fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi eo cs fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi nb fi fi it fi fi en fi fi fi
Erään tarjouspyynnön käytettävyysanatomia, osa 1: Vähimmäisvaatimukset
Tämän tarkasteltun kohteena olevassa tarjouspyynnössä on määritetty käytettävyyteen liittyviä vähimmäisvaatimuksia (1) asiantuntijoille, (2) palvelulle ja (3) kehitysprosessille. Positiivista on, että käytettävyyteen on kiinnitetty monipuolisesti huomiota. Kuitenkin vähimmäisvaatimuksissa on merkittäviä puutteita sekä todennettavuuden että validiuden näkökulmasta.  Yhteenvetona on vaikea nähdä, miten näillä vaatimuksilla on merkittävyyttä käytettävyyden saavuttamisen näkökulmasta.
Toisaalta, kuten blogia seuranneet tietävät, käytettävyyden vaatiminen on aidosti haastavaa, eikä hyviä esimerkkejä juuri löydy.
(Osassa 2 tarkastellaan tarjouspyynnön vertailuperusteita)
Tarkastelun kohteena on Oikeushallinnon tietotekniikkakeskuksen tarjouspyyntö aloitepalvelun kehittämisestä. Ja siinä erityisesti se, miten käytettävyys on huomioitu.
Tämän analyysin tausta on se, että Teemu Ropponen tietotekniikkakeskuksesta "haastoi" minua arvioimaan tätä tarjouspyyntöä. Mikä on hieno asia, ja tekee toivottavasti lukijallekin asiasta mielenkiintoisemman ja konkreettisen; tarjouspyyntöhän on vielä julkisesti saatavilla. Aiemmin blogissani olen ottanut esimerkkejä anonyymisti (vaikka lukijoilla tietenkin on periaatteessa ollut mahdollisuus jäljittää alkuperäinen lähde).
Tarjouspyynnössä on tavanomaiseen tapaan määritetty:
vähimmäisvaatimukset: vaatimukset, jotka tarjoajan on täytettävä, jotta olisi mukana kilpailussa
vertailuperusteet: näin perusteella valitaan voittava tarjous niiden joukosta, jotka täyttävät pakolliset vaatimuksen
Mitä tarjouspyynnön vähimmäisvaatimuksiin on kirjoitettu käytettävyydestä
1. Asiantuntijoihin liittyvät vähimmäisvaatimukset
Edellytetään käytettävyysasiantuntijaa/ käyttöliittymäsuunnittelijaa, jolla "tulee olla vastaavasta tehtävästä vähintään kolmen vuoden kokemus… vuorovaikutteisen verkkopalvelun rakentamisesta". Kyseisellä palvelulla on oltava "vähintään 500 keskimääräistä käyttäjää päivässä ja vähintään 2 käyttökieltä".
2. Palveluun liittyvät vähimmäisvaatimukset:
Toimittajan tulee sitoutua noudattamaan "liitteen 7 mukaisen palvelun". Ja liitteestä 7 löysin seuraavat palvelun käytettävyyteen liittyvät vaatimukset:
Näistä seikoista johtuen järjestelmän käyttöliittymän on täytettävä vähintään julkisille sähköisille palveluille asetetut yleiset käytettävyys- ja saavutettavuusvaatimukset.
Koska kyseessä on verkkopalvelu, jota käyttää lukuisa määrä satunnaisia käyttäjiä (aloitteen tekijät), on se suunniteltava helppokäyttöiseksi. Järjestelmän tulee olla mahdollisimman käyttäjäystävällinen, jotta se kannustaisi käyttäjiä sähköisten palveluiden käyttämiseen ja positiivisen kokemuksen saamiseen.
Helppokäyttöisyys (huom. PETOn käytettävyysvaatimukset) sekä kansalaiselle että viranomaiselle
Järjestelmä on rakennettava siten, että kannatusilmoitusten keräämisen käsittelysääntöjä on helppo muuttaa tarvittaessa (esim. on mahdollista että jossain vaiheessa kannatusilmoitusten keräämisen käynnistys muuttuu siten, että aloitteelle kerätään ensin OM:n verkkopalvelussa 50 kannatusilmoitusta, ja aloite tulee vasta sen jälkeen tarkistettavaksi OM:ään)
Järjestelmän on tuettava aloitteen vireillepanijaa eri tyyppisten aloitteiden tekemisessä (ohjeet, pakolliset tiedot)
Järjestelmän käyttäjän pitää aina tietää, missä hän on ja mitä hän voi siinä tehdä.
