fi fi fi fi et et fi tr fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi et fi fi fi fi fi eo cs fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi et fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi de fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi de fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi de fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en it fi it en fi fi sv en nl es it fi fi fi fi fi fi fi lv fi fi et de fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi id fi fi fi fi fi en fi fi de fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi fi et fr fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi
Kurkistuksia Viirun ja Pikin maailmaan: Pikkumaksijoululahja
Jännitin melkoisen paljon Pikin mittausta, mutta en kuitenkaan ollut tarpeeksi tarmokas, että olisin hommannut oman avustajan mittaukseen. Kuvittelin myös, että hallissa olisi kova tungos, paljon haukkuvia ja "sosiaalisia" koiria, pitkät jonot, pettävät aikataulut ja kiukkuiset, vähäsanaiset tuomarit. Ajattelin, että meidät ajetaan kotiin, kun Pikiä ei saa mitattua. (Vaikka oltiin me treenattukin!)
Kaikkea muuta, kaikki sujui rauhallisesti ja sujuvasti. Ja tuomarit olivat aivan käsittämättömän avuliaita, ymmärtäväisiä, ystävällisiä ja kärsivällisiä.
Yksi mittaavista tuomareisita naureskelikin, kuinka monta agilitytuomaria tarvitaan yhden koiran mittaamiseen. Yhtaikaa kolme ja yhteensä neljä, oli vastaus Pikin kohdalla. Tuomarit avustivat toisiaan. Heillä oli rutkasti koirankäsittelytaitoa ja omia namejakin mukana.
Pikistä tuli neljällä mittauksella pikkumaksi - mikä oli minulle iloinen yllätys :) Viimeisenä mitannut Anne Viitanen vielä neuvoi hankkimaan kisakirjan saman tien, niin hän vahvistaa sen. Ei tarvitse sitten kisoissa koiran stressata vieraiden ihmisten läheisyydestä. Nyt on siis Pikillä kisakirjakin.
Viiru oli niin selvä pikkuinen, että yksi mittaus riitti. Siinä ei kauan mennyt, pro-pönöttäjä Viiru hyppäsi pöydälle, kävi seisomaan, tuomari vähän asetteli tassuja, vei mitan sään päälle, ja se oli siinä. Ei haitannut, vaikken ollut parturoinut tukkajumalataren hartioita.
Nyt sitten kontakteja treenaamaan kummankin kanssa... Mietin vielä sitäkin, että onko pk-A:kin vähän sotkenut Viirun ajatuksia... Puomilla kun virheitä tulee paljon harvemmin, ja keinulla ei oikeastaan koskaan.
Lähettänyt Satu klo 19.52
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Uudempi teksti Vanhempi viesti Etusivu
Tilaa: Lähetä kommentteja (Atom)
Susu, Mörkö (7.8.2005 - 28.12.2012), Topi (4.10.2002 - 7.10.2013) ja Viiru
Tuulen ja tuiskun läpi tokoon
Eukko joka kulkee polkujaan
Jatsin tahtiin, Hipan säestyksellä
Nuusku, Rapsu & Sisu
Pienestä Hupsusta iso Hupsu!
JK3 TK1 BH Of Gurrent Extreme Evita "Lily"
Pentulähetys saapui eilen =)
Tina FI AVA-H, Morriksella valiokello käyntiin
Onnistumisia etsimässä eli onko mitään, jos ei ole tuloksia
Gust TK4, Ruffe kolmosiin, itse telakalle
Aussiet Nemo ja Prada
Pallas 2017 - Hikeä, hampurilaisia ja yksille
Sitä, tätä ja tuota!
talventanssija – The wonderful world of dogs and other curiosities
Te pystytte just siihen
In the middle of everywhere
Tajikistan is [insert any word]
Kesä ja kärpäset...ja kuinka ne meni jo.
Seenan ja Noolan blogi - BLUE-BEACON aussietBH TK2 Ardiente Nena Labradora DNA-VP  "Seena"
Näytä 5 Näytä kaikki
Teema: Yksinkertainen. Sisällön tarjoaa Blogger.