en fi fi fi it fi fi fi fi fi fi fi fi fi sv fi fi fi de eu fi fi de fi fi fi fi fi fi fi fi fi sv fi fi eo en fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi et fi fi fi fi fi fi pt fi et fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi it lv fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi da fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi de fi fi fi it fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi id fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi it fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi it fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi de fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi id id fi fi fi es en fi fi fi fi ja fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi en fi
Kirjoitushetkellä on 7 viikkoa ja 4 päivää siitä kun kohdunpoisto on tehty. Samalla lähti kaikki muukin, joten olen tyytyväinen tilanteeseen. Sain lopettaa kalliit lääkeet ja kivut eivät ole palanneet ja se isoin asia, en voi enää tulla raskaaksi.
Pitkään jouduin taistelemaan päästäkseni leikkaukseen, vaadin sitä jo kun endometrioosi minulla todettiin n.12 vuotta sitten, mutta sain kuulla litanian synnytystalkoista, sillä en vielä tuolloin ollut tullut kaapista ulos.
Omasta mielestäni on täysin naurettavaa että naisia joilla on endometrioosi pakotetaan kärsimään kivuista ja vuodoista vuosikausia, koska syntyvyys on pientä. Keskenmenojen riski on suuri ja lähtökohtaisesti endon kanssa on vaikeampi tulla raskaaksi. En pysty ymmärtämään kuinka terveydenhuolto voi kävellä ihmisen itsemääräämisen ylitse ettei suostuta kyseiseen leikkaukseen aiemmin jos ihminen on varma asiasta. Itsellä ei koskaan oo tullut pieneen mieleenkään hankkia lapsia ja vuosien kivut, lääkekokeilut ovat tulleet maksamaan valtiolle paljon enemmän kuin itse leikkaus. Saati sitten oma terveys ja mieli kaikkien näiden vuosien ajan.
Ja sitten päästäänkin transhoitoihin jossa Suomessa edelleen vaaditaan sterilisointia. Pohdimpa vaan että on kyllä melkoinen soppa asian suhteen. Onneksi omalla kohdalla on jo ohi ja itseä ei henkilökohtaisesti haittaa etten voi lapsia saada, koska en niitä ikinä edes haluaisi. Mutta ymmärrän että trans-ihmisissä on joitain jotka haluaisivat biologisia lapsia mutta nykyisellä lainsäädännöllä se ei onnistu jos haluat juridisesti vahvistaa itsesi.
Mutta palataampa takaisin leikkaukseen ja siitä toipumiseen. Leikkaus itsessään sujui hyvin vaikka ennen sitä tehtiin kuvantamisessa hoitovirhe. Pääsin muutaman tunnin päästä leikkauksesta ja oltuani osastolla hereillä kotiin. Olin yllättynyt kuinka vähän kipuja itse leikkauksesta tuli, kävelinkin kaverin kanssa heti suoraan apteekkiin ennen kotimatkaa ja toipuminen sujui hyvin, virtsatientulehusta lukuunottamatta.
Huvittavaa on kun pelkäsin leikkauksen jälkeisiä kipuja ja kun olen neulakammoinen ja allerginen puolelle särkylääkkeistä niin mietittiin ennen leikkausta joudutaanko laittamaan epiduraalia tai kipupumppua, mutta pärjäsinkin ihan parilla perus panadolilla. Sanoin sielläkin, että voi että kun vaan olisitte leikanneet mut aiemmin, pahimmillaankin kivut toipuessa olivat luokkaa 2 ja nekin johtuivat lopulta virtsatietulehduksesta eivätkä leikkauksesta itsessään. Endokipujen kanssa mennään luokkaa 100 koko ajan, eikä mikään auta niin en voi sanoa muutakuin, että tällä hetkellä olen erittäin onnellinen kun kipuja ei pitäisi enään tulla kun ei ole elimiä ja tutkimuksissa ei ollut levinnyt muihin elimiin. Testot estää vaihdevuodetkin joten tällä hetkellä oon erittäin tyytyväinen olooni ja siihen että naistenklinikalla oli huippua henkilökuntaa, kun ottivat huomioon kaikki mun peloista ja kehodysforiasta lähtien ja kaikki tatuoinnitkin säilyivät ehjinä. Leikkaavat lääkärit ja hoitajat salissa saivat varmaan kunnon naurut asian suhteen kun leikkauskohdat eivät olleet lähelläkään tatuointeja. Pieni asia joillekkin, mutta köyhällä kun ei ole varaa korjautella tatuointeja niin olin vähän huolissani asiasta. Mutta loppu hyvin, kaikki hyvin.
Tällä hetkellä odotan tulevaisuutta innolla, sillä sain juuri myös tiedon juridisesta sukupuolen vahvistuksesta ja konsultaatioajasta seuraavaan leikkaukseen joten elämä hymyilee viimein.
Toivottavasti kokemukseni leikkauksesta helpottaa edes jotakuta jolla sama leikkaus on edessä, toivotan kovasti tsemppiä ja kivutonta joulunodotusta kaikille teille jotka tätä lukevat. Pidetään huolta itsestämme ja toisistamme.
Vieraskynä: Yksi ominaisuuksistani - PCOS (PCOS-viikko 2022)
Kohti aikuisen minun elämää, kohti lapsuuden haaveita
En ole nuori perusterve nainen
“Jokaisen tarina ansaitsee tulla kuulluksi” - Näistä syistä kirjoitamme blogia
Unettomuuden syy ja hyvästini bloggaajana
Pääsin eroon turvotuksesta - ruokavalion muutos
Vieraskynä: Endometrioosin monet vaiheet - kokemustarina avanteesta (Endometrioosiviikko 2022)
Mitä on elämä leikkauksen jälkeen?
Vieraskynä: Neuropaattinen vulvodynia – tarinani kivusta ja hoidosta (Vulvodyniaviikko 2021)
Vieraskynä: ”Hyi, sulla kasvaa viikset” (PCOS-viikko 2021)
Siinä on vuori, nyt kiivetään
On kohtu ja varakohtu
Pari sanaa jatkuvan kivun lääkehoidosta
Positiivinen raskaustesti 3 päivää ennen leikkausta
"Ei tartte auttaa" otsassa pienestä asti
Gynekologinen tutkimus – mitä ja miksi?
Milloin on vertaistuen aika?
Kuinka sain PCOS diagnoosin?
Enemmän haittaa kuin hyötyä, mutten irti päästä
Jokainen tsäänssi on mahdollisuus
Minä valmistun kandiksi, kaikesta huolimatta
Mä en ole laiska
Sisäinen ja ulkoisesti epämääräinen sairaus
Matka sinne ja takaisin
Olen juuri oikeassa paikassa juuri nyt
Vieraskynä: Minun PCOS-tarinani (PCOS-viikko 2020)
Se riittäköön minulle nyt
Puhelu, joka muutti kaiken
Miksi mä pelkään lääkäreitä
"Taatana mä pärjään kyllä"
Kipuunkin pitäisi kiinnittää huomiota
Kun suurimmasta haaveesta tuleekin suurin pelko
Puhu minulle kuin ihmiselle
Vieraskynä: En natt på akuten
Vieraskynä: endometrioosia sairastavan äiti
Menkää ja pankaa ...seksielämänne arvot tärkeysjärjestykseen!
Alokas Mäkelä, ei astu palvelukseen
Enemmän kuin olisin halunnut antaa
Mikä on vapaa-ajan hinta?
Sivuoireiden ja opiskelun sekamelska
Jos nyt ensin tämä kandi
Sinä olet minun ihmeeni
Vulvodyniaviikon vieraskynä: Emilian tarina
Seksin ei kuulu sattua
Turvotusvatsojen vertailua ja tärkeää vaikuttamista
Sairauden ja ystävyyden yhteenlasku
Kun arki on taistelua
Se antaa enemmän kuin ottaa
Äidiksi PCOS:sta huolimatta: Sarin tarina
Miten varautuu potilas, joka pelkää tai jännittää?
Olen pahoillani, tänään en jaksa
On olemassa hyvääkin hoitoa
"Unohdatko sä mun pimpin?!" ja muita kommelluksia
Miksi kivun lääkitseminen on tärkeää?
Moona-blogin uusien kirjoittajien haku on auki!
