fi fi fi fi et fi et en id es es es fi fi fi fi nl fi fi fi nl fi fi fi fi fi nl fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi en fi fi en en en fi en fi fi et fi fi
Merkityksellisiä sanoja – Joonas Lyytinen
Kesällä Helsingin Sanomien mielipidepalstalla velloi jälleen kerran kiivas keskustelu siitä käytiinkö Suomessa vuonna 1918 sisällis-, kansalais-, vapaus- vai veljessota, punakapina vai yritettiinkö peräti tehdä vallankumous. Samalle historialle ja tapahtumille yritetään edelleen, miltei sata vuotta tapahtumien jälkeen, löytää tulkinta ja merkitys sanojen kautta. Sanoilla on merkitys. Ja lukemattomia sivumerkityksiä, sävyjä ja konnotaatioita. Ne eivät ole vain äännekimppuja, joita jaetaan satunnaisesti kuvaamaan eri ilmiöitä. Muuttamalla käytettyjä sanoja ja ilmauksia puretaan tai pönkitetään valtahierarkioita ja tulkitaan historiaa uudelleen.
Viime vuosikymmeninä on enenevässä määrin kiinnitetty huomiota siihen, miten erilaisten historiallisesti heikommassa tai alistetussa asemassa olleiden väestöryhmien nimeäminen on edustanut ja ylläpitänyt vanhoja esimerkiksi kolonialistisia valtasuhteita. Suomessa tätä samaa keskustelua on käyty sanojen romani-mustalainen ja saamelainen-lappalainen ympärillä. Eteläisessä Afrikassa elävät alkuperäiskansat khoit ja sanit tunnettiin aikaisemmin Kapmaan hollantilaisten siirtolaisten antamilla nimillä ”hottentotit” ja ”bušmannit”. Hottentotti-nimitys juontuu hollannin änkyttämistä tai nikottelemista tarkoittavasta sanasta ja viittasi khoisan-kielissä yleisiin naksausäänteisiin eli avulsiiveihin. Bušmanni puolestaan tarkoittaa sanan mukaisesti ”puskaihmistä” ja viittasi kansan elinympäristöön. Molempia nimityksiä pidetään nykyisin kansainvälisesti vanhentuneina ja loukkaavina ja niiden käytöstä on luovuttu.
Suomen kielen kannalta valitettavaa on, ettei Kielitoimiston rajallisten resurssien takia Kielitoimiston sanakirja ole pysynyt tässä kehityksessä mukana, vaan sanakirjassa esiintyy vain nämä vanhentuneet nimet määriteltyinä ”eräiksi eteläafr. (lyhytkasvuisiksi) kansoiksi”. Samalla tavalla Kielitoimiston sanakirjasta puuttuu Etelä-Afrikan valkoihoisesta, afrikaansia puhuvasta ja pääosin kalvinistisesta väestönosasta käytetty nimitys afrikaanerit, mutta sen sijaan sanakirjassa määritellään:
Buurit. Etelä-Afrikkaan 1600-luvulla muuttaneiden alankomaalaisten t. heihin sulautuneiden muiden valkoihoisten jälkeläiset.
Vaikka täältä Suomen perspektiivistä asia ei vaikuta tärkeältä, valtaosa afrikaanereista kokee nykyisin buuri-nimityksen loukkaavana ja sitä käyttävät maassa enää vain jotkut harvat äärioikeistolaiset ryhmät. Suomen kielen kannalta on vaarallista, jos ”uusin ja ajantasaisin nykysuomen yleiskielen kuvaus” edelleen sisältää selkeästi poliittisesti epäkorrekteja tai arveluttavia nimityksiä. Kielitoimisto ei aikaisemminkaan ole tällaisissa terminologiakysymyksissä ollut aivan edistyksen eturintamassa – siltä kesti aina vuoteen 2000 tunnustaa, että sana neekeri on ”usein halventava”.
Mitä tälle pitäisi sitten tehdä? Suomen kielenhuollon kannalta oleellisimman teoksen, eli juuri Kielitoimiston sanakirjan toimituskunnan resurssit pitäisi laittaa kuntoon. Jos Kielitoimiston sanakirjaa ei pystytä rajallisista resursseista johtuen pitämään ajan tasalla, vaan se sisältää edelleen 90-luvun alun Suomen kielen perussanakirjasta ja sitä vanhemmista lähteistä peräisin olevaa tietoa, vaikeutuu muukin kielenhuoltotyö huomattavasti.
