fi fi fi fi fi el pl pl fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi hu fi fi en fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi de fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi de fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi et fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en en fi eo de fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi cs fi fi cs fi fi ms fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fr fi fi fi fi fi it fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi id fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi et fi fi en fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi nl fi fi fi fi fi fi fi fi es fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi sv sv fi fi fi fi en ceb fi fi fi fi et fi fi fi fi fi fi fi sv sv fi fi fi fi fi fi fi sv sv fi fi de fi fi fi fi fi fi fi et da fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi et fi fi fi it fi fi fi fi fi fi fi fi
Ikkunalaudalle syksyllä nostamani chilit ovat intoutuneet kukkimaan.  Niitä valaisee yksi Airamin led-kasvivalo ja muutama led-päivänvalolamppu. Kasvivalo on asuintiloissa minusta niin inhottavan punertavaa, että en halua katsella sitä yksistään. Päivänvalolamppu sen sijaan sopii aivan hyvin tilaan, jossa on tarkoitus pysyä virkeänä. Tämä lamppuyhdistelmä on saanut jopa viisi vuotta uinuneen perhoskämmekän työntämään kukkavartta.
Maassa on ollut lähinnä kuuraa, mutta viime yönä satoi ohut kerros lunta. Luvassa on sittenkin valkea joulu.
Lehtikaaleille kävi lopulta huonosti: vitkuttelin sadonkorjuun kanssa niin pitkään, että rusakot ehtivät käydä rohmuamassa kaiken. Nämä kuvat ovat muutaman viikon takaa, kun puutarhuri olisi voinut vielä toimia toisin...
Joulu on saapunut myös kaupunkikanalaan. Bling bling ja heltat heilumaan, on juhlan aika!
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Marraskuun valo - eihän sellaista ole. Paitsi että Herran vuonna 2018 koimme sellaisenkin ihmeen. Kuun alkupuoli oli odotetun harmaa, mutta puolivälistä eteenpäin olemme nauttineet kirkkaan kuulaista päivistä, vaikka ne lyhyitä ovatkin. Tällä viikolla lämpötila on pysytellyt hiukan nollan alapuolella, joten maa on kuurassa. Lunta ei ole vielä satanut.
Sunnuntaina nautin pihakahvit (mainitsinko jo, että on marraskuu?!?) ja bongailin merkkejä uudesta kasvukaudesta. Mielenterveys on vuodenaikaan nähden reilusti plussalla!
Köökkitarhan puolella oli vielä kaikenlaisia elonmerkkejä edellisestä sesongista.
Kukkapenkit ovat väärällään vihreitä vihjeitä uudesta keväästä.
Salkoruusu ei vielä kukkinut, mutta ehkä se jaksaa sinnitellä ensi vuoteen?
Jouluruusussa on ihan selvästi nuppu!
Eipä aikaakaan, kun äidin joka vuosi valitsemasta iki-ihanasta partiolaisten joulukalenterista (tai niistä lasten valitsemista lukuisista suklaa-, salmiakki-, hedelmäesanssi-, muovipalikka- ja askartelutarvikekalentereista ja muista ihanista adventin ajan aamujen sulostuttajista) saa avata ensimmäisen luukun. Glögikausi on avattu jo aikoja sitten, mutta pian täytyy nakata kattilaan rasvat ja mausteet piparkakkutaikinaa varten! Ensimmäinen annos nautitaan tavan mukaan raakana, toinen leivotaan ja paistetaan. Kanelia, kardemummaa, neilikkaa, inkivääriä, pomeranssia ja pippuria laitetaan molempiin puolitoista kertaa niin paljon kuin ohjeessa sanotaan.
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Tunnisteet: kaksivuotiset kukat, kasvimaa, perennat, syksy
Tänään herättiin uuteen, kuuraiseen viikkoon. Vaikka kellojen siirtelystä on minunkin mielestäni enemmän harmia kuin hyötyä, parin viikon ajan on ihana nauttia valoisammista aamuista. Ilo on toki lyhytaikainen, ja pian vaelletaan taas aamut pimeässä. Ja iltapäivät.
