fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi pt fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi da fi fi fi fi et fi fi fi fi fi pt fi fi fi fi fi fi pt fi fi fi fi fi pt fi fi fi fi fi et fi fi fi fi pt fi fi fi fi pt fi fi fi fi pt fi fi fi fi pt fi fi fi fi pt fi fi fi fi fi et fi fi fi pt fi fi fi fi fi fi pt fi fi fi fi pt fi fi fi fi fi fi et fi fi fi fi fi pt fi fi fi fi pt fi fi fi fi pt fi fi fi fi fi et fi fi fi fi pt fi fi fi fi fi et fi fi fi pt fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi de fi fi fi fi en fi fi fi cs fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi it fi fi es fi fi fi fi es fi pt fi fi ml fi fi fi fi fi fr fi fi fi es fi et fi fi pt fi fi fr fi pt fi fi fi et fi fi en fi de fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi nl fi fi fi fi fi fi fi sl fi es fi ca fi fi fi et fi fi fi fi sv fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi
Pientilan Ukon plöki - tarinoita vanhojen rakennusten ja eläinten keskeltä.: Kaippaakkos sää lisätiatoo? Täs o linkki!!
Tämä on hieman elämäntapaintiaanin kolmikymppisen pientilallisen eläin,- maaseutu,- ja perinnerakentamispainotteinen "plöki", jossa paasaan ehdottomia totuuksia asiasta kuin asiasta. Suuressa osassa blogin sisältöä on omien hajatelmieni ohessa toki myös opintoni maatalouden- ja eläintenhoidon parissa, työskentelyni maatalouslomittajana ja muun lisäksi vielä, ehkä suurimmassa osassa, perinnerakentaminen täällä omalla tilallani.
Kuva Pientilalta joko vuodelta 1934, tai 1935
Jaa mää vai? Kukakos mää oon?
Olekkos sää sitte joku uus lukija vai kui hä?
Jos oot, taikka vaikka olisit ennenki lukassu mun plökiä, niin voiha tässä olla sullekin jotai uutta. Katto ny varmuuren vuaks. Ja jos sää oot kuiteski se iha uus kattelija, nii huamaa, että noissa kommenteissa o paljo hyviä juttuja ja silkkaa asiaa. Kannattaa aina kattoo kommentit! Ne o iha oleelline osa mu plökiä. Ja kommenteeraa ittekki tieteski!
Jospa kerron piänen esittely ittestäni. Aiemminha oon jotai jo sanonu tossa iha plökin alussa, tossa Numero yhdessä. Katoppa vaikka sekin. Ja oonham mää jo kertonu vaikka mitä vähä siä sun täälä. Että lukaseppa vaikka koko plöki joutessas!
Noo, jolset ny koko plökiä katto yhteem menoo, nii lue tää:
Mää oon syntyny Pirkammaalla joskus kolmisenkytä vuatta sitte jossai kaupunkissa, jossa oli tehtaita. Noiren tehtairen humina oli mul lapsuuteni ääni. Vaikka mää olenki siältä jo aikas piänenä poijes muuttanu, niin mun sukua o siä aina asunu ja siks määkin sitte noihin tehtaan hurinoihi oon tavallaa tykästyny. Ei oo tehtaita enää, ei. No joo, muutettii sitte perhee kans korpee, ku olin iha piäni. Oon siä korvessa kesvanu, mettienk keskellä. Ei ollu katuvaloo, ei ollu ihmisiä. Karhuja oli. Ja oma rauha touhuta mitä lystäs! Autolla opettelin ajaa kuuren vanhana ja mopolla kai seittemän, taikka kahreksan vanhana. Pölkupyärällä muistaakseni opin ajaan vasta sej jälkeen, kun enste olin oppinu ajaan autoo.
Sittem mää muutamie vaiheiren kautta meni ittekki tehtaasee tyähö. Joo, siähäm mää olinki koko nuaruuteni, seinie sisällä ihmettelemässä että joo, komee on ilma ulkona ja mää hikoile täällä hitsausmaskissani...
