en fi fi fi it fi fi fi fi fi fi fi fi fi sv fi fi fi de eu fi fi de fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi eo en fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi et fi fi fi fi fi fi pt fi et fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi it lv fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi da fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi de fi fi fi it fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi id fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi it fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi it fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi de fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi id id fi fi fi es en fi fi fi fi ja fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi en fi
Pari sanaa jatkuvan kivun lääkehoidosta
Vähän reilu vuosi sitten mä olin aikamoisessa pinteessä. Olin oottanut gynepolin lääkärin aikaa semi epätoivosena. Mulla oli kivut taas pahentunu ja sain kipukohtauksia sun muita flare uppeja (=vaikeampia jaksoja tai oireita). Pohjalla oli jo siinä vaiheessa lääkkeenä Triptyliä, mutta se ei tuntunut riittävän kivun hallintaan. Olin laskenu tosi paljon sen varaan, että siellä gynepolilla kirjotettas uus vahvempi resepti tai mietittäis jotain muita lääkevaihtoehtoja avuks. Mä en pystyny käymään edes yliopiston luennoilla normaalisti, joten tarve oli suuri. Valitettavasti mun lääkäri tarjos vaan kuvainnollisen jaksuhalin ja mut lähetettiin kotiin sanoen “Tämähän on vaan tällänen toiminnallinen vaiva. Kyllä se sitten joskus ohi menee”. Ei näin.
Mulla on todettu neuropaattinen dyni (=vulvodynia), mutta lisäks mulla on kaikki klassiset kipupisteet äärimmäisen herkkänä. Taitaa nyt olla viides vuosi tän kanssa. Siitä mulla on ollu jatkuva lääkitys alle puolet ajasta ja hitto kun ärsyttää, etten osannu alusta asti vaatia sitä. Mun perhe ja kaverit on monet sanonu, että oon tosi sisukas ja vahva - jonka kyllä allekirjotan - mut mä en hyväksy sitä, että sitä sisukkuutta koitetaan tavallaan pitää perusteena sille, ettei mulla alotettu lääkehoitoa aiemmin. Ykskin gyne kieltäyty tekemästä mulle edes lähetettä gynepolille, koska “Sinne kuuluu vaan ne sellaset potilaat, joilla on jotain päivittäistä vaivaa, joka vaatii jatkuvaa hoitoa”. Mä olin jo sillon sitä mieltä, että kuulun siihen kategoriaan, mut en osannu vaatia mitään parempaa kun burana-reseptin… josta ei tietenkään ollut mitään apua hermokipuun. Lääkärin mielestä mä taas pärjäsin ihan hyvin, koska pystyin käymään työkkärin päivätoiminnassa.
Mä en aikoinaan tiennyt, mitä vaihtoehtoja mulla edes olisi, joten yritä siinä nyt sit ottaa asia puheeks sellasen lääkärin kanssa, jonka mielestä oot ihan kunnossa. Jos tätä nyt sattuu lukemaan, joku jolla on neuropaattinen dyni ja kaipais vähän infoa, niin mun kokeilulistalla on triptyl, noritren, gabapentin, lyrica ja xylocain. Näistä on eri vahvuuksia tai annoksia saatavilla. Lisäks jos kipu vaikuttaa nukkumiseen, niin voi pyytää reseptiä perus melatoniinille, mut mulle on laitettu varalle kans mirtazapinia.
Kivunhoidon ei tarvii olla pelkästään fysioterapiaa, käsikauppalääkkeitä, elämäntapamuutoksia ja meditaatiota. On ihan ok kysyä näistä vaihtoehdoista lääkäriltä lisää tietoa. Jos lääkäri on tosi vastahakonen edes keskustelemaan lääkehoidosta, kannattaa koittaa parhaansa mukaan saada perille, että miten paljon kipu oikeesti vaikuttaa omaan arkeen. Ei oo normaalia, että kipu vaikuttaa päivän aikana kaikkeen vaatteista työssä jaksamisen välillä, uuvuttaa, vie keskittymiskyvyn tai estää seksuaalisen nautinnon saamisen. Sen ääneen sanominen ei tee susta heikkoa, huomiohakusta tai huonoa suomalaista.
