fi fi fi fi fi fi fi fi fi zh en en fi fi en en en en en de fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi it it fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi pt nl fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi et et fi fi fi fi fi fi fi de fi fi nl fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi tr fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi en fi fi nl fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi it fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en en en en en fi en fi en fi en fi en fi en en en en fi eo cs fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi de fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en it fi fi fi et fi fi fi fi de fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi de fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi ms fi fi fi fi fi fi it fi fi fi fi fi fi fi fi it fi fi nl fi fi fi fi en id fi sv en en fi fi fi fi fi ca fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi et fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi nl fi nl fi lt fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi en fi nl fi fi fi fi fi fi ja fi fi fi fi en fi fi fi de fi fi fi fi en it fi fi fi de fi fi fi fi fi fi lv fi fi fi fi fi fi en fi sv fi cs fi en fi fi fi fi gl fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi de nl fi fi en fi da fi en fi fr fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi af fi fi fi fi nn nl fi lt fi fi fi en en fi fi fi it fi sv fi nl sv fi fi fi es fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi lmo et fi fi fi war fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi et fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi it en fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi mt de fi fi fi hbs_lat fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi et fi en fi fi en fi en fi fi de fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi es fi fi es fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi id en fi fi en fi fi
Seinäjoen kaupunginkirjaston 100 kirjaa -haaste
Jack Cheng: Kosmoksessa tavataan, 2017 Alkuteos: See You in the Cosmos, 2016 Suomentaja: Terhi Kuusisto
Mistä sain kirjan: joulupukki toi lapsille
Jack Chengin Kosmoskessa tavataan valikoitui vuoden ensimmäisen lukupiirin kirjaksi saatuaan täydet viisi tähteä Aamulehden arvostelussa. Kun sitten menin ostamaan kirjaa tamperelaisesta kirjakaupasta, se oli loppuunmyyty juuri samaisen arvostelun ansiosta. Kirja-arvosteluilla on todellakin merkitystä!
Hankin kirjan lopulta joulupukin pakettiin 12-vuotiaille kaksosilleni, ja he lukivatkin kirjan heti joululomalla. Ahmaisivat sen. Se on hyvän kirjan merkki, sillä aika kranttujahan nuo ovat  - ja hirvittävän tietoisia kirjallisesta maustaan. Lukevat kyllä armottoman paljon, mutta eivät mitä tahansa, mitä heille yritän tyrkyttää.
Kosmoksessa tavataan vei kyllä minunkin sydämeni saman tien. Ihastuin sen päähenkilöön, 11-vuotiaaseen Alex Petroskiin, joka on kiinnostunut raketeista ja päättää valmistaa oman tervehdyksensä ulkoavaruuden asukkaille, kuten hänen esikuvansa, Carl Sagan, teki vuonna 1977. Sagan lähetti tuolloin Voyager-luotaimen mukana kultaisen äänilevyn avaruuteen. Siihen on tallennettu muun mussa tervehdyksiä eri kielillä.
Nyt Alex lähtee Sharf-rakettifestivaaleille laukaistakseen oman rakettinsa ja sen mukana kultaisen iPodinsa tervehdyksineen avaruuteen. Hän on suunnitellut tarkasti, millaisia ääninäytteitä haluaa avaruuteen lähettää. Matkaseuranaan hänellä on Carl Sagan - hänen oma koiransa, jonka hän on siis nimennyt idolinsa mukaan.
Matka on alusta lähtien arvoituksellinen. Vaikka Alex tallentaa matkan etenemistä iPodilleen, hän ei selvästikään kerro kaikkea. Hän on epäluotettava kertoja. Lukijan mieleen nousee kysymyksiä: Miksi 11-vuotias matkustaa yksin koiransa kanssa? Eikö kukaan kysele hänen peräänsä? Kotona on äiti ja Los Angelesissa veli, Ronnie. Alexin isä on kuollut. Vai onko? Rakettifestivaaleilta matka jatkuukin selvittämään isän arvoitusta. Jotain löytyy, jotain katoaa.
Vähitellen Alexin ympärille alkaa kertyä ihmisiä, jotka auttavat häntä toteuttamaan unelmaansa. Alex nimittäin on niin vilpitön, että paatuneetkin sydämet alkavat lämmetä hänen seurassaan. Hän saa ihmisten parhaat puolet esiin.
Jotta on the road -meininki olisi tarpeeksi mielenkiintoinen, tarvitaan erikoisia tyyppejä matkaseuraksi. Tällainen on muun muassa Zed, joka on tehnyt vaitiololupaksen. Matkaan saadaan  hauskoja tilanteita, kun Zed raapustaa puheenvuorojaan liitutaululle ja Alex vastailee niihin puhumalla. Aikuisten monimutkainen maailma kohtaa 11-vuotiaan suoraviivaisemman järjestyksen monella muullakin tavalla matkan aikana.
Kirjan kerronta on toteutettu Alexin iPod-taltioinneilla. Hän kertoo iPodille tarinaansa ja kuvaa ympäristöä ja havaintojaan, eli pitää ikään kuin päiväkirjaa. Välillä äänessä on vain Alex, välillä kerronta on dialogia. Kerrontaratkaisu toimii yllättävän hyvin. Terhi Kuusiston suomennos on sujuvaa, ja kokonaisuus mutkatonta luettavaa.
Lukupiirikirjana teos herätti positiivisia ajatuksia. Paikalla olleet lapsetkin (10-13-vuotiaat) olivat lukeneet kirjan ja olivat kaikki pitäneet siitä. Vaikka kirja käsitteli surullisia aiheita, se jättää toiveikkaan olon. Suureksi teemaksi nousee huolenpito, joka on ilman muuta ihmisyyden ydintä ja onnellisuuden ehto. Tämän kirjan lukeminen tekee hyvää kaikenikäisille.
Kosmoksessa tavataan on luettu ainakin näissä kirjablogeissa: Kirjapöllön huhuilua, Luetut.net, Kirjakko ruispellossa, Yöpöydän kirjat, Eniten minua kiinnostaa tie ja Hemulin kirjahylly. Kuittaan kirjalla Helmetin vuoden 2018 lukuhaatseen kohdan 47. Kirja kerrotaan lapsen näkökulmasta.
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Tunnisteet: 2017, Aula & Co, Cheng Jack, lastenkirjallisuus, nuortenkirjallisuus, Yhdysvallat
Mistä sain kirjan. oma ostos
Craig Thompsonin Habibi tarttui mukaani eräästä kirja-alelaarista. En voinut vastustaa sitä. Kirja painaa ainakin kilon ja siinä on sivuja sarjakuvateokselle ennätykselliset 665, mutta kun selailin kirjaa, jäin sen kuvituksen ja itämaisen tunnelman lumoihin.
Tuhannen ja yhden yön tarinat oli yksi lapsuuteni kiehtovimmista kirjoista. Mummulassa oli hieno, ornamentein koristeltu kirjasarja, jonka luin vähitellen läpi. Löysin siitä jännittävimmät tarinat, joita olin koskaan kuullut - vain Suomen kansan suuri satukirja pääsi lähellekään samaa vaikutusta. En tosin tiedä, olisiko minun annettu koskaan ruveta lukemaan noita Šeherezadin kertomia tarinoita, jos kukaan aikuinen olisi niitä etukäteen lukenut. Sadut olivat nimittäin sen verran eroottisia, että välillä punastelin itsekseni. Paljon meni varmasti ohikin.
Habibi heitti minut uudestaan keskelle Tuhannen ja yhden yön tarinoita. Se kertoo Dodolan ja Zamin tarinan. Dodola on kuin Šeherezad, joka kertoo tarinoita ja lumoaa niillä kuulijan. Aluksi kuulijana on Zam, pieni orjapoika, jonka Dodola pelastaa omakseen. Tarinoillaan Dodola kutoo turvaverkkoa Zamille ja kasvattaa häntä. Myöhemmin Dodolasta tulee sulttaanin suosikki ja haaremin kaunein kukka, joka lumoaa sulttaanin persoonallaan.
Habibin kuvasto on aluksi (ja myöhemminkin) hämmentävän eroottista. Naisen (Dodolan) vartalo on kuvattu esteettisenä, haluttavana ja salaperäisenä. Kuvissa heijastuu teoksessa kuvattujen miesten katse: riisuva ja riistävä, himokas ja alistava. Naisena ahdistun. Dodola on seksilelu, himojen kohde. Hänen kipakka luonteensa vain kiihottaa miehiä.
Onneksi Dodolalla on muitakin rooleja kuin katseen kohteena oleminen. Hän on suojelija ja lapsiäiti sekä tarinankertoja - ja tarinoita riittää. Thompson on kerännyt ja kuvittanut niitä Vanhasta testamentista ja Koraanista. Hän kertoo pyhien kirjojen tarinoita rinta rinnan, ja johdattaa kuuntelijan (Zamin) ja lukijan hienoilla kuvillaan niiden maailmoihin.
Thompson tuntuu hallitsevan myös itämaisen runouden. Kirjainten esteettisyys, niiden taika on vangittu tarinoihin ja kuviin luontevaksi osaksi. Käärmeestä tulee kirjaimia, aalloista tulee kirjaimia... Kirjaimet ja sanat ovat osa uskontoa ja pyhyyttä. Ne suojaavat ja parantavat. Tulee mieleen Kalevala ja loitsut, joita siihen on kerätty. Sanan mahti on tunnistettu kaikissa kulttuureissa.
Habibin alussa ollaan aavikon ja ohi kulkevien karavaanien armoilla. Sitten siirrytään sulttaanin haaremiin. Vielä silloin sijoitin tarinan jonnekin kauas menneisyyteen, noin tuhannen vuoden päähän. Yhtäkkiä kuitenkin siirrytään Wanatolian kaupungin kujille, ja siellä onkin jätettä modernista maailmasta ja jokunen autokin tulee kuvaan. Ollankin siis nykyajassa. Eletään vesikriisin keskellä, ja maailma on hukkumassa saasteeseen. Teoksesta tulee myös kannanotto luonnon puolesta.