3. Kehitysprosessiin liittyvät vähimmäisvaatimukset:
Liitteestä 7 löysin seuraavat kehitysprosessiin liittyvät vaatimukset:
Toimittaja on tehnyt järjestelmälle käytettävyys- ja suorituskykytestit vaatimusmäärittelyjen mukaisesti.
Järjestelmälle on voitava tehdä käytettävyystestaus kolmannen osapuolen toimesta ennen tuotantoonottoa.
Tarkastelen vaatimuksia kahdesta näkökulmasta:
todennettavuus: onko vaatimus määritetty siten, että sen täyttyminen voidaan tarkistaa niin, että ei tule erimielisyyksiä siitä, toteutuuko vaatimus vai ei (itse asiassa, josa vaatimus ei ole todennetava, niin se ei käytännössä ole vaatimus ensinkään)
validius: onko vaatimus on sisällöllisesti oikea (= sen täyttyminen tarkoittaa, että sillä on aidosti vaikuttavuutta järjestelmän parempaan käytettävyyteen)
1. Henkilöihin liittyvät vähimmäisvaatimukset
Vaatimus ("... vähintään kolmen vuoden kokemus...) on kohtuullisesti todennettavissa
Mutta vaatimuksen validius on ongelmallinen: käyttöliittymä-/ käytettävyyskokemus kun sinällään ei takaa viime kädessä aitoa käyttöliittymäsuunnittelun tai käytettävyyden ammattitaitoa.  Käyttöliittymiä ja myös käytettävyysaktiviteetteja kun on voinut suorittaa ilman mitään alan koulutusta. Minun on myöskään vaikea nähdä, miten vaatimus "vähintään 500 käyttäjää" on relevantti käytettävyysasiantuntijan näkökulmasta?
Eli käytännössä tämä vähimmäisvaatimus ei edellytä ammattitaitoista käytettävyys-/ käyttöliittymäsuunnittelijaa.
2.  Palveluun liittyvät vähimmäisvaatimukset
"... täytettävä vähintään julkisille sähköisille palveluille asetetut yleiset käytettävyys-.... vaatimukset". Tässä ei suoraan määritetä, mitä nuo vaatimukset ovat; ehkä JHS-suosituksiin?
Joka tapauksessa, tämän tyyppisessä vaatimuksessa on kaksi ongelmaa. (1) Useimmat JHS-suositusten yksittäisistä vaatimuksista ovat luonteeltaan ei-todennettavia. (2) Tällaiset yleiset vaatimukset  - vakka olisivatkin todennettavia - yleensäkään eivät kata käytettävyydestä kuin ehkä 10 - 20%.
"... on se suunniteltava helppokäyttöiseksi. Järjestelmän tulee olla mahdollisimman käyttäjäystävällinen", "helppokäyttöisyys.... sekä kansalaiselle että viranomaiselle", "käsittelysääntöjä on helppo muuttaa", "järjestelmän on tuettava aloitteen vireillepanijaa", "käyttäjän pitää aina tietää, missä hän on ja mitä hän voi siinä tehdä". Tällä tavalla muotoillut "pyöreät" vaatimukset eivät ole todennettavia eivätkä siten varsinaisia vaatimuksia.
"Toimittaja on tehnyt järjestelmälle käytettävyys- ja suorituskykytestit vaatimusmäärittelyjen mukaisesti." Aluksikaan, en löytänyt noita käytettävyystestimäärittelyjä tarjouspyynnöstä. Mutta vaikka siellä sellaiset vaatimukset olisikin, niin niin käytettävyystestit sinällään eivät takaa mitään käytettävyydestä, toisin sanoen, niiden edellyttäminen ei ole validi vaatimus (tähän on montakin syytä, yksi esimerkiksi CUE-tutkimusten tulokset, ks.  http://hankikaytettavyytta.blogspot.com/2011/04/lahtokohta-kaytettavyyden-varmistus-ei.html).
"Järjestelmälle on voitava tehdä käytettävyystestaus kolmannen osapuolen toimesta ennen tuotantoonottoa". No, tätä ei oikein tulkitse vaatimukseksi ollenkaan, koska sen voi jokainen toteuttaa. Käytettävyystestaustahan on mahdollista tehdä hyvinkin keskeneräisellä järjestelmällä, jopa paperitasolla.
Yhteenveto: ks. tiivistelmä ylhäällä.
