fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi it fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi hu fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi es fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi es es fi fi fi da fi fi fi fi fi pt fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi ja fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi nl fi fi fi it fi pt fi fi eo fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi lt fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi en fi fi fi tr fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi pt fi fi it fi fi fi fi en fi fi fy en en ca en en fi et id it fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi pt fi fi fi fi en fi en fi et it fi fi es fi it fi fi it es fi fi et fi fi fi en fi fi fi fi it en nb fi fi fi fi fi en fi fi fi en hbs_lat fi fi sq sv de et fi cs fi fi fi pl fi fi fi fi sv fi fi fi it fi ceb fi fi fi en en fi fi en fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi hbs_lat fi et fi fi sv fi fi fi fr fi fi de en et lt fr fi es fi fi fi fi fi fi en sv es en fi fi fi fi fi fi fi fi et fi fi fi fi fi it fi fi fi fi et en fi fi fi fi fi fi pt fi cs fi en fi fi it fi fi et fi es fi fi fi fi pt fi it it it it fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi pt fi fi fi fi fi fi fi fi fi nl fi it fi hu fi fi fi fi fi it fi fi fi fi fi fi de fi et fi fi en eo fi fi fi fi fi fi fi en fi en sv fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi gl fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi en vo fi fi fi en fi fi fi fi pt nb da fi fi en en fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi en fi fi en fi en fi fi fi fi fi
SRK:n pääsihteeri Tuomas Hänninen lasten seksuaalisesta hyväksikäytöstä: ”Voinko enää halata tyttäriäni?” | Omat polut © - etnisten vanhoillislestadiolaisten kertomuksia ja kokemuksia
Tervetuloa Verkoston Poluille – etniset vanhoillislestadiolaiset!
KION: Ehkäisykielto on ihmisoikeusloukkaus →
9 tammikuun, 2011 · 21:28
SRK:n pääsihteeri Tuomas Hänninen lasten seksuaalisesta hyväksikäytöstä: ”Voinko enää halata tyttäriäni?”
Helsingin Sanomien pääkirjoituksessa todettiin 16.5.2010:
”Kirkon ja lestadiolaisuuden piirissä viime viikkoina esille tulleet lasten hyväksi-käyttötapaukset antavat hätkähdyttävän kuvan siitä, miten uskonnollisissa yhteisöissä voidaan suhtautua lakiin ja sen velvoitteisiin.
Lapsiin kohdistuneiden rikosten vuosia jatkunut vähättely ja jopa peittely kertoo oikeustajun ja lähimmäisenrakkauden kieroutumisesta.”
Miten SRK:n uusi pääsihteeri Tuomas Hänninen on vastannut  vakavaan, toistuvasti julkisuudessa esitettyyn huoleen laajassa haastattelussa Kotimaa-lehdessä?
Hän vastasi kysymällä: ”Voinko enää halata tyttäriäni?”
Toiseksi hän totesi, että ”Media on liioitellut asioita.”
Helsingin Sanomat kertoi 6.1.2011, että suuren rauhanyhdistyksen entistä puheenjohtajaa epäillään vakavista lasten hyväksikäyttörikoksista ja oikeudenkäynti on parhaillaan alkamassa. Tapausta oli alettu tutkia loppukesästä, ja SRK:n puheenjohtaja Olavi Voittonen kertoi mediassa, että SRK:n johto on ollut tutkinnasta tietoinen.
Lokakuussa uutisissa kerrottiin vanhoillislestadiolaisen maallikkosaarnaajan saaneen tuomion niinikään lapsen hyväksikäytöstä. Kirkon keskushallinto julkisti puolestaan huhtikuussa tietoja teettämästään selvityksestä, jonka mukaan kirkon piirissä on paljastunut kaikkiaan satakunta hyväksikäyttötapausta siihen mennessä, näistä kymmeniä vanhoillislestadiolaisuuden piirissä.
Hänninen ei ole tietävinään, vai eikö hän todella tiedä?
On hämmentävää lukea, että SRK:n pääsihteeri Tuomas Hännisen ensimmäinen huoli Kotimaa-lehden haastattelussa ei ollutkaan, kuinka hyväksikäytön uhreja pystyttäisiin auttamaan rauhanyhdistysten piirissä. (Kotimaa 7.1.2011, s. 15-17.)
Ei myöskään se, miten rikoksia aiotaan ehkäistä ennalta jatkossa, herätysliikkeessä jonka lapsi- ja nuorisotyön piirissä kasvaa parhaillaan arviolta yli 50 000 alle 18-vuotiasta lasta ja nuorta.
Tuomas Hännisen ainut huoli oli se, että hänelle on tullut vaikeaksi erottaa mikä on lapsen seksuaalista hyväksikäyttöä ja mikä perheenjäsenten välisen kiintymyksen osoittamista. ”Voinko enää halata tyttäriäni?”
Näin Kotimaassa sanatarkasti: ”Liikkeen piiristä julkisuuteen tulleet pedofiliatapaukset ovat Hännisen mukaan myös yliherkistäneet omiatuntoja. Hänninen itsekin on jopa pohtinut, voiko hän edelleen halata tyttäriään, kun he tulevat käymään kotona.”
Voiko hän edelleen halata (aikuisia ?) tyttäriään?
Onko Hännisen reaktio retorinen kikka vai aitoa tietämättömyyttä?
Onko yhä edelleen pakko yhtyä Helsingin Sanomien pääkirjoituksen sanoihin:  ”Lapsiin kohdistuneiden rikosten vuosia jatkunut vähättely ja jopa peittely kertoo oikeustajun ja lähimmäisenrakkauden kieroutumisesta.”