Eikä sen kivun edes tarvii olla kokonaisvaltasesti arjen pilaavaa, jotta siihen vois harkita lääkehoitoa avuksi. Monet meistä ottaa särkylääkkeen aika herkästi kun tietää, miten inhottavaa on jos pää ehtii tulla oikeen kunnolla kipeeksi. Ihan sama asia hermokivun kanssa. Jo heikko hermokipu vie huomiota ja energiaa. On ihan normaalia, että kipua kokiessa kysytään auttaisko siihen joku lääke. Aina ei oo pakko odottaa vaan sitä, että “kyllä se sitten joskus menee ohi”, kun fakta on, että ei se aina mee niin. Jos joku lääkäri sanoo sulle noin vastauksena aitoon avunpyyntöön, niin se on selvä merkki siitä, että on aika vaihtaa lääkäriä - ei siitä, että sun pyyntö on kohtuuton. Vaihtoehdoista on voitava edes keskustella.
Omalla kohdalla vasta vulvodyniaan erikoistunut lääkäri kerto mulle kattavasti eri lääkevaihtoehdoista ja kipupolilla on sitten etsitty niistä mulle paras. Koitan pistää nyt hyvää eteenpäin vähän kertomalla lääkkeiden nimiä ja kannustamalla, että vulvodyniaa sairastava voi pyytää lääkehoidon mahollisten hyötyjen kartotusta. Älä anna oman vaihtoehdoista tietämättömyyden, sisukulttuurin tai lääkäreiden vähättelyn estää saamasta kivun vaativaa hoitoa!
Vieraskynä: Yksi ominaisuuksistani - PCOS (PCOS-viikko 2022)
Kohti aikuisen minun elämää, kohti lapsuuden haaveita
En ole nuori perusterve nainen
“Jokaisen tarina ansaitsee tulla kuulluksi” - Näistä syistä kirjoitamme blogia
Unettomuuden syy ja hyvästini bloggaajana
Pääsin eroon turvotuksesta - ruokavalion muutos
Vieraskynä: Endometrioosin monet vaiheet - kokemustarina avanteesta (Endometrioosiviikko 2022)
Mitä on elämä leikkauksen jälkeen?
Vieraskynä: Neuropaattinen vulvodynia – tarinani kivusta ja hoidosta (Vulvodyniaviikko 2021)
Vieraskynä: ”Hyi, sulla kasvaa viikset” (PCOS-viikko 2021)
Siinä on vuori, nyt kiivetään
On kohtu ja varakohtu
Pari sanaa jatkuvan kivun lääkehoidosta
Positiivinen raskaustesti 3 päivää ennen leikkausta
"Ei tartte auttaa" otsassa pienestä asti
Gynekologinen tutkimus – mitä ja miksi?
Milloin on vertaistuen aika?
Kuinka sain PCOS diagnoosin?
Enemmän haittaa kuin hyötyä, mutten irti päästä
Jokainen tsäänssi on mahdollisuus
Minä valmistun kandiksi, kaikesta huolimatta
Mä en ole laiska
Sisäinen ja ulkoisesti epämääräinen sairaus
Matka sinne ja takaisin
Olen juuri oikeassa paikassa juuri nyt
Vieraskynä: Minun PCOS-tarinani (PCOS-viikko 2020)
Se riittäköön minulle nyt
Puhelu, joka muutti kaiken
Miksi mä pelkään lääkäreitä
"Taatana mä pärjään kyllä"
Kipuunkin pitäisi kiinnittää huomiota
Kun suurimmasta haaveesta tuleekin suurin pelko
Puhu minulle kuin ihmiselle
Vieraskynä: En natt på akuten
Vieraskynä: endometrioosia sairastavan äiti
Menkää ja pankaa ...seksielämänne arvot tärkeysjärjestykseen!
Alokas Mäkelä, ei astu palvelukseen
Enemmän kuin olisin halunnut antaa
Mikä on vapaa-ajan hinta?
Sivuoireiden ja opiskelun sekamelska
Jos nyt ensin tämä kandi
Sinä olet minun ihmeeni
Vulvodyniaviikon vieraskynä: Emilian tarina
Seksin ei kuulu sattua
Turvotusvatsojen vertailua ja tärkeää vaikuttamista
Sairauden ja ystävyyden yhteenlasku
Kun arki on taistelua
Se antaa enemmän kuin ottaa
Äidiksi PCOS:sta huolimatta: Sarin tarina
Miten varautuu potilas, joka pelkää tai jännittää?
