fi fi fi ceb fr es fi de fi pt fi fi fi af fi fi fi id en es en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi sl fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi id hu fi fi fi fi fi fi de fi fi fi et fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi ja fi fi fi fi fi en fi en de fi fi fi fi fi fi af fi fi fi fi fi en fi nl
19.9.2022 Laadukas opettajankoulutus vaatii kohdennettua rahoitusta
6.9.2022 Kutsu SOOLin ja OAJ:n järjestökurssille 15.-16.10.
30.8.2022 Turvaa etusi, muista jäsenmaksu!
24.8.2022 Kasvetaan aineenopeiksi – yhdessä
"Mitä kauemmin olen toiminut opettajana, sitä vahvemmin olen alkanut ymmärtää olevani joka päivän jokainen hetki globaalikasvattaja. Urani alussa panostin kovasti globaalikasvatuksellisiin teemapäiviin, aamunavauksiin ja juhliin. Toki niitäkin tarvitaan, mutta kaikkein tärkeintä on johdattaa tuoreita kansalaisia ymmärtämään oma roolinsa maailmankansalaisina, siis ihan koko tämän maapallon kansalaisina."
Tiedän, että opettajaopinnoissa suositaan sellaista näkökulmaa, että lähestytään asioita positiivisen kautta. Aion silti rohkeasti ottaa vähän negaatiota tähän alkuun. Tässä olisi listani siitä, mitä en toivo globaalikasvatuksen olevan:
Globaalikasvatus ei ole se vuosittainen monikulttuurisuusteemapäivä, jossa on afrikkalainen rumputyöpaja ja joka saa meidät kalpeanaamat ajattelemaan, että afrikkalaisuus on alkeellista ja siihen liittyy rytmi verissä ja joka saa ne ruskeammat koululaiset tuntemaan vierautta ja pohtimaan, että kuluuko tässä nyt olla hyvä rytmitaju.
Globaalikasvatus ei ole sitä, että tutustutaan muiden maiden eksoottisimpiin piirteisiin ja päivitellään niitä.
Globaalikasvatus ei ole sitä, että edistetään ajatusta länsimaista muiden maiden ja kansojen laupeina auttajina tai sitä, että muut maat näyttäytyvät alkukantaisina edistyksellisen lännen rinnalla.
Globaalikasvatus ei ole mitään sellaista, joka lisää kuilua maailman ihmisten välillä siellä kaukana jossain ja täällä meidän oletetussa lintukodossa.
Globaalikasvatus ei ole myöskään sitä, että maailmaa katsotaan ruusunpunaisten lasien läpi ja selitetään pois kaikki ongelmat.
Globaalikasvatus ei ole se oppitunti ihmisoikeuksista, jonka lopputuloksena oppilaat luulevat, että ihmisoikeudet on jo aikaa sitten meilläpäin saavutettu ja nykyään ne koskevat vain vieraita ihmisiä kaukaisissa maissa.
Globaalikasvatuksen tavoitteena on Maastrichtissa vuonna 2002 laaditun julistuksen mukaan "Avata ihmisten silmät ja mieli maailman erilaisille todellisuuksille ja herättää heissä halu rakentaa oikeudenmukaisempaa, tasa-arvoisempaa ja ihmisoikeuksia kunnioittavaa maailmaa."
Globaalikasvatuksen katsotaan sisältävän ainakin sellaiset osa-alueet kuin: ihmisoikeuskasvatus, rauhankasvatus, kehityskasvatus, demokratiakasvatus, kasvatus kestävään kehitykseen, monikulttuurisuuskasvatus jne. Se, miten näitä sisältöjä opetukseen tuodaan, vaihtelee suuresti.
Koska opetussuunnitelman arvopohja viittaa YK:n ihmisoikeusjulistukseen ja yhdenvertaisuuden edistäminen on koulun tärkeä tehtävä, ei globaalikasvatuksen olemassaoloa koulussa tarvitse missään nimessä kyseenalaistaa.