Viimeisetkin kukat ovat taipuneet kylmyydessä.
Olen tarkoituksella jättänyt lehtikaalit vielä kasvimaalle, sillä ne kestävät uskomattoman hyvin kylmää. Luulen, että tämäkin palmukaali 'Nero di Toscana' on vielä ihan käyttökelpoinen, kun sää taas lämpenee.
Kasvihuoneeseen hylkäämäni paprikat, sitruunaverbenat, sinisarjat ja neriinit olivat myös paleltuneet. Toipuvatkohan sinisarjat ja neriinit vielä, jos nostan ne kiireesti pois pakkasesta?
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
torstai 25. lokakuuta 2018
Metsän ihmeitä ja värikkäät juurekset
Syysloman aikaan kävimme letunpaistoretkellä metsässä. Lapset löysivät vaikka mitä ihmeitä, esimerkiksi kukkivia sammaleita ja jäkäliä. Niistä piti tietenkin ottaa kuvia.
Viime viikonloppuna nostin viimeiset juurekset kasvimaalta. Ainoastaan porkkanoita on enää jäljellä. Kasvatin porkkanat erillisessä saavissa, sillä viime vuonna porkkanakärpänen pilasi koko porkkanasadon keittiötarhassa. Porkkanakärpäsen munat talvehtivat maassa, joten viljelykierto on tämänkin tuholaisen harhauttamiseksi tarpeen.
Erivärisiä punajuuria, naurista ja lanttua
Yölämpötilat ovat jo painuneet nollaan, mutta viimeiset urheat kukkivat vielä. Pakkasta on luvattu loppuviikoksi, joten nyt on laitettava kiireesti talvirenkaat alle ja pakkaselle arat kasvit suojaan. Tuoksupelargonit ja Mårbackapelargoni 'Drottning Ingridin' toin jo sisälle, mutta chilit ja sitruunaverbena ovat vielä kasvihuoneessa. Jalohortensia, syyssyrikkä, ruukussa kasvavat mintut ja muut yrtit pitää upottaa maahan tai järjestää niille muu talvisuojaus. Ja aitoviiniköynnös 'Somerset seedless' - hyvänen aika, mitähän sille pitäisi tehdä?
Maurinmalva (Malva sylvestris subsp. mauritiana)
'Drottning Ingrid' jatkaa kukintaa ikkunalaudalla.
Lähettänyt Kaisa / mullassamaailman klo 11.49.00 3 kommenttia:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Tunnisteet: kasvimaa, syksy, Talvetus, tuholaiset
perjantai 12. lokakuuta 2018
Puutarha lokakuussa - ja kasvihuone valmistui!
Syysloma alkoi upeassa auringonpaisteessa. Lämpötila kohosi iltapäivällä yli 15 asteen! Puutarha tarjoaa enää vielä pieniä vilauksia kesäisestä loistostaan.
Vadelma 'Glen Ample' on istutettu tänä kesänä. Viimeiset marjat ehtivät kypsyä.
Kivikkotörmäkukka (Scabiosa columbaria), muistaakseni 'Butterfly Blue'
Punakellukka (Geum chiloense) 'Mrs. Brandshaw' aikoo avata vielä yhden kukan.
Mirrinminttu on kukkinut yhtäjaksoisesti kesäkuusta lähtien.