Habibi on paljon kaikkea: se on runsas, kiehtova ja sydäntä lämmittävä; se on myös ylidramaattinen ja siirappinenkin. Sen kuvakerronta on esteettisyydessään henkeäsalpaavan kaunista, salaperäistä ja lumoavaa, mutta sitten taas rumaa ja kauhistuttavaa. Esimerkiksi ihmisten ja luonnon riisto on kuvattu juuri niin rumana kuin se on.
Dodolan ja Zamin tarina jää elämään. Thompsonin voi kehua jatkavan Tuhannen ja yhden yön tarinoiden perinnettä kunniakkaasti. Habibin kanteen valittu kuva kertoo paljon näiden kahden orvon tarinan suuresta voimasta - vilpittömästä rakkaudesta, jonka varaan maailma laskee kaiken toivonsa.
Teos on luettu ainakin näissä kirjablogeissa: Mari A:n kirjablogi, Sallan lukupäiväkirja, Booking it some more, Järjellä ja tunteella, Maailmassa monta ja Oota mä luen tän eka loppuun. Kuittaan teoksella Helmetin vuoden 2018 lukuhaasteen kohdan 12. Sarjakuvaromaani.
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Tunnisteet: 2012, Like, sarjakuva, Thompson Craig, Yhdysvallat
Elena Ferrante: Amalian rakkaus, 2005
Mistä sain kirjan: lainasin ystävältä
Elena Ferranten nimi ei paljon esittelyjä kaipaa. Hän on varmastikin tämän hetken kuumimpia kirjallisia nimiä maailmalla, ja hänen Napoli-sarjansa on niittänyt mainetta ja kunniaa myös Suomessa. Vähemmän tunnettu on hänen esikoisteoksensa, Amalian rakkaus, joka on ilmestynyt alun perin vuonna 1992, mutta käännetty suomeksi vasta vuonna 2005 kirjailijan toisen romaanin, Hylkäämisen päivät, menestyksen jälkeen.
Amalian rakkaus on tyyliltään täysin erilainen kuin Napoli-sarja, joka perustuu realistiseen kerrontaan. Amalian rakkaus on surrealistinen, maalaileva ja salaperäinen. Se jättää lukijan tulkittavaksi, mikä tarinassa on totta, mikä unta, mikä kuvitelmaa? Tunnelma on painajaismainen teoksen alusta loppuun.
Kirja sijoittuu Napoliin, jonne Delia on saapunut äitinsä hautajaisiin. Äiti, Amalia, on hukkunut Delian syntymäpäivänä ja Delia tuntee, että kuolemassa on jotain epäselvää. Alkaa Delian matka muistoihin, vanhan kotikaupungin synkille kujille, ullakoille ja kellareihin sekä lapsuudenperheen kammottavaan tunnelmaan.
Napoli, sen patriarkaalinen henki, suoranainen rumuus ja seksuaalisesti latautunut ilmapiiri, luovat ahdistavat puitteet Delian surulle ja kaipaukselle. Jokin on piilossa koko ajan, Amalian elämä on arvoitus. Tunnelma tihenee, ja pimeys puristaa Deliaa ja lukijaa.
Muistan samanalaisen tunnelman eräästä toisesta Italiaan sijoittuvasta kirjasta, nimittäin Ian McEwanin Vieraan turvasta. Se sijoittuu Venetsiaan, ja vaikka olen lukenut sen noin 10 vuotta sitten, en vieläkään ole siitä toipunut. Se on ehkä kammottavimpia lukukokemuksiani, ja huomasin, että Amalian rakkautta lukiessani hidastin lukutahtia loppua kohden, koska pelkäsin jotain yhtä kauheaa.
Tunnistin kirjasta paljon asioita, joita olen Italiassa kohdannut: miehet, jotka julkisissa kulkuvälineissä iskeytyvät kiinni naisiin, katujen meteli, kiihkeä tunnelma ja röyhkeät huutelut. Ferrante osaa kuvata ne hyvin elävästi ja yhtä puistattavasti, kuin ne turistina olen joskus kokenut sekä Roomassa että Napolissa. Kirjan vaikuttavin kohtaus oli sijoitettu Napolin kaduille, jossa ihmiset pakenevat toisiaan kaatosateessa. Pystyin näkemään sen silmissäni.
Delian painajaiset ovat miesten ja seksuaalisuuden värittämiä. On oma isä, jota Delia inhoaa, on eno, joka haukkuu kuollutta sisartaan, on lapsuudenystävä Antonio, joka ilmestyy takaisin Delian elämään. Kummallinen Caserta tuntuu olevan arvoituksen ydin, mutta mikä hänen toiminnassaan on silkkaa hulluutta ja pakkomiellettä, mikä ehkä kuitenkin jotain säälittävää. Delia käy kohti menneisyyttä ja kohtaa sen silmästä silmään.
Kauneinta ja koskettavinta kirjassa on suru, jota Delia kokee. Hän kaipaa äitiään, vaikkei ole koskaan oppinut häntä oikein tuntemaan. Hän olisi halunnut aikanaan suojella äitiään isältään, kaikelta pahalta, mutta onkin ehkä palavassa rakkaudessaan tehnyt itse jotain kamalaa. Amalian ja Delian persoonien sulautuminen on kirjassa kuvattu vangitsevasti. Delia janosi Amalian rakkautta, mutta ketä Amalia rakasti. Oliko Amalian rakkautta olemassakaan?
Lukunautintona Ferranten esikoisteos ei nouse Napoli-sarjan tasolle. Se ei ole helppolukuinen eikä mitenkään looginen, vaan poukkoilee sinne tänne. Taideteoksena se on kuitenkin vahva. Suomentaja Taru Nyström Abeille on saanut tunnelman vangittua myös suomennokseen: Oli yksinkertaista ja viatonta kuvitella olevansa "minä " vain sen takia että olin kerran syntynyt naisen kohdusta. En ollut edes saanut mukaani juuri mitään tästä naisesta. Oli kuin minua ei olisi olemassakaan. (S 66).
Amalian rakkaus on luettu ainakin näissä blogeissa: Kulttuuri kukoistaa, Täysien sivujen nautinto, Tuijata. Kulttuuripohdintoja ja Oksan hyllyltä. Reader why did i marry him -blogin Omppu oli myös tunnistanut kirjan mcewanmaisen tunnelman. Kuittaan kirjalla Helmetin vuoden 2018 lukuhaasteen kohdan 23. Kirjassa on mukana meri.
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Tunnisteet: 2005, Avain, Ferrante Elena, Italia, nykykirjallisuus
Kokemuksia lukuaikapalvelusta ja muita kirjallisia kuulumisia
Lukeminen ei näköjään ole mikään staattinen harrastus. Sitä luulisi, että kun lukee kirjoja, niin siinä se koko harrastus sitten on. Mutta ei. Oma lukemiseni on muuttunut elämäni aikana suuntaan jos toiseenkin. Opiskeluajan parhaita asioita oli herääminen naisten kirjoittaman kirjallisuuden marginaaliseen asemaan ja sen ainutlaatuiseen merkitykseen minulle, naiselle. Feminismi jäi lukuharrastukseeni.
Lukupiirien jäsenyyden myötä ja kirjablogin perustamisen jälkeen olen herännyt lukemisen sosiaalisuuteen. Miten hienoa on vaihtaa ajatuksia kirjoista toisten lukutoukkien kanssa! Miten hienoa on löytää uusia lukuvinkkejä blogeista tai Facebook-ryhmistä!
Viimeisin lukemisvillitykseni on Storytel-lukuaikapalvelu, jonka minulle esitteli P. S. Rakastan kirjoja -blogin Sari. Kokeilin Storytelin asiakkuutta ensin kuukauden verran ja jäin pysyväksi asiakkaaksi. Alkuvuosi on ollut täynnä intoa tästä uudesta löydöstä, jossa on tarjolla lähes rajaton määrä kuunneltavaa tai luettavaa. Palvelu tarjoaa paljon uutuuskirjoja sekä e- että äänikirjoina, ja kun on kuukausimaksaja, ei haittaa vaikka aloittaisi miljoona kirjaa ja antaisi niiden roikkua omassa kirjahyllyssään keskeneräisinä, kunnes taas on oikeassa fiiliksessä jollekin tietylle kirjalle.
Erityisen hauskaa on ollut automatkoilla, joilla lapset ovat kuunnelleet Supermarsuja, Harry Pottereita tai Mauri Kunnaksen kirjoja. Miten kätevää, ettei tarvitse pelätä hukkaavansa perinteisen äänikirjan CD-levyjä! Kuopuskin rauhoittuu kuuntelemaan tarinoita, ja toistelee parhaita paloja meille muille vielä kauan aikaa jälkeenpäinkin. Esiteineille kelpaavat jo joskus aikuisten dekkarit.
Storytelin palvelussa onnistuu sekin, että vaihtaa kirjan formaatin kesken kaiken. Jos äänikirjaa haluaa lukea e-kirjana, se jatkuu kuunnellusta kohdasta. Yhtäkään kirjaa en tosin ole vielä kokonaan lukenut e-kirjana, sillä en jaksa tihrustaa kirjaa puhelimen näytöltä. Äänikirjat ovat olleet palvelun paras anti minulle.
Alkuvuoden lukuintoni on ollut suorastaan lukemisen hurmaa. Helmetin uusi lukuhaaste on hyvässä vauhdissa, viime vuoden runohaaste on kesken, mutta uusikin on jo aloitettu. Osallistuin kirjabloggaajien klassikkohaasteeseen ja äänestin Blogistanian parhaat kirjat -äänestyksessä. Yritän kaiken ohessa pienentää blogijonoani, joka on nyt 31 opuksen korkuinen. En millään tunnu pääsevän ajantasalle luettujen ja blogattujen kirjojen kanssa. Viime vuoden hurja lukutahtini (joka johtui pitkästä sairaslomasta) kasvatti blogijononi melkoiseksi vuoreksi, jota valloitan vähitellen.