Yleensä ihmiselle itselleen ei tietenkään tuota vaikeuksia tunnistaa, milloin hän koskettelee alaikäistä seksuaalisessa hyväksikäyttötarkoituksessa ja milloin hän osoittaa isän tai äidin luonnollista läheisyyttä ja kiintymystä lastaan kohtaan, olipa tämä aikuinen tai alaikäinen. Aikuinen ihminen kykenee tavallisesti erottamaan ne toisistaan hyvin helposti.
Lastensuojeluasiantuntijoiden mukaan tämä ei ole alkuunkaan näissä asioissa se vakavin ongelma.
Lasten hyväksikäyttäjät rikollisissa aikeissaan sen sijaan kylläkin manipuloivat ja hämmentävät lasta sekoittamalla tutun ihmisen normaalit kiintymyksenosoitukset ja rikolliset teot. Toisinaan he onnistuvat hämmentämään ja manipuloimaan myös vanhempia ja muita läheisiä ja salaavat tällä menettelyllä tekojaan. Pedofiilit pitävät itseään usein jopa uhriensa hyväntekijöinä. Tällaiset asenteet kuuluvat pedofiilin rikosprofiiliin.
Sulkeutuneissa, sisäänpäin kääntyneissä yhteisöissä suurimpina ongelmina pidetään auktoriteettiuskoa, oman yhteisön idealisointia sekä avoimen keskustelun ja sisäisen kritiikin kieltämistä.
Vanhoillislestadiolaisuuden yhteydessäkin on keskusteltu liikkeen rakenteellisista ongelmista, jotka tarjoavat pedofiilille otollisen toimintaympäristön (esimerkiksi Pekka Asikaisen, Topi Linjaman ja Johanna Hurtigin julkiset puheenvuorot).
Herätysliikkeen johto on sivuuttanut nämä puheenvuorot ottamatta niihin kantaa. Se on tytynyt julkisuudessa toistelemaan sitä, että kysymyksessä ovat yksitätiset rikostapaukset ja vakuuttelemaan, että liikkeen opetuksessa kehotetaan rikoksiin syyllistyneitä ”sovittamaan rikoksensa myös maallisen oikeuden edessä”.
Johto ei ole ottanut kantaa kriitikoiden arvioihkin siitä, että opetuksessa ja menettelytavoissa on rakenteita, jotka auttavat hyväksikäyttäjiä, antavat näille tilaa toimia ja jättävät uhrin vaille tukea ja apua.
Vahvemman valta – uhrin syyllistäminen
Palautetaan mieleen Pekka Asikaisen harkitsemisen arvoiset ajatukset vielä kerran:
”…myös ihmisryhmässä on syytä itsetutkisteluun. Keskeinen kysymys on, onko ryhmässä sellaisia elementtejä, jotka antavat vähänkin tilaa karmeille teoille. Vanhoillislestadiolaisessa herätysliikkeessä on kysyttävä rohkeasti, onko liikkeen taustahistoriassa läpikäymättömiä asioita, jotka heijastuvat nykyajan toimintaan.
Onko liikkeessä edelleen vallalla lähihistoriaan kytkeytyviä mekanismeja, jotka pyrkivät tukahduttamaan avointa keskustelua, luomaan puhumattomuutta ja vaikenemista, kylvämään pelkoa ja ahdistusta, luomaan pelisääntöjä pelkästään vahvemman vallankäyttäjän näkökulmasta sekä ohjaamaan liikettä entistä tiiviimpään eristäytymisen tilaan?
Onko miesvetoisessa järjestössä unohdettu naisten tuoma viisaus? Leimataanko pohdiskeleva ja avoin keskustelu epäilyttäväksi järkeilyksi, joka ei kumpua uskosta? Heijastuvatko puhumattomat 1970-luvun vaikutukset edelleenkin tähän päivään?” (Asikainen 24.4.2010.)
Mutta Hännisen ajatuksenkulku sen sijaan paljastaa sen, että hän, SRK:n pääsihteeri, on yhä, vuonna 2011, täysin pihalla siitä mitä pedofilia ongelmana ja ilmiönä merkitsee vanhoillislestadiolaisuudessa.
Hämmästyttää ja huolestuttaa, että huoli omien lasten halaamisesta on ainoa viesti, jonka herätysliikkeen uusi johtaja tahtoi nostaa Kotimassa esiin vakavasta asiasta.
Hämmästyttää ja huolestuttaa, että herätysliikkeen uudelta johtajalta puuttuvat – luvalla sanoen – perustiedot ilmiöstä, joka on nostanut vanhoillislestadiolaisuuden profiilia mediassa vuonna 2010  enemmän kuin mikään muu.
Ehkä enemmän kuin mikään muu seikka koko herätysliikkeen historiassa?
Kun verrataan siihen, mitä näiden rikosten paljastuminen on saanut liikkeelle katolisessa kirkossa maailmanlaajuisesti, olisi luonnollisesti odottanut, että SRK:n pääsihteerillä olisi herännyt tarve hankkia tietoa ja samoin herännyt tarve kertoa julkisuuteen uskottavasti siitä, millä tavoin yhteisössä on tarkoitus auttaa uhreja.
Ennalta ehkäisevän lastensuojelun ensimmäinen perusehto on, että hankitaan tietoa ja kyetään tunnistamaan mistä lasten seksuaalisessa hyväksikäytössä ja toisaalta pedofiliassa on kysymys.
