en en es en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi en en fi fi fi fi en en fi fi fi fi en en fi fi fi fi en en fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi gl fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi it fi fi en en fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi it en en fi fi fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi en en en fi fi fi fi en es en fi en en de cs en en cs cs en en en de cs da en da cs en en cs cs en en en de cs da en da cs en en cs cs en en en de da da en da cs en en cs da en en en es cs cs en da cs en en cs cs en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en en cs da da en da cs en en cs cs en en en de cs da en da cs en en cs cs en en en cs da da en da cs en en cs da en en en cs cs cs en da cs en en cs cs en en en cs cs da en da cs en en cs cs en en en cs cs da en da cs en en cs cs en en en cs cs da en da cs en en cs da en en en de cs cs en da cs en en cs da en en en cs da da en en de en en de da en en en cs da da en da cs en en cs cs en en en cs sv da en cs cs en en cs en en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fr it it fi fi pt en fi it hu hbs_lat fr tr uz en it pt en it fi it fi et fi en eml fi fi fi fi fi fi fi fi fi hu fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi et fi pt fi fi fi fi fi fi fi fi hu it en fi it fi fi de hu hu fi en pt it fi fi fi fi sv fi fi fi fi fi fi pt fi fi fi it fi en fi en fi fi fi pt sv fi it fi it fi fi en fi fi en it en it it pt pt fi fi et fi fi fi fi it fi cs fi fi hu fi fi fi nl fi it fi fi en
skip to main | skip to sidebar
Kuvan kukkalaite on rehevä. Maija on aikaisemmin tehnyt taiteellisen kauniita seppeleitä. Tämä on minulle tuntemattoman henkilön tekemä.
Jeesuksen hautapalvelus Turussa. Ihmiset ovat vanhentuneet selvästi. En ole itsekään nuortunut. Olin polvillani riittävän määrän. Ja minun täytyy sanoa että isä Petrin ( Ratilaisen) aikaan palvelukset olivat kauniinpia ja syvällisenpiä. Hän osasi liikkua kauniisti kirkossa. On ollut suorastaan hutiloivaa seremoniaa tarpeeksi kuulemma kirkossamme viimeisenä kymmenenä vuotena..
Onneksi meillä on viisaita kirkkomummoja jotka huomaavat töppäilyyn viittaavan toiminnan palveluksissa. Itsekin ihmettelin että mitä nuoret hautakuvankantajat kävelevät pysähtymättätietyssä paikassa. Sitten yksi rouva antoi äänettömiän viestin pojille. Loppu sujui hyvin.
Kaunis auringonpaiste. Hieman lämmintä ja kirkasta.
Otin kuvan ja harmaa ohut nainen oli vähällä tulla sanomaan jotain. Tulin hyvälle tuulelle palkästä katseesta.
Ilta eli aamupalvelus jäi lyhyemmäksi kuin tavallista sillä kirkkoherra muuntautui matkapapiksi ja lähti Ahvenanmaalle. Kuten tiedämme, kirkkohallitus myönsi ison summan rahaa matkapapin palkkaamiseen, Turussa rahat käytettiin aivan muuhun. 10.000 käyttämätöntä euroa jäädytettiin. Käytetty summa annettiin anteeksi. Eikö olisi syytä ryhtyä toimenpiteisiin hyvä arkkipiispa Leo.
Onko varmistettu että keskiyön palveluksessa on pappi paikalla.
Olen raivoissani! Se on selvä! Eikä tämä ole keksitty juttu.
Avaimet pöydälle ja ulos! oli kymmenen vuotta sitten usein käytetty huuto seurakunnassamme.
Piispa Eino Sormusella oli tapana kutsua hiippakuntasisarta hiippakuntaneitsyeeksi. Hänestä siinä ei ollut mitään sopimatonta. Ulkomaan matkoiltaan hän toi aina tuliaisia hiippakunta neitsyeelle. Kerran hän kujeili ja toi tuliaisen naapurikaupasta ja odotti milloin neitsyt hoksaisi että se ei ollut Jerusalamia nähnytkään. Hän harrasti kepposia muutenkin.
Nykyään kukaan piispa ei uskaltaisi keppostella tai lystiä pitää tällä tavalla.
Arkkipiispa Johannes (Wilho Rinne) oli viimeinen kirkkoruhtinas ortodoksisessa kirkossamme. Hänessä oli tunnistettavissa kätkettyä naisvihaa. Kerran tulu ekumeeninen ryhmä Kuopioon kokoukseen. Mukana oli yksi korkeastikoulutettu naisedustaja. Johannes ohitti hänet täysin ja sanoi miehille että teillähän on seuraneitikin mukana. Minulle tuli hänen lähellään olo että hän ei ole sitä mitä esittää.
Olen iloinen että isä Mitro voitti oikeustaistelun. Ei kaikkien pappien tarvitse olla seipäännielleitä.
Tänään on Suuri torstai. Huomenna on Suuri perjantai. Kun olin lapsi, pitkä perjantai oli pitkä ja painostava. Mitään ei saanut tehdä ja piti olla hiljaa. Vilho-setä meni tervaamaan venettä sillä oli kaunis ja lämmin päivä. Naiset suuttuivat ja nuhtelivat ankarasti. Usein oli myös uhkaava ja kylmä sää. En pitänyt siitä tunnelmasta. Nyt kaikki on arkistunut. Tanssi ei enää ole kiellettyä ja kaupatkin ovat auki koko ajan.
Pohjoimaiden suurin kaupunkisota ratkesi 3.4.1918. Sodan jäljet olivat pahat: kuolemaa, teloituksia, nälkään näännyttämisiä ja raiskauksia. Ihminen ei ole hyvä, sanoi entinenkin pappi.