Kuva ajalta, jollonka Piäntilan Ukko ei ollu viä Piäntilan Ukko.
No se tyä loppu sitte. Toisaalta iha hyvä. Samoihi aikoihi ostin tään Piäntilan. Täs on vähäm mettää ja vähäm mettittyneitä peltoja. Sitte täs on päärakennus ja yhyreksä ulkorakennusta. Tyätähäm mulla täällä o lopuks ikää, mutta em mää tyätä pelkää. Pikkusen ku joka päivä puskee etieppäi, niin ei ainakaa rappio pahene.
Viirakoitunu Piäntila. Ehkä pikkusem muuttunu toi maisema...
Mullaha o tossa ny iha aukee pelto.
Katto vaikka kesän keltaiset kukat ja niin pois päin.
Jolsei muuta tekemistä oo, nii ainahav voi hommata "uuren" auton!
Hyvih harvinainen kuva Piäntilan Ukosta. Sehän poseeraa!
No nii, sittehhä mää meninkij jo mettätöihinki. Oli raskasta hommaa, mutta sain olla ulkona! Niin räntäsateessa, ku porottavassa helteessäki. Aina ulkona. Seuranani oravat ja ulkotiput. Olivat hyvää seuraa.
Joo, olihammää viherhommissaki. Leikkasi ruusuja ja tein nurmikkoo. Semmosta...
Ja ny sitte mää olen maatalouslomittaja. Ja tää on nys se homma, jota mää tekisi vaikka lopu ikääni. Koko elämäni mää olen kaivannu tyätä, joka on oikeeta tyätä ja jossa saa olla eläinten kans. Nym mää saa olla! Tyäkaverini on hummaset, ammuset, possuset ja tiäs kekkä. Hyvää seuraa ovat noiki. Oikee hyvää!
Tään uuren elämäni eläinten kans johrosta oon sittem menny opiskelee eläintenhoitajaks itteni. Että ihminen, joka ei kunnolla osaa aakkosia, saatikka kertomatauluja, lähtee kolmikymppisenä opiskelee, niin joha ny o. Nuarena mää en koulusta tykänny. Ny mää oon iha koulufani!
Koulupoikana. Ja siinä koulukaveriki kanssa. Piäni kyyttöpoika.
Oon koko ikäni harrastellu kansanperinnettä, historiaa, luantoo, kalastellu, puuhastellu, pitäny kasvimaata ja pernamaata. Tehny sepähhommia ja puutöitä. Rattastellukki mää oon. Sittem mää oon korjaillu kaikemmoisia koneita ja oham mulla noita ikuvanhoja moottoripyäriäki. Ja joitakim muitakiv vanhoja masiinoita. Oikeestaam mää oon aina tehny jotai. Ja jos en oo just sillo tehny, nii ainakim mää oon suunnitellu johonkiv vihkoo, että mitä sitä vois vaikka tehrä. Tai lukenu jotai kirjaa, taikka vaikka lehtee.
Aina tarttee eres jotai yrittää tehrä...
Mitäs muuta sittev viä... No ei tuu miälee.
Tuliskos jollai joku kysymys miäleem, mikä tars just välttämättä tiätää? Tähäv vois joku pistää kysymyksiä niim mää sittev vaikka vastailen niihi. Jolset ny iha asiattomia kysele! :D
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Fane27. tammikuuta 2015 klo 17.06
Tää ei ehkä ole kysymys, lähinnä joku postausaihepyyntö - eli voisitko joskus esitellä tota torppaas enemmän? Siis taloa, missä asut. Että mitä oot tehny siellä; millasessa kuosissa se oli kun muutit sisään; juokseeko vesi vai sinä ämpäri kädessä; mikä lämmitysmuoto; onko jotain isoja remontteja vielä tulossa? Ja sen semmoista.