Pelko kivusta vai kivuttomuudesta?
Ei endometrioosin ja kivun voittajaksi, vaan onnelliseksi
Kaikki, mitä olet halunnut tietää lapsettomuushoidoista
Olenko minä pelkkä endometrioosi?
Vieraskynä: Onneksi uskaltauduin nuorten vertaistukileirille
Vieraskynä: Endometrioosi ystävän näkökulmasta
Vieraskynä: ”Voi v***u, mitä mä nyt teen?” – elämää endometrioosia sairastavan kanssa
Endometrioosiviikon 2019 teemana on yhteenkuuluvuus
Voiko kivun kanssa ystävystyä?
Kipuun tottuminen voi olla tuhoisaa
Psyykkinen tuki osana kroonisen sairauden hoitoa
Lapsettomuuden kipuilut vaihtuivat synnytyspelkoon
Sipsikaljavegaani ilman sipsiä tai kaljaa
Ensimmäinen ja tuskaisin kesäviikko
Endometrioosini oireilee myös raskausaikana
Elämää utuisten lasien takaa
Kellä kulta, sillä onni
Keinot, joilla yhdyntäkipujani on yritetty hoitaa
Opinnot etenee kivuista huolimatta
Vieraskynä: Äiti, tytär, endometrioosi
Vieraskynä: Tämä on minun sairaus, hanki oma
Vieraskynä: Seksittömyys rasittaa suhdettamme
Raskaus parantaa endon ja muita legendoja
Vuodessa yli 1400 euroa sairastamiseen
Uusi vuosi mutta vanha ystävämme – endometrioosi
Vinkkejä, miten saada endometrioosidiagnoosi
Niin kauan kaivattu, pelottava raskaus
Kun väsymys ei väisty
En ole lapsivihaaja, en vain halua lapsia
Parisuhteen ja endometrioosin yhtälö
Ne pienet suuret asiat
Kipu tekee säröjä sisimpään
Leikkaus takana – elämä edessä?
Tärkein on läheisten tuki
19-vuotias vai sittenkin 70?
Miten suhtautua uteluihin lapsista?
Odottavan aika on ikuisuus
Yhdyntä sattuu niin, että itkettää
Haaveena opiskelupaikka ja diagnoosi
Konehuoneen kipukimara – elämää endometrioosin kanssa
Kivuttomuudella kirottu ja siunattu
Joskus oma diagnoosi osuu oikeaan
Opinnäytetyö yhteistyössä Nuori nainen ja endometrioosi –projektin kanssa
Anonyymi chat tarjoaa mahdollisuuden kysymyksille ja keskustelulle
Moona on meidän tästä päivästä lähtien!
adenomyoosi Aiempaa enemmän Aino Alina Anna Anna Pajari Aurora Charlotta diagnoosi Elisa Elisa endometrioosi endometrioosi endometrioosi gynekologi Hemppu hermokipu hoito huumori hyvinvointi identiteetti J Janika Juliaana Katinka keskenmeno kipu kipukohtaus Kiputar krooninen kipu kuukautiskivut lapsettomuus lapsettomuushoidot leikkaus limakalvot lääkkeet lääkkeiden haittavaikutukset Maria Ninni nuoruus opiskelu orgasmi parisuhde PCOS pelko raskaus Rohkelikko runsaat kuukautiset ruokavalio seksi Sivustakatsoja suolen toiminta Susanna synnytys toinen sairaus tuki turvotus Tuutikki työelämä tärinäkipu ulostaminen vaginakivut vatsakivut vauvakuume vertaistuki vieraskynä vinkkejä virtsaaminen vulvodynia väsymys yhdyntäkivut ystävyys
Menkat ei saa estää elämästä
Facebook Instagram Twitter SnapChat @korentory #moona
Gynekologinen potilasjärjestö Korento ry
Korento ry toimii endometrioosin, adenomyoosin, PCOS:n ja vulvodynian kanssa elävien edunvalvojana.
Tutustu Korentoon tarkemmin tästä linkistä.
Kipuja? Menkat? Outo tunne?
Tänään toista, huomenna muuta.
Copyright Gynekologinen potilasjärjestö Korento ry