Enimmäkseen tunnelma alkaa tietysti olla kuin tuolla kaunopunahatulla; kesä on ohi, joten on paras alkaa valmistautua talveen. Mutta mikäs tässä valmistautuessa, kun kauan odotettu kasvihuone lopulta valmistui! Uskomatonta! Head gardenerin rakastava, kärsivällinen ja käsittämättömän muuntautumiskykyinen aviomies, jonka vaativin rakennustyö tähän mennessä on ollut viljelylaatikon tekeminen, ylitti itsensä kerta toisensa jälkeen ja pihan reunalle nousi kulmakunnan komein (ja toki myös ainut...) itse alusta asti väkerretty muovihuone! Kasvihuoneelle varattu tila oli niin hankala mitoiltaan, että siihen sopivaa valmista kasvihuonetta ei kerta kaikkiaan löytynyt, joten ainoaksi mahdollisuudeksi jäi rakentaa alusta lähtien itse. Projekti kesti kaikkine vaiheineen koko kesän, mutta lopputulos on tosi hieno. Hyviä kuvia rakennusvaiheista ei ole, kokonaiskustannuksista ei ole tietoa eikä edes materiaaleista kovin tarkasti, sillä head gardenerina tehtävänäni oli lähinnä pysytellä pois tieltä ja tarjoilla silloin tällöin mojitoja, oman puutarhan mintuista tietenkin. Sen verran tiedän, että katto on tehty kennolevystä, seinät kasvihuonemuovista ja runko on puuta. Koko komeus on ankkuroitu maahan kierrepaalujen avulla.
Tuleva kasvukausi pääsee siis käyntiin aivan huikeissa tunnelmissa. Esikasvatus helpottuu, ulosistutus helpottuu, tomaatista, kurkusta ja paprikasta on odotettavissa mahtisatoja, lapset ei enää kiukuttele, ruoka tipahtaa päivällisaikaan pöytään valmiina ja aurinko paistaa aina! Ihan uskomatonta! Vielä täytyy rakentaa istutusaltaat, jokunen hylly pieniä ruukkukasveja varten ja ruuvata kattoon koukut tukinaruja varten. Lisäksi on tarkoitus kiinnittää räystäskouru ja syöksytorvi, jotta saan kerättyä edes osan sadevedestä talteen.
Kovin suuri ansarini ei ole, sisämitoiltaan vain noin 160x320cm. Mutta minulla on kasvihuone!
Lähettänyt Kaisa / mullassamaailman klo 15.59.00 12 kommenttia:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Tunnisteet: kasvihuone, perennat, syksy
maanantai 8. lokakuuta 2018
Satoa ja silmänruokaa köökkitarhassa
Syksy on saapunut ja suurin osa keittiöpuutarhan sadosta on jo käytetty, säilötty tai paleltunut kuoliaaksi ensimmäisenä pakkasyönä, joka tuli tänä vuonna jo syyskuun puolella. Köökkitarhan kesä oli melko onnistunut, mutta tappioita ja epäonnistumisiakin koettiin, kuten kotitarvetarhuroinnissa tapana on.
Retiisi tuottaa satoa aina.
Naurista kokeilin ensimmäisen, vaan en viimeisen kerran. Nopeakasvuinen, helppo ja herkullinen. Voiko tarhuri toivoa enempää?
Nauris 'Snowball' antoi syötävää jo heinäkuun alussa.
Lanttu! Olen turhaan luullut lantun kasvatusta liian vaikeaksi. Vaikka kaalikärpänen ja kuivuus vaivasi taimia, sain lopulta ihan hyvän sadon. Vielä paremman olisin saanut, jos olisin viitsinyt harventaa taimet kunnolla...
Kesäkurpitsa tuotti tänäkin vuonna mahtisadon: yli kymmenen suurta hedelmää yhdestä taimesta. Ilman syyskuun yöpakkasia hedelmiä olisi ehtinyt paisua vielä toiset kymmenen.
Tilli kylväytyi itsekseen sinne tänne eikä ollut moksiskaan kuumasta kesästä ja persilja kasvaa luotettavasti joka vuosi.
Avomaankurkku - kahdesta kaupan taimesta valtavasti kurkkuja. Lisääkin olisi tullut, ellei pakkanen olisi yllättänyt.
Salvia, mäkimeirami, ruohosipuli, kiinansipuli ja muut monivuotiset yrtit - paljon satoa vähällä vaivalla. Kannattaa kasvattaa aina.