Vähän niinku mikä on asumisen suhteen semmonen asenne ja aatemaailma - myös käytännössä ja arjessa, eikä vaan jossain pilvilinnahaaveissa tai palopuheissa (niinku mulla itellä, vielä :D :D ). Meitä vanhatalo/ekohippi/historiafriikki-ihmisiäkin on niin monen sorttisia, että avartaa aina kuulla muiden edes kauttarantain samantyyppisten jamppojen "asumisfilosofioita" ;)
Ja siis yhdeksän (9?) ulkorakennusta? Mitä ne on? Sauna, navetta, lato, puuvaja, öö...?
pientilan ukko27. tammikuuta 2015 klo 20.44
Jo vain voin! Tarvitseepa ryhtyä henkisesti latautumaan aiheen työstöön, sillä aihe on melko laaja. Olen tässä kaiken ohella tehnyt talooni todella mittavaa peruskorjausta, alkaen ihan osittain uusitusta sokkelista ja kengittämisestä piippujen muuraamiseen. Tämähän oli takuuvarmassa 70- luvun kuosissa, tavallaan ihan asumiskelpoisessa kunnossa, mutta ei oikein minun mieleni mukaisessa asussa. Ja toisaalta lattiatkin olivat niin kylmät, että kun jätin puusaavin pirtin lattialle yöksi, oli sen pohja yön aikana mennyt huurteeseen. Yritä siinä nyt sitten asua... Mutta siitä siis lisää jatkossa!
Tuosta vedestä ym. vihjaan kevyesti, että ei mulla oo mitään juoksevaa vettä. Ei oo suihkua, ei ole yhtäkään lavuaaria. Porakaivo on, mutta ei siis kraanoja... Mutta kaikki aikanaan. Sama juttu viemärin kanssa: ei oo. Vielä. Tein kyllä imeytyskentän, jonka ensin suunnittelin itse, tein piirustukset ja asemapiirroksen, sitten olin työn valvojana, työn tekijänä ja läpi meni rakennustarkastuksesta! :D
Joo, on niitä yhdeksän. Kyllä. Nämä: päärakennus, aitta, navetta(+suuli), kellari, jossa vinttivaja, liiteri, vanha sauna, rantasauna, vanha rantasauna, joka nykyisin liiterinä ja vielä tuo ikuvanha niittylato. Ja "kömmänä"- rakennus. Eräänlainen vierasmökki, oikeastaan varastoaitta, mutta itseasiassa entinen kutomo...
Fane28. tammikuuta 2015 klo 8.28
Miks vesi pitää juosta, jos itellä on ripeät jalat? Tai onko se pakko sinne kehikon sisään laittaa, kun on noita "kömmänöitä" piha täynnä, jahka nyt ylipäätään moternisti haluaa vettä hanasta juoksuttaa...
No joo, nää talojutut on mun lempiaiheita ja voisin tukkia sun kommenttilootan täysin, mutta jäänpä nyt kiltisti odottamaan postaustasi :D
pientilan ukko28. tammikuuta 2015 klo 10.04
Eilen kun olin ulkosalla, niin vesi juoksi minua vastaan. Oli pimeää, enkä ollut osannut varautua sen kohtaamiseen, joten pelästyin. Oli kamala kokemus! :D
En minä pidä juoksevaa vettä ja viemäröintiä millään muotoa tarpeellisena. Edellinen omistaja oli ehtinyt tuon porakaivon jo tehdä, joten aattelin, että ei sitä oikein hävittääkään kannata... Ainoa hyvä syy, miksi vesijohto tulee sisälle asti, on se, että sisällä se ei jäädy. Jossain kylmässä ulkorakennuksessa se jäätyisi. Kumpaankaan käytössä olevaan saunaani ei vettä tule kuin ämpärillä.
Luomutilan puutarhuli30. tammikuuta 2015 klo 20.21
Onko pakko kysyä, eiks voi vaan kehua? On se vaan niin hyvä katella ku ihmine on löytäny paikkansa tässä maailmassa.
pientilan ukko30. tammikuuta 2015 klo 20.34
Hehe, en minä nyt ketään ryhdy ihan pakottamaankaa! Jolsei hotsita kysellä, niin saat aina kehua! :D
Joskus kyllä tuntuu, että oon löytäny paikkani ihan jostain muusta maailmasta, kuin suurin osa muusta väestöstä. Heidän maailmaansa ei löydy minun karttapallostani lainkaan ja tuskin minunkaan maailmaani on heidän kartoissaan. Pelkkää mustaa.
TainaT30. tammikuuta 2015 klo 23.20
Pakko vastata että joskus ajattelen kuin sinä tuossa edellä...
pientilan ukko31. tammikuuta 2015 klo 8.54
Nii... Mitäpä tähän lisäämään.
Fane31. tammikuuta 2015 klo 17.25
No sen tuohon ^^ vois lisätä, että "suurin osa" ehkä, mutta ei kaikki. Että tervetuloa tähän "meidän karttapallolle", tää on kiva paikka ja sopivan väljä ;)
pientilan ukko31. tammikuuta 2015 klo 17.48
Heh, väljyyttä onneksi on! Joo, ei suinkaan kaikki... Yleistäminen ei koskaan toimi, mutta jokin sopiva määritelmä täytyy aina löytyä kulloiseenkin tarkoitukseen. Joten "suurin osa" lienee aika lähellä totuutta?
Keskeneräinen30. tammikuuta 2015 klo 20.44
Vaaditko muilta yhtä paljon kuin itseltäsi?
pientilan ukko30. tammikuuta 2015 klo 21.21
Vaadin itseltäni enemmän, kuin muilta olisi teoriassa realistista vaatia. Ylipäätään minulla ei tosin ole mitään valtuuksia mennä vaatimaan keneltäkään yhtään mitään. Eikä kenelläkään ole mitään oikeutta vaatia minulta mitään. Itseäni sen sijaan saan käskyttää mielin määrin, tai olla kokonaan tekemättä, kuinka nyt sattuu huvittamaan.
Keskeneräinen4. helmikuuta 2015 klo 17.36
Sinulle olisi haaste blogissani, muutama lisäkysymys vastattavaksi jos on luppoaikaa joskus.
pientilan ukko4. helmikuuta 2015 klo 20.42
Ohoh... Enpä olekaan vissiin ikänä mihinkään haasteeseen vastannut... En edes haastemiehen... Mutta jospa nyt koettaisin tuohon sinun haasteeseesi vastailla jokusena päivänä! (itse asiassa luin tuon tekstisi, mutta haasteita käsittelevä kohta meni autuaasti ohitse...)
Katja Jomppanen2. helmikuuta 2015 klo 10.40
Ja olipa ihanaa,kun löysin blogisi!:)Mie en juuri ruukaa lueskella plokeja,mutta tämä tuntui heti "niin omalta".Paljon asiaa ja elämäntapaa jota arvostan ja pyrin itsekin elämään.*Asuu vanhaa lapin tilaa perheensä kanssa ja haaveilee parista kotitarvelehmästä*
pientilan ukko2. helmikuuta 2015 klo 16.38
Terveh teille sinne Pohjoisiin!
Sopiiko kysyä, että jos et yleensä lue blogeja, niin miten sitten löysitkään tämän minun plökini?
Ja tervetuloa vaan mukaan remmiin!
Katja Jomppanen2. helmikuuta 2015 klo 17.19
Et usko,mutta mie etsin netistä myytävistä kyyttövasikoista tietoja..,ja lopulta päädyin sinun blogiisi:)
pientilan ukko2. helmikuuta 2015 klo 20.53
Hehe, vai sellaista! Noo, tuossahan tuo kyyttöpoika on yhdessä kuvassa... Mutta minä en kyllä myy vasikoita, sen sijaan voisin ostaa sellaisen! Ja juuri kyytön, tai lapinlehman. Miksi ei länsisuomalaisenkin, mutta ne ovat ehkä tarkoitukseeni liiankin hyvätuottoisia lehmiä.
Anonyymi27. huhtikuuta 2015 klo 23.24
Arvostan suuresti su elämäntapamuutost ja tapaa elää arkee. Suhtautumine tän päivä ruoka- ja työpolitiikkaa on itsellä sama. T: Piene viljatilan emäntä. Mut hei, mis emäntä/elämänkumppani?
pientilan ukko28. huhtikuuta 2015 klo 7.30
Kiitos arvostuksesta! Aivan kaikki eivät osaa arvostaa, vaan pitävät pikemminkin outona, vaikka eivät sitä ääneen sanoisikaan...