Kasvatus globaaliin vastuuseen siis olisi se juttu. Kuulostaa juhlalliselta ja ehkä myös vähän ahdistavalta. Mitä jos tähtäisimmekin maailmaan, jossa voisi olla globaalisti vapaa maailmankansalainen? Voitaisiinko globaaliin vapauteen pyrkiä vaikka näin:
Kasvattamalla maailmaan yhä enemmän ihmisiä, jotka ymmärtävät olevansa osa yhteistä ihmisyyttä, sellaista jossa jokaisen ihmisarvo on sama ja jakamaton.
Rohkaisemalla lapsia ja nuoria tulevina vaikuttajina ennemminkin purkamaan kuin rakentamaan rajoja, sellaisia siis, jotka saavat meidät näkemään toisemme erilaisina ryhminä – meinä ja niinä muina.
Ohjaamalla tulevia aikuisia ymmärtämään asioiden välisiä suhteita ja oman toimintansa seurauksia.
Kiinnittämään huomiota siihen, että koska jokainen sota alkaa ihmisten välillä niin rauhakin rakentuu ihmisten kesken.
Globaalisti vapautunut maailmankansalainen elää vastuullista elämää huolehtien siitä, että kuormittaa ympäristöään mahdollisimman vähän ja välittää kanssaihmisistään ja muista eliöistä mahdollisimman paljon.
Kirjoittaja on virkavapaalla oleva inkluusio-opettaja, joka koordinoi tällä hetkellä Maailmankoulu-hanketta Rauhankasvatusinstituutissa.
Suomessa toimii iso joukko kansalaisjärjestöjä, jotka ovat vuosikausia tehneet hienoa työtä globaalikasvatuksen jalkauttamiseksi kouluihin ja oppilaitoksiin. Kansalaisjärjestöt ovat tarjonneet kouluvierailijoita, tilattavia työpajoja, opetusmateriaaleja ja kehitelleet aivan omia opetusmenetelmiään.
Järjestöjen yhteisen ymmärryksen mukaan keskeistä on ollut edistää sellaisia menetelmiä, jotka vahvistavat lasten ja nuorten osallisuutta. Tällaisia menetelmiä ovat esimerkiksi Rauhankoulun draamat, Taksvärkin Fotonovela ja Vaikuta!, Planin Suomeen tuoma VTS eli Visual Thinking Strategies ja YK-liiton Malli YK jne.
Maailmankoulu on hanke, josta löydät globaalikasvatusta tekevien kansalaisjärjestöjen jäljille. Tutustu sivustoon, tilaa uutiskirje tai ota yhteyttä.
Opettajan työ Työelämä Teemaseminaarit Soolibooli
Kohti omannäköistä yhteistyötä alakoulussa
Kolme uransa alkutaipaleella olevaa opea päätti alkaa jakaa arkeaan ja opetusideoita somessa.
Varhaiskasvatuksen opettajien kelpoisuusvaatimuksia ei pidä väljentää
Tiede- ja kulttuuriministeri Petri Honkonen on esittänyt varhaiskasvatuslain muuttamista niin, että päiväkoteihin ja esiopetukseen voisi helpommin palkata ammattikorkeakoulutuksen saanutta henkilökuntaa. SOOLin mukaan varhaiskasvatuksessa opetuksen pedagoginen vastuu tulee olla jatkossakin yliopistokoulutuksen saaneilla varhaiskasvatuksen opettajilla.
Turvallinen oppimisympäristö on edellytys oppimiselle
Blogi | SALAADO QASIM
Oikeus tehdä työtä omana itsenään kuuluu kaikille
Blogi | EMPPU LAAKKONEN
Vaiettu ongelma esille: Välineitä väkivaltaan puuttumiseen kouluissa
Miten kohdata nuori, joka kokee sukupuolen ilmaisuun pohjautuvaa syrjintää? Miten puuttua tilanteeseen, jossa oppilaasta levitellään loukkaavia kuvia sosiaalisessa mediassa? Miten ottaa puheeksi nuoren kohtaama seksuaaliväkivalta?