Talvivalkosipulissa on huikea hyötysuhde tavalliseen kepasipuliin verrattuna: yhdestä istutetusta kynnestä tulee ainakin viisi. Hyödynsin myös mehevät kukkanuput wokkaamalla. Otin muhkeimmat kynnet talteen uudelleenistutusta varten. Määrä täytyy vähintään tuplata ensi kesäksi!
Valkosipuli oli korjuukypsää elokuussa.
Palmukaali 'Nero di Toscana'. Kasvoi keskikesän kuumuudessa kituliaasti, mutta rehevöityi mukavan kokoiseksi loppukesän aikana. Tuholaiset verottavat aina kaalikasveja, mutta kun riittävästä lannoituksesta huolehtii, satoa riittää keittiöön saakka. Lehtikaalin ehdoton etu on kylmänkestävyys: satoa voi poimia vielä pitkälle talveen, kun muut kasvit ovat jo antaneet periksi. Vaarana tosin on, että pitkäkorvat ehtivät ensin...
Palmukaali 'Nero di Toscana'
Pavuille kesä oli ankara. Ensin peltoetanat verottivat pikkutaimia, sitten kuivuus viimeisteli tuhon. En ole koskaan saanut näin huonoa satoa.
Salkopapu 'Neckargold' kukki heinäkuussa.
'Blauhilde' näytti jo elokuussa tältä.
Herneet kokivat saman kohtalon kuin pavut. Kasvatin silpoydinhernettä nimeltään 'Karina'.
Lehtisalaatit kukoistivat viime kesänä, kun oli viileää ja kosteaa. Nyt päinvastaisissa oloissa sato oli surkea. Ikinä ennen en ole saanut lehtisalaatteja kukkimaan. Kaupan vihannesosastolta hankkimani salaatit ilahduttivat hiukan pidempään kuin siemenestä itse kylvetyt.
Mangoldi, rucola, paksoi ja kaikki muut vihreät lehtivihannekset kokivat saman kohtalon: kuivuus ja kuumuus virittivät kasvin kukkaan, ja sato oli sillä taputeltu.
Paksoi eli pinaattikiinankaali 'White Petiole' kukassa.
Lopuksi kauneimmat, eli köökkitarhan kukat:
Pioniunikko kylväytyy minne tahtoo.
Maurinmalva (Malva sylvestris subsp. mauritiana) on suosikkini.
Yrtti-iiso (Agastache foeniculum) kukkii loppukesällä pitkään ja komeasti.
Kokeilin myös koreaniisoa (Agastache rugosa). Kaunis tämäkin, ja hyönteisten suosiossa.
Pensaskrassi 'Alaska Salmon Orange'
Kun kylvää kurkkuyrttiä kerran, putkahtelee sitä tulevina vuosina vaikka mistä.
Krassi rehevöityi vasta loppukesällä.
Kurkkuyrtti kasvaa vaikka keskellä sorakäytävää.
Sitruunavärimintun kukinnot ovat hauskasti kerroksittain.
Lähettänyt Kaisa / mullassamaailman klo 11.49.00 6 kommenttia:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Tunnisteet: kasvimaa, valkosipuli, yrtit
Uudemmat tekstit Vanhemmat tekstit Etusivu
Onko jollakulla hyviä kokemuksia ja vinkkejä tomatillon ( Physalis ixocarpa ) kasvatuksesta? Sain inspiraation kokeilla tomatillon kasvatus...
Satoa ja silmänruokaa köökkitarhassa
Syksy on saapunut ja suurin osa keittiöpuutarhan sadosta on jo käytetty, säilötty tai paleltunut kuoliaaksi ensimmäisenä pakkasyönä, joka t...
Kaikki ennätykset sekä kuumuuden että kuivuuden suhteen rikkoneen pitkän hellekesän aikana ei aateekoohommat olleet mielessä, joten selail...
Kylvin viime keväänä värinokkosen ( Solenostemon scutellarioides , isokirjopeippi) siemeniä. Siemenet itivät hyvin ja kasvoivat nopeasti he...