Viime vuonna innostuin myös Sivumennen-kirjapodcastin kuuntelemisesta. Odotan aina kuumeisesti uutta jaksoa ja nautin suunnattomasti älykkäästä ja inspiroivasta kirjakeskustelusta, jota Jonna ja Johanna siellä käyvät sujuvaan tyyliinsä. Kirjablogien ohella Sivumennen-podcast on nykyään suuri lukukannustajani.
Alkuvuoden ehdottomia helmiä ovat olleet Elena Ferranten Ne jotka lähtevät ja ne jotka jäävät, Lucia Berlinin Siivoojan käsikirja ja muita kertomuksia, Maria Jotunin Huojuva talo, Koko Hubaran Ruskeat tytöt, Zadie Smithin Swing Time, Anni Kytömäen Kivitasku ja Anja Erämajan Töölönlahti. Jos vuosi jatkuu samaan tahtiin, tästä on tulossa kaikkien aikojen lukuvuosi. Lukeminen on yhtä juhlaa!
Lähettänyt Elina / Luettua elämää klo 17.42 10 kommenttia:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
sunnuntai 18. maaliskuuta 2018
Katja Seutu: Kuusilla mittaan aikaa
Katja Seutu: Kuusilla mittaan aikaa, 2017
Mistä sain kirjan: lainasin kirjastosta
Katja Seudun Kuusilla mittaan aikaa on herkkä ja kaunis runoteos. Se tarttui kirjastosta mukaani hienon nimensä ansiosta. Nimi viittaa luontoon, ja sinne suurin osa kokoelman runoista kiinnittyykin. Toinen kiinnekohta Seudun runoissa on aika: hetket, ajan kuluminen, ajan venyminen. Joissain runoissa kuuset ja aika kietoutuvat yhteen, kuten teoksen nimi lupaa.
Moni asia on siirtynyt paikoiltaan,
vuori, kyllä, kyllä.           (S. 25.)
Kuulun heihin, joiden mielestä runous ei olisi runoutta ilman luontoyhteyttä. Viimeksi ihastuin Anja Erämajan Töölönlahti-kokoelmaan, jonka osat oli nimetty vuodenaikojen mukaan. Helsinkiläisissä maisemissa liikkuu myös Katja Seudun runous. Suomalaisen runouden luontoyhteys on jatkumo, johon voi laskea ainakin nämä runoilijat: Aleksis Kivi, Eino Leino, Aaro Hellaakoski, Sirkka Turkka, Eeva Kilpi, Johanna Venho, Risto Rasa, Arto Lappi, Pekka Kytömäki...  Katja Seutu liittyy mukavasti tähän jatkumoon, ja tuo siihen oman hienoisen sävynsä.
Kuusilla mittaan aikaa ei ole suurten tunteiden runoutta, vaan pikemminkin pienten yksityiskohtien ja pienten onnen ja surun hetkien keräämistä. Mahtipontisuus on näistä runoista kaukana, ja siksi ne tulevat lähelle. Pienet havainnot pysäyttävät hetken ja tekevät niistä elettäviä: Näin voi sietää aikaa (s. 5).
Runojen havainnot jäävät kuitenkin osittain sitoutumatta toisiinsa, joten lukukokemuksesta ei synny mieleeni yhtenäistä kaarta. En anna sen kuitenkaan haitata, vaan tartun siihen, jonka tunnistan: kuusen muotoon, kuusen huminaan ja sen tuomaan kiinnekohtaan, vakaaseen (koti)kuuseen. Runon minä käskee tekemään juuri niin, koska se on elämisen ehto, arkitodellisuutta:
ei ole romanttinen idylli
luo hakeutumista (s. 58).
Runoissa on viittauksia teoksiin, joita runon minä lukee. Niissä mainitaan muun muassa Runeberg ja Kivi, Aino Sibeliuksen kirjeitä, otteita teoksesta Työtä ja rakkautta. Kansanmiesten päiväkirjoja 1834 - 1937. Chuangtsen Joutilaan vaelluksesta on peräisin ajatus isosta puusta turvana ja rauhoittajana. Runoilija on kerännyt kirjallisuudesta ajatuksia, jotka puhuttelevat häntä ja puhuttelevat myös kokoelman lukijaa. (Teoksen lopussa on lähdeluettelo ajatusten alkuperästä.) Runon minä kuitenkin kehittää ajatuksia eteenpäin, aivan omikseen.
Katja Seudun runot ovat rauhoittavia. Ne eivät hötkyile mihinkään, vaan houkuttelevat hidastamaan. Niistä henkii lohtua ja turvaa. Eräs runo kuuluu lyhyesti näin: Koko ajan kuuluu kirkasta läpäisyä (s. 63). En tiedä teistä, mutta minulle tässä on selvä kehotus yrittää kuunnella vähän tarkemmin, erottaa elämän hälystä sen olennaisin ydin.
Kuusilla mittaan aikaa on osunut myös Tuijan hyppysiin. Vuoden 2018 Helmetin lukuhaasteeseen teos sopii kohtaan 2. Kotimainen runokirja. Osallistun teoksella myös Ompun #runo18-haasteeseen.
Lähettänyt Elina / Luettua elämää klo 8.39 4 kommenttia:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Tunnisteet: #runo18, 2017, runot, Seutu Katja, Suom, WSOY
lauantai 17. maaliskuuta 2018
Helmi Kekkonen: Vieraat, 2016
Kesto: 4 h 52 min
Mistä sain kirjan: latasin Storytelista
Helmi Kekkosen Vieraat valikoitui kuunneltavakseni Storytel-lukuaikapalvelusta vuodenvaihteessa, kun latasin puhelimeeni palvelun ilmaisen kokeilukuukauden. En ollut aiemmin lukenut Kekkosen teoksia, mutta blogimaailma oli herättänyt jo kiinnostuksen niitä kohtaan. Romaanin kesto (kai näin voi sanoa äänikirjasta) tuntui sopivan lyhyeltä sekä ennestään tuntemattoman kirjailijan tuotantoon tutustumiselle että Sorytelin kokeilulle.
Vieraat on episodiromaani, jossa kokonaisuus hahmottuu vaihtuvien kertojien kautta pala palalta. Kertojanäkökulma muuttuu tiiviiseen tahtiin, ja uudet näkökulmat paljastavat romaanihenkilöistä salattuja puolia. Keskeinen henkilö on Senja, joka on illan - ja oikeastaan koko kirjan - emäntä. Hän on järjestänyt illalliset lähipiirilleen osoituksena siitä, että on selviytymässä suuresta pettymyksestä.
Kirjan alkuun on latautunut pientä dekkaritunnelmaa, kun Senja ihmettelee, missä hänen miehensä Lauri viipyy, vaikka tämän piti vain nopeasti käydä ostamassa lisää kukkia. Varsin pian Lauri jää taka-alalle, ja keskiöön nousevat henkilöiden väliset suhteet ja elämisen vaikeus.
Toistuvana motiivina kirjassa on kaupungin yli lentävät kuumailmapallot, jotka häivähtävät henkilöiden näkökentässä. Lähes jokaisen huomio kiinnittyy niihin kesken juhliin valmistautumisen.
Henkilöitä on paljon: On Senja, joka kärsii lapsettomuudesta ja on hänen naapurinsa Anna, jolla on ihana pieni poika Toivo, johon Senja on leimautunut. On Senjan äiti, näyttelijä Ulla Leino ja Senjan miehen sisko, Iiris. On myös Senjan sydänystävä, Alva. Lisäksi näyttämölle tupsahtaa pari nuorta naista, joilla ei juurikaan näytä olevan muun ryhmän kanssa tekemistä. Miespuoliset kertojanäänet ovat Senjan miehen, Laurin, ja Alvan avomiehen, Danielin. Molemmilla on omat salaisuutensa ja perisuomalainen tyyli jättää asiat puhumatta.
Vieraat on romaanin nimenä monimerkityksinen. Senja on kutsunut kotiinsa vieraita. Tilaisuuden pitäisi olla kevyt ja iloinen, mutta alusta asti tunnelma on ikävä, sillä Senja ei tunnu olevan kuitenkaan aivan kunnossa. Vieraiden mukana sisään tupsahtelee lisää painostavaa tunnelmaa. Vähitellen käy ilmi, että paitsi että ihmiset ovat tulleet vieraiksi illalliskutsuille, he ovat loppujen lopuksi myös vieraita toisilleen, vaikka suhteiden luulisi olevan kovinkin lämpimät.
En pitänyt kenestäkään henkilöstä tässä kirjassa, mikä ei sinänsä haittaa lukukokemusta. Olen lukenut paljon kirjoja, joissa ihmiset eivät ymmärrä toisiaan ja toimivat äärettömän itsekkäästi, kuten tässäkin kirjassa. Ihmissuhteet perustuvat joskus valheisiin ja pimittämiseen tai suoranaiseen julmuuteen. Julmimpana Vieraissa koin Senjan äidin, joka ei hyväksynyt tytärtään ollenkaan ja oli ollut erittäin huono äiti myös pienelle Senjalle. Senjan lapsuuden muistot ja edelleen jatkuva äidinikävä ovat riipivää luettavaa ja selittävät paljon Senjan luonnetta.
Romaani oli rakenteeltaan kiehtova ja kunnianhimoinen kudelma. Harmittaa, etten silti syttynyt tarinoille enkä henkilöille. Henkilöiden ongelmat tuntuivat moneen kertaan luetuilta, jotenkin liian ilmeisiltä ja selitetyiltä. Lisäksi traumaattisia kokemuksia oli nyt minulle liikaa. Jatkoin kirjan loppuun, koska halusin tietää, miksi Lauri ei palannut kukkien ostoreissulta. Vieraat siis piti lukijan otteessaan ja uteliaana loppuun saakka.
Kuittaan Vieraat-romaanilla Helmetin vuoden 2018 lukuhaasteen kohdan 38. Kirjan kannessa on kulkuneuvo. Idean sain Lumiomenan Katjalta, joka oli hoksannut tämän vähän eksoottisemman kulkupelin. Myös Kaisa V, Omppu, Suketus, Jonna, Maria, Tuija, Hanna, Tiia,  Krista <3, Ulla <3, Arja, Kosminen K ja Laura ovat lukeneet kirjan.
