nl en es en fi fi fi en en fi fi fi en en fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en en en fi fi en en en fi fi fi fi en es en fi en en de cs en en cs cs en en en de cs da en da cs en en cs cs en en en de cs da en da cs en en cs cs en en en de da da en da cs en en cs da en en en cs cs cs en da cs en en cs cs en en en cs da da en da cs en en cs cs en en en de cs da en da cs en en cs cs en en en cs da da en da cs en en cs da en en en fr cs cs en da cs en en cs en fi fi fi fi fi fi fi fi en en en en cs cs da en da cs en en cs cs en en en cs cs da en da cs en en cs cs en en en cs cs da en da cs en en cs da en en en de cs cs en da cs en en cs da en en en cs da da en en de en en de da en en en cs da da en da cs en en cs cs en en en cs sv da en cs cs en en cs en en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fr it it fi fi pt en fi it hu hbs_lat fr tr uz en it pt en it fi it fi et fi en eml fi fi fi fi fi fi fi fi fi hu fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi et fi pt fi fi fi fi fi fi fi fi hu it en fi it fi fi de hu hu fi en pt it fi fi fi fi sv fi fi fi fi fi fi pt fi fi fi it fi en fi en fi fi fi pt sv fi it fi it fi fi en fi fi en it en it it pt pt fi fi et fi fi fi fi it fi cs fi fi hu fi fi fi nl fi it fi fi en
skip to main | skip to sidebar
Puu nupuillaan. Kohta se on lajinsa täyttävä lehti. Noissa alku kevään vihreissä nupuissa on jotain hyvin liikuttavaa. Samanlaista vihreää ei kuulemma ole kuin pohjoismaissa ja Kanadassa. Kesäpaikan Romanttinen polku on kohta henkeäsalpaavan kaunis.
Kun sä kuulet kuovin äänen, älä mene järven jäälle
Mustarastas etsii syötävää. Routainen maa sulaa auringon lämmössä. Päivällä kävimme kävelemässä suolammelle. Majava rakentaa pesää lämmelle, josta ei kyllä virtaa mikään puro minnekään. Ehkä hän on city-majava.
Koitere on rannoilta sula ja kuovin huuto illan kuulaudessa ketoo ettei järven jäälle ole menemistä enää.
Pääsiäisaamun kirkas valo. Maiseman kevättä odottava kuollut tila;kuivunut ruoho ja koivut, niin valkoiset että sielua viluttaa. Koivunrunkojen välistä pilkottaa järvi, jäässä vielä. Jossakin huutaa vesilintu kutsuhuudon. Metsä suhisee voimalla.
Sisällä tuvassa uuni hohkaa lämpöä. Maailma on tässä.
Tämä loru on maatalouskulttuurin aikaan loruiltu.
Mitähän ne nykyiset lapset loruilevat. Meillä ei ole ovikelloa joten virpojia ei ole näkynyt. Sanovat että nykyään lapset ovat palkkatietoisia ja tietävät odottaa hyvää ja mieluisaa palkkiota. Ennen vanhaa lapsille annettiin palkkio vasta Pääsiäissunnuntaina ja usein se oli tuore muna, elämän symbooli.
Vitsa jää palkaksi virvottavalle. Virpovitsa on palmunoksan vastine. Kansa tervehti Jeesusta palmunlehvää heiluttaen kun hän ratsasti aasilla Jerusalemiin. Vähän ajan kuluttua kansa hylkäsi hänet.
Jos tänä päivänä Jeesus ratsastaisi Jerusalemiin, niin se ei olisi yksinkertaista ja sekeää. Hän juuttuisi syynättäväksi raja-asemille. Kaikki on muuttunut niin monimutkaiseksi kun aikoo päästä Jerusalemiin tuomittavaksi.
Tuima katse, vähän hymyä
Marttyyrikeisarinna Aleksandra katsoo tuimasti seinältä. On myyjäisten aika. Myrtyneitä ilmeitä, vähän hymyä.
Olen iloinen jos ikonimaalari saa maalata lähes seinän kokoisen ikonin käytävän seinälle.
Virbovitsat loistivat pääsiäisen ajan loistetta. Hiljaista puhetta vainoista seurakunnan sisällä; ketä mistäkin syystä. Aina ja iankaikkisesti tässä seurakunnassa.
Riidat työntekijöiden kesken eivät koskaan ole vain kahdenvälisiä; ne heijastuvat koko työyhteisöön.
Valokuvanäyttelyyn täytyy tutustua paremmalla ajalla.
Posted by quijote at 1:28 PM No comments:
Wednesday, April 9, 2014
Vieressä oleva ikoni ei liity tekstiin mitenkään, on vain kuvana tässä.
Mikäli joku tunnistaa itsensä tästä niin se on valitettavaa. Tämä on fiktiivinen kertomus jolle ei ole todellista paikkaa, eikä aikaa.