Vielä tärkeämpää olisi kuitenkin se, että Kielitoimiston sanakirja julkaistaisiin internetissä sähköisenä versiona. Sähköisen version ylläpitäminen ja päivittäminen olisi painettua versiota helpompaa ja edullisempaa, joten sanakirja pysyisi nykyistä paremmin ajantasalla. Asialla on myös oleellisempi periaatteellinen puoli. Valtion ylläpitämän Kielitoimiston tuottaman sanakirjan pitäisi olla vapaasti ja avoimesti kaikkien suomalaisten ja suomen kieltä käyttävien saatavilla. Ruotsalaiset ovat tässäkin meitä edellä: Ruotsin akatemian sanakirjat Svenska Akademiens ordbok ja ordlista ovat olleet verkossa saatavilla ilmaiseksi jo vuodesta 1997.  Ja niistä on julkaistu mobiiliapplikaatiot useille matkapuhelinalustoille, jotka myöskin ovat ilmaisia.
Maanmittauslaitoksen kartta-aineistot on jo saatu vapaasti kaikkien käyttöön, seuraavaksi olisi Kielitoimiston aika. Koska sanoilla on vähintään yhtä paljon merkitystä kuin kartoilla.
afrikaanerit afrikaans avoin data buurit Helsingin sanomat kansalaissota khoit Kielitoimisto Kielitoimiston sanakirja lappalaiset Maanmittauslaitos mustalaiset neekeri punakapina romanit saamelaiset sanit Svenska Akademiens ordbok Svenska Akademiens ordlista vapaussota veljessota
5 Replies to “Merkityksellisiä sanoja”
26 lokakuun, 2012 9:50 am
Historiallisissa teksteissä ja kaunokirjallisuudessa on kuitenkin joskus pakko käyttää noita arveluttaviakin sanoja, joten on hyvä että ne mainitaan myös sanakirjassa.
26 lokakuun, 2012 9:51 am
Tottakai, tästä olemme samaa mieltä. Oleellista olisi kuitenkin tuoda esiin sanojen arkaaisuus ja nykyisin arveluttava luonne ja kertoa mitä ilmauksia nykyisin olisi hyvä käyttää.
11 marraskuun, 2012 10:29 pm
Sana neekeri on julistettu pannaan, jotta vihervasemmistolaiset voisivat haukkua mahdollisimman suurta osaa suomalaisista rasisteiksi. Sana neekeri ei ollut halventava ennen kuin vihervasemmisto valjasti sen käyttöönsä. Ikävää, että sinä Joonas Lyytinen menet mukaan tällaiseen epärehelliseen toimintaan.
12 marraskuun, 2012 5:53 am
Valtaosa suomalaisista osaa, ilman minkäänlaisia vaikeuksia, olla käyttämättä n-sanaa, joten tältä osin vihervasemmistolainen salajuoni on epäonnistunut. Joitain vuosia sitten julkaistun tutkimuksen mukaan suomalaisten keskuudessa tehdyssä tutkimuksessa 90 % kyselyyn osallistuneista piti ilmauksia ”neekeri”, ”ryssä” ja ”manne” kaikkein loukkaavimpina vähemmistöjen nimityksistä. (Tervonen, Satu (2001) Etnisten nimitysten eri sävyt. Kielikello 1, 12–15)
14 marraskuun, 2012 2:48 pm
Tiedät kyllä hyvin, että sana neekeri oli käytössä koulukirjoissa ja tietosanakirjoissa 1970-luvulla. Sanat ”ryssä” ja ”manne” eivät olleet, koska ne olivat oikeasti muodostuneet haukkumasanoiksi 1900-luvulla. Olin itse koululainen 1970-luvulla, ja ei olisi tullut mieleenkään käyttää sanaa neekeri haukkumasanana.
Sanasta neekeri on väen väkisin tehty haukkumasana. Jos suomalaisista 90 % nykyään pitää sitä haukkumasanana, niin vihervasemmisto on onnistunut aivopesussaan hyvin. Nyt vihervasemmistolla on ongelma, mikä neutraali sana seuraavaksi julistetaan haukkumasananksi: musta, afrikkalainen, vai mikä? Yrittäkää miettiä sitä, että voitte jatkaa ajojahtianne.
Täytä tietosi alle tai klikkaa kuvaketta kirjautuaksesi sisään:
Sähköpostiosoite (pakollinen) (Osoitetta ei koskaan julkaista)
Olet kommentoimassa WordPress.com -tilin nimissä. ( Log Out /  Muuta )
Olet kommentoimassa Twitter -tilin nimissä. ( Log Out /  Muuta )
Olet kommentoimassa Facebook -tilin nimissä. ( Log Out /  Muuta )
Muodostetaan yhteyttä palveluun %s
Ilmoita uusista kommenteista sähköpostilla.
Ilmoita uusista artikkeleista sähköpostilla.
Liity 2 456 muun seuraajan joukkoon
Already have a WordPress.com account? Log in now.
View post in Reader
Privacy & Cookies: This site uses cookies. By continuing to use this website, you agree to their use.
To find out more, including how to control cookies, see here: Cookie Policy
%d bloggaajaa tykkää tästä: