fi fi fi fi et et fi tr fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi da fi fi et fi fi fi fi et fi fi fi fi fi fi fi fi eo cs fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi de fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi sl fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi de fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en it fi it en fi fi sv en nl es it fi fi fi fi fi fi fi lv fi fi et de fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi id fi fi fi fi fi en fi fi de fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi fi et fr fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi
Kurkistuksia Viirun ja Pikin maailmaan: Maastokausi polkaistu ja haukuttu käyntiin
Tänään avattiin maastokausi hakuryhmän treeneillä ja Pikin jäljellä. Olen arponut, jatketaanko jäljestystä tossulla vai verellä. Tänään ajauduimme tossu+namijäljelle. Piki jäljesti keskittyneesti, mutta ei niin tarkasti kuin parhaimmillaan; osa nameista jäi syömättä. Loppuun olin jättänyt yhden kepin, mutta se ei kummemmin kiinnostanut (ei tietenkään, kun lopussa oli myös namikasa).
Piki oli myös tallaamassa hakurataa. Meitä oli vain kolme ryhmäläistä ja vahvistuksena Sirkku ja Susu. Viirun kanssa ilmaisussa jatkettiin siitä, mihin kentällä jäätiin. Hypoteesiksi muodostui, että Viiru jättää maalimiehen, koska se ennakoi kokeenomaista sivulletuloa. Lisää tuli evidenssiä hypoteesin tueksi. Pääsin ekan ukon tuntumaan seisomaan, mutta sitten Viiru pamahti vinoon perusasentoon ja jatkoi louskutusta. Kärsivällisyyteni ei kestänyt, joten pyysin ukkoa houkuttelemaan Viirun huomion takaisin sinne minne piti. Sirkku-ukko liikahti, Viiru siirtyi haukkumaan ukkoa ja sitten maalihenkilö palkkasi. Seuraavalla ukolla ennakointia ei ollut. Heti, kun kutsuin Virun sivulle ja se lähti tulemaan, maalimies palkkasi. Aivan loistava ajoitus maalihenkilöltä! Sitten oli tyhjä, ja kahdella viimeisellä ukko palkkasi 15 tai 60 haukun jälkeen.
Hyvä oli fiilis, mutta suorista pistoista ei Viipo ollut koskaan kuullutkaan. Ihanaa, kun pääsee tänne kankaalle juoksemaan! Vaikka saavathan koirat joka päivä juoksennella muutenkin :) Kyllä Viiru tiesi, missä ukot lymyävät, mutta samantien voi tutkiskella koko alueen.
Sitten vielä kunnon lenkki autossa kököttämisen ja käskyn alla olemisen vastapainoksi.
Piki ja Susu Pärnällä perjantaina.
Sirkku ja Susu saapuivat iloksemme helatorstain iltana. Helatorstaina olin JoAn agilitykisoissa vastaavana koetoimitsijana. Olin ilmoittautunut kaikille kolmelle kolmosten radalle, mutta sitten muistin päätökseni: ei kilpailemista koetoimitsijapäivänä (olisi kyllä ollut tarjolla VeKoTin-kollega tuuraamaan). Viiru ansaitsee parempaa ;)
Agilityssa on Viirun ohjelmassa ollut edellisen päivityksen jälkeen vain tekniikkakurssi ja kisojen jälkihoito (irtoaminen, kontaktit, kepeille niisto). Tekniikkakurssilla oli erilaisia sokkariohjauksia: flippi (valssi+sokkari), sokkarisarja ja japanilainen (tuplasokkari). Uskaltaakohan noita kisoissa kokeilla? Monta hirttokohtaa menisi flipillä tai japanilaisella paljon sujuvammin.
Ammuttu Viirulle on kahteen kertaan, jälkimmäisellä kerralla ampujana oli Sirkku. Viiru edelleen reagoi hieman mutta pystyy iloisena jatkamaan tekemistä. Perjantaina Viiru meni metrisen ja A-esteen mennen tullen, tullen pikkukapulan kanssa. Apujahan eka kerta vähän vaati.
Piki on tehnyt pikkuisen alkeistunnaria, perusasentoa, seuraamista, luoksetuloa, paikkamakuuta... Pitäisi vain treenata enemmän ja useammin.
Mukavia lenkkejä on käyty yhdessä. Ulkona Pikillä ja Susulla ei ole riidanpoikastakaan - eikä ehkä olisi sisälläkään, mutta emme ole kokeilleet.
Vuodenaikakuvauspaikalla Pyhäselän rannalla vesi on korkealla. Jos olisi ihan pakko valita kaikista omalla tavallaan ihanista vuodenajoista paras, hennon vihreä loppukevät olisi paras. Petroskoin reissulla, Laatokan rannalla, kukkivat kaipaamani sini- ja valkovuokot.
Punkkeja vastaan on suojauduttu viimekesäisillä Seresto-pannoilla. Eilen käytiin ostamassa uudet, koska vaikutti siltä, että panta ei enää täysin torju punkkeja, vaikka kylläkin tappaa.
Piki ja Viiru olivat äitienpäiväviikonlopun tätilässä hoidossa ihmisten käydessä Petroskoissa. Kiitos, Hanna! Nyt Viiru ei hyppinyt pöydillä varastelemassa öisin ruokia, mutta pisti poskeensa puolikkaan pupunpoikasen :( Ei tarina kerro, eikä Hannakaan tiedä, miten tilanteeseen päädyttiin.
Lähettänyt Satu klo 20.32
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Tunnisteet: Agility, Haku, Paukut, Terveys, Toko
Hanna P19. toukokuuta 2015 klo 21.22
Kiitos kun sain heidät hoitoon :) Jäi nyt vierailun tarinat kertoilematta, mutta ehkä ensi kerralla. Piki mulkoili Markoa vain vähän aikaa ja sitten oltiin kavereita. Se miekkonen on niin lunki tyyppi, että voittaa varautuneemmankin koiran luottamuksen ennätysajassa.
Satu19. toukokuuta 2015 klo 22.05
Hanna, pitää tosiaan kuulustella sinulta kaikki vierailun tarinat. Hyvä, että Piki on jättänyt mulkoilut vähemmälle :)
Uudempi teksti Vanhempi viesti Etusivu
Tilaa: Lähetä kommentteja (Atom)
Susu, Mörkö (7.8.2005 - 28.12.2012), Topi (4.10.2002 - 7.10.2013) ja Viiru
Maastokausi polkaistu ja haukuttu käyntiin
Kuvia kisoista, puolukoita, tottista
Jatsin tahtiin, Hipan säestyksellä
Nuusku, Rapsu & Sisu
Pienestä Hupsusta iso Hupsu!
JK3 TK1 BH Of Gurrent Extreme Evita "Lily"
Pentulähetys saapui eilen =)
Tina FI AVA-H, Morriksella valiokello käyntiin
Onnistumisia etsimässä eli onko mitään, jos ei ole tuloksia
Gust TK4, Ruffe kolmosiin, itse telakalle
Aussiet Nemo ja Prada
Pallas 2017 - Hikeä, hampurilaisia ja yksille
Sitä, tätä ja tuota!
talventanssija – The wonderful world of dogs and other curiosities
Te pystytte just siihen
In the middle of everywhere
Tajikistan is [insert any word]
Kesä ja kärpäset...ja kuinka ne meni jo.
Seenan ja Noolan blogi - BLUE-BEACON aussietBH TK2 Ardiente Nena Labradora DNA-VP  "Seena"
Näytä 5 Näytä kaikki
Teema: Yksinkertainen. Sisällön tarjoaa Blogger.