Pääsiäisyön aterian jälkeen ihmiset menivät koteihinsa halki sumuisten katujen. Sumu oli sakeaa kuin ihmisen mieli pääsiäisaamuna on. Nainen odotti auringon kirkkautta tulevaksi talssiessaan kotiin. Hän halusi nukkua muutaman tunnin ja menisi sitten siivoamaan sotkut salilta. Hän toivoi että sali olisi tyhjä ihmisistä, sillä hän ei ollut varma mitä tapahtuisi jos joku olisi vielä paikalla. Ensimmäiseksi hän tarkistaisi kaapit ettei kukaan olisi laittanut likaisia astioita piruuttaan kaappeihin.
Seurakuntasalissa joku vähäisistä vähäisin nainen yritti siivota yhteisen aterian jälkiä. Tiskikone kävi, astiat kalisivat, lasit kilisivät. Tämä häiritsi diakonia, joka avasi konjakkiputeliaan, perinne sekin, ja tarjoili ystävilleen. Hän läimäytti oven naisen edessä kiinni. Myöhemmin hänestä tuli pappi seurakuntaan ja hän sovitti tekojaan lähes työuupumukseen saakka.
Kun yksi ovi suljetaan, avautuu toinen, sanoi silloinen kirkkoherra. Nainen päätti olla etsimättä uusia ovia toistaiseksi. Kirkkoherralle itselleen ovi sulkeutui useammankin Juudaksen voimalla.
Naisen kaverit istuivat pöydässä ja pettivät hänet ennen kuin kukko lauloi ensimmäisen kerran. Pappi kehui heitä, koska he olivat istuneet samassa pöydässä muiden klikkiläisten kanssa. Nainen lähti kotiin ja yksi papin henkilökohtaiseksi ystäväksi ilmoittautunut blondi sanoi myöhemmin heidän nauraneen ja pilkanneen naista, joka tekee duunit yksin ja ilman korvausta. Tuollainen akka ja myöhemmin heille tuli kiire liittoutua toisiin klikkeihin, toisiin pappeihin ja munkkeihin.
Nainen sanoi papille: Minä hoidan hommani joihin olen lupautunut. En mene istumaan pöytiin, vaan teen työni. Myöhemmin paskaa satoi niskaan vähän joka taholta.
Jossakin soi huilu. Pihamaalla naiset levittivät valkoisia liinoja naruille kuivumaan. Ylimmäinen suunpieksäjä tarkisti tahrat. Piispa oli tulossa seurakuntaan ja tahrattomuus oli muodissa. Jostain syystä olin saanut sellaisen käsityksen että piispalle oli vaikeaa kohdata köyhiä, kärsiviä, sorrettuja ja alkoholismista kärsiviä seurakuntalaisia. Oli ajan kysymys milloin alettaisiin valikoida osallistujia. Hän tunsi olonsa turvalliseksi akateemisten ja varakkaiden seurassa.
Viimeinen ateria oli viimeinen monessakin mielessä. Se, mitä tapahtui myöhemmin oli outoakin oudompaa. Kirkon kivijalka alkoi pullistella ja liikkua. Jostakin kuului rapparien laulu: Rahasta! Päästä meidät pahasta!
Posted by quijote at 10:58 AM 2 comments:
Monday, April 7, 2014
Hetki Pernossa ikoneiden seurassa
Tänään harmaana ja sateisena iltapäivänä istuimme Pansiossa pienessä seurakuntakahvila Mikaelissa. Mukava kuppi kahvia ja omenapiirakanpalasen nautittuamme näyttelytilaan pääsi. Ensin katselimme ikoneita vain lasin läpi.
Tila ei ole järin suuri. Takaseinälle on ripustettuna näyttelyn ikonit. Ylimpiä varten piti vähän jo korottaa päätään ylöspäin. :-)
Ikonit ovat pienessä kokoustilassa, joka sinällään on viihtyisä.
Tuttuja ikoneita. Kauniisti maalattuja ja taidolla tentyjä.
Ikonitaiteilija Ulla Tschurbanoff oli koonnut omia ja ryhmänsä ikoneita näyttelyksi.
Oheisena muutama kuva näytteeksi.
Näyttely sijaitsee Pernon palvelukeskuksessa Hövelissä olevassa seurakuntakahvila Mikaelissa.
Pansiossa sataa taivaalta kosteutta. Kevään pölyt huitoutuvat kesää kohden.
Serafim Sarovilainen maisemassa joka on tuonpuoleinen, ei tästä maailmasta. Olin pöyristynyt kun yksi henkilö väitti Putinin käyttäneen Sarovilaisen ikonia panssarivaunun yhteydessä. Minusta niillä ei ole mitään yhteistä. Ikoneita ei saisi käyttää sotien siunaamisissa.
Posted by quijote at 4:38 PM No comments:
Sunday, April 6, 2014
Sergei Rahmaninovin Vigilia Mikaelin kirkossa eilen illalla. Valo läpäisee lasimaalauksen ja kehästyy, kadotakseen taas.
