fi en el fi en fi fi en es fi hbs_lat fi fi fi de fi fi en fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi en fi fi fi fi fi en fi fi fi es fi fi fi fi en fi fi en fi en fi fi fi ca fi fi fi fi fi fi de fi fi fi fi eo cs fi fi fi cs fi cs fi fi fi fi fi es fi fi fi fi fi fi fi hbs_lat en fi en es en ca fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi it en it it fi fi fi fi fi fi ru fi fi en fi fi fi hu fi fi en et fi tr fi eo fi fi fi sq de fi fi fi fi fi fi fi fi en
skip to main | skip to sidebar
Tässä Blogissa turkulainen olutharrastaja kirjoittelee pääasiassa olutarvioita kaiken maailman oluista, sekä kaikkea olueen liittyvää. Pisteytys (1-50)=tuoksu(1-10)+ulkonäkö(1-5)+maku(1-10)+suutuntuma(1-5)+yleisvaikutelma(1-20)
NuForce DDA-100 & Aurelia Magenta
Jos äsken tuli uusi maapiste Etelä-Koreasta Hite Beerin myötä, niin nyt mennään vähän lähemmäksi Itä-Eurooppaan, ja tarkemmin Liettuaan. Tämän maan oluita en hirveästi ole maistellutkaan aiemmin, jos sieltä nyt niin hirveästi olutta tuleekaan. Alkon uutuusolut Kalnapilis on 7,3% vahva lager (viinalageriksikin kutsuttu). Tyylistä voi myös olla montaa mieltä..
Tuoksussa paljastuukin jo viinan viekas aromi armotta. Hieman hunajaista maltaisuutta ja etanolia. Suutuntuma on keskitäyteläinen ja hieman liukas tavanomaisella hiilihappoisuudella. Maku ei ole mikään hirveän miellyttävä johtuen reilusta viinaisuudesta. Jotain humalaan viittaavaa yrttisyyttä mausta löytyy, mutta aivan liian vähän. Jälkimaku kuivuu lähinnä alkoholin takia.
Lähettänyt Timo Rauhala klo 20.11 4 kommenttia
Etelä-Korean juoduin olut kaatuu lasiini melko tumman kultaisena, lähes vaahdotta. Olut on 4,5%:sta vaaleaa lageria, missä on käytetty ohran lisäksi myös maissia, eli melko tyypillinen Aasialainen olut kuitenkin. Pullossa on pieni pullonavaajan merkki, mikä muuttuu siniseksi, kun olut on tarpeeksi viileää. En tiedä, kuinka tarpeellinen tuo sitten mahtaa olla...
Etiketin grafiikka on muutenkin aika hyperaktiivisen ADHD, mikä taitaa muutenkin olla kulttuuri tuolla päin.
Itse olut nyt on niin perus Aasia-lager kuin olla ja voi. Melko makeaa, eikä humalaa ole riittävästi vastaamaan tähän. Yllättävän pehmeää tämä kuitenkin on ja melko raikastakin, muttei saa aikaan varsinaisesti mitään riemunkiljahduksia (enkä toki näitä odottanutkaan..). Kertakokeiluna ihan ok + uusi maapiste. Kupittaan Cittarista löysin, n. 2,50€/0,33l.
Tiedä sitten mitä mielikuvia tässäkin tahdotaan luoda :)
Lähettänyt Timo Rauhala klo 19.32 0 kommenttia
maanantai 16. toukokuuta 2011
Blogisti kiittää maailman parhaasta synttärilahjasta, 15.05.2011! Pitkä oli odotus, mutta se on siinä!
Lähettänyt Timo Rauhala klo 0.20 0 kommenttia
Tunnisteet: muu, Olutmaisteluja, Olutuutisia
perjantai 13. toukokuuta 2011
Fuller's Brewer's Reserve No.2
Perjantai-iltaan vähän luxusta. Sitä tämä perinteikkään brittipanimon tuotos nimittäin juurikin edustaa. Olut on 8,2%:sta vahvaa alea, mitä on kypsytetty pitkään ja hartaasti konjakkitynnyreissä. Kokonaisen yhden vuoden.
Ensimmäinen versio Brewer's Reserve-sarjasta oli kypsytetty single malt-tynnyreissä, mutta harmillisesti lopputulos ei ollut niin vahva, kuin olisi voinut toivoa [sic]. Itse pidän konjakista, vaikka todella harvoin sitä pääseekin nauttimaan. Tämä alkoholien kuningas sopii makumaailmaltaan melko todennäköisesti hedelmäisen alen kanssa paremmin kuin hyvin.
"A brew that's well worth the wait!"
Tämän lauseen siivittämänä pääsen vihdoin avaamaan pullon. Pientä odotusta on jo ollut, mutta kunnollista aikaa oluen nauttimiseen ei ole oikein tahtonut löytyä. Tämän oluen kanssa ei pidetä kiirettä.
Olut muistuttaakin ulkonäöltään hieman konjakkia, poislukien vaahto tietenkin, mitä muodostuukin ihan mukavasti.
Tuoksussa huomaa välittömästi konjakin tuoman arvokkaan, mutta voimakkaan puisen, hieman käyneen rypäleen. Tuoksu on huumaavan hedelmäinen ja lähes huutaa maistamaan. Suutuntu on melko täyteläinen ja pehmeä, sekä hieman kuumottava korkean alkoholipitoisuuden vuoksi.
Maku ei ole järisyttävän monimuotoinen, tai yksityiskohtainen. Tässä oluessa on keskitytty yksityiskohtien sijaan kokonaisuuteen ja nautittavuuteen, kuten Fuller'silla on tapana. Konjakkinen käynyt rypäle ja pintahiivan hedelmäisyys kohtaa hienosti, oluen samalla ollen puisen, jopa kitalaen kuivattavan kuiva. "Talonmaku" on myös vahvasti läsnä. Olut on oiva esimerkki konjakin ja oluen liitosta. Jännityksellä sitten vain odottamaan, että milläköhän 3. versio kypsytellään..?
