fi fi en en en en fi fi fi fi it fi en fi fi fi fi fi fi en da fi fi fi et fi fi fi pt fi fi fi fi fi et fi fi fi pt fi fi fi fi fi et fi fi fi pt fi fi fi fi fi cs en fi fi fi it fi fi fi en cs fi cs fi fi fi fi fi fi fi de fi fi fi fi fi fi de fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi de fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fr fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi fr fi fi en fi en
Eilen oli siis se hartaasti ja jännityksellä odotettu rakenneultra, jonka aikana kuulimme vauvan voivan hyvin ja olevan kunnossa, ja saimme lisäksi myös tietää, että tämä pastellinen parivaljakko saa ensi vuonna seurakseen pikkuveljen.
Toisin sanoen siis minä olin tyttöaavistuksineni väärässä ja kaikki muut oikeassa. Poikahan se siellä potkiskelee <3 Hurjaa, ihanaa ja jotenkin uudenlaista. Ja samalla tämä raskaus ja vatsassa kasvava vauva muuttuivat vielä entistäkin konkreettisemmiksi.
Täytyy kyllä tähän vielä todeta, että jos vertaa tätä raskautta tähän asti tyttöjen odotusaikoihin, niin eipä oikeastaan mikään ole mennyt kovin eri lailla. Alkuraskauden pahoinvointi oli parin viikon ajan ehkä vielä karseampaa kuin edellisillä kerroilla, mutta toisaalta niin oli raskauksien välinen ero aikaisemminkin. Kuopusta odottaessa pahoinvointi oli ehkä tuplasti sen, mitä esikoisen kohdalla. Toinen seikka, minkä perusteella vauvan sukupuolta kovasti spekuloidaan, ovat sydänäänet, eikä niistäkään tällä kertaa voinut mitään päätellä. Samalla tahdilla se sydän on kaikilla kolmella jyskyttänyt.
Nyt jäädäänkin sitten odottelemaan, että millainen tyyppi sieltä lopulta tähän maailmaan putkahtaa.
odotus, tytöt 6 Comments
tweet like pin share+
Anonyymi1. lokakuuta 2014 klo 12.49
Tipuin ultrassa lattialle polvilleni tuulettaa kädet nyrkeissä ilmaan ylöspäin itku lentäen suu ilosta riemussa- hän on poika! Kiitos.
Sanna/Kotisaari2. lokakuuta 2014 klo 8.37
Joo, pienessä ultrahuoneessa oli suuren urheilujuhlan tuntua... :-)
Jenni / Keski[piste]1. lokakuuta 2014 klo 13.12
Ihana uutinen, onnea odotukseen! <3
Sanna/Kotisaari2. lokakuuta 2014 klo 8.37
Riikka1. lokakuuta 2014 klo 20.39
Ihan höpsö iskä:! ) Onnea odotukseen!
Sanna/Kotisaari2. lokakuuta 2014 klo 8.38
Hih, joo, niin on. Höpsö ja hellyttävä. Kiitos Riikka <3
Tilaa: Lähetä kommentteja (Atom)
Blogia kirjoittaa Sanna, hetken vielä kolmekymppinen neljän lapsen äiti, vaimo, yrittäjä, puuskittainen sisustaja ja aloitteleva siirtolapuutarhuri. Blogissa tarjolla pastellisia kotijuttuja, päivän asuja, neulomisprojekteja, mökkielämää sekä aika paljon kaikkea muutakin.
Kuvat ovat omiani, ellei toisin mainita. Ethän siis kopioi niitä ilman lupaani! Kiitos!
arki blogikokemukset eteinen joulu juhlat kauneus keittiö käsityöt lapset lastenhuone lastenvaatteet makuuhuone mökki niitä näitä odotus olohuone parveke pikkuprojektit päivän asu ruoka shoppailu sisustaminen suunnitelmia tekstiilit tuunailut tytöt työhuone työt vauva
Lisää mökkijuttuja löydät täältä:
Copyright @ Kotisaari. Design by MangoBlogs.