Hänninen voisi lukaista pika-apuna vaikkapa jokamiehen hakuteosta Wikipediaa.
Pedofilia   ja  Lapsen seksuaalinen hyväksikäyttö
Lastensuojeluasiantuntemusta ja tietoutta rikollisten menettelytavoista on tarjolla myös oman herätysliikkeen piirissä. Tarvittaisiin vain SRK:n johdon sitoutuminen lastensuojeluun ja sen viestittämiseen paikallisiin rauhanyhdistyksiin,  ja aito halu hyödyntää asiantuntemusta käytännön toimeenpanossa.
Tarvitaan myös johtajuutta, joka nostaa lastensuojelun nyt viimeinkin ykkösasiaksi paikallisissa rauhanyhdistyksissä.
Herätysliikkeen johtajana Hännisellä lienee käytettävissään resursseja hyödyntää asiantuntijoita myös oman henkilökohtaisen tietämyksensä kohentamisessa SRK:n toiminnan suunnittelua ja kehittämistä silmälläpitäen. Kotimaan haastattelussa paljastuneet virheelliset asenteet ovat huolestuttavia.
Myös luterilainen kirkko on tuottanut informaatiota lasten seksuaalisen hyväksikäytön tunnistamisesta ja ennalta ehkäisystä. Tiedosta ei ole puutetta.
Pallo hukassa, johtajan vastuu hakusessa?
On tavallista ja ymmärrettävää sinänsä, että puolustuskyvyttömään lapseen kohdistuvan seksuaalisen hyväksikäytön kohtaaminen asiana on monelle vaikeaa. Tekojen säälimättömyys  ja uhrille aiheutuvat vakavat seuraamukset mieluiten sivuutetaan.  Hännisen omaa tehtäväänsä ajatellen varsin harkitsematonta lausuntoa on ehkä tarkasteltava tätä taustaa vasten, jonkinlaisena torjuntana.
Mutta se on selvää, että hän ei puhu haastattelussa lainkaan siitä, miten hän itse liikkeen vastuullisena johtajana  aikoo toimia, että herätysliikkeessä voidaan jatkossa auttaa uhreja ja torjua ennalta uusia rikoksia.
Hän nähtävästi ei ole tunnistanut omaa tehtäväänsä yhteisön johdossa, kun hän siirtääkin itsensä ja roolinsa tässä kysymyksessä vain rikostapauksista hämmentyneeksi, tietämättömäksi rivikansalaiseksi.
Juuri torjunta on tyypillinen reaktio seksuaalirikosten yhteydessä. Kyse on niin rankasta teosta ja niin vakavista seuraamuksista lapselle, että asian kohtaaminen on hyvin tuskallista. Varsinkin se tosiasia, että omaan herätysliikkeeseen kuuluvat luottohenkilöt, jopa sananjulistajat,  ovat syyllistyneet lasten vahingoittamiseen. Tavalla jota pidetään vakavuudeltaan murhasta seuraavana.
Hännisen mukaan ”herätysliike on yhtenäinen ja sillä menee hyvin” ja mitä ongelmiin tulee, ”media on liioitellut asioita” (Kotimaa 7.1.2011, s.17.) Tämä on ollut kautta vuosien SRK:n johdon vanha, tuttu perusmantra, johon myös uusi pääsihteeri edelleen turvautuu.
Uskonyhteisö, ”jumalanvaltakunta”, on erehtymätön ja moitteeton.
Ilkeä juoruilu rauhanyhdistyksellä haavoittaa – uhrien kärsimys moninkertaistuu
Hännisen asennoituminen johtaa pohtimaan sitä, onko taustalla tiedostamaton pyrkimys sivuuttaa uhrien kärsimykset. Tai yksinkertaisesti kyvyttömyys kohdata omassa tietoisuudessa kauhistavia asioita, joita lapsille todella on tehty ( ja jatkossakin tehdään?) oman herätysliikkeen piirissä.
Hyväksikäytön uhrin kärsimysten tylyyn sivuuttamiseen syyllistyvät  rikollisten lisäksi myös sivulliset, toisinaan jopa uhrien läheiset. Rikosten aiheuttama ahdistus on usein niin syvä, että ihminen ei pysty sitä kohtaamaan vaan turvautuu torjuntaan ja siirtämään keskustelun pois asiasta. Uhri ei kohtaa myötätuntoa eikä saa käytännön apua.
Rauhanyhdistyksillä vallitsee lisäksi sisäinen juoruilun käytäntö, jossa uhrien ja heidän läheistensä asioita vatkataan ja levitellään eteenpäin vuosikausia, mutta myötätuntoa uhreille ei ilmaista. Siihen ei ole kykyä. Tämä on omiaan vain lisäämään syyttömien, uhrien ja heidän läheistensä, kärsimyksiä. Käytännössä käykin niin, että uhreista tehdään syyllisiä ja heidät leimataan. Julmuus tuottaa uutta julmuutta.
Pentikäinen: Uhrien tuska kohdattava paikallisesti ja ohjattava kohti oikeudenmukaista yhteisöllistä käsittelyä
Rauhanyhdistyksen yhteisö ei näin  joudu  itse kohtaamaan käsittelemään yhteisönä kollektiivisesti sen piirissä tapahtuneita rikoksia, kun sitä ei kukaan velvoita eikä ohjaa siihen.
Mikael Pentikäinen nosti em. pääkirjoituksessa esiin myös velvoitteen, jonka hän näkee nyt kohdistuvan paikallisiin rauhanyhdistyksiin. Vanhentuneetkin hyväksikäyttötapaukset on selvitettävä paikallisesti ja sovitettava.