Lähettänyt Timo Jokela klo 9.17 Ei kommentteja:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
torstai 9. helmikuuta 2012
"Usability in Government Systems" jo myynnissä
Tuleva kirja Usability in Government Systems jo Amazonin etukäteismyynnissä. Sisältää mm. Elizabeth Buien ja Timon kirjoittaman kappaleen "Getting UX into the contract".
Lähettänyt Timo Jokela klo 8.53 Ei kommentteja:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
maanantai 6. helmikuuta 2012
Ylivoimainen menestys, yksi käyttöliittymä
Näin iPhone jyrää: katteet 75% koko matkapuhelinsektorista: http://www.macrumors.com/2012/02/03/apples-share-of-profits-among-top-mobile-phone-vendors-hits-75/
Tällainen menestys, vaikka Applen puhelimilla on vain yksi käyttöliittymä.
Muistuupa vain mieleen Nokia joskus aikoinaan. Käyttöliittymiä kehitettiin useita, kun käyttöliittymää käytettiin segmentointitekijänä. Käytettävyysmielessähän tällainen on ihan "hullu" lähestymistapa: käyttöliittymistä tuli itseisarvo käytettävyyden (ja käyttäjäkokemuksen) kustannuksella. Käytännössä tarkoitti muun muassa sitä, että toiset nokialaiset olivat helppokäyttöisempiä kuin toiset.
Tämä filosofia sai siis vallan Nokiassa. Joskus aikoinaan se riitti, mutta kun tuli kilpailua, niin tässä ollaan.
Itse pidän mahdollisena*, että vaikka näistä puhelimista on aikaa vuosia, niin tämä erikoinen paradigma jäi elämään Nokialla viime vuosiin asti - ainakin joidenkin ihmisten mieleen. Ja on osasyynä siihen, että Nokia jäi ratkaisevasti käytettävyydessä jälkeen.
* Tämä on siis tulkintani, ei tutkittua faktaa. Sitä tukee jotkut hajanaiset nokialaisten suusta kuulemat lausumat.
Lähettänyt Timo Jokela klo 12.00 Ei kommentteja:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Uudemmat tekstit Vanhemmat tekstit Etusivu
Positiivinen SUS (System Usability Scale) suomeksi
Positiivisen SUS -skaalan on todettu antavan yhtä luotettavia tuloksia kuin perinteisen SUS -skaalan, mutta on helpompi täyttää (ja sitä kau...
Millaista on käytettävyysasiantuntijan työ Logicalla, Tiedolla ym?
("ym." otsikossa tarkoittaa yleensäkin julkiselle taholle, esimerkiksi terveydenhuollolle, järjestelmiä kehittäviä ja toimittavia ...
P-SUS (positiviinen SUS) -kysely suomeksi: uusi versio
Aiemmassa kirjoituksessani ehdotin käännöstä P-SUS (Positive System Usability Scale) -kyselylle, ja pyysin käännöksestäni palautetta. Ja kii...
Erään tarjouspyynnön käytettävyysanatomia, osa 1: ...
"Usability in Government Systems" jo myynnissä
Ylivoimainen menestys, yksi käyttöliittymä
Käytettävyyssuunnittelun perusteet. Sähköisenä tai painettuna
Olen ollut käytettävyyden ja käyttäjäkokemuksen suunnittelun alalla 1990-luvun puolesta välistä lähtien käytännön asiantuntijana, tutkijana, opettajana ja hankkeiden johtajana. Olen vienyt käytäntöön, kehittänyt uusia lähestymistapoja ja alan standardeja. Viime aikoina olen keskittynyt erityisesti käytettävyyden varmistamiseen tietojärjestelmien hankinnoissa. Olen kansainvälisestikin ensimmäisiä, joka on tunnistanut alan erityisen haastavaksi käytettävyyden osa-alueeksi. Olen auttanut asiakkaita tällä osa-alueella ja samalla kehittänyt tähän haasteeseen uusia lähestymistapoja: menetelmän, jolla pystyy määrittämään todennettavat ja validit käytettävyysvaatimukset tarjouspyyntöihin sekä käyttäjätutkimusmenetelmän, jolla pystyy nopeasti analysoimaan käyttäjien työn syvällisemmin kuin paljon resursseja vaativilla käyttötapausmäärittelyillä ym. Olen julkaissut aiheesta alan kansainvälisillä foorumeilla.
Teema: Yksinkertainen. Sisällön tarjoaa Blogger.