Ludmila Ulitskaja ei petä lukijaansa. Meidän tsaarimme väkeä on huikea teos. Pääsiäisen aikaan on ilo lukea kaikessa rauhassa tätä. Hänen teoksensa Vihreän teltan alla on vangitseva kirja. Sen alussa on kuvaus Stalinin kuolemasta ja hautajaisista. Hurja ja pelottavakin kuva henkilöpalvonnasta ja hysteriasta.
Suomalaisen maaseudun kuvaajille olisi tilaisuus tallentaa sanoin ja kuvin autioitumisen tarinat. Syrjäseutujen elämä alkaa muistuttaa uhkaavasti kapitalismin voiton maksimoinnin irvikuvaa. Ensin vietiin koulut, kyläkaupat, pankit ja pappilat. Kaikki keskitetään taajamiin ja edelleen taajamien näivetyttyä kaupunkeihin. Terveysasemat lakkaavat toiminasta. Miten sellaiset vanhukset selviytyvät kun ei ole omaisia tuomassa ruokaa ja rahaa ja lääkkeitä. Kotisairanhoito ei tule käymään koska se maksaa ja matka on liian pitkä. Lääkärille et saa aikaa, vaan heti ohjataan yksityisille jonnekin sadan kilometrin päähän. Yrittäkää kuvitella milta se tuntuu. Kohta varmaan viedään väkisin reservaattiin, kuin intiaanit jenkeissä muinoin. Ilomantsissa on lunta paljon. Siellä mennään kaikin puolin kuin mummot lumessa.
Tein huomion että meillä kuollaan keväällä, pääsiäisen aikaan enimmäkseen. Kotikylässäni on vielä tallella sielunkellojen soitto kun kylän asukas kuolee. Kelloja soitetaan sovittuna aika ja siten tiedotetaan kyläläisille että kyläläinen on kuollut. seurakuntalaisia kehotetaan lukemaan kuolinrukous kuolleelle. Tapahtuma on yhteisöllinen ja samalla yksityinen.
Takuu varma torivisio: kun pohjavesi laskee, lahoavat puupaalut ja rakennukset kallistuvat ja alkavat vajota
On tämä nyt merkillistä. Toriparkkiherroilla ei ole vieläkään vastausta kuka rahoittaa rakentamisen. Miten on mahdollista että rakennuslautakunta on myöntänyt rakennusluvan, vaikka rahoitusta ei ollut. Pakostakin alkaa ajatella ulkomaisia yrityksiä jotka mahdollisesti pesevät rahaa tässäkin hankkeessa. Toivon että ortodoksinen seurakunta ei ole mennyt mukaan hämärähommiin. Hehän vetivät pois valituksensa Hallinto-oikeudesta. Olemme saaneet katsella kummallisia härpekkeitä torin pinnan visioiksi. Näissä visioissa on yksi outo piirre, niillä ei ole mitään tekemistä toriparkin kanssa, niillä ei ole mitään tekoa torin kanssa, siellä ei näy torikauppaa eikä muutakaan torille ominaista toimintaa. Eräästä visioehdotuksesta oli siivottu ortodoksinen kirkko pois. Täyttä sumutusta ja huomion pois kääntöä itse asiasta. 1970-luvulta lähtien demarit ja kokoomus havittelivat kirkon tonttia itselleen. demari Seppo Lehtinen, silloinen nuori demari, halusi purkaa kirkon tarpeettomana ja ottaa käyttöön tontin hyödyllisenpään käyttöön. 1980-luvulla valtio lahjoitti seurakunnalle tontin jossa kirkko oli ollut jo 18oo-luvun puolivälistä lähtien, tontti on oma, kiitos silloisen kulttuuriministerin, ehtona oli että tonttia ei saa myydä missään tilanteessa. Tämä on syytä muistaa kun teette noita visioitanne.
(Alkuperäisessä suunnitelmassa olivat kuvissa rumat pakokaasutrötöt, minnekä ne ovat kadonneet. En kyllä kaipaa niitä.)
Toriparkkia ajetaan kuin käärmettä pyssyyn ja perustellaan keskustan kehityksellä. Toriparkki työmaa kestää monta vuotta ja ympäristö pikemminkin kuolee ja kuihtuu; yritykset haluavat muualle rakentamisen vuoksi. Liikennejärjestelyt ovat kamalat keskustassa rakentamisen alettua. Ketä tämä raakakapitalismi palvelee viime kädessä. Älkää äänestäkö noita politiikkoja enää uudelleen.
Kun pohjavesi laskee rakentamisen myötä, alkavat puupaalutetut rakennukset kallistella ja vajota. Puupaalutus lahoaa viiveellä kun vesi laskee takuu varmasti.
Turussa paistaa aurinko. Lämmintä +5.
Munkit sanovat, että ei pidä katsoa, kuinka ihminen elää, vaan pitää katsoa miten hän kuolee, arkkipiispa Nikaner kirjoitti Dostojevskista: "Kaikki Dostojevskin kirjat, kaikki hänen henkilönsä selittävät meille kertomusta Tuhlaajapojasta."
On totta, että kaikki Dostojevskin sankarit ovat lähteneet isän luota tai palanneet isän luokse. He lähtevät ja palaavat isän luokse.
Itä-Karjalaisia ikoneja. Kristuksen Tuonelaan meno.
Älä itke minua äitini sillä minä olen noussut ylös.
Turun ortodoksisen kirkon kuoron CD-levy soi taustalla. Kyseistä ja uutta musiikkia myydään kirkossa, kansliassa ja huomisissa myyjäisissä. Jos nyt ei myyjäisissä olisi, niin valamosta löytyy.
Turussa aurinkoista, jokunen +aste. Ilomantsissa on lunta ja hankiaiset. Palmusunnuntai ylihuomenna ja siirrymme kesä aikaan. Hetken on sisäinen kello sekaisin.
"Muista, miten Raakel itki lapsiansa, itke sinäkin lapsesi vuoksi. Itke, mutta muista, että lapsesi on Jumalan edessä yhdessä enkelien kanssa. Ja hän rukoilee Jumalan edessä sinun puolestasi, sillä hän näkee sinut ja tuskasi." Näin sanoi Starets Amverous Dostojevskille tämän pojan kuoltua.