Lähettänyt Elina / Luettua elämää klo 7.07 Ei kommentteja:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Tunnisteet: Kekkonen Helmi, nykykirjallisuus, Siltala, Suomi, äänikirja
keskiviikko 14. maaliskuuta 2018
Anja Erämaja: Töölönlahti, 2013
Mistä sain kirjan: lainasin kirjastosta
sinisen huvilan, - - (s.9).
Näin alkaa Anja Erämajan runokokoelma Töölönlahti. Se on takakansitekstinsä mukaan intervallijuoksu ympäri lahden ja halki elämän. Aluksi teksti on aseteltu tasaisiin säkeisiin, mutta heti kokoelman toisella sivulla se alkaa kaartua ikään kuin Töölönlahden rantojen muotoon. Alkulämmittelyn jälkeen tahti kiihtyy ja juoksu löytää rytminsä. Välillä tekstistä voi löytää hengityksen paikkoja - sanojen välit muodostavat tasaisen kuvion, jonka voi tulkita vaikka sisäänhengityksen mahdollisuudeksi: ja tässä kohtaa voi hidastaa, kävellä ohi kyltin, säkeessä neuvotaan (s. 22) tai Tässä palaudutaan, kerätään voimia. Kädet roikkuvat velttoina kahta puolta. (S. 59.)
Maisemat vaihtuvat, tutut rakennukset vilisevät ohi. Välillä juoksija tuntee Oopperatalon seinien sisällä balettitanssijoiden liikkeet. Hän tekee havaintoja vastaantulijoista, sorsista, rakennustyömaista - kaikesta mitä silmä tavoittaa. Välillä mieleen välähtää laulujen sanoja englanniksi tai suomeksi, riimit lähtevät valloilleen. Välillä hahmotellaan äänimaisemaa:
repliikkejä - - (s. 28)
Runon minä juoksee Töölönlahtea ympäri ensin syksyllä, sitten talvella ja lopulta vielä keväälläkin. Teoksen osat on nimetty koettujen vuodenaikojen mukaan: Syksy, Talvi ja Kevät.  Nyt ollaan suomalaisen runoperinteen ytimessä, jossa vuodenaikojen vaihtelu ja luonto tulevat vastaan tavalla tai toisella. Runon minän mieli ja runojen tunnelmat heijastelevat vuodenaikoja. Selvimmin tämä näkyy talvessa, joka on surun aikaa. Juoksija miettii silloin kuolemaa. Töölönlahden maisema pysyy periaatteessa samana, mutta muuttuu vuodenaikojen vaihtuessa. Myös runon kertoja muuttuu: juoksija juoksee, mieli on vapaa ja vapautuu yhä enemmän, kun tullaan kohti kevättä. Kesästä ei kerrota, mutta se lupailee helpotusta oloon, ehkä jopa jotain railakasta.
Liikkeen ja sanojen yhdistäminen on kiinnostavaa ja kiehtovaa. Samantyyppistä riemastuttavaa kerrontaan on Henriikka Tavin Esim. Esa -runokokoelmassa, jossa runon minä pyöräilee työmatkansa ja hänen ajatuksensa seurailevat maisemaa ja tekevät siitä havaintoja, mutta samalla tajunnanvirta toimii omaan vastustamattomaan rytmiinsä - voiko ajatuksilleen mitään, sillä sieltä niitä pulppuilee, jostain matkan varrelta?
Erämajan lenkkipolulla käy samoin. Yhtäkkiä ollaankin olemassaolon keskiössä, surraan ja iloitaan. Mietin, miten runoilija on tekstinsä luonut: Onko hän kenties puhunut lenkkinsä aikana itsekseen, puhunut ääneen havaintojaan ja tajunnanvirtaansa ja nauhoittanut puheensa? Onko hän kenties lenkin jälkeen istunut alas ja kirjoittanut mietteensä? Oli miten oli, lopputulos on vastustamattoman todentuntuista, aitoa runon, ruumiin ja mielen liikettä ja rytmiä. Jotenkin uutta ja oivaltavaa runoutta, jota luen innoissani. Niin juuri: olen innoissani.  Ehkä vähän hengästynytkin - yritänhän pysyä juoksijan mukana.
Anja Erämajan esikoisrunoteos Laulajan paperit (2005) on proosarunoteos, jossa identiteetin etsintä on keskeisessä osassa. Erämajan omintakeinen ja vastustamaton huumori kukoistaa esikoiskokoelman joka sivulla. Se on itseironista, nokkelaa ja syvää. Niin on tässäkin kokoelmassa. Runoilija osaa katsoa paitsi maisemaa myös omaa sielunmaisemaansa mukavan vinosti. Yksityisestä tulee - askel askeleelta, säe säkeeltä - yleistä:
taso laskee ja katto,
piknikkiin, Egyptissä piti käydä. (S. 48.)
Töölönlahti jättää rytminsä minuun. Tekisi heti mieli lukea lisää Erämajan runoja. Tekisi heti mieli lähteä juoksemaan:
- - vasen, oikea
liikkeessä - - (s. 12).
Erämajan kokoelma on luettu myös blogeissa Mari A:n kirjablogi (jossa on kuvituksena aurinkoisia otoksia Töölönlahden rannoilta), Kulttuuri kukoistaa, Kirja vieköön! ja Tuijata. Kulttuuripohdintoja. Kuittaan Töölönlahdella Helmetin vuoden 2018 lukuhaasteen kohdan 4. Kirjan nimessä on jokin paikka. Osallistun kirjalla myös Ompun #runo18-haasteeseen. (Tosin en ole vielä tehnyt koontia viime vuodenkaan runohaasteesta...)
Lähettänyt Elina / Luettua elämää klo 18.08 Ei kommentteja:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Tunnisteet: #runo18, 2013, Erämaja Anja, runot, Suomi, WSOY
lauantai 10. maaliskuuta 2018
Lucia Berlin: Siivoojan käsikirja ja muita kertomuksia
Lucia Berlin: Siivoojan käsikirja ja muita kertomuksia, 2. painos 2018 (suomeksi 2017)
Alkuteos: A Manual for Cleaning Women, 2015
Mistä sain kirjan: oma ostos
Lucia Berlinin (1936 - 2004) Siivoojan käsikirja ja muita kertomuksia on ilman muuta viime vuoden  käännöskirjatapaus. Se sisältää 25 novellia, jotka on koottu kirjailijan 1970 - 1990-luvuilla kirjoittamista novelleista. Suomennokseen on lisätty myös alkusanat, johdanto ja lyhyt elämäkerta Lucia Berlinistä. Ne valottavat hyvin Berlinin erityislaatuista kirjailijauraa ja värikästä elämää, joista ei Suomessa ennen tätä julkaisua tiedetty juuri mitään. Yhdysvalloissa hänen uransa koki renessanssin, kun hänen novellinsa koottiin uudeksi kokoelmaksi vuonna 2015. Tapausta alettiin odottaa suomeksi, ja odotuksen lopputulos on lukijalle silkkaa karkkia. Kristiina Drewsin taitava suomennos viimeistelee herkkupalan.
Monet teoksen novelleista paljastuvat joiltain osin omaelämäkerrallisiksi, kun niitä vertaa Berlinin elämän tapahtumiin. Tosin kirjailija pukee kaiken niin loistokkaaseen fiktioon, että on lopulta aivan sama, mistä tarinat ovat peräisin. Lydia Davis kertookin novellikokoelman alkusanoissa, että Berlinin mielestä kaiken kertomisen ydin oli hyvässä tarinassa. Siksi tarinoissa on aina jotain liioiteltua ja yllättävää, jotain joka oikoo mutkia suoraksi ja nousee tavanomaisen yläpuolelle. Jotkin tarinat heittäytyvät jopa groteskiin menoon, kuten juoposta hammaslääkäri-isoisästä kertova Tohtori H. A. Moynihan, laittomalle meksikolaiselle aborttiklinikalle sijoittuva Tiikerinpuremia tai hoitovietin hurmoksesta kertova Oma jockeyni. Jos novellit eivät ole groteskeja, niin ne ovat vähintäänkin ilkikurisia, kuten esimerkiksi novellit Suru ja Hyvät ystävät. Berlinin huumori on välillä räkäistä naurua ja välillä vinoa hymyä.
Berlinin ihmiset on kuvattu persooniksi ennen kaikkea tekojensa kautta, ja he ajautuvat kummallisiin tilanteisiin sattumalta. Kirjailija ei ikinä sorru maalailemaan maisemaa tai henkilöitä sivutolkulla, mutta kun hän ihmisen kuvaa, se on sitten siinä: Bella oli luultavasti koko läntisen Texasin kaunein nainen, hän oli voittanut ainakin miljoona kauneuskilpailua. Pitkät, platinanvaaleat hiukset ja kellanruskeat silmät. Ja hänen hymynsä - tai oikeastaan hänen naurunsa, käheä, syvältä kumpuava nauru - se ilmaisi vilpitöntä iloa ja samalla salaa ilkkui kaikessa ilossa piilevää murhetta. (S. 116.)
Berlinin päähenkilönä on aina nainen: katolista koulua käyvä protestanttityttö, pienen Ben- nimisen vauvan äiti, useamman pojan äiti, eronnut nainen, yksinhuoltaja, ensiapupoliklinikan vastaanottovirkailija, siivooja, sisko... Novelleista rakentuu naisen koko elämänkaari tytöstä aina viisikymppiseksi naiseksi, joka osaa nauttia täysin siemauksin eteensä osuvista romansseista. Novellikokoelman lopussa aihepiirit rauhoittuvat, kun nainen vanhenee ja katkaisuhoidotkin ovat taakse jäänyttä elämää. Herkullisia yksityiskohtia riittää toki vielä viimeisissäkin novelleissa.
Kokoelman ihastuttavin mies löytyy novellista Todo luna, todo Año. Hän on César, joka opettaa novellin päähenkilön, Eloisen, sukeltamaan ja kalastamaan eräänä kuumana kesänä Meksikossa. Novellin lopussa Césarin hahmo saa pienen särön, mutta hänen luokseen palataan vielä novellissa Suru. Silloin César saa kunnian opettaa myös päähenkilön siskon sukeltamaan. Tosin päähenkilön nimi ei ole enää Eloise vaan Dolores... Mitä ihmettä! Sama nainen, samat muistot, mutta eri nimi.
