fi fi lt fi fi fi fi fi it fi en fi fi fi en fi fi fi fi fi fi en fi fi fi it fi fi en fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi fi fi de fi fi eo fr fi fi fi lt it fi it fi fi cs fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi uz fi fi fi it fi it fi fi lv fi en hu sl fi fi fi et en ms fi
Viikonloppuna iski aivan mieletön himo saada simpukoita. Osasyy tähän oli myös se että söin aivan jumalaisia sellaisia Irlannissa. Kaupan lauantaitungoksessa koettujen kauhunhetkien jälkeen olin kilon sinisimpukoita rikkaampi. Tarkistivat ne kaikki kaupassa, joten hävikkiä ei tullut juuri ollenkaan. Simpukoiden pesemisessä oli oma vaivansa, mutta kaikki oli maun arvoista. Valkoviinin, kerman, chilin ja valkosipulin combo oli täydellinen. Viereen itseleivottua leipää ja niin myös lauantai-ilta oli täydellinen.
Keskimmäisestä kuvasta näkyy hyvin missä mennään remontin kanssa. Isot asiat ovat paikoillaan, mutta mm. ikkunalistat puuttuvat vielä. Halusimme säilyttää vanhan talon alkuperäiset listat mutta ne ovat niin kuivia, että naula rikkoo ne läpi mennessään. Joudumme siis poraamaan listoihin reiät ennen naulaamista ja tämä projekti on hieman jäänyt. Toisaalta kesällä sitten on aikaa kun illat ovat pitkiä ja valoisia.
Lähettänyt Heidi klo 20.44 Ei kommentteja:
Itse häät Irlannin matkallamme olivat pienessä, Kinsale nimisessä kaupungissa. Paikka oli sellainen, jonne ei kuuna päivänä olisi tullut lähdettyä ilman varsinaista syytä, mutta olen ikionnellinen että tuli käytyä. Emme oikeastaan tienneet paikasta muuta, kuin että se on pieni rannikkokaupunki Irlannin etelärannikolla. Ajomatka kulki sisämaata ja saavuimme rannikolle vasta kun tulimme itse kaupunkiin. Kylä oli aivan ihana! Oli mieletöntä astua autosta ja päästä hengittämään ihanaa suolantuoksuista meri-ilmaa. Hotellimme oli kaupungin laidalla upealla merinäköalalla. Ihminen ei voi olla kuin onnellinen kun aamulla ensimmäiseksi näkee merta ja mastoja.
Häähumulta jäävän ylimääräisen ajan käytimme kaupungissa kiertelyyn. Kaupunki oli täynnä pieniä majataloja ja pubeja ja kaikki oli maalattu ihaniin sateenkaariväreihin.
Ihania olivat myös vanhat Guinness-mainokset ja -kyltit joita kaupunki oli täynnä. Aika tuntui pysähtyneen täysin kaupungissa.
Irlanti on maana niin pieni, että paikasta toiseen liikkuminen autolla oli todella helppoa ja nopeaa. Suosittelen lämpimästi kaikille sinne suuntaaville vierailemista pienissä kylissä ja kaupungeissa, varsinkin rannikoilla. Maisemat ovat henkeäsalpaavia.
Lähettänyt Heidi klo 16.53 2 kommenttia:
maanantai 9. huhtikuuta 2012
Parasta pääsiäisessä on ollut ulkoilu, hyvä ruoka ja suklaamunat. Väsäsin eilen uskomattoman roast dinnerin, joka ehti kadota parempiin suihin ennen kameran esille kaivamista. Väitän että englantilainen keittiö alkaa olla melko hyvin hallussa, asuinkumppani kiittää. On ollut ihanaa että ruoanlaitolle on ollut aikaa. Arkena harvemmin tulee esimerkikis tehtyä lasagnea, jonka esivalmisteluihinkin menee 2,5 tuntia. Kuitenkin kun aikaa on, niin lopputulos on vaivan arvoinen.
Toinen asia johon olen viime päivinä käyttänyt aikaa, on ollut keväisten onnittelukorttein askartelu. Saan aika-ajoin luovuudenpuuskia, joissa on pakko päästä totetuutamaan itseään. Luulen että se on vastapainoa vähemmän konkreettiselle päivätyölle. Oman käden jälki on mahtavaa nähdä heti. Väsäsin siis muutaman synttärikortin ja onnittelukortin asuinkumppanin sisaren vastasyntyneelle. Värimaailmasta näkyy hyvin kevätpuuskani.
Lähettänyt Heidi klo 16.35 Ei kommentteja:
sunnuntai 8. huhtikuuta 2012
Olimme tosiaan muutama viikko sitten Irlannissa ystäviemme häissä. Lensimme keskiviikkona Dubliniin, jossa vietimme yön ja sen jälkeen vuokrasimme auton ja ajoimme etelärannikolle Kinsaleen, missä itse häät olivat. Dublin oli mieletön, sääli vain että aika ei riittänyt kaiken näkemiseen. Keskiviikkona kuljeskelimme päivän ympäriinsä ihaillen vanhoja rakennuksia ja söimme hyvin.
Aamulla ennen lähtöä kiertelimme vielä kaupungissa. Päivä oli todella kaunis ja keväinen. Oli mieletöntä koko talven lumessa kahlaamisen jälkeen kävellä puhtailla kaduilla ja haistella kukkia puistossa. En malta odottaa että loput lumet lähtevät täältäkin.
Haluan ehdottomasti joskus palata kaupunkiin, hieman paremmalla ajalla tosin. Nähtävää jäi vielä paljon.
Lähettänyt Heidi klo 14.27 Ei kommentteja:
perjantai 6. huhtikuuta 2012
Ystävien häissä Irlannissa muutama viikko sitten oli maailman makein buffet, nimittäin -karkki sellainen. Edesvastuutonta sokerihumalan lietsomista, mutta aivan ihana idea. Kuvat saavat puhua puolestaan.
Raidalliset pussit sai täyttää valitsemillaan herkuilla ja mikä parasta, henkilökunta täytti kulhoja jatkuvasti. Lopulta aikuiset taisivat olla buffetista jopa lapsia enemmän innoissaan, varsinkin kun kaikki karkit oli valittu retrohengessä. Illan mittaan ehdottomasti suurimmaksi hitiksi muodostuivat karkkirannekellot. Iän karttuminen ei onneksi poista tiettyjen asioiden viehätystä, saatika takaa kypsyyttä.
Söpöysakseli jatkui kattauksessa; kahvikupit olivat niin ihanat että olisi tehnyt mieli kähveltää ne mukaan.
Tarvitsen kotiin ehkä jotain vastaavaa, nähtävästi tarvitsee koluta kesällä kirpputoreja. Kesäiset iltapäiväkahvit kuistilla varmasti maistuisivat kahta paremmalta söpöistä kupeista asetteineen. Kylkeen kuppikakkuja ja kahvikeksejä.
Lähettänyt Heidi klo 14.12 Ei kommentteja:
Uudemmat tekstit Vanhemmat tekstit Etusivu
27-vuotias Helsinkiläinen. Metsästää täydellistä vaatekaappia ja remontoi vanhaa taloa. Rakastaa ruoanlaittoa. email: ikiprojekti(at)gmail.com
me vs. Jamie (1)
Follow this blog with bloglovin
Teema: Yksinkertainen. Sisällön tarjoaa Blogger.