Se kävi niin äkkiä. 1950-luvun paritalonpuolikas ja vuosikymmenen hoitamattomana ollut pieni puutarha. Ensin vuohenputki, skilla ja esikko. Sitten tulppaani ja pioni. Pian kaikki muutkin perinneperennat, ja heti perään kyökkitarha. Oi voi - se oli täydellinen hurahdus!
"Yleensä tunnustetaan, että puutarha suuressa määrin tuottaa perheelle hauskuutta, vaikuttaa edullisesti lasten kehitykseen ja kasvatukseen ja parantaa perheen taloudellista asemaa."
Kaikki kuvat ovat omiani. Ethän kopioi niitä ilman lupaani!
Chilit ja citykanat joulutunnelmissa
Metsän ihmeitä ja värikkäät juurekset
Puutarha lokakuussa - ja kasvihuone valmistui!
Satoa ja silmänruokaa köökkitarhassa
banaani (2) chili (7) Esikasvatus (7) huonekasvit (1) jättiverbena (2) kaksivuotiset kukat (2) kanat (2) kasvihuone (5) kasvimaa (10) Kevät (13) kevätkurjenmiekka (2) kurkku (1) köynnöspinaatti (1) Malabarinpinaatti (6) munakoiso (4) paprika (2) perennat (11) Puutarhamatkailu (1) Raparperi (1) sipulikukat (13) syksy (4) Syyssyrikkä (3) Talvetus (3) Talvi (10) Tomaatti (7) Tomatillo (1) tuholaiset (2) valkosipuli (2) viidakkokurkku (1) viiniköynnös (2) yrtit (3)
Puutarhahetki - suurien unelmien puutarhablogi
Syksyn ruskaa tummuvaa taivasta vasten
Italian Maggiore-järvi: Feriolo ja Isola Bella
Lokakuun alkua ja palautumista
Saran mökissä ja puutarhassa
Syysaskartelua ja mehua mustaseljan marjoista
This is not the life I ordered
Viime hetken shoppailut - elämä siirtyy hiljalleen kuistille
Terijoensalava lähtee osa 2
Lämpökompostori valmistellaan nyt talveen
Uusi look, parempi mieli
Romppala - Lindan pihalla
Vanhassa talossa - kohti omavaraisempaa elämää
Kevään puutarhakierrokselta - Kotkan puistot
HERNEPENSASKUJANTEEN TAKANA SIINTÄÄ POTAGER
Riippahopeapäärynä - ihastuttava hopealehtinen pikkupuu
An Urban Veg Patch
MARIAN KOTI JA PUUTARHA
La Vie en Roses
Kanalan emäntä Keski-Suomen aluevaaleissa
Villi piha, vanhan kansakoulun puutarha ja sisustus
Työntäyteinen syksy ja perennataimiston kuulumisia
Konnadonna - kotona ja puutarhassa
Ai että mä kärsin
Uusi vuosi ja uusi alku
RAAKKILAn kuvia ja tapahtumia.
Kadoksissa ollut puutarhainnostus ja muita kuulumisia
Rost och rädisor blir Ätliga trädgården
Jovelan blogi on muuttanut ❤
Garden Of My Dreams
Viikonlopputarhuri - Meillä Kotona -blogit
Pienen pihan suuria unelmia
Äntligen några stänk från ovan!
Kasvihormoni - Meillä Kotona -blogit
Bland rosor och bladlöss
Blommig fredag - Månadens bild
Tää on vielä kesken
Pionihulluutta ja puutarhaunelmia. Peonies and garden dreams.
Kevät edistyy - tai sitten ei...
Sonjan puutarhassa - Meillä Kotona -blogit
Siirtymisen aika on tullut
Karolinan puutarha. Karolinas trädgård. Karolina's garden.
Kuulumisia pitkän tauon jälkeen... Det var länge sist...
Ruukkutarhurin päiväkirja - Meillä Kotona -blogit
Rouva Ryytimaa - Meillä Kotona -blogit
Lämpöaalto pisti kasveihin vipinää
Teema: Yksinkertainen. Sisällön tarjoaa Blogger.