Väkeä oli riittävästi ja akustiikka toimi hyvin, ainakin siihen kohtaan jossa istuin. Sanovat vaikeaksi laulettavaksi tätä kuoroteosta. En ole pätevä arvostelemaan musiikkia ylipäätään ja kuulun niihin jotka mieluusti vain kuuntelevat musiikkia.
Kuten kaikki venäläinen ortodoksinen musiikki, myös nyt kuultava Vigilia on sävelletty kirkkoslaaviksi. Kyseessä ei ole venäjä, vaan ilmeisesti magedonian murteesta kehittynyt muinaisbulgaarin kieli, jolla on edelleen vahva asema Venäjän ortodoksisessa kirkossa. Kirkkoslaavin asema on sama kuin latinalla katolisessa kirkossa.
Sergei Rahmaninov (1873-1943) oli venäläinen säveltäjä, pianotaiteilija ja kapellimestari, jonka pääteoksina pidetään neljää pianokonserttoa, kolmea sinfoniaa ja vigiliaa. Tyylillisesti Rahmaninov oli myöhäisromantiikan merkittävimpiä edustajia. Hän sai vaikutteita venäläisestä musiikista erityisesti ihailemaltaan Pjort Tsaikovskilta.
Slaavilainen ortodoksinen kirkkolaulutapa oli alkujaan yksiäänistä ja pohjasi vanhoihin perinteisiin melodioihin. 1600-luvulta lähtien lauluihanne muuttui ja Venäjällä alettiin ottaa vaikutteita lännestä, jonka polyfoninen laulutapa miellytti slaaveja; yksiääninen laulutapa väistyi uuden tieltä. Tätä ilmiötä on kutsuttu joissakin piireissä rappiokaudeksi.
Rahmaaninovin Vigilia on paluuta osaksi vanhoille juurille. Joissakin osissa käytetään vanhoja ikiaikaisia melodioita ja laulutapaa. Vigilia syntyi 1915 suuren innoituksen vallassa alle kahdessa viikossa.
Kuorossa lauloivat Wiipurilaisen Osakunnan Laulajat ja Turun Yliopiston Kuoro Kuoronjohtaja Mikko Sidoroffin johdolla.
Soolo-osuudet: Ilmari Pirttilä, tenori ja Kaisa Pönkä, altto
Konsertti esitetään seuraavaksi Helsingissä Uspenskin katedraalissa tänään klo. 18.00
Posted by quijote at 10:14 AM No comments:
Wednesday, April 2, 2014
Joella ui kaksi joutsenta. Rannalla kaksi hönössä olevaa ukkoa heittelee joutsenille pullaa. Joutsenet syövät, vaativat lisää ja kurahtelevat. Jos tuollainen lintu raivostuisi, niin henki olisi vaarassa ajattelen ja menen menojani. Muistan takavuosien laiturinpäässä rähisevän joutsenen kun menimme mökille. Joutsenet ovat tarkkoja reviireistään joka on yleensä laaja.
Toivon että nuo joutsenet lentävät pohjoiseen pesimään luonnolliseen ympäristöönsä.
Posted by quijote at 6:20 PM No comments:
Newer Posts Older Posts Home
Subscribe to: Posts (Atom)
Edelfeltin Mataleena ja Kristus
Mataleena ei taistele tuulimyllyjä vastaan. Tuulimyllyt ovat Mataleena.
View my complete profile
Kun sä kuulet kuovin äänen, älä mene järven jäälle
Tuima katse, vähän hymyä
Hetki Pernossa ikoneiden seurassa
Piken runoja ja kuvia
Puu ja Talo; Turun puutaloja
Antti Seppä. Pikkuisen polkkaa (1)
cafe noirin talo (1)
Isä Mitro Turussa (1)
Jari Tervo Troikka (1)
Jarkko Laine seura ry Turun Kirjastossa (1)
Jokikadun kulttuurikeskus tyhjillään (1)
Jokikadun Kulttuurikeskus. Simon Saari. Turku (3)
Kaikkien Murheellisten Ilo (2)
Maalla olon ihanuus (1)
Ntamo. Tua Forström. Hevosten parissa vietetyn yön jälkeen. (1)
Pääsiäiseksi värjättyjä munia (1)
papin toimenpidekielto Turussa (1)
Polven Kirja ja Vihko (1)
Pyhä Ksenia Pietarilainen (1)
Rauhankone Turun runoviikoilla (1)
Saveen valuva Turun Toriparkki (4)
Simo ja Siiri Aurajoessa (1)
Simon Saari. Turku (2)
Sinikka Tirkkonen. Unohdus (1)
Suomi ajetaan ruokajonoihin (1)
The Tall Ships' Race 2009 (4)
Turun Kaupunginhallitus lopettaa sivukirjastoja (1)
Turun keskiaikaiset markkinat (1)
Turun lähikirjastoja suljetaan (2)
Turun Ortodoksinen kirkko (1)
Turun Ortodoksinen Seurakunta (1)
UFO kukka kukassa (1)
Ukot hölisee joutavia (1)
Talvitonttu istuu nyt kesälomalla