Vaikka novelleissa saattaa olla samoja henkilöitä ja samoja tapahtumia, niin että tarinat verkottuvat, kertoja tekee itsestään epäluotettavan. Tekisi mieli tulkita Eloise ja Dolores Lucia Berliniksi, mutta kertoja on ottanut ohjat käsiinsä ja muistuttaa lukijaa siitä, että kertoja päättää:  Eloise voi olla Dolores tai Lucia tai sitten ei. Tärkeintä on tarina, niinhän se oli.
Kokoelman tarinat sijoittuvat Meksikoon, New Mexicoon, Texasiin ja Kaliforniaan. On kuuma ja hiekka pöllyää. Berlin kuvaa alkoholisteja, katkaisuhoitolaitoksia, pesuloita, ensiapupoliklinikan arkea, vanhenemista ja kuolemaa. Siivoojan käsikirja -novellissa annetaan käytännön ohjeita siivoojille, ja samalla syntyy poskettoman hauskaa, mutta myös koskettavaa kaunokirjallista proosaa.
Berlinin kynästä syntyy siis mitä vaan - etukäteen ei voi tietää, mihin tarina lopulta keskittyy tai mihin se päättyy. Joskus lopussa on yllätys, mutta useimmiten taas ei. Loppukaan ei ole niin tärkeä kuin tarina.
Yksi kokoelman hurjimpia tarinoita on Kaikki karkaa käsistä -novelli, joka on kertomus alkoholistiäidin viinantuskasta. Hänen yöllinen retkensä kaupungin halki viinakauppaan on puistattavaa luettavaa, mutta tarinan ikävin osa on edessä aamulla, kun äiti on saanut ryyppynsä ja on pystynyt aloittanut päivän kotityöt. Lakoninen loppu tiivistää alkoholistin perheen arjen.
En olisi haluunut Berlinin novellien ikinä loppuvan. Hän on novellistiikan mestari siinä missä Alice Munro, James Joyce tai Raymond Carver ovat. Syksyllä lukemani Hilary Mantelin Margaret Thatcherin salamurha kuuluu samaan taidokkaaseen novellitaiteeseen. Berlin on kuitenkin suurieleisempi kuin kukaan näistä muista mestareista. Hän vangitsee lukijan keskelle karheita tarinoitaan. Tähtiä ja pyhimyksiä -novellissa koulutyttö oivaltaa itsestään jotain: Sinä päivänä leikkikentällä minä tiesin, että en koskaan elämässäni kuuluisi joukkoon. En olisi ainoastaan erilainen kuin muut, minua ei ikinä hyväksyttäisi mukaan porukkaan. - - Kaikki siinä kentällä minun ympärilläni oli silkkaa symmetriaa ja oikeaa ajoitusta (s. 51). Mikään Berlinin novelleissa ei ole symmetristä eikä muutenkaan kohdallaan - mutta voi elämä, millaista proosaa siitä syntyy.
Siivoojan käsikirja äänestettiin toiseksi Blogistanian Globalia -sarjassa viime vuonna. Kirja on luettu ainakin näissä blogeissa: Kirjasähkökäyrä, Leena Lumi, Kulttuuri kukoistaa, Tekstiluola, Reader, why did I marry him, Lukuisa,  Mitä luimme kerran ja Pikkuseikkoja. Blogikirjoituksista minulle selvisi, että kokoelmaan on tulossa jatko-osa syksyllä, kun koko alkuperäisteos saadaan käännettyä. Berlinin lukeminen sei iis loppunutkaan tähän - maltan tuskin odottaa! Kuittaan kirjalla Helmetin vuoden 2018 lukuhaasteen kohdan 25. Novellikokoelma.
Lähettänyt Elina / Luettua elämää klo 15.13 6 kommenttia:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Tunnisteet: 2017, Berlin Lucia, novellit, nykykirjallisuus, Yhdysvallat
keskiviikko 7. maaliskuuta 2018
Elena Ferrante: Ne jotka lähtevät ja ne jotka jäävät
Elena Ferrante: Ne jotka lähtevät ja ne jotka jäävät, 2018
Alkuteos: Storia di chi fugge e di chi resta, 2013
Mistä sain kirjan: oma ostos
Elena Ferranten Napoli-sarjan kolmas osa, Ne jotka lähtevät ja ne jotka jäävät, on silkkaa lukemisen juhlaa kannesta kanteen. Kirjassa on kohdallaan kaikki se, jota erinomaisessa kirjassa pitää olla: juoni etenee kiinnostavasti, henkilöhahmot ovat uskottavia ja kehittyvät koko ajan, ja kirjassa on myös yhteiskunnallinen sanoma. Lukijaa hemmotellaan, sillä useimmiten yksikin näistä piirteistä riittäisi luomaan hyvän kirjan.
Elenan ja Lilan ystävyys on edennyt 1960-1970-lukujen taitteeseen. Naisten elämää sekä Italian ja Euroopan kuohuvaa politiikkaa seurataan rinta rinnan. Kommunistiset ja fasistiset aatteet ajautuvat yhteenottoihin, joissa ei vältytä ruumiiltakaan. Lila käy vähän kuin vahingossa taisteluun työläisten olojen parantamiseksi ja ajautuu lopulta yllättävälle uralle. Elena puolestaan jatkaa kirjailijana, mutta kirjoittamisen eteen kertyy esteitä: perhe ja äitiys sitovat hänen arkensa.
Elenan avioliiton kautta seurataan naisen aseman kehittymistä Italiassa. Patriarkaalinen perinne on syvään rakennettu, ja vaikka Elenan mies on koulutettu ja periaatteessa moderni mies, ei hänkään pysty Elenaa vapauttamaan. Tarvitaan Elenan nuoruudenrakkaus, Nino, herättämään Elenan tietoisuus. Tällaisten keskustelujen kautta luodaan kunnon tarinaa:
"Ja mikä minun rikokseni mahtaisi olla!"
"Älykkyyden tuhlaaminen. Yhteiskunta, jossa naisen älyllinen energia tukahdutetaan kodin ja lasten hoitoon aivan kuin se olisi täysin luonnollista, on itsensä vihollinen edes tajuamatta sitä."
Odotin hiljaa, mitä Pietro vastaisi. Mutta mieheni reagoi ironisesti:
"Elena voi käyttää älyllistä energiaansa milloin ja miten haluaa, kunhan hän ei vie aikaa minulta." (S. 386.)
Elenan ja Lilan ystävyys on edennyt uuteen vaiheeseen, koska molemmilla on lapsia huolehdittavanaan. Elena tuntee vastuuta myös ystävästään, mutta ei tunnu pääsevän hänen lähelleen. Edelleen naisten välillä on kummallinen sekoitus kateutta, pätemisen tarvetta ja ihailua. Napoli-sarjan kritisoijat usein ihmettelevätkin, mitä ystävyyttä naisten ystävyys oikein on, kun siinä on niin paljon negatiivista latausta. Onko se ystävyyttä ollenkaan?
Helppoa ystävyys ei todellakaan ole, mutta Elena ja Lila tarvitsevat toisiaan sekä älyn että tunteen tasolla. Heitä sitoo yhteen yhteinen lapsuus, Napolin köyhät korttelit ja oman paikan etsintä miehisen kulttuurin keskellä. Perinteiseen naisen malliin on vaikea asettua. Ystävät täydentävät toisiaan ja tuntevat kohtaloidensa kuuluvan yhteen, vaikka kumpikin käy omannäköisensä taistelun. Kaikki olennainen tiivistyy mielestäni Lilan reaktiossa, kun hän on lukenut Elenan uuden kirjan: älä enää koskaan luetuta minulla mitään, ei minusta ole sellaiseen, minulla on suuret odotukset sinua kohtaan, olen varma että pystyt parempaan, haluan että saat aikaan parempaa, sitä minä toivon kaikkein eniten maailmassa, sillä kuka minä olen, ellet sinä ole hyvä, kuka minä sitten olen? (S. 289.)
Napoli-sarjan kolmas osa on napakymppi, paras tähänastisista kolmesta suomennoksesta. Haluaisin sarjan viimeisen osan käsiini heti - mutta sitten taas toisaalta en haluaisi, koska siihen tämä ilo sitten loppuu. Helinä Kankaan suomennostyö on ollut luontevaa luettavaa, ja sivuja tulee ahmittua hirmuista vauhtia ja ne tuntuvat loppuvan kesken.
Eniten tässä kirjassa nautin Elenan avioliiton ja äitiyden kuvauksista ja yhteiskunnallisen kuohunnan jännitteistä. Yksityisen ja yleisen tietoisuuden herääminen on kiinnostavaa luettavaa. Ihmiset eivät jää paikoilleen, eivätkä alistu vanhoihin rooleihin. Syvään juurtuneet toimintamallit horjuvat, maailma muuttuu.
Elenan hahmo on tasaisen, älykkään ja tiedostavan naisen hahmo. Hän saa rohkeutta pikkuhiljaa ja löytää itseään pala palalta. Lilan kasvu on puolestaan repivää. Hän tempoilee tulisen luonteensa ajamana sinne tänne ja ajautuu tilanteisiin, joista selviää kuin ihmeen kaupalla karismallaan. Hän palaa suurella liekillä. Miten näiden naisten tarina päättyy? Lukijana en soisi sen päättyvän ollenkaan.
Ferranten uutuus on ehditty lukea jo ainakin näissä blogeissa: Leena Lumi, Rakkaudesta kirjoihin, Kirjojen keskellä, Tuijata. Kulttuuripohdintoja, Kirjaluotsi, Sanoissa ja sivuilla, Maailmankirjat ja Reader, why did I marry him, Donna mobilen kirjat ja Kulttuuri kukoistaa. Helmetin vuoden 2018 lukuhaasteeseen kuittaan kirjalla kohdan 17. Kirja käsittelee yhteiskunnallista epäkohtaa.