Paaston aikaan on hyvä lukea Dostojevskin Karamazovin veljeksiä. Tietenkin on paljon muutakin hyvää luettavaa.
Lonttisissa paitoi aurinko. Ennen sitä satoi hieman vettä. Kaduilla tulvii.
Tuesday, March 20, 2018
Dostojevskille yhden ihmisen Pyhyys on suola, jotakin, joka pitää koossa hajoavan struktuurin. Dostojevski kirjoittaa että epäjärjestyksen, kaaoksen voittaminen lähtee oman itsensä voittamisesta. Munkki voittaa maailman voittamalla itsensä.
Vanhus Zosima kertoo Pyhittäjä Sergeistä että hän piti metsän karhua vertaisenaan, antoi leipää ja toivotteli menemään: Kristus olkoon kanssasi! Dostojevski uskoi että paratiisi alkaa jo maanpäällä. Hesykastit sanovat että se, joka ei ole nähnyt Jumalaa tässä maailmassa, ei tule näkemään Jumalaa toisessa maailmassakaan. Tämä koskee myös meitä jotka elämme tässä ja nyt. Ihmisen ja eläimen rauhanomainen kohtaaminen kuuluu myös paratiisiin.
Pieni jääkausi tekee keväästä raskaan ja kylmän. Turussa ei + asteita, kylmä tuuli ja saitaa aurinkoa.
Posted by quijote at 7:40 PM No comments:
Monday, March 19, 2018
Kuka vastaa rakentamisesta? Maaliskuussa piti alkaa arkeologiset kaivaukset ennen toriparkkirakentamista. Sopimuksen mukaan kirkko pitää paaluttaa ennen sitä, mutta nyt tuntuu ettei kukaan vastaa mistään mitään ja rahaa ei ole, sen enenpää seurakunnalla kuin toriparkki oy:lläkään.Se siitä seurakunnan sopimuksesta toriparkki oy:n kanssa sen jälkeen kun seurakunta veti valituksensa pois HO:sta, ei paalutusta tule. Mitä sanoo Arkkipiispamme Leo? Ambrosius luikki eläkkeelle ja nauraa partaansa kuin Pilatus. Herätkää seurakuntalaiset, teidän edustajanne ovat pettäneet teidät.
Mitä tässä nyt voi tehdä enää. Turha syytellä entisiä kirkkoherroja ja aikaisenpia ratkaisuja. Tästä vastaa nyt nykyjohto seurakunnassa.
Kansanliike Turun Ortodoksisen kirkon puolesta tuskin toteutuu.
Posted by quijote at 5:16 PM No comments:
Sunday, March 18, 2018
Suomen sisällissotaa, Hennalan keskitysleiri
Teloitettujen päitä leikattiin irti, kuolleita lapsia pinossa – Tutkija: Hennala oli keskitysleiri, jossa oli naisvihaa ja rodunjalostusta
Hennalan vankileirillä Lahdessa oli punakaartilaisten lisäksi siviilejä, naisia ja pikkulapsia, sanoo naisten teloituksia tutkinut Marjo Liukkonen. Hän väittää, että lahtelainen liike-elämä käytti hyväkseen keskitysleirin vankeja.
Ihmisen raadollisuus ja kyky tehdä pahaa on mittaamattoman syvä. Musta suonsilmäke ja hetteikkö.
Ahneus ja hyödyntavoittelu on hyytävää. Kyseessä oli keskitysleiri jossa teloitetuilta varastettiin omaisuus ja rahat liike-elämän tukemiseen.
Posted by quijote at 6:08 PM No comments:
Minna Canthin Köyhää kansaa radiossa. Köyhät meillä on aina keskuudessamme että tuntisimme itsemme paremmiksi tai tuntisimme syyllisyyttä. Eilisessä matineassa tajusin miten totta on se että me emme mielellämme halua sanoa loukkaavia totuuksia, vaikka syytä olisi. Kaiken yllä leijuu hyvinkasvatettu teeskentelyn ja välinpitämättömyyden verho. Pitemmän päälle tästä ei hyvä seuraa.
Tänään olisi Sininen hämärä Vanhalla Suurtorilla. Nimi on outo, luulen että Maritta Flykt on vetäissyt sen hatusta joskus kauan sitten. Kuulostaa suklaamainokselta. Nyt hänkin on taivaallisissa tapahtumissa. Sinisessä hämärässä oli kaiketikin alun alkaen teemana turkulaisuus ja turkulainen kirjallisuus. Mieheni kelpasi merillä ollessaan eksoottiseksi vierailijaksi kirjallisiin tapahtumiin, kun hän jäi maihin, häntä alettiin "körttiläisten" taholta syrjiä. He tunsivat itsensä uhatuiksi. Me emme ole koskaan kuuluneet Turun demari-kokoomuskerhoon. Sen lonkerot ulottuvat yliopistoon saakka. Tajusin yhden kytköksen ja ihmettelen piirien pienuutta.
Margareetta Keskitalo ja Kalle Isotalo olivat pitkään ainoat kirjailijat Turussa. Oli tietenkin Anni Polva, joka juoksi kuulemma karkuun miehiä nuorenpana lujaa, vai juoksivatko miehet Annia karkuun... Annilla Oli vahva moraalinen selkäranka. Margareetta puhui pahaa meistä, koska Kosti Sironen oli kirjoittanut hänestä outoja Barbarellaan. Turussa oli silloin piirejä, seurapiirejä.
Harri Raittiin hoviin kuuluivat Boris Hurtta, Maritta Flykt, Tuula Sandström ja Pirjo-Riitta Tähti. Minä ajattelin mielessäni että se oli seisova vesi joka alkaisi ennen pitkää haista.