”Vastuun kantamiseen kuuluu se, että myös oikeudellisessa mielessä vanhentuneet rikokset selvitetään ja syylliset pakotetaan kohtaamaan uhrinsa ja sovittamaan tekonsa. […] lestadiolaisen liikkeen sisällä pitää selvittää vanhatkin vääryydet, vaikka se tekisi kipeää. Uuden alun edellytys on totuuden tunnustaminen. ”
Tähän  konkrettisen ja rakentavaan esitykseen SRK ja paikaliset rauhanyhdistykset ovat vastanneet vaikenemalla.
Niinpä on käynyt vain niin, että yhteisö siirtää oman järkytyksensä, torjuntansa ja kauhunsa yhteisön heikoimman, hyväksikäytön uhrin, kannettavaksi. Sehän helpottaa, koska tuntuisi uhkaavalta ajatella että rikoksilla olisi jokin liittymäkohta erehtymättömään uskonyhteisöön, jossa se oma turva on.
Oman yhteisön vaaliminen ja varjeleminen moitteettoman etäällä rumista rikoksista, ja turvallisena omissa silmissä on arvokkaampi asia kuin puolustuskyvyttömien uhrien auttaminen ja tosiasioiden kohtaaminen asettumalla heidän rinnalleen etsimään oikeudenmukaisuutta ja hyvitystä.
Vanhoillislestadiolaisuuden paljon mainostettu yhteisöllisyys näyttää julmemmat kasvonsa.
Ikuisesti leimattu uhri ajetaan eristyksiin, yksinäisyyteen. Uhrista tulee syntipukki.  Lyödään lyötyä. Täsmälleen sama mekanismi toimii myös hoitokokouksissa.
Kun nämä hurskaat juoruilijat levittelevät keskenään yksityisiä ihmisiä koskevia kauhutarinoita, kulkee sivujuonteena ajatus, että hyväksikäytetyt lapset ja näiden läheiset ovat jotenkin muita huonompia, kartettavia, stigmatisoituneita ja lopullisesti pilattuja ihmisiä. Kuinka he voisivat kokea olevansa tervetulleita rauhanyhdistykselle?
Kun rikollinen jo on jättänyt lapseen jäljen, niin yhtälailla juoruilijat ja ”erehtymätön jumalanvaltakunta” jättävät häneen säälimättömillä ja ymmärtämättömillä asenteillaan arvottoman ihmisen leiman. Kumpikohan satuttaa lopulta ihmistä enemmän?
Väkivaltarikosten, erityisesti seksuaalirikosten ehkäisyyn erikoistunut vankilapsykologi Pertti Hakkarainen, joka on kehittänyt seksuaalirikoksiin syyllistyneiden hoito-ohjelman, on todennut, että kyseisiin rikoksiin liittyy tyypillisesti taipumus  vähätellä teosta uhreille koitunnutta vahinkoa.
Rikoksen järkyttävyyttä on vaikea kohdata ilman faktatietoja, ilman asiantuntevaa tukea ja ohjausta.
– Ei haluta nähdä, mitä teko on aiheuttanut uhrille, koska se tuntuisi itsestäkin liian pahalta, Hakkarainen totesi lehtihaastattelussa (HS 8.1.2011).
(Ajattelemisen aihetta antoi: Lucas.)
Pekka Asikainen: Nyt olisi aika toimia
Anja Forssén: Lapsen seksuaalisen hyväksikäytön ennaltaehkäisystä. Teoksessa: Lasten seksuaalisen hyväksikäytön ennaltaehkäisy ja kirkon vastuu. Suomen evankelis-luterilainen kirkko.
Hyväksikäyttö pitää kitkeä pois. Helsingin Sanomat 16.5.2010. Pääkirjoitus.
Inkeri Iisalo, Pirkko Siltala ja Päivi Aho-Mustonen: Rikottu ruukku – Naisen matka valoa ja toivoa kohti. Yliopistopaino 2002.
Johannes Ijäs: Uskovaisten pääsihteeri. Kotimaa 7.1.2011, s- 15-17.
Kaija Ikäheimo: Seksuaalisen hyväksikäytön tunnusmerkkejä ja vaikutuksia. Teoksessa: Lasten seksuaalisen hyväksikäytön ennaltaehkäisy ja kirkon vastuu. Suomen evankelis-luterilainen kirkko.
Susanna Kemppainen: Lestadiolaisvaikuttajan raiskaussyytteitä puidaan käräjillä. Kaleva 12.1.2011.
Satu Kontiainen: Lapsi kantaa pahoinpitelyn jälkiä koko elämänsä. Sosiaaliturva 3/2004.
Lapsen seksuaalinen hyväksikäyttö – myyttejä ja tosiasioita. Trauma ja dissosiaatio -sivusto.
Lucas: Hyväksikäytetty Minna – valtakunnansyyttäjä ottanut asian selvitettäväksi
Lucas: Poliisi-kansanedustaja Kari Tolvanen: Lopettakaa hurskastelu hyväksikäyttöasiassa
Lucas: SRK selvityttää herätysliikkeen johdon menettelyn pedofiliarikoksissa
Lucas: Unohtuiko lastensuojelu, SRK?
Maria Lähteenmäki: Suljetun yhteisön pimeä puoli
Veera Nuutinen: Vankilan psykologi hoitaa hyljeksittyjä. Vankilapsykologi Pertti Hakkaraisen haastattelu. Helsingin Sanomat 7.1.2011, C4.