Olut on saatavilla Arkadian Alkosta hintaan 8,79€/0,5l.
Lähettänyt Timo Rauhala klo 21.08 0 kommenttia
sunnuntai 8. toukokuuta 2011
Maitokaupoissa on nyt vähän aikaa jo pyörinyt englantilaisen Oakham Alesin oluita (Citra ja Inferno löytyykin jo blogista), mitkä kaikki lähestulkoon edustaa samaa tyyliä, eli golden alea. Vaikka JHB on nimensä mukaisesti Jeffrey Hudson Bitter, niin kyllä tämäkin sinne golden ale-osastoon menee. Mahtaakohan panimo edes tehdä muun tyylin oluita, en tiedä.. JHB on vahvuudeltaan 4,2%. Real aleksi alunperin valmistettu.
Etiketin mukaan Sir Jeffrey Hudson oli seikkailija, hovimies, sekä kaksintaistelija. Kuningas Charles I:n alaisuusdessa 1600-luvulla. Lisäksi hän oli lyhytkasvuinen, vain noin metrin pituinen. Pieni ja pippurinen, kuten olutkin väitetysti. Saa nyt nähdä.
Olut on aavistuksen sameaa ja vaahtoa ei juurikaan muodostu. Tuoksussa muista panimon oluista tuttu sitruunaisen hedelmäinen aromi, sekä toffeista mallasta. Ihan miellyttävä.
Panimon Citra kompastui väsähtäneeseen suutuntumaan, mutta tässä onneksi on hiilihappojakin. Maku on hyvin suoraviivainen sitruksisen toffeinen, mutta onneksi sentään kohtalaisen katkera ja kuiva. Olut on täysverinen sessio-olut ja sellaisena oikein hyvä. Mikään maisteluolut tämä ei ole. Näillä hinnoilla ei vaan paljon viitsi sessioida. Maitokaupoista n. 4€/0,5l.
Lähettänyt Timo Rauhala klo 21.28 0 kommenttia
Forst on yksi ehkä täydellisimmistä pitsa-oluista. Forst on italialainen 4,8% vaalea lager. Ei kuulosta kovin ihmeelliseltä ei, mutta kun tämän viereen asetetaan pitsa, niin tilanne muuttuu täysin. Tuoksussa ja maussa on tuoreen yrttistä humalaa, kuivaa valkoviinimäisyyttä, sekä vielä vaalean leipäistä maltaisuutta. Ja jotain kokonaisuudessa, mikä vain natsaa pitsan kanssa. Maku päättyy kuivana. Kevyt, mutta ei missään nimessä vetinen suutuntuma mukavalla hiilihappoisuudella kruunaa vielä kaiken. Pitsan kanssa vain niin täydellistä, mihin tämä aivan varmasti on alunperin suunniteltukin. Jos et usko, kokeile itse. Alko, 2,25€/0,33l.
Lähettänyt Timo Rauhala klo 15.20 3 kommenttia
lauantai 7. toukokuuta 2011
Nils Oscar India Ale
On ollut vähän kiireitä töissä = paljon ylitöitä, eikä ole oikein ehtinyt kirjoittaa blogia. Nyt kuitenkin olimme työpaikkaristeilyllä perjantaina Vikingn Linellä ja onnekseni sieltä saa nykyään ostaa myös mukaan baarista tavallista lapparia erikoisempia oluita. Pieni valikoima tosin, mikä sisältää yhtä Alkosta ja toista Systembolagetista. Jos olet Vikingillä käynyt, niin tiedät varmaan sen pubimaisen baarin suht' keskellä laivaa, oliko nyt 8. kerroksessa, niin sieltä moinen tapahtuma onnistuu.
Ostaminen todellakin kannattaa, sillä hinnat ovat esim. Alkoon verrattuna vähintään puolet halvempia. Nils Oscarin India Alea sai 6-packin mukaan 9 eurolla, että sillä tavalla. Kyseistä olutta ei siis (harmillisesti) Alkosta saa.
Nils Oscar on siis ruotsalainen pienpanimo ja hyvinkin laadukas sellainen. India Ale on nimensä mukaisesti runsaasti humaloitua IPA-tyyliä edustava olut, vaikka prosentteja tässä on tyyliin nähden melko vähäisestikin, eli 5,3%.
Ulkonäkö oluessa on ihan kunnossa; kuparisen väristä ja vaahtoa muodostuu ja vähän säilyykin pinnalla. Yllättäen tuoksu ei ole ihan täysin humalan dominoivaa, vaan toffeinen mallas puskee lähes yhtä voimalla. Käytetty humalalaji on amerikkalainen Amarillo. Olut on suutuntumaltaan melko kevyen öljyinen, muttei vetinen.
Maku on hyvin tasapainoinen. Miellyttävän toffeinen mallaspohja tukee hyvin aromikkaan sitruksista humalaa. Jälkimaku on toki katkera, vaikkei ehkä ihan täysin riittävä IPAksi. No britti-IPAt tulee aika lailla mieleen.
Alkossa onkin jo Nils Oscarin oluita toki nähtykin, mutta varsinkin tätä voisin kyllä suositella Valikoimaan otto-vastaavalle testattavaksi ja pohdittavaksi, voisiko tämä kenties edustaa Ruotsin olutkulttuuria paremmin, kuin vaikkapa Sofiero..?
Lähettänyt Timo Rauhala klo 20.41 0 kommenttia
Uudemmat tekstit Vanhemmat tekstit Etusivu
Fuller's Brewer's Reserve No.2