Lähettänyt Elina / Luettua elämää klo 16.01 4 kommenttia:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Tunnisteet: 2018, Ferrante Elena, Italia, nykykirjallisuus, WSOY
Uudemmat tekstit Vanhemmat tekstit Etusivu
Elina / Luettua elämää
Olen Elina Mäntylammi, lukemisen harrastaja vuodesta 1976 lähtien. Luettua elämää -blogiin kirjoitan kirjamuistoni.
Elina has read 5 books toward her goal of 70 books.
5 of 70 (7%)
He hukkuvat äitiensä kyyneliin
Men Explain Things to Me
book reviews and ratings with Elina, and even join a book club on Goodreads.
Jack Cheng: Kosmoksessa tavataan
Elena Ferrante: Amalian rakkaus
Kokemuksia lukuaikapalvelusta ja muita kirjallisia...
Katja Seutu: Kuusilla mittaan aikaa
Lucia Berlin: Siivoojan käsikirja ja muita kertomu...
Elena Ferrante: Ne jotka lähtevät ja ne jotka jäävät
Luetun elämän viikon luetuimmat tekstit
Lauri Viita: Kootut runot
Aaltonen Pirjo (1) Aapeli (2) Aarelaid Kai (1) Adichie Ngozi Chimanda (1) Adiga Aravind (1) Adler-Olsen Jussi (1) Ahava Selja (1) Aho Juhani (2) Ahokumpu Anna-Liisa (1) Ahtinen Lauri (1) Ahvenjärvi Juhani (1) Airik Enna (1) Aleksijevitš Svetlana (1) Andersen Sarah (1) Andersson Claes (1) Anttonen Taru (1) Anyuru Johannes (1) Arnaldur Indridason (1) Aro Elina (1) Arola Johanna (1) Atwood Margaret (2) Austen Jane (1) Auster Paul (1) Bagge Tapani (1) Bargum Johan (1) Bechdel Alison (2) Beckett Samuel (1) Behm Jukka (1) Berlin Lucia (2) Beskow Elsa (1) Binet Laurent (1) Björk Marja (1) Bjørk Samuel (1) Björnson Björnstjerne (1) Blasim Hassan (3) Bolaño Roberto (1) Boyne John (2) Brander Janica (1) Brown Chester (1) Bulgakov Mihail (1) Burns Anna (1) Byatt A. S. (1) Böll Heinrich (1) Calvino Italo (1) Canth Minna (1) Carlson Kristina (2) Carpelan Bo (1) Carver Raymond (1) Cercas Javier (1) Cheng Jack (1) Christie Agatha (8) Cleave Chris (1) Cleeves Ann (2) Clement Jennifer (1) Crossan Sarah (1) Cusk Rachel (1) de Beauvoir Simone (2) de Saint-Exupéry Antoine (1) de Waal Edmund (1) Delisle Guy (1) Didion Joan (1) Dovlatov Sergei (2) Doyle Arthur Conan (2) Doyle Roddy (2) Döblin Alfred (1) Edwardson Åke (2) Eisner Will (2) Ekebom Terhi (1) El Saadawi Nawal (1) Eloranta Ville (1) Engman Pascal (1) Ensler Eve (1) Ermilä Suvi (1) Erämaja Anja (5) Esquivel Laura (1) Fagerholm Monika (1) Ferrante Elena (5) Flaubert Gustave (1) Flynn Gillian (1) Folman Ari (1) Forster E. M. (1) Frank Anne (1) Frantz Eva (1) Franzen Jonathan (1) Galsworthy John (1) Gardberg C. J. (1) Grahame Kenneth (1) Grass Günter (1) Griffiths Elly (3) Grímsdóttir Vigdís (1) Gripenberg Catharina (1) Gustavsson Matilda (1) Ha Robin (1) Haahtela Joel (1) Haanpää Päivi (1) Haasjoki Pauliina (1) Hai Magdalena (1) Harjula Kristiina (1) Haughton Chris (2) Hauru Hanna (1) Havaste Paula (1) Havukainen Aino ja Toivonen Sami (6) Hawkins Paula (1) Heaney Seamus (1) Heikkilä Pauli (1) Heikkinen Antti (2) Heikkinen Mikko-Pekka (1) Heikkonen Olli (1) Heivoli gaute (1) Helakisa Kaarina (1) Hietamies Eve (1) Hietamies Laila (1) Hill Nathan (1) Hiltunen Pekka (1) Hirvonen Elina (1) Hjorth Michael (2) Holmström Johanna (1) hooks bell (1) Hosseini Silvia (1) Hotakainen Kari (1) Houellebecq Michel (1) Hubara Koko (1) Huhtala Jussi (1) Huotarinen Vilja-Tuulia (3) Huovi Hannele (1) Hurme Juha (2) Hurme Vuokko (1) Hustvedt Siri (1) Hytönen Ville (1) Härkönen Anna-Leena (2) Høeg Peter (2) Ibsen Henrik (1) Ihalainen Jarmo (1) Ijäs Kaisa (1) Irving John (2) Ishiguro Kazuo (1) Itkonen Jukka (3) Jalava Lotta (1) Jalkanen Katja (1) Jalonen Olli (2) James Henry (1) Jansson Tove (12) Jotuni Maria (2) Joyce James (3) Jungstedt Mari (1) Järnefelt Arvid (1) Järvelä Jari (6) Kaarlela Tanja (1) Kaitajärvi Anitta (1) Kallio Katja (1) Kang Han (1) Kankimäki Mia (1) Kanto Anneli (1) Karjalainen Elina (1) Karjalainen Tuula (1) Karppinen Milla (1) Katajavuori Riina (3) Kazantzakis Niko (1) Kekkonen Helmi (1) Kerr Philip (1) Kettu Katja (2) Kilpi Eeva (3) Kilpi Volter (1) Kinnunen Eeva-Liisa (1) Kinnunen Tommi (4) Kipling Rudyard (1) Kokko Yrjö (1) Kolu Siri (2) Kontio Tomi (1) Korhonen Keijo (1) Korolainen Tuula (1) Kortelainen Anna (1) Koskela Minja (1) Koskinen Juha-Pekka (1) Kotro Arno (1) Kovács Kati (1) Krasznahorkai László (1) Krien Daniela (1) Kristóf Ágota (1) Krohn Leena (6) Kukkonen Janne (1) Kumara-Moisio Taru (1) Kundera Milan (1) Kunnas Kirsi (4) Kunnas Mauri (1) Kuronen Kirsti (3) Kuusisto Meri (1) Kuzmina Jelena (1) Kyrö Tuomas (2) Küttner Iiro (3) Kytömäki Anni (3) Kytömäki Pekka (2) Kästner Erich (1) Köngäs Heidi (4) Laaksonen Heli (2) Laestadius Ann-Helén (1) Lagerlöf Selma (2) Laitinen Reetta (1) Lamminmäki Lauri (1) Lander Leena (1) Lappi Arto (2) Lee Harper (1) Lehto Silene (1) Lehtonen Joel (2) Leino Eino (1) Lemaitre Pierre (1) Leskinen Auli (1) Levo Tuula (1) Levola Kari (1) Levy Deborah (1) Lewis C. S. (1) Li Yiyun (1) Liksom Rosa (2) Lindgren Astrid (1) Lindstedt Laura (2) Linturi Jenni (1) Litmanen Jari (1) Llosa Mario Vargas (1) Loivamaa Ismo (1) Lord John Vernon (1) Louhi Aino (1) Luik Viivi (1) Lundberg Ulla-Lena (2) Lykke Nina (1) Läckberg Camilla (4) Lähteenmäki Laura (1) Maijala Minna (1) Manner Eeva-Liisa (1) Mansfield Katherine (1) Mantel Hilary (1) Marquez Gabriel Garcia (1) Matinmikko Maria (1) Mattila Riina (1) Mazzarella Merete (2) McCall Smith Alexander (1) McEwan Ian (3) Melender Tommi (1) Mend Ellinor (1) Mendoza Eduardo (1) Meresmaa J. S. (1) Mickwitz Camilla (1) Mikkola Marja-Leena (1) Mina Denise (1) Mitchell Margaret (1) Moriarty Liane (2) Morrison Toni (2) Mpoyi Kayo (1) Muhonen Anne (2) Munro Alice (2) Murakami Haruki (2) Murdoch Iris (1) Mäkelä Hannu (1) Mäkinen Heidi (1) Natt och Dag Niklas (1) Nelson Maggie (2) Neruda Pablo (1) Nesbø Jo (3) Nevanlinna Arne (1) Niemensivu Reetta (2) Niemi Juuli (2) Nivukoski Paula (1) Nopola Tiina ja Nopola Sinikka (6) Nousiainen Inka (1) Nousiainen Miika (2) Nussbaum Martha C (1) Närhi Kati (3) Obama Michelle (1) Offill Jenny (1) Ohlsson Kristina (1) Oksanen Sofi (1) Ollikainen Aki (1) Oz Amos (1) Pakkala Teuvo (1) Pakkanen Kaija (1) Paloheimo Oiva (1) Paperi T (1) Paretskoi Jyri (1) Parvela Timo (4) Pedrosa Cyril (1) Pekkanen Toivo (1) Pelliccioni Sanna (1) Pelo Riikka (1) Peltola Sirkku (1) Peltoniemi Sari (1) Pennanen Jarno (1) Pennanen Lea (1) Perez Caroline Criado (1) PIetarinen Tuukka (1) Pine Emilie (1) Polonsky David (1) Polva Anni (1) Porter Max (1) Poznanski Ursula (1) Proulx Annie (1) Pudas Hanna (1) Puikkonen Emma (2) Pulkkinen Riikka (2) Pörsti Miikka (1) Pöyhönen Virpi (1) Pöyliö Sari (1) Rankin Ian (1) Rannela Terhi (4) Rascal (1) Rasi-Koskinen Marisha (2) Raud Rein (1) Rauhala Pauliina (1) Rauma Iida (1) Rekola Mirkka (1) Riikonen Marika (1) Riikonen Matias (1) Rooney Sally (1) Rosenfeldt Hans (2) Rowling J. K. (3) Roy Arundhati (1) Runeberg J. L. (1) Rytisalo Minna (2) Rönkä Antti (2) Rönkä Matti (1) Rönns Christel (2) Saari Stina (1) Saarikivi Janne (1) Saarikoski Pentti (1) Sachar Louis (1) Sagan Francoise (1) Sahlberg Asko (2) Saisio Pirkko (1) Salinger J. D. (1) Salmela Alexandra (1) Salminen Hellevi (2) Salminen Sally (1) Sandström Peter (3) Sandu Cristina (1) Saramago José (2) Satrapi Marjane (1) Sattouf Riad (1) Saunders George (1) Sauri Pekka (1) Schulman Alex (1) Scott Walter (1) Seppälä Mikko-Olavi (1) Seppälä Riitta (1) Seton Ernest Thompson (1) Seutu Katja (1) Shaw George Bernard (1) Siekkinen Raija (1) Sienkiewicz Henryk (1) Siirilä Jussi (2) Simukka Salla (4) Sirkjärvi Maija (1) Sjöholm