Marittalla oli ainoastaan yksi puheen aihe: Hän itse. Tuula taas oli seksikäs ja Pirjo-Riitta ent. stalinisti. Boris oli polliisi ja tutki talousrikoksia. Harri määräsi ja komensi.
Tänään siellä on lisukkeena Tapani Kinnunen. Häntä nyt ei körttiläiseksi voi sanoa ainakaan vielä. Hänellä olisi kapasiteettia saarnaajaksi äänensä puolesta.
Arja Tiaisen ja Arkkipiispa Leon yhteydessä mainitsin raja-alueiden ihmisten suvereenisesta suhtautumisesta ihmisiin ja tapahtumiin. Ilomantsissa sen huomaa vieläkin. Turussa sitä ei ole. Täällä on edelleenkin nurkkakuntainen perusvitutus päällä.
Jätän väliin siniset hämärät. Meillä on kevään köhinää ja kuumeilua.
Talitintit meslskaavat pihalla. Oravat törmäilevät kiimaisina puihin. Pesän rakennus on käynnissä monellakin.
Posted by quijote at 9:14 AM No comments:
Saturday, March 17, 2018
Paikka oli huono akustiikan ja kuuluvuuden suhteen, ainakin takaosassa. Valokuvi ei tuossa tilassa saa, ainakaan kunnollisia.
Esiintyjinä olivat Miki Liukkosen lisäksi Anu Kaaja. Hän sai viimeisimmän Jarkko Laine-palkinnon esikoiskirjastaan Leda. En ole lukenit, mutta Joni Pyysalon mukaan se on kaunokirjallisuutta.
Pirkko Soinisen Ellen Thesfleff kirja on fictiivinen kirja. En ole tätäkään lukenut.
Ei tiennyt Aiju von mitä menetti, kun joutui lähtemään kesken pois. Miki Liukkonen on erilainen ja hyvä niin. Hän sai puheillaan minut pois tolaltani. Kymmenen venäläistä klassikkoa on mukana hänen luomistyössään. Joni Pyysalo piruili heidän tylsyydellään. Kenelle on, kenelle ei.
Joka tapauksessa Miki Liukkosen O on kultti kirja. En ole kyllä vielä lukenut. En ole uskaltanut.
Lopuksi olisi ollut runon lukua Markku Innon Haikuvia kirjasta. Oli lähdettävä koska oli lähdettävä.
Sää oli kaunis. Nuoret luistelivat Aurajoen jäällä, vaikka on kielletty tai juuri siksi.
Posted by quijote at 4:43 PM No comments:
Friday, March 16, 2018
Romantikko ja arjen anarkisti, kaksi evakkoa runoilee
Aamujen aamu, jumala saanut kaiken valmiiksi,
nyt on vedet happi luonto eläimet maa viheriöi
linnut taivaalla kalat merissä, puuttuu enää
ihmiskunta ja synti ja seksuaalisuus.
Arja Tiainen on pitkän linjan runoilija. Runotytöksi en ole koskaan häntä mieltänyt, en usko että kukaan muukaan on. Hän on meidän suurten ikäluokkien aikalainen ja todellistaja, näkijä ja pelottavan paljas. Hän on karjalaisten evakkojen kersa, kuten hän eräässä runossa mainitsee:
Olen Kannaksen evakoitten kersa
mutsi synnytti 8lasta, koki 3 sotaa
97 muuttoa eikä koskaan valittanut
ei mukavuuksia eineksiä imureita pesukoneita
kun sähköt meneemodernista maailmasta
Arja Tiainen ei oikein istu akateemiseen salonkirunouteen. Hänessä on hurjuutta joka panee ajattelemaan. Arjen anarkisti, vanhetessaan sopivasti seestynyt. Uusi runokirja Kirjeitä karkailevalle puolisolle on trvetullut aneemisen akateemisessa runomaailmassamme.
Kesäyön sade oli puhdistanut ilman
aamun aurinko oli valaissut maiseman
pihapiirini ruusut avasivat kukkansa
katselin niiden vahvaa punaista
hengitin niiden huumaavaa tuoksua
josta nousivat ja avautuivat
niin ruusut kuin minä.
Arkkipiispa Leon Mustelmia II on jatkumoa edelliseen. Tässä kirjassa paljastuu romantikko, josta olen uumoillut. Pitää muistaa että nämä ovat muistelmia menneiltä vuosilta. Hän kuuluu, samoin kuin Arja Tiainen, suuriin ikäluokkiin. Hän on Salmin evakkojen lapsi. Arjan elämä on ollut selviytymistarina vailla vertaa, Leon elämä on ollut turvallinen maalaistalo ja kylä ja myöhemmin ortodoksinen kirkko, tie arkkipiispaksi. Molempien runoilijoiden kirjoja määrittää aika. Mennyt, tuleva, oleva, kosminen ja jumalallinen. Toinen määrittäjä on muisti. Leon kirjassa ovat runot myös karjalaksi. Suveneerisuus on sana jolla määrittelisin molempia. Suvereenisuus on ominaista rajaseutujen ihmisille kaikkialla. Tapa kohdata ihmisiä ja asioita.
En puutu sisältöihin sen enempää. Mietin mitä tapahtuisi jos nämä evakot kohtaisivat joskus?
Molemmat ovat menettäneet rakkaitaan vainajiksi ja muualle.
Posted by quijote at 12:48 PM No comments:
Thursday, March 15, 2018
Torilla käydessäni juttelin torimyyjien kanssa. Heille on ilmoitettu että ehkä ensi syksynä hommat loppuu torilla. Eivät kertoneet kuulemma minä vuonna. Epätietoisuus on loukkaavaa. Ostin mehevän sellerin ja purjosipulin. nämä torimyyjät ovat lähiruoan myyjiä. Anoppi vainaa sanoi heitä maalaisiksi ja osti aina samoilta tuotteita.
Pääsiäinen tulee ja virpovitsoja oli tehty myyjäisiin myytäväksi. Myyjäiset ovat viikon päästä lauantaina 24.3. Ehkä siellä on myös ikoninäyttelykin. Ja toivottavasti kirkko on pystyssä vielä kauan.