Pahoinpitely ja seksuaalinen hyväksikäyttö. Lastensuojelun käsikirja.
Pedofiliaepäilyt kuohuttivat kirkolliskokouksen edustajia. YLE uutiset 3.5.2010.
Mikael Pentikäinen: Hyväksikäyttö pitää kitkeä pois. Helsingin Sanomat, pääkirjoitus 16.5.2010.
Siipirikko: Insestin uhrin suusta. Suomi24, 9.1.2011.
Jussi Sippola: Lestadiolaisten pedofiliakohusta sisäinen selvitys. Helsingin Sanomat 24.12 2010, A5. (Verkolehtiversioon.)
Anne Suokas-Cunliffe: Lapsuuden kompleksisen trauman jäljet aikuisuudessa.Teoksessa: Saarinen,P.& Lahti, H.& Parttimaa, R.(toim.) Matkalla eheäksi ja eläväksi. Traumaterapiakeskus, Oulu 2003.
Merja-Maria Turunen: Lasten seksuaalisen hyväksikäytön määrittelyä. Teoksessa: Lasten seksuaalisen hyväksikäytön ennaltaehkäisy ja kirkon vastuu. Suomen evankelis-luterilainen kirkko.
Sukulaistyttöä hyväksikäyttäneelle miehelle ehdollista vankeutta. STT:n uutinen, Kaleva 29.11.2010.
”Tämä altistaa pedofilialle kirkossa”. Oikeus- ja kriminaalipsykologian dos. Jaana Haapasalon haastattelu. Uusi Suomi 23.5.2010.
Kategoria(t): 2010-luku, eettisyys, erehtymättömyys, Helsingin Sanomat, insesti, johtajat, johtokunta, kirkko, Kotimaa, lapset, lähihistoria, maallikkosaarnaajat, manipulointi, nuoret, Olavi Voittonen, pedofilia, perhe, puhujat, rauhanyhdistys, retoriikka, sananjulistajat, sensuuri, seurakuntaoppi, SRK ry., SRK:n johtokunta, yhteisö, yhteisöllisyys
Avainsanat: ahdistava yhteisö, eristäminen, hyväksikäyttö, incest, insesti, juoruilu, kirkko, kiusaaminen, lapsen asema, lapset, lastensuojelu, lestadiolaisuus, pahuus, pedofilia, psyyke, rauhanyhdistys, seksuaalinen väkivalta, SRK ry., SRK:n johtokunta, terapia, Tuomas Hänninen, ulossulkeminen, vanhoillislestadiolaisuus, väkivalta, yhteisöllisyys
KION: Ehkäisykielto on ihmisoikeusloukkaus →
13 responses to “SRK:n pääsihteeri Tuomas Hänninen lasten seksuaalisesta hyväksikäytöstä: ”Voinko enää halata tyttäriäni?””
9 tammikuun, 2011 21:58
No mutta johan on lapsellinen kommentti Hänniseltä. Mitä aiemmin häntä olen tullut tuntemaan, niin on ollut ihan asiallinen kaveri mutta nyt on tainneet liika Turkin matkojen aurinko pehmentää päätä. Todella ikävä suhtautumistapa ja loukkaa mielestäni ainakin seksuaalisen hyväksikäytön kohteeksi joutuneita.
Mutta ikävää, jos hänellä on sellaisia tunteita tyttäriään kohtaan, ettei voi heitä edes puhtain mielin enää halata.
12 tammikuun, 2011 16:43
vastaa, ja kyseenalaistaa halaukset ja samalla
onneksi hänen tapaus tutkitaan ja lapset
ja nuoret kuulustellaan asian selvittämiseksi
9 tammikuun, 2011 22:06
Outoa, että Hänninen nosti esiin avuttomuutensa erottaa isän rakkautta rikollisesta insestistä. Voi, opetelkaa edes perusasiat! Pitäkää tämä mielessä, pedofiili nääs käyttää valtaa ja väkivaltaa lapsen yli ja tuhoaa kierolla väkivallalla lopulta lapsen sisimmän. Väkivalta on eri asia kuin isän halaus! Ettekö todellakaan ymmärrä tätä?
Rikollinen vetoaa lapseen, voittaakseen ja sitten pettääkseen uhrin luottamuksen. Hänen perusteluna voi olla mikä vaan, esim. uskovaisuus, sukulaisen rakkaus, muu kiintymys, ihailu tai mikä tahansa mitä hän keksii, väärää tekoa oikeuttamaan ja edistämään tarkoitettu suostutteleva ja manipuloiva puhe. Joka tapauksessa se, mitä tapahtuu, se mitä aikuinen lapsiuhrilleen tekee, on uhrin houkuttelu, pettäminen ja seksuaalinen väkivalta.
Lapsen käyttö aikuisen tarpeiden tyydyttämiseen.
Tekonsa jälkeen aikuinen selittää pahan tekonsa uhrille parhain päin juuri valehtelemalla, että kysymyksessä onkin jonkin sortin normaali kiintymyksen osoitus.
Tietäessään valehtelevansa ja tietäessään, mitä paljastumisesta hänelle seuraisi, aikuinen aina vannottaa uhriaan vaikenemaan tapahtuneesta.
Pahoilla seurauksilla pelotellen, vastuun lapselle siirtäen, ja antaen lapsen ymmärtää heidän kahden olevan rikoskumppaneita, yhtä syyllisiä, tai jopa syytellen lasta viettelijäksi.