Emmi-Liia (1) Skiftesvik Joni (2) Smith Patti (1) Smith Zadie (1) Soininen Pirkko (2) Solnit Rebecca (1) Solomon Rivers (1) Solstad Dag (1) Somersalo Aili (1) Statovci Pajtim (2) Steinbeck John (3) Sten Viveca (1) Stevenson Robert Louis (4) Stoker Bram (1) Stridsberg Sara (1) Strout Elizabeth (1) Strömquist Liv (4) Sumanen Nadja (1) Supinen Miina (1) Svensson Patrik (1) Swift Jonathan (1) Synge J. M. (1) Szymborska Wislava (2) Taivassalo Hannele Mikaela (1) Takalo Tiitu (1) Tamminen Petri (4) Tanskanen Riina (1) Tapio Pauli (1) Tapola Katri (1) Taska Ilmar (1) Tavi Henriikka (2) Tervo Jari (1) Teräs Mila (1) Theroux Paul (1) Thompson Craig (1) Thúy Kim (1) Tietäväinen Aino (1) Tietäväinen Ville (4) Tihinen Mimmu (1) Tikkanen Märta (2) Tokarczuk Olga (1) Tolkien J. R. R. (1) Tolstoi Leo (1) Topelius Zacharias (1) Trondheim Lewis (1) Tuomainen Antti (1) Tuomi Elina (1) Turkka Sirkka (1) Turunen Eeva (1) Turunen Petri (1) Turunen Saara (1) Tuuri Antti (2) Tyler Anne (1) Tynjanov Juri (1) Tynni Aale (1) Tähtinen Tero (1) Törmälehto Terhi (1) Ulitskaja Ljudmila (1) Uspenski Eduard (2) Valli Suvi (1) Valtonen Jussi (1) Valve Emmi (2) Vargas Fred (3) Vartio Marja-Liisa (2) Vehkoo Johanna (1) Veirto Kalle (1) Venho Johanna (1) Vichi Marco (1) Viikilä Jukka (2) Viita Lauri (2) Virolainen Merja (1) Voltaire (1) Vonnegut Kurt (1) Vuola Sinikka (1) Vuorela Seita (1) Vuorikuru Silja (1) Vuorinen Katariina (1) Väisänen Hannu (4) Waddell Martin (1) Walldén Netta (1) Walls Jeannette (1) Waltari Mika (2) Waugh Evelyn (1) Weselius Hanna (1) Westö Kjell (1) Williams John (1) Woolf Virginia (1) Wuolijoki Hella (1) Wyld Evie (1) Yanagihara Hanya (1) Yeats William Butler (1) Zander Joakim (1) Zapico Alfonso (1) Zilliacus Benedict (2) Ågren Gösta (1) Örstavik Hanne (1)
Ahtinen Lauri (1) Airik Enna (1) Ajhar Brian (2) Andersen Sarah (1) Andersson Jan (1) Anyango Grünewald Catherine (1) Bechdel Alison (2) Beskow Elsa (1) Brown Chester (1) de Saint-Exupéry Antoine (1) Delisle Guy (1) Ekebom Terhi (1) El-Sayed Nora (1) Ermilä Suvi (1) Haughton Chris (2) Havaste Kari (1) Havukainen Aino ja Toivonen Sami (6) Heinänen Saku (1) Iivanainen Susanna (1) Jansson Per Olov (1) Jansson Tove (12) Jeffers Oliver (1) Kaila Kaarina (1) Kalinovski G. (1) Kallasmaa Erika (1) Kallio Liisa (1) Karma Maija (3) Karsten Veikko (1) Kokko Yrjö (1) Kovács Kati (1) Kukkonen Janne (1) Kunnas Mauri (1) Lord John Vernon (1) Louhi Aino (1) Louhi Kristiina (2) Lumme Leena (2) Maijala Marika (1) Majaluoma Markus (1) Mansnerus Onni (2) Matlovičová Martina (1) Mend Ellinor (1) Mickwitz Camilla (1) Muhonen Anne (2) Niemensivu Reetta (2) Nieminen Emmi (1) Närhi Kati (3) Oiry Stéphane (1) Pedrosa Cyril (1) Pelliccioni Sanna (1) Pentti Camilla (2) Pikkujämsä Matti (3) Polonsky David (1) Ruohonen Hannamari (1) Rönns Christel (2) Sandqvist Rolf (1) Satrapi Marjane (1) Sattouf Riad (1) Savolainen Salla (3) Shephard Ernest H. (1) Sophie (1) Strömquist Liv (4) Taina Hannu (1) Takalo Tiitu (1) Talvitie Virpi (2) Tanskanen Riina (1) Tanttu Markku (1) Tapiovaara Tapio (1) Thompson Craig (1) Tietäväinen Aino (1) Tietäväinen Ville (4) Tikkanen Henrik (1) Tolkien J. R. R. (1) Trier Walter (1) Valojärvi Laura (1) Valve Emmi (2) Vesanto Poika (1) Viljamaa-Rissanen Katriina (1) Vuori Julia (1) Warsta Elina (2) Westerholm Pia (1) Wikland Ilon (1) Zapico Alfonso (1)
1726 (1) 1759 (1) 1817 (1) 1848 (1) 1857 (1) 1860 (1) 1879 (2) 1880 (1) 1881 (1) 1882 (1) 1883 (1) 1887 (1) 1889 (2) 1891 (1) 1892 (1) 1893 (2) 1894 (1) 1895 (1) 1896 (1) 1898 (1) 1905 (1) 1907 (3) 1908 (1) 1911 (1) 1912 (3) 1914 (2) 1916 (1) 1918 (2) 1919 (2) 1920 (3) 1922 (1) 1925 (2) 1927 (1) 1928 (3) 1929 (1) 1931 (1) 1932 (1) 1933 (1) 1934 (1) 1935 (2) 1936 (4) 1937 (2) 1938 (2) 1940 (1) 1942 (3) 1943 (3) 1945 (3) 1946 (1) 1947 (2) 1949 (5) 1950 (3) 1951 (1) 1952 (1) 1953 (3) 1954 (3) 1955 (2) 1956 (4) 1957 (2) 1958 (1) 1959 (3) 1960 (2) 1961 (2) 1962 (2) 1963 (1) 1965 (2) 1966 (3) 1967 (3) 1968 (3) 1969 (2) 1970 (1) 1971 (1) 1972 (3) 1973 (2) 1974 (2) 1975 (3) 1976 (1) 1977 (3) 1978 (3) 1979 (3) 1980 (3) 1981 (2) 1982 (6) 1983 (4) 1984 (2) 1985 (3) 1986 (4) 1987 (3) 1988 (4) 1989 (5) 1990 (4) 1991 (3) 1992 (2) 1993 (4) 1994 (5) 1995 (2) 1996 (2) 1997 (4) 1998 (5) 1999 (6) 2000 (5) 2001 (6) 2002 (7) 2003 (7) 2004 (5) 2005 (7) 2006 (8) 2007 (17) 2008 (10) 2009 (13) 2010 (18) 2011 (29) 2012 (41) 2013 (52) 2014 (33) 2015 (37) 2016 (38) 2017 (49) 2018 (49) 2019 (31) 2020 (25) 2021 (6)
#kirjamessut (6) #klassikkohaaste (5) #lukumaraton (2) #lukuviikko (2) #pojatkinlukee (13) #runo100 (20) #runo18 (9) #runo19 (6) #runo2020 (2) #tanssivakarhu25 (3) Aula & Co (2) Baabel (2) Blogistanian Finlandia (10) Blogistanian Globalia (5) Blogistanian Kuopus (3) Blogistanian Tieto (5) Booker (4) chick lit (1) elämäkerrallinen romaani (5) elämäkerta (14) fantasia (7) Finlandia Junior (6) Finlandia-voittaja (11) haasteet (65) Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinto (7) jännityskirjallisuus (55) kauhu (1) Keltainen kirjasto (25) kirjallisia höpötyksiä (13) kirjallisia retkiä (4) kirjallisia tapahtumia (44) klassikko (114) klassikkokuukausi (16) Koen 13 uutta kotimaista kirjailijaa vuonna 2013 -haaste (34) kuvakirja (22) lastenkirjallisuus (99) lukumaraton (13) lukupiirikirja (12) lukutaitokampanja (6) Lukuviikko (16) lukuvinkit (11) matkakertomus (4) muistelmat (5) musiikki (2) nobelisti (25) novellit (38) nuortenkirja (27) nykykirjallisuus (235) näytelmä (11) omaelämäkerrallinen romaani (8) omaelämäkerta (7) päiväkirjaromaani (4) romanttinen kirjallisuus (2) Runeberg-palkinto (2) runokuukausi (11) runot (68) sadut (7) sarjakuva (37) scifi (4) selkokirjat (2) taidekirja (1) TBR100 (8) tietokirja (23) Top Ten Tuesday (3) Topelius-palkinto (2) Tove 100 -juhlavuosi (8) äänikirja (11)
Australia (2) Belgia (1) Brasilia (1) Chile (2) Egypti (1) Espanja (4) Etelä-Korea (1) Hollanti (2) Intia (2) Irak (3) Irlanti (24) Islanti (2) Iso-Britannia (55) Israel (2) Italia (7) Itävalta (1) Japani (3) Kanada (8) Kiina (1) Kolumbia (1) Meksiko (1) Nigeria (1) Norja (11) Portugali (1) Puola (4) Ranska (15) Ruotsi (30) Saksa (5) skottikirjallisuus (15) Suomi (348) Sveitsi (1) Syyria (1) Tanska (3) Tsekki (1) Unkari (2) Uusi-Seelanti (1) Valko-Venäjä (1) Venäjä (10) Vietnam (1) Viro (4) Yhdysvallat (51)
Art House (1) Asema (2) Atena (8) Avain (4) Aviador (1) Basam Books (5) Bazar (6) Blue Moon Kirjat (1) Books North (3) BTJ kustannus (1) CrimeTime (1) Gaudeamus (1) Granta (1) Gummerus (35) Helsinki-kirjat (1) Huuda Huuda (2) Idiootti (2) Into (3) Johnny Kniga (6) Kaarinan kaupunki (1) Kaiku Books (1) Karisto (15) Kieletär Inari (1) Kirja (1) Kirjapaja (1) Kirjayhtymä (2) Kosmos (3) Kynälä (1) Kääntöpiiri (2) Lasten keskus (6) Lehtikirjakauppa (1) Like (19) LK-julkaisut (1) Love Kirjat (2) Minerva (2) Muhonen Anne (2) Myllylahti (1) Nordbooks (1) Otava (103) Paasilinna (1) Palladium Kirjat (1) Pieni karhu (1) Poesia (1) Pohjoinen (1) Robustos (1) S&S (14) Sammakko (7) Sanasato (4) Savukeidas (5) Schildts (5) Schildts & Söderstöms (2) Silberfeldt (1) Siltala (13) Sininen jänis (1) Siniplaneetta (1) SKS (4) Suuri Kurpitsa (3) Tammi (88) Teos (25) Teos ja Schildts ja Söderströms (1) The O'Brien Press (1) Torni (1) Weilin+Göös (3) WSOY (135)
Marko Hautala: Pimeän arkkitehti (selkomukautus)
E.M. Forster: Hotelli Firenzessä
Maria Àngels Anglada: Auschwitzin viulu
Esseitä - Pölyn ylistys
Sheferijm - Ajatuksia kirjoista!