Kirjastosta löysin Arja Tiaisen Kirjeitä karkailevalle puolisolle ja Arkkipiispa Leon Mustelmat II. Samaa ikäluokkaa, onko muuta yhteistä runoudessa?
Posted by quijote at 4:27 PM No comments:
Tuesday, March 13, 2018
Bussissa istui iäkäs nainen. Hänen kasvojensa toinen puoli oli musta. Ajattelin mielessäni että oliko mies vai aikuinen lapsi tai lapsenlapsi lyönyt. Naisen kasvoilla oli ilme joka oli sekoitus häpeää ja mielistelelyä. En tiedä mitä nainen olisi sanonut jos olisi kysynyt, mutta liukkailla keleillä ei tuollaista jälkeä synny. Poistuin bussista.
1980-luvulla oli muodissa puhua väkivallasta hyvinkin pikkusievästi, aivan kuin se olisi ollut tabu. Lapsiperheitä kytättiin sillä silmällä, joska pääsisi käräyttämään. Jos joku oli merimiehenmuija, niin ei se akka voi läimimättä selviytyä ja muutenkin epäilyttävä ihminen. Menee naimisiin merimiehen kanssa ja vielä lapsiakin on tehty.(Kaikki eivät ole laskelmoivia, kuten Haije ja Leni ja Krista)
Toista se oli naapurin Konsta, kunnon mies ja isä. Veteli selkään viikonloppuisin ja antoi reilusti ruokarahaa. Se väkivalta oli parempaa kuin meillä luultu oleva. Sitten ovat nämä henkisenväkivallan hyvät ihmiset, heistä voisi joissakin olosuhteissa kehittyä kunnon psykopaatteja.
Meillä tunki kylään yksi nainen. Hän oli isokokoinen ja naimisissa erään laivayhtiön pomon kanssa. Itsellään hänellä ei ollut koulutusta mihinkään. Hän vakoili perhettämme. Mokomakin laskelmoiva akankutjake. Omassa kodissaan hän tappeli kakaroidensa kanssa ankarasti, mutta se oli eri asia. Luulen että anoppi oli koko jutun takana. Hän vhasi lastaan eli miestäni, ja sen mukaan koko perhettä. (Anoppi odotti koko elämänsä pääsevänsä perheestään eroon ja voivansa aloittaa elämisen.) Luovassa Toiminnassa pomo nimitteli sosiaalitapauksiksi, vaikka maksoimme itse laskumme, ruokamme ja kaiken elämisemme. Ostimme jopa oman asunnon. Paraskin normitapaus. Uskoi hallitsevansa maailmaa pillullaan.
Kun Seikkiksessä yksi ohjaaja potkaisi karate-potkun naisen vatsaan, siitä ei saanut puhua. Se ei ollut väkivaltaa. Hän oli demari.
Ehdotan että huhtikuu nimetään väkivallattomaksi kuuksi.
Lokinkatu on täynnä pieniä lammikoita. Vettä on satanut koko vuorokauden ja jäät sulavat hitaasti, mutta varmasti.
Posted by quijote at 7:22 PM No comments:
Monday, March 12, 2018
Talven kuolema ei ole kaunis
Talven kuiolema ei ole kaunis Eikä kevään syntyminen liioin. Nämä kuvat eivät ole kauniita. On satanut monta päivää vettä. Lumet ovat kohta pois. Huomasin että lumi kyllä haihtuu ilman kosteutta, sitä sanotaan ahavoitumisesksi. Jos ahava-tuulen aikaan ripustaa liinvaatepyykin narulle, tuoksu on mahtava.
Tuolla sementtiseinustalla viheriöi muraatti.
Posted by quijote at 7:11 PM No comments:
Sunday, March 11, 2018
Sementtiseinustalla viheriö muraatti. Lumet ovat melkein pois, ainakin pihaltamme. Aurinkoa ei ole näkynyt.
Lonttisissa on paljon koiria ja heidän ulkoiluttajiaan. Suosikkini on Vanha sivistyneen oloinen rouva jolla on Vanha mäyräkoira. He ovat yhtä: Vanhoja, viehättäviä ja pukeutuvat sävy sävyyn. Melkein liikutun kun kohtaamme heidät. Välillä koira kuulemma väsyy ja haluaa oikaista kadulle lepäämään ja he ovat kiireen ulko puolella jo.
Koirien ulkoiluttajat tapaavat ihmisiä, tutustuvat ja rakastuvatkin. Ystävämme Anu, joka kuoli, kertoi usein ulkoilutarinoita. Hänellä oli Tiibetin pystykorvat Laku-Laku ja Hau-Hau. Yksi tuttavista kutsui Anua Anu-Anuksi. Kerran olen ollut hankalassa tilanteessa kun yksi ulkoiluttaja alkoi viihtyä puutalomme läheisyydessä koiransa kanssa.(ei Lonttisissa) Koirat kuulemma ystävystyivät. Petetty vaimo haukkui minua etten ollut kertonut vaikka tiesi. Jos hän oli viimeinen joka tiesi, niin olin minäkin. Anu sanoi etten ollut koiraihminen, sillä siinä maailmassa tapahtui kaikenlaista. Hän olisi hoksannut heti missä mentiin. Koirilla on romansseja, koiran ulkoiluttajilla samoin.
Turussa +3 astetta, pilvistä ja sateista.
Etuovessa omakotitaloissa myydään Malmikadun kaupungin vuokrataloja omakotitaloina. Huoneistomarkkinat erikoituu jostain syystä näihin kohteisiin. Portsassa onkin jo yksi remontoitu myynnissä. Koskahan tuo Tehtaankatu 1 tulee myyntiin. Huomaan että kaupungin omistamien puutalojen suursiivous on meneillään.