Vaihtoehtoisesti aikuinen voi käyttää lapsen tietämättömyyttä, luottavaisuutta ja rakkaudenkaipuuta hyväkseen selittämällä, että ei tapahtunut mitään pahaa tai väärää vaan että maailma vain ei vielä ymmärrä asiaa eikä siksi hyväksy…mutta tästä selvitään pitämällä asia ”meidän kahden salaisuutena”.
Seuraukset lapselle? Lapsi menettää omanarvontunnon ja kyvyn luottaa muihin ja itseensä. Hän ei enää valheella ja aikuisen vääristelyillä petettynä tiedä, mikä on totta ja mikä harhaa ja milloin omiin ajatuksiinsa ja havaintoihinsa uskaltaa luottaa. Hänen todellisuus muuttuu kaaokseksi.
Raastava epävarmuutta, syvää häpeää, kauhua, pelkoa ja surua, syvää masennusta, äärimmäistä arkuutta, jotka kaikki ovat aikuisen rikollisen teon seurausta.
Haluaisin nimittää tätä rikollisuutta tekoa sielunmurhaksi. Rikollisen murskaaman elämän ja elämiskyvyn palauttamiseen kuluu uhrilta koko loppuelämä.
Pedofiilin omaan sairauskuvaan kuuluu useimmiten vielä kyvyttömyys myöntää, mistä on kysymys. Siksi onkin erittäin suuri riski rikollisten tekojen jatkamiseen heti tilaisuuden tullen.
Tämä taipumus ei kuulu niihin, joita ihminen kykenee hallitsemaan vain pyytämällä anteeksi ja päättämällä lopettaa – vaikka itse niin väittäisi. Yhteiskunnan ja jokaisen pienemmän yhteisön, kuten rauhanyhdistyksen, asia on valvoa, ettei tilaisuuksia tule.
VAIN suhtautumalla vakavasti ennalta ehkäisyyn lapsia voidaan pelastaa sielunmurhaajilta.
10 tammikuun, 2011 12:12
Eikö lukijoilla tule mieleen, että ehkä saatetaan puhua siitä miten esim. halattava ihminen asian kokee joko heti tai myöhemmin, kokeeko hän käyttäytymisen normaalina vai sairaana. Tai miten ulkopuolinen, sanotaan nyt vaikka joku täti- tai setäihminen, asian näkee, kokee ja tulkitsee.
10 tammikuun, 2011 21:38
Olen ollut tilanteessa, missä H kertoi käsityksiään tästä aiheesta. Tulin samaan päätökseen kuin Lucas. Mies ei yhtään ymmärrä, millaisesta ilmiöstä on kysymys. Siitä tuo Kotimaan juttukin kertoo. Ei minkäänlaista kykyä eläytyä uhrin asemaan. Mutta tekijän asemaan asettuminen ei tuntunut olevan kovin vaikeaa. ”Ei se ole yhtään mustempi synti kuin mihin kuka tahansa meistä voi joutua”, jotenkin näin hän sanoi. Miksi näin? Luulen, että miehen tuttavapiirissä on mukavia pf-veljiä. H on jutellut näiden kanssa ja on saattanut joku ehkä ripittäytyä näistä asioista. On saarnattu synnit anteeksi ja jatkettu taivastiellä puhtaalla tunnolla. Sitten tulee nämä mediakohut. Kalliit veljet syytettynä. Ja kyynelsilmin teki parannusta.
30 elokuun, 2011 19:11
Hei älä rupee huutelee jos et tiiä asiasta hölkäsen pöläystä! Tää on sitä säälittävää että leimataan joku ja puhutaan paskaa vaikka ei tiietä jutusta yhtikäs mitään! NAurettavaa! 😉
11 tammikuun, 2011 07:17
”Näin Kotimaassa sanatarkasti: ”Liikkeen piiristä julkisuuteen tulleet pedofiliatapaukset ovat Hännisen mukaan myös yliherkistäneet omiatuntoja. Hänninen itsekin on jopa pohtinut, voiko hän edelleen halata tyttäriään, kun he tulevat käymään kotona.””
Tämähän tarkoittanee sitä, että sellaisetkin ihmiset, joilla ei ole oikeasti sairaita taka-ajatuksia, ovat alkaneet pohtia asiaa tästä näkökulmasta. Aikaisemmin ei ole ollut mitään ongelmaa, koska ei ole ollut ennenkään sairaita ajatuksia eikä tietoa viime aikoina julki tulleista tapauksista.
Omatunto on siis ehkä yliherkistynyt eli on ruvettu tutkiskelemaan sieltä jotain sellaistakin, mitä siellä ei ole.
Sen sijaan ne, joilla on sairas mieli ja sairas omatunto, eivät todennäköisesti tunne omassatunnossaan mitään. Ei sellaisilla voi olla yliherkistynyt omatunto, kun se ei ole herkistynyt ensinkään.
Olisiko pitänyt älytä rivien välistä, että tämäkin asia eli pääsihteerin lausuma pitää ja sen saa ymmärtää vain tietyllä tavalla eli siten kuin nämä muut kommentoijat ovat ymmärtäneet?
11 tammikuun, 2011 12:38
juhak, pääsihteerin lausunnon saa ymmärtää niin kuin haluaa. Se, ettei hän ota esille muita näkökulmia tämän asian yhteydessä, kertoo aivan liikaa (ja minulla on tietysti se rasite, että olen kuullut miehen puheita enemmän).
