuseo on dominoiva rakennus.
Tuuli heittää vettä ja rännit pulputtavat kadulle lammikoita. Minulla on eräsaappaat jalassa. Tuuli yritti kaapata sateenvarjoni.
Pelastusarmeijan kirpputorilla on laadukasta kirjaa tarjolla. Joulukoristeita tarvitsevalle. Tässä iässä alkaa joulukoristeillakin olla historiaa ja muistoja. Kirpparin ikkunassa itämaan tietäjät ja pyhä perhe asetelmassa jeesuslapsen ympärillä.
Seinäntakainen vesivahinkohuoneiston pitäisi tulla myyntiin. Kohta varmaan remppa-reiska jymistelee.
Naapurissa on omakotitalo tulossa myyntiin, sanoi remppareiska ja kaasutti pois. Miten mielelläni siirtäisin kymmenettuhannet kirjamme avarammille seinille.
On marraskuun viimeisiä päiviä. Harmaata ja lämmintä Lonttisissa.
Posted by quijote at 3:56 PM No comments:
Sunday, November 26, 2017
Turun tuomiokirkon edessä oleva joulukuusi. Se tuotiin Pöytyältä ja se on sopusuhtainen, kaunis kuusi.
Vanhan Suurtorin kuusi tai yksi niistä. Huomatkaa lippu.
Joulukuoro 1917 luvulta. Joulurauhaa ei tuolloin julistettu koska oli niin rauhatonta ja kohta sotaistakin. Luokat nostivat päätään ja kansa jakautui toisilleen vastakkaiseen rintamaan. minusta sopivaa nimeä tälle ei ole olemassa.
Vahva maalaus. Nämä ovat vahvoja töitä. Piti oikein pysähtyä ja tuntea miten vahvuus täytti tilan.
Posted by quijote at 4:02 PM No comments:
Saturday, November 25, 2017
Kauppahallin kuusi on tyylikäs
Yllä kauppahallin joulukuusi. Se on tyylikkäin kuusi jouluturussa.
Tässä parempi kuva kuusesta yläpuolella.
Tämä poro ei ole tyylikkäin jouluporo torilla. Voi olla että se on moderni mutta minusta se on hieman rautalangasta väännetty.
Aurinko paistaa viistosti. On keskipäivä ja maailmalta kantautuu ikäviä uutisia. Lidlissä ei juurikaan enää näe maahanmuuttajia. Ovat menneet "maanalle" kaiketikin.
Kohta lähdemme Vanhalle Suurtorille Vanhanjan joulumarkkinoille! Sielläkin on kuusia kuvattavaksi.
Posted by quijote at 12:32 PM No comments:
Wednesday, November 22, 2017
Sopusuhtainen kuusi kirkon edessä
Taas on kuusi kirkon edessä. Kuten huomaatte kuusi on sopusuhtainen ja kaunis. Se saa valot ja tähden lauantaina.
Sitten kävelimme kauppaan ja tapasimme vanhan skarpin papan jolla on mielipide kaikkeen. Kerran olimme keskustelemassa ostoskärryjen edessä kolmen naisen voimin ja pappa kuulutti että "Mikäs naisyhdistyksen kokous tämä on?" Nyt hän huomioi kylmäkala altaassa olevat villatumput: Kylmillä kaloilla on lämmitin"
Torin kuusi sai tähtensä latvaan. Kohta alkaa joulun aika. Parhaillaan on joulupaasto meneillään.
Ammupäivällä kävin etsimässä ruisleipää. Olen ollut huono-onninen tässä viime aikoina. Toisen leipurin uuni oli mennyt rikki ja toinen oli myynyt limput loppuun eilen. Nyt onnisti. Ruisleivän pitää olla juurenleivottua ja ruisjauhoja sisältävä.
Äitini 92v. on järjestänyt lähiomaisilleen taas pikkujoulujuhlan. Hänellä riittää virtaa vieläkin, johtunee valoisasta elämänasenteesta. Vahinko että matka on niin pitkä Pohjois-Karjalaan.
Posted by quijote at 3:26 PM No comments:
Tuesday, November 21, 2017
Talot hapertuvat tomuksi, joki virtaa aina vaan
Tässä on kaupungin vuokratontilla oleva rappeutunut talo. Se on tullut tiensä päähän ja saa mennä. Joki on pysyvä, talo ei. Toivon että puistoalue laajenee molemmille purettvien hökkeleiden tonteille. En tiedä miten nuo talot ovat päässeet rappiolle. Toisessa aivan ilmeisesti on asuttu äskettäin. Kuorma-auto seisoo talon pihassa aina. Tuskin kukaan kaipaa näitä surullisia taloja. Näilläkin taloilla on historiansa ja jopa värikäs historia.