Jaa-a... Sen kun tietäisi. Eipä ole näkynyt. Vapaaehtoiset ilmoittautukoon! :D
Nummentonkija13. joulukuuta 2015 klo 15.23
Hei, täällä yksi tosi vanhaemäntä ilmoittautuu "plökisi" lukijaksi! Olet noin nuoreksi "Ukoksi" ehtinyt vaikka mihin. Pakko on alkaa seurata, mitä vielä saat aikaan!
pientilan ukko13. joulukuuta 2015 klo 20.13
Kiitoksia paljon! Jotain olen koittanu aikani kuluksi puuhastella... Ja tervetuloa vaan plökiä lueskelemaan!
Olkaa niin armolliset, että suvaitsette saattaa tietooni eräitä mielipiteitänne ja kysymyksiänne koskien blogiani. :D
Kaippaakkos sää lisätiatoo? Täs o linkki!!
Pientilan Ukko on nyt Vasepuokissa!
Vanha navetta: Tappeja ja tymlinkejä - korvaushirs...
Plöki muuttuu - minä en.
antiikkia ja muuta vanhaa
stressi ja muut vaivaisuudet
Tuleva projekti: navetan korjaus
Hirsinen navettani on tehty 1945, eli välittömästi sotien jälkeen. Otsakekuvassa on tämän navetan edeltäjä, joka tarkkaan tihrustaen vaikutt...
Tulkaa, sillä kaikki on valmista. Vanhassa saunassa siis.
Otsikkoahan nyt ei tietenkään kukaan usko, sillä eihän mikään vanha rakennuskohde tule koskaan valmiiksi. Voi olla, että sillä hetkellä työt...
Plöki muuttuu - minä en.
Kuten joku jo huomasikin, ovat plökin otsikko ja "selitelmä" muuttuneet. Olen hieman tarkentanut plökin sisältöä. Edelleenkin sisä...
Vanhan saunan remontti etenee
Pieniä tilannekuvia vanhan saunan korjaamisen etenemisestä. Nyt vaiheena on se, että saunahuoneeseen ovat ilmestyneet lauteet. Niihin ei sit...
Kengitystyöt vanhassa navetassa - miten vaihtaa lahot hirret?
Vanha navettani alkaa nousta unohduksen alhosta, johon se edellisen omistajan aikana pääsi painumaan - ihan sananmukaisestikin. Hirret oliva...
Meillähän on ammuja. Nehän syö heinää. Joten, teimme heinää! Pientilalla on melko vähän omaa peltoa. Se riittää osittain yhden kuivaheinäs...
Vanha hirsinavetta tänään. Rojekti eristyy
On kulunut noin vuosi siitä, kun julkaisin videoplökkäyksen Pientilan vanhan hirsinavetetan kuulumisista. Silloin oli juuri aloitettu sokkel...
Autioitunut maaseutu- korpiseutujen kaikonnut elämä.
Varoitus! Tämä kirjoitus sisältää murheellista kuvamateriaalia suomalaiselta maaseudulta. Kuvat voivat aiheuttaa ahdistusta ja masennusta, ...
Olen aiemmin kertonut jo muutamassakin postauksessa tuosta vanhasta saunastani, joka on entinen savusauna. Aikojen kuluessa sauna on kokenut...
Oksis- vasikka, Ruskiksen toinen sellainen.
Loppukesästä Pientilalla koettiin jälleen syntymän ihme. Tällä kertaa kyseessä ei tosin ollut mikään neitseellinen ihme, kuten Mooseksen oll...
Juku, joku käyny kattelemassa jo noim monesti:
Teksti ja kuvat: Pientilan ukko, ellei toisin mainita. Kuvien ja tekstien kopiointi kielletty. Teema: Yksinkertainen. Sisällön tarjoaa Blogger.