11 tammikuun, 2011 14:01
Yritän vain rautalangasta vääntää syy-seuraussuhteita: H ei sano, että pf-kohu on seurausta yliherkistyneistä omistatunnoista vaan päinvastoin eli pf-kohu on yliherkistänyt omiatuntoja. Sellaistenkin, joilla ei ole osaa eikä arpaa koko jupakassa.
Kun jotain asiaa ei tuossa yksittäisessä haastattelussa mainita, se on muka selvä merkki jostain…esität aivan törkeitä syytöksiä aivan mutu-tuntumalla. Sitä näköjään näkee mitä haluaa nähdä.
11 tammikuun, 2011 23:07
juhak, mulla on tosiaankin se painolasti, että tunnen kaverin ajatuksia muutenkin kuin tuon haastattelun perusteella.
20 tammikuun, 2011 20:52
Tässä on kaksi mahdollisuutta. Kirjoittaja on äärimmäisen katkeroitunut jostain syystä tai kirjoittaja on täydellisen väärinymmärryksen vallassa, jonka vuoksi törkeä provosointi. Sinänsä sääli kyllä…
23 syyskuun, 2019 18:06
Teillä näyttää olevan tällä sivulla linkki aluelehtisaimaa.fi sivustolle, joka on lopettanut toimintansa. Nyt siellä mainostetaan erilaisia affimarkkinointi sivuja. Voisitteko poistaa linkin?
29 marraskuun, 2019 19:16
Korjaus on tehty. Parhain kiitos hyödyllisestä tiedosta, Jarno. – Terveisin Toimitus.
Täytä tietosi alle tai klikkaa kuvaketta kirjautuaksesi sisään:
Sähköpostiosoite (Osoitetta ei koskaan julkaista)
Olet kommentoimassa WordPress.com -tilin nimissä. ( Log Out /  Muuta )
Olet kommentoimassa Twitter -tilin nimissä. ( Log Out /  Muuta )
Olet kommentoimassa Facebook -tilin nimissä. ( Log Out /  Muuta )
Muodostetaan yhteyttä palveluun %s
Ilmoita uusista kommenteista sähköpostilla.
Ilmoita uusista artikkeleista sähköpostilla.
Kävijätilasto: Polulla 29.3.2009 alkaen
3 544 019 lukukertaa
Tilaa blogi - saat sähköpostiisi ilmoituksen uusista postauksista. Kirjoita sähköpostiosoitteesi laatikkoon ja paina nappia:
Liity 217 muun seuraajan joukkoon
Voit tarjota tekstisi julkaistavaksi ja lähettää palautetta
verkostovl(miuku)luukku.com. Voit kommentoida myös artikkelin jälkeen kommenttitilassa.
Kysymys kuuliaisuudesta ja omastatunnosta
I was brainwashed into raging Laestadian beliefs
Hanna Pylväinen, etninen lestadiolainen New Yorkissa
Nuoret jättävät vanhoillislestadiolaisuuden - suuri syntyvyys ei kasvata jäsenmäärää
Vanhemmilleni olen kuin kuollut - vanhoillislestadiolainen homo toivoo keskustelua liikkeen sisälle
Eetu: "Sinä olet luonut minut sisintäni myöten"
Minä irtosin, mutta se ei irtoa minusta
Äitini kohtalo lapsen silmin
Verkosto: SRK:n pääsihteeri Tuomas Hänni…
Jarno: SRK:n pääsihteeri Tuomas Hänni…
Still: Entä jos vanhoillislestadiolai…
Historian opetuksia: Anteeksipyyntö 2010 – historia…
Tosi on: Jorma Hentilä: Tässä uskossa p…
Henri68: Kun on turva laumassa, turvass…
Nimetön_376: Kun on turva laumassa, turvass…
Nimetön 375: Meikkaamiskielto on vl-naisen…
Lapinpöllö: Wanted: Paavali rauhanyhdistyk…
bombauna: Mikko Salmi: Vanhoillislestadi…
bombauna: Meikkaamiskielto on vl-naisen…
SiioninEeva: Muslimit ja lestadiolaiset, ku…
bombauna: Minusta tuli ateisti
Entä jos vanhoillislestadiolaisuuden opit eivät olekaan totta?