Junat Helsinkiin ja Tampereelle menevät suhisten, ennen junat kolkkasivat mennessään. Äänimaailmat muuttuvat. Talot sijaitsevat rautatiesillan vieressä, Lonttisten ja Raunistulan välimaastossa.
Posted by quijote at 3:38 PM No comments:
Monday, November 20, 2017
Aurajokea ei pidä aidata
Ukri Merikannon veistämä patsas torin reunalla.
Turussa pilvistä, harmaata ja lämmintä. Tori on edelleenkin paikallaan.
Joki on tasainen ja liikkumaton. Kaupunkitarina kertoo että Turussa on hukkunut oudolla tavalla nuoria miehiä jokeen kymmenen vuoden aikana merkillisen monta. Ei kai sentään outo sarjamurhaaja ole asialla. Ahdistavaa monelle. Ystäväni Maru sanoi olevansa varma, että kyseessä on nainen, joka on kyrsiintynyt nuoriin miehiin ja siksi tönii heitä jokeen. En halua että Aurajoki aidataan. Jos mahdollinen sarjamurhaaja ei pääse tönimään jokeen, hän kehittää uuden tavan murhata. Ihmisen pimeäpuoli on korvautuva.
Aurajoen aitausta on säännöllisin välein vaatinut ehkä taho jolla on liiketoimintaa aitaus alalla. Minusta aitaus olisi maisemallinen ja kaupunkikuvallinen murha.
Ensi viikonloppuna ovat ensimmäiset vanhanajan joulumarkkinat Vanhalla Suurtorilla. Teemana Suomi 1917. Siinä sitä olisikin aineistoa isonpaankin tapahtumaan, rauhanomaisesti..
Posted by quijote at 4:19 PM No comments:
Newer Posts Older Posts Home
Subscribe to: Posts (Atom)
Edelfeltin Mataleena ja Kristus
Mataleena ei taistele tuulimyllyjä vastaan. Tuulimyllyt ovat Mataleena.
View my complete profile
Jos maalliset huolet käyvät hengellisyyden yli...
Tätä en olisi halunnut nähdä kirkkomme ovessa
Tapanin päivän iltana torilla
Niin pitkin maailmaa ovat Matelin lapset
Pohjastaan jäätynyt lasi on metafora tästä kaupung...
Onpa yötä yökötellä Annin päivän aikana...
Ruokakassijono senkun pitenee kaupungissamme
Tässä kaupungissa on tulossa maisemallinen kulttuu...
Piispallinen halaus ja muita huomioita
Taikkarinmäellä sataa ja tuule
Kauppahallin kuusi on tyylikäs
Sopusuhtainen kuusi kirkon edessä
Talot hapertuvat tomuksi, joki virtaa aina vaan
Aurajokea ei pidä aidata
Piken runoja ja kuvia
Puu ja Talo; Turun puutaloja
Antti Seppä. Pikkuisen polkkaa (1)
cafe noirin talo (1)
Isä Mitro Turussa (1)
Jari Tervo Troikka (1)
Jarkko Laine seura ry Turun Kirjastossa (1)
Jokikadun kulttuurikeskus tyhjillään (1)
Jokikadun Kulttuurikeskus. Simon Saari. Turku (3)
Kaikkien Murheellisten Ilo (2)
Maalla olon ihanuus (1)
Ntamo. Tua Forström. Hevosten parissa vietetyn yön jälkeen. (1)
Pääsiäiseksi värjättyjä munia (1)
papin toimenpidekielto Turussa (1)
Polven Kirja ja Vihko (1)
Pyhä Ksenia Pietarilainen (1)
Rauhankone Turun runoviikoilla (1)
Saveen valuva Turun Toriparkki (4)
Simo ja Siiri Aurajoessa (1)
Simon Saari. Turku (2)
Sinikka Tirkkonen. Unohdus (1)
Suomi ajetaan ruokajonoihin (1)
The Tall Ships' Race 2009 (4)
Turun Kaupunginhallitus lopettaa sivukirjastoja (1)
Turun keskiaikaiset markkinat (1)
Turun lähikirjastoja suljetaan (2)
Turun Ortodoksinen kirkko (1)
Turun Ortodoksinen Seurakunta (1)
UFO kukka kukassa (1)
Ukot hölisee joutavia (1)
Talvitonttu istuu nyt kesälomalla