Katri Savolainen: Tyttö Mijas-vuorelta!
Lempi Pursiainen: Pienenä tyttönä Savossa
Petra Rautiainen: Meren muisti
Cat's Cradle: The Golden Twine
Mikael Helasvuo: Elisabethin kakku ja muita novelleja
Juha-Pekka Koskinen: Savurenkaita - Kun patruuna Bogdanoff tehtaan perusti
Reader, why did I marry him?
Nelli Ruotsalainen & Hanna Tyrväinen: Jälkivuoto
(Luku)päiväkirja: Tummat vedet ja syksyn värit
Päivi Alasalmi: Häkkilinnut & Kyy povellani & Myrkynkylväjä (osat 2-4) - dekkari - äänikirjat
Marjatan kirjaelämyksiä ja ajatuksia
Päivitys Kiss me -sarjaan
2 x lanu: Agnes ja varjo ikkunassa & Isäni on hipsteri
Juha Roiha: Yksi aina valvoo
Karl Ove Knausgård: Taisteluni viides kirja
Sirpa Pääkkönen: "Karjala sydämessä. Elämänvoimaa itäisistä juurista" " - ex Libris..."
Veera Ikonen: Pimeässä syttyy majakka
Fred Vargas: Kuriton mies nurin
Lyhyesti kahdesta merikirjasta: Koti ja Meren muisti
Lappukaulatyttö - kuvakirja sotalapsista
Marja Vesala: Vuosi Toscanan kukkuloilla
Alice Feeney - Trillerivinkki x 3
Lumiomena - Kirjoja ja haaveilua
Parrat pärisevät ja tunteet värähtelevät Tomi Kontion lastenromaanissa
Teatterissa: Momentum 1900 Tampereen Työväen Teatterissa
THE YEAR OF MAGICAL THINKING
Karen M. McManus: Kolme pahan perii
Piia Leino: Aarteidesi aikakirjat
Jenni Räinä: Suo muistaa
Kirjoja Lake Districtistä plus rutosti lampaita
Kolme kirjoitusopasta - Stephen King, Taija Tuominen ja Merete Mazzarella
Hanna Morre: Vastatuulen lohikäärme
1001 kirjaa ja yksi pieni elämä
Paljon kaivattu tietokirja: Jenny Kangasvuon Bi- ja panseksuaalisuus
Anni Blomqvist: Tie Myrskyluodolle (Klassikkohaaste 15)
There’s no such thing as too many books
Haruki Muramaki Pimeän jälkeen – Uskallatko nukahtaa vai valvotko, ja miksi?
Eniten minua kiinnostaa tie
Samu Haber (kirjoittanut Tuomas Nyholm)
Lavalta: Kenenkään Edith (HIT Helsinki)
On tullut kuunneltua tietokirjoja
Maailman metsäpäivän lukuvinkki: Ei mikä tahansa metsä
Olen lukenut ja luen edelleen
9/2022: Myrrys - Anniina Mikama
A Alter Of Stride. Or Not.
Harry Potter ja viisasten kivi
Hanna Brotheruksen Ainoa kotini kuuntelukokemuksena sekä ajatuksia levottomuudesta ja joutenolosta
Luetut kirjat 10–12/2021 ja suuntaviivoja 2022
Kissalanpellon asema – musiikkiteatteria perheen pienimmille
Martta Saxin murha 1934
Mary Shelley: Frankenstein (1818)
ᔭᓇ ᐸᐃᓕ - ᓯᑯᒥ
Long time no see
Daphne du Maurier: Rebecca
Täällä toisen tähden alla
Bushnell Candace & Cotugno Katie - Tyttönä olemisen säännöt
Kalle Päätalo: Kunnan jauhot
Lukukausi - kirjallisia elämyksiä
Koska kaikkien hiukset ovat makeet! Salonki Reilukutri on iloinen kuvakirja ja oodi erilaisille hiuksille
Hetkellinen paluu jossa osoitetaan toisaalle
Sormiharjoitus: Anna-Kaari Hakkaraisen Dioraama
Taas yksi kirjablogi Instagramissa
Anneli Kanto: Ihan pähkinöinä
Miten kävi kesän lukusuunnitelmien kanssa? Katsaus Summer bucket listiin
Ruth Kluger – Landscapes of Memory
rakastunut runotyttö eli edith södergranin runoja
Tauko tuli ja venyi. Mitä opin?
Charles Duhigg: Tapojen voima
P. S. Rakastan kirjoja
Naisten aika, Riivatut ja muita sydäntalvella luettuja
Tilataan kotiin: yksi vampyyri
Uuteen vuoteen uusin kujein
Vuosi 2018 In Memoriam (ja sananen vuodesta 2019)
Jane Austen: Viisasteleva sydän
Tavallisia kuvakirjoja, tavalliseen arkeen
Pamela Hawken: Pan, yksityissihteeri
M. O'Keefe: The Tycoon
Karvakasan alta löytyi kirja
Holly Bourne: Oonko ihan normaali? (YA #1)
Matt Haig: Kuinka aika pysäytetään
Anne B. Ragde ja muu skandikirjallisuus
Mikko Rimminen: Maailman luonnollisin asia (Teos 2017)
Kari A. Nurmela: Sateenvarjorattaat - Kertomus intiaanitytöstä, josta tuli lapsemme
Uinuvat jättiläiset - Sylvain Neuvel
Uusimmassa kirjapodcastissa fiilistellään joulua
L4 eli Lempparinelonen: uusi kirjallisuushaaste vuodelle 2018
Umayya Abu-Hanna - Sinut
Katriina - Sally Salminen (1936)
Olavi Paavolaisen ristiretki fasismia ja kansallissosialismia vastaan
Notko, se lukeva peikko
Sabinan knalli - keittiöanalyyttinen kirjallisuusblogi
Johanna Elomaa: Säästä ajatuksesi eläviä varten
Valmistuminen, töiden aloitus, muutto...
Paavo Halonen, Antti Kauppinen & Ulla Kokki Armas aika – Nautiskelijan kesä
Leffassa: The Mummy (2017)
Kiireestä, bloggaamisesta, elämästä ja onnellisuudesta
Turun Tom on kuumaa kamaa
Vauhkon kirjat ja kirjaimet
Eeva Tenhunen: Viimeinen pari
Koskaan ei ole liian myöhäistä
Hiirenkorvia ja muita merkintöjä
Chris Cleave: Sodassa ja rakkaudessa
Kingiä, kahvia ja empatiaa
Kirjoitan ja luen, siis olen
Postipäivä | TAYS:in ilmoitus
Robert Galbraith - Silkkiäistoukka
Lupaus (Unien kirjat, #1) Kerstin Gier
Anna minun lukea enemmän
Long time no see
Tea with Anna Karenina
Booking it some more
Rakkaus on koira helvetistä
Miina Supinen: Mantelimaa (2015)
Joe Abercrombie: Half a King
Kaiken keskellä Mary Swann / Carol Shields
Kirja, jonka luin vieraalla kielellä: Mavis Pilbeam (toim.), Haiku Animals
Tilkkuja, herkkuja ja langanpätkiä
Vive la France! -haaste koonti
Ensimmäinen kindle-opus: Diet Recovery 2
Oota, mä luen tän eka loppuun
Blogistanian parhaat kirjat 2013
Muumivisan vastaukset ja voittaja!
"JOKA KERRAN KUN SANOT HÄNEN NIMENSÄ"
Janet Evanovich: Kahta kovemmin & Kolmas kovanokka
Näytä 10 Näytä kaikki
Ei saa mennä ulos saunaiholla
Poste Restante – Joel Haahtela
Where the ships have no name