Olen pahoillani, tänään en jaksa
On olemassa hyvääkin hoitoa
"Unohdatko sä mun pimpin?!" ja muita kommelluksia
Miksi kivun lääkitseminen on tärkeää?
Moona-blogin uusien kirjoittajien haku on auki!
Pelko kivusta vai kivuttomuudesta?
Ei endometrioosin ja kivun voittajaksi, vaan onnelliseksi
Kaikki, mitä olet halunnut tietää lapsettomuushoidoista
Olenko minä pelkkä endometrioosi?
Vieraskynä: Onneksi uskaltauduin nuorten vertaistukileirille
Vieraskynä: Endometrioosi ystävän näkökulmasta
Vieraskynä: ”Voi v***u, mitä mä nyt teen?” – elämää endometrioosia sairastavan kanssa
Endometrioosiviikon 2019 teemana on yhteenkuuluvuus
Voiko kivun kanssa ystävystyä?
Kipuun tottuminen voi olla tuhoisaa
Psyykkinen tuki osana kroonisen sairauden hoitoa
Lapsettomuuden kipuilut vaihtuivat synnytyspelkoon
Sipsikaljavegaani ilman sipsiä tai kaljaa
Ensimmäinen ja tuskaisin kesäviikko
Endometrioosini oireilee myös raskausaikana
Elämää utuisten lasien takaa
Kellä kulta, sillä onni
Keinot, joilla yhdyntäkipujani on yritetty hoitaa
Opinnot etenee kivuista huolimatta
Vieraskynä: Äiti, tytär, endometrioosi
Vieraskynä: Tämä on minun sairaus, hanki oma
Vieraskynä: Seksittömyys rasittaa suhdettamme
Raskaus parantaa endon ja muita legendoja
Vuodessa yli 1400 euroa sairastamiseen
Uusi vuosi mutta vanha ystävämme – endometrioosi
Vinkkejä, miten saada endometrioosidiagnoosi
Niin kauan kaivattu, pelottava raskaus
Kun väsymys ei väisty
En ole lapsivihaaja, en vain halua lapsia
Parisuhteen ja endometrioosin yhtälö
Ne pienet suuret asiat
Kipu tekee säröjä sisimpään
Leikkaus takana – elämä edessä?
Tärkein on läheisten tuki
19-vuotias vai sittenkin 70?
Miten suhtautua uteluihin lapsista?
Odottavan aika on ikuisuus
Yhdyntä sattuu niin, että itkettää
Haaveena opiskelupaikka ja diagnoosi
Konehuoneen kipukimara – elämää endometrioosin kanssa
Kivuttomuudella kirottu ja siunattu
Joskus oma diagnoosi osuu oikeaan
Opinnäytetyö yhteistyössä Nuori nainen ja endometrioosi –projektin kanssa
Anonyymi chat tarjoaa mahdollisuuden kysymyksille ja keskustelulle
Moona on meidän tästä päivästä lähtien!
adenomyoosi Aiempaa enemmän Aino Alina Anna Anna Pajari Aurora Charlotta diagnoosi Elisa Elisa endometrioosi endometrioosi endometrioosi gynekologi Hemppu hermokipu hoito huumori hyvinvointi identiteetti J Janika Juliaana Katinka keskenmeno kipu kipukohtaus Kiputar krooninen kipu kuukautiskivut lapsettomuus lapsettomuushoidot leikkaus limakalvot lääkkeet lääkkeiden haittavaikutukset Maria Ninni nuoruus opiskelu orgasmi parisuhde PCOS pelko raskaus Rohkelikko runsaat kuukautiset ruokavalio seksi Sivustakatsoja suolen toiminta Susanna synnytys toinen sairaus tuki turvotus Tuutikki työelämä tärinäkipu ulostaminen vaginakivut vatsakivut vauvakuume vertaistuki vieraskynä vinkkejä virtsaaminen vulvodynia väsymys yhdyntäkivut ystävyys
Menkat ei saa estää elämästä
Facebook Instagram Twitter SnapChat @korentory #moona
Gynekologinen potilasjärjestö Korento ry
Korento ry toimii endometrioosin, adenomyoosin, PCOS:n ja vulvodynian kanssa elävien edunvalvojana.
Tutustu Korentoon tarkemmin tästä linkistä.
Kipuja? Menkat? Outo tunne?
Tänään toista, huomenna muuta.
Copyright Gynekologinen potilasjärjestö Korento ry