Posted by quijote at 11:28 AM No comments:
Saturday, March 10, 2018
Meni saunaan vaikka olen toipilas. Kaadoin tervaa kiukaalle tai mies heitti kun kaadoin löylykauhaan. Otin nurkkaan kaatuneen kaktuksen vierihoitoon. Toivottavasti ei muutu saattohoidoksi.
Nyt olen Lokikadulla ja äänimaailma on tuttu näppäinten tiheä räpinä. On huomattu että naisen sairastuminen aiheuttaa miehelle stressiä. Piti elvyttää rapistunutta taitoa käydä kaupassa ja kotitaloutta. Meidän keittiössa on lisäksi liiton toimiston etäpiste. Jokainen voi kuvitella loput mieleisekseen. Mieheni laittaa helposti miehistä ruokaa, salaattiakin tosin löytyy.
Ortodoksisessa kirkossa kuohuu. Minusta tuntuu että siellä on kuohunut jo kauan. Ambrosius oli henkilönä arvoitus ja piispana arvaamaton. En anna hänellä anteeksi hänen tekojaan Turussa. Minun mielestäni se oli lähtölaukaus julkisille nöyryytyksille ja kiusaamisille. Hämmästyttävää miten helposti Turussakin nuo "intellektuellit" alkoivat nuoleskella ja kuinkas sitten kävikään. Ei mitään maallista hyvää seurannutkaan, päin vastoin. Ja nyt on kohta kirkko kumossa rakennuksena, se ei tietenkään johdu Ambrosiuksesta, mutta olisi hän voinut hyväksi käyttää liikemiessuhteitaan ja auttaa. Kaipa siitäkin olisi katastrofi tullut, auttamisesta nimittäin.
Voi olla että kirkon ovessa on kohta ilmoitus Ei käytössä sortumavaara vuoksi. Ei karjääjillehän siellä onkin. Ja voisi laittaa lapun: Ei rosvoille!
Olen iloinen että Samuli Edelmann liittyy tänä viikonloppuna Valamossa ortodoksiseen kirkkoon. Hän on löytänyt kodin ja päässyt eroon viinasta.
En ymmärrä ortodokseja jotka paheksuvat edellistä. Pitäisi olla pikemminkin iloinen.
Minusta Durac ja Ambrosius voisivat olla veljeksiä.
Posted by quijote at 5:59 PM No comments:
Friday, March 9, 2018
Tänään satoi vettä Turussa
Yöllö heräsin oven kolaukseen. Oli pakko mennä katsomaan eteiseen. Siellä ei ollut ketään. Askeleita alkoi kuulua selvästi. Asumme puutalossa jossa ei kuulu juuri mitään, korkeintaan koiran tassuttelua. Ääni tuli varmaankin naapurista. Katsoin kuumemittarin lukemaa 38.4 astetta. Leijaileva olo. Nukuin monta tuntia ja olen ollut kuumeeton.
Muistin entisen pomoni iltapäiväkerho ajalta. Hänellä oli kirjanpitäjän ääni ja hänen ysrävättärensä oli maailman ikävin ihminen nimeltä Krista. Krista oli Turun kermaa. Hän oli käynyt Kupittaan yksityiskoulua. Hänen isänsä oli Turun johtavia arkkitehtejä. Ihmettelin miksi hän ei ollut käynyt kuin keskikoulun. Heillä oli tapana että tytön tehtävä oli mennä hyviin naimisiin. Siitä tuli katastrofi ja minä junailin hänet luovaan toimintaan töihin. Siitäkin tuli katastrofi minulle ja muille. Hän oli tottunut edustamaan ja meni jopa itsemurhan tehneen työkaverimme hautajaisiin. Ehkä hänellä oli muistoja patjahuoneesta.
Olen iloinen ettei minun tarvitse olla enää naisvaltaisessa työpaikassa. Enkä jaa mitään merkityksellisiä asioitani kenenkään kanssa. Luovuus ei lähden vaikka ei olisikaan palkkalistoilla.
Tänään satoi vettä Turussa.
Posted by quijote at 8:52 PM No comments:
Thursday, March 8, 2018
Elonkeinoelämän herrat ovat keksineet ratkaisun naisten alempaan palkkaan miesren palkkoihin nähden. He laskisivat miestin palkkoja samaan naisten palkkojen kanssa. Näinkö tasa-arvo lisääntyy?
Hyvää Naisten päivää kaille!
Koska Turku on moraalinen rappio, kerron taas muutamista herrojen hankkeista. Urheilupuiston viereinen puisto saanee kaavamuutoksen. Sinne rakennettanee taloja. On täällä ennenkin kannettu kapinallisia gryndereiden uhmaajia "Mustiin Maijoihin." Itsekin olin huutamassa kaupungintalon edessä "Ei taloja puistoihin!"
Toinen kohde on Läntisellä Rantakadulla, Marina Palacen tontilla. Se manee jatkokäsittelyyn. Herra Vaiste haluaa purkaa 1700-luvulta peräisin olevan kivitalon. Se on hänen mielestään ruma. Meillä on eriävä kauneuskäsite.
Tässä kaupungissa tarvittaisiin vahva ympäristöpuolue. Minusta tuntuu että tällä hetkellä sellaista ei ole. Vahva ympäristöliike ilman puoluettakin olisi hyvä.
Andrei Tarkovski on kirjoittanut: Aikamme surullisimpia piirteitä on kaiken sen totaalinen tuhoaminen ihmisen tajunnassa, mikä liittyy tietoiseen kauneudentajuun. Nykyajan massakulttuuri, massakulutuksen, kulutuksen tarpeisiin suunniteltua korvikesivistys.
Joskus ajattelen että jos tästä kaupungista lähtisin, en taakseni katsoisi.
Posted by quijote at 8:10 PM No comments:
Wednesday, March 7, 2018
Moraalinen rappio syvenee kaupungissamme
Älkää vaan sanoko että ette tienneet asiasta arvoisat Turun päättäjät, kouluvirasto ja opettajat. Puhun nyt Turun kouluissa vuosikymmeniä jatkuneesta pedofiliasta. Tiedän että kouluvirastossa on riidelty rajusti koska vanhemmat eivät suostuneet salailuun ja vähättelyyn. Eikös ne olleet kokoomus ja demarit jotka olivat setämiehinä salailemassa. Koululaisten "pahat teot" kyllä julkistettiin mutta setämiehen kourimisia ei. Kaiken minkä teette yhdelle näistä vähimmistä, sen te teette minulle. (Jeesus Nasaretilainen.) Miten helvetissä koulun maine on tärkeämpi kuin hyväksikäytetyt lapset.
Luovassa Toiminnassa näistä ei saanut puhua koska kyse oli vapaa-ajan toiminnasta. Pahimman luokan vastuun pakoilua. Ja sielläkin puhuttiin hyvästä maineesta jotta saadaan määrärahoja. Tässä kaupungissa on ollut kauan moraalin rappiotila ja pelkään pahoin että rappio syvenee vaan. On hämmästyttävää miten lapsia ja vanhempia käytetään vallan välineinä. Olisi hyvä tietää, onko opettajia peloteltu ja uhkailyu ja minkä takia. Miten kuuluisa tämä musiikinopettaja on ollut. Hyi helvetti!
Turun kaupungin entiseen kaupugin puuvuokrataloon, eräällä puutaloalueella on eräs rakennusfirma tehnyt "hienon remontin" on ilo silmälle, jos ei osaa katsoa. Koneellinen ilmanvaihto. Neliöitä 150. Hinta lipoo 400000:tta, ei edes saunaa ole. Pystyyköhän tuossa asumaan ilman oireita. Vaikuttaa puhallukselta tai rahanpesulta..
Toivon että Turun torin alta löytyy rauniokaupunki. Sitten voimme perustaa historiallisen museon Turkuun keskelle toria.
Vähäinen flunssa, inkiväärivalkosipuli juomaa ja Ruotsintippoja. Päivällä lähes nollassa. Kevät tulee.
Posted by quijote at 7:41 PM No comments:
Monday, March 5, 2018
Nämä ortodoksipappien nöyryytys ja tasapäistämispäivät saisivat loppua. Laskin että "joutopappien"joukoissa on montakin hyvää pappia. Jotenkin haiskahtaa tuossa Mitron vainossa rasismi, fasismi, kateus ja suoranainen hienohelmojen piiritanssi oikeussalissa.
Tuo Mitron hakema korvaus on alakanttiin ja seurakunnalle kohtuullinen. Turha vauhkota ahneudesta.
Ihmettelen Turussa tapahtuvia ihan selviä rikkomuksia, mutta niitähän ei lasketa. Ei kerjäläisiä kyltti ovassa on laiton. Kävelin kirkon ohi eilen ja seurassani ollut henkilö alkoi ihmetellä kadunpuoleisen kivijalan vajoamaa ja osittaista siirtyneisyyttä. Koskahan postimerkkikaavoituslupa iskee kirkon tontille. Se tontti on kyllä oma, valtion lahjoittama tontti mutta mikä täällä Turussa on varmaa.
Minusta ortodoksinen kirkko voisi setviä asiansa ilman oikeussalifarsseja. Termi Papille sopimaton käytös on vähintäänkin tulkinnanvarainen asia ja useimmiten pärstä ei miellytä-sarjaa.
Minusta ortodoksinen pappi voi jäädä hoitamaan vauvaaansa ilman syrjintäseuraamuksia. Ollaan jotenkin perimmäisten kysymysten äärellä.
Toivoisin inhimillisyyttä edes hieman tähän patriarkaaliseen instituutioon.
Turussa -4 astetta, hipsii hieman lunta. Aurinko on harsonmaisen takana.
Posted by quijote at 1:47 PM No comments:
Sunday, March 4, 2018
Murmelin varjo ja muita juttuja Portsasta
Keväinen päivä. Rännit valuvat, kaduilla on pieniä puroja ja auringossa on virolainen villapaita takin alla liikaa. Korkeavuorenkadun päässä rautatien takana on moderni kerrostalo juuri noussut. Niin kauan on hyvä kun pysyvät radan tuolla puolen.
Rauhankadulla on sähkökaappimaalauksia kolmessa vierekkäisessä kaapissa. Oli hankala kuvattava, jäätä, autoja ja jäätynyttä lunta. Kuitenkin onnistui jotenkin. Tuli anglosaksinen tunnelma noista Pupuista, johtunee pääsiäisen läheisyydestä. Murmelin varjo.
Aurinko paistoi talon ulkoseinään. Tuossa päätyasunnossa on Kupittaan Saven kaunis kakluuni. Niitä on vielä olemassa ja Portsassakin niitä on muutama. Sääli että Kupittaan Savi loppui aikoinaan ja tuotteet katosivat mikä minnekin. Onkohan Kupittaan Saven historiikki olemassa. Tiedän että kuvanveistäjä Viljo Mäkinen oli perustaja henkilö ja muitakin taiteilijoita oli mukana.
Posted by quijote at 4:35 PM No comments:
Saturday, March 3, 2018
Postimerkkikaavamuutos kauppaopiston ja Sirkkalankatu 11 ja 13:ta tontille.
Kaavamuutos Kellonsoittajankadun kauppaopiston ja Sirkkalankadun 11 ja 13:ta tonteille on ilmeisesti jo myönnetty. Kauppaopistoa suositellaan purettavaksi ja tilalle rakennettaisiin kerrostaloja. Tunnen nuo Kivilinnan ja 11 asuntooy:n kauniit kivitalot. Toivottavasti niihin ei kosketa. Kyseessä lienee postimerkkikaava.
Mikä ihmeen raivokas keskikaupungin uudelleenrakentaminen on käynnissä? Meillä lähiöt rapistuvat ja talot lahoavat slummitasolle. Ehkä pitäisi rakentaa sinne missä tarve on suurin. Veikkaan että samat grynderit ovat tehneet rahaa huonolla rakentamisella lähiöissä ja nyt uhataan kaupunkikuvaa keskustassa samanlaisella rakentamisella. Lähiöt ovat eriarvoisessa asemassa kaupunkisuunnittelun ja rakentamisen suhteen.
Ja lähiöissä asuvat asukkaat ovat eriarvoisessa suhteessa keskustaan. Lähiöistä tulee tällä menolla periferioita ja keskustasta tulee maksukykyisimpien rikkaiden ja rahakkaiden sivistyneiden asuipaikka. Taide, teatteri ja hienot ravintolat ovat lähellä.
Kauppatorin kiviä aletaan purkaa kauttaaltaan arkeologisten kaivausten tieltä ja kaivaukset kestävät ainakin kahdeksan kuukautta. Miten mahtaa olla rakennusluvan kanssa?
Nyt sitten joukolla kirkossa käymään. Kirkko on ehjä ainakin kahdeksan kuukautta. Jos kirkko kallistuu ja murtuu, repeävät pyhäinkuvat ja sitä ei Jumala hyväksy.
Seurakuntamme kirkkoherra ja neuvosto on käyttänyt osan maahanmuuttajille tarkoitetuista matkapapin palkkausrahoista muihin tarkoituksiin ja loput rahat on jäädytetty. Mitä täällä nyt matkapappia maahanmuuttajille tarvitaan, kirkkoherra ajelee mielellään ihan itse. Pääkirkossa yleensä muualla hoitaa palveluksia Kirkkoherra, mutta Turku on tässäkin outo. Miten kukaan voi olla noin mustasukkainen "tontistaan" ja olisihan se kamalaa jos joku suositumpi saisi kirkon täyteen seurakuntalaisia.
Portsalaiset olkaa vaan taisteluasemissa sillä gryndereillä ei ole mitään häpyä ja rakennuslautakunta on kumileimasin grynderin kädessä.
Posted by quijote at 12:48 PM No comments:
Thursday, March 1, 2018
Appelsiinipuumme on saavuttanut lakipisteen ja kasvaa nyt vinoon. Uusia alkuja on runsaasti.
Viime keväänä lupasin etsiä sille uuden korkeamman tilan, en ole löytänyt. Tai löysin, mutta ei siitä sen enempää. Aurinko lämmitti takin selkämystä ja se oli mukavaa. Kävelin pitkin yliopistonkatua kohti Lonttista. Karhut ovat heränneet talviuniltaan eläintarhassa. Luonnossa ei ole vielä karhu havaintoja. Jos olisin karhu, niin pysyisin pesässä vielä muutaman viikon. Vanhan sanonnan mukaan, karhu herää kun lumi sulaa ja vettä valuu pesään. Juuri herännyt karhu on kiukkuinen ja nälkäinen. Mikäli kyseessä on emokarhu jolla on poikue mukana, niin hengenvaara on lähellä vastaan tulijalle.
Varhaiskevään lintu on kurki. Sen ääni varoittaa jäälle menosta. Huhtikuinen aamu suolla, kun ilma on lasinkirkas ja sammal ratisee yön pakkasen jälkeen, ja kun kuikka huutaa alakulisen viisunsa, tuntee olevansa suomalainen syvästi. Ajattelen lapsuusmaisemaa Koitereen läheisellä suolla.
Kuvassa on sisältöä. Huomatkaa lämmin valo oikeassa kulmassa.
Turussa tänään illalla -7.
Posted by quijote at 5:34 PM No comments:
Newer Posts Older Posts Home
Subscribe to: Posts (Atom)
Edelfeltin Mataleena ja Kristus
Mataleena ei taistele tuulimyllyjä vastaan. Tuulimyllyt ovat Mataleena.
View my complete profile
Hieman lämmintä ja kirkasta
Takuu varma torivisio: kun pohjavesi laskee, lahoa...
Suomen sisällissotaa, Hennalan keskitysleiri
Romantikko ja arjen anarkisti, kaksi evakkoa runo...
Talven kuolema ei ole kaunis
Tänään satoi vettä Turussa
Moraalinen rappio syvenee kaupungissamme
Murmelin varjo ja muita juttuja Portsasta
Postimerkkikaavamuutos kauppaopiston ja Sirkkalan...
Piken runoja ja kuvia
Puu ja Talo; Turun puutaloja
Antti Seppä. Pikkuisen polkkaa (1)
cafe noirin talo (1)
Isä Mitro Turussa (1)
Jari Tervo Troikka (1)
Jarkko Laine seura ry Turun Kirjastossa (1)
Jokikadun kulttuurikeskus tyhjillään (1)
Jokikadun Kulttuurikeskus. Simon Saari. Turku (3)
Kaikkien Murheellisten Ilo (2)
Maalla olon ihanuus (1)
Ntamo. Tua Forström. Hevosten parissa vietetyn yön jälkeen. (1)
Pääsiäiseksi värjättyjä munia (1)
papin toimenpidekielto Turussa (1)
Polven Kirja ja Vihko (1)
Pyhä Ksenia Pietarilainen (1)
Rauhankone Turun runoviikoilla (1)
Saveen valuva Turun Toriparkki (4)
Simo ja Siiri Aurajoessa (1)
Simon Saari. Turku (2)
Sinikka Tirkkonen. Unohdus (1)
Suomi ajetaan ruokajonoihin (1)
The Tall Ships' Race 2009 (4)
Turun Kaupunginhallitus lopettaa sivukirjastoja (1)
Turun keskiaikaiset markkinat (1)
Turun lähikirjastoja suljetaan (2)
Turun Ortodoksinen kirkko (1)
Turun Ortodoksinen Seurakunta (1)
UFO kukka kukassa (1)
Ukot hölisee joutavia (1)
Talvitonttu istuu nyt kesälomalla