Arvet minussa – Outin tarina
Aina särkymiseen saakka, vihjasi arkkipiispa sanojaan varoen
Arman ja nerokkaasti koodattu saippuapala
SRK:n rippikoulussa vahvistui oma tie
ban of birth control (90)
ban of television (23)
concept of sin (34)
get rid of (13)
Kirkko ja kaupunki (9)
Lars Levi Laestadius (4)
O. H. Jussila (1)
puhujien ja seurakuntavanhinten kokous (40)
Löydä Polulta Valitse kuukausi heinäkuu 2019  (1) toukokuu 2018  (1) heinäkuu 2017  (1) toukokuu 2017  (1) huhtikuu 2017  (1) tammikuu 2017  (1) lokakuu 2016  (2) syyskuu 2016  (2) elokuu 2016  (6) heinäkuu 2016  (2) kesäkuu 2016  (1) toukokuu 2016  (3) huhtikuu 2016  (4) tammikuu 2016  (1) joulukuu 2015  (3) marraskuu 2015  (3) lokakuu 2015  (5) syyskuu 2015  (3) elokuu 2015  (2) heinäkuu 2015  (3) kesäkuu 2015  (3) toukokuu 2015  (2) huhtikuu 2015  (3) maaliskuu 2015  (3) helmikuu 2015  (2) tammikuu 2015  (2) joulukuu 2014  (2) marraskuu 2014  (3) lokakuu 2014  (8) syyskuu 2014  (6) elokuu 2014  (7) heinäkuu 2014  (4) kesäkuu 2014  (5) toukokuu 2014  (5) huhtikuu 2014  (8) maaliskuu 2014  (9) helmikuu 2014  (7) tammikuu 2014  (6) joulukuu 2013  (10) marraskuu 2013  (10) lokakuu 2013  (10) syyskuu 2013  (2) elokuu 2013  (7) heinäkuu 2013  (8) toukokuu 2013  (7) huhtikuu 2013  (7) maaliskuu 2013  (6) helmikuu 2013  (4) tammikuu 2013  (9) joulukuu 2012  (5) marraskuu 2012  (4) lokakuu 2012  (7) syyskuu 2012  (5) elokuu 2012  (8) heinäkuu 2012  (7) kesäkuu 2012  (9) toukokuu 2012  (13) huhtikuu 2012  (11) maaliskuu 2012  (9) helmikuu 2012  (6) tammikuu 2012  (9) joulukuu 2011  (6) marraskuu 2011  (5) lokakuu 2011  (16) syyskuu 2011  (15) elokuu 2011  (9) heinäkuu 2011  (11) kesäkuu 2011  (2) toukokuu 2011  (9) huhtikuu 2011  (11) maaliskuu 2011  (8) helmikuu 2011  (4) tammikuu 2011  (8) joulukuu 2010  (3) marraskuu 2010  (4) lokakuu 2010  (13) syyskuu 2010  (6) elokuu 2010  (10) heinäkuu 2010  (6) kesäkuu 2010  (9) toukokuu 2010  (12) huhtikuu 2010  (13) maaliskuu 2010  (16) helmikuu 2010  (13) tammikuu 2010  (24) joulukuu 2009  (9) marraskuu 2009  (12) lokakuu 2009  (23) syyskuu 2009  (21) elokuu 2009  (5) heinäkuu 2009  (13) kesäkuu 2009  (2) toukokuu 2009  (13) huhtikuu 2009  (18) maaliskuu 2009  (8)
Areiopagi: artikkeleita luonnontieteen, filosofian ja teologian leikkauspisteistä
Elämää vl-yhteisön kahleissa: tytöt Pohjanmaalta kirjoittavat
Free in Truth – ex-LCCer's blog
Kaksi maailmaa: 16-vuotiaan Miss H:n blogi
Kun vääryys (valheet) saa vallan
Lähdin. Saanko elää omaa elämääni?
Learning to live free – Life as a former laestadian
Miljoona ja yksi ajatusta
Nyt vapaa olen: ex-vanhoillislestadiolaisen kertomuksia ja kokemuksia liikkeestä irtaantumisesta sekä uuden elämän rakentamisesta
OHO! Siioni: huumorilla vanhoillislestadiolaisesta elämäntapaliikkeestä
Postilloja: ääniä vanhoillislestadiolaisen herätysliikkeen keskeltä
Teuvo Moisa, Uusi Suomi
Vuokko Ilola: Blogisti, Kotimaa24
Mistä puhumme kun puhumme…
ahdistava yhteisö alistaminen avioliitto ehkäisykiellon perustelut ehkäisykielto elämäntapanormit erehtymättömyys erehtymätön yhteisö eristäminen eroaminen uskosta evankelis-luterilainen kirkko hengellinen väkivalta hoitokokoukset hyväksikäyttö identiteetti ihmisoikeudet ihmissuhteet insesti irrottautuminen yhteisöstä kasvatus kiellot kirkko kiusaaminen kontrollointi kristinoppi kyseenalaistaminen lapsen asema lapset lasten seksuaalinen hyväksikäyttö lastensuojelu lestadiolaisuus lisääntyminen luterilaisuus manipulointi mielenterveys naisen asema naispappeus normit nuoret Olavi Voittonen omakohtainen usko omatunto opilliset kysymykset painostaminen painostus parisuhde pedofilia perhe puhujat rauhanyhdistys salailu sananjulistajat seksuaalinen väkivalta seurakuntaoppi sosiaalinen eristäminen SRK:n johtokunta SRK ry. suurperhe synnit syrjintä tasa-arvo tutkimus uhkailu ulossulkeminen uskon jättäminen vallankäyttö valta vanhemmuus vanhoillislestadiolaiset papit vanhoillislestadiolaisuus vastuullisuus vl-yhteisö väkivalta yhteisöllisyys yksilön vastuu
Copyright Omat Polut Network© / Lainattaessa lähde mainittava.
Tämä blogi on lisensoitu.
Omat Polut jonka tekijä on "Omat Polut Network" on lisensoitu Creative Commons 1.0 Suomi lisenssillä.
Tekstit ovat vapaasti lainattavissa, kun lähde mainitaan. Kaupallinen käyttö kielletty.
Omat polut © – etnisten vanhoillislestadiolaisten kertomuksia ja kokemuksia · Vanhoillislestadiolaisuudesta sisältä ja ulkoa – yhteisöblogi
Luo ilmainen kotisivu tai blogi osoitteessa WordPress.com. tekijä WordPress.com.
Privacy & Cookies: This site uses cookies. By continuing to use this website, you agree to their use.
To find out more, including how to control cookies, see here: Cookie Policy
Omat polut © - etnisten vanhoillislestadiolaisten kertomuksia ja kokemuksia
Liity 217 muun seuraajan joukkoon
Already have a WordPress.com account? Log in now.
Omat polut © - etnisten vanhoillislestadiolaisten kertomuksia ja kokemuksia
View post in Reader
%d bloggaajaa tykkää tästä: