fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi de fi fi fi fi fi fi fi fi de fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi eo cs fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi nb fi fi it fi fi en fi fi fi
Osataan sitä Aasiassakin... samalla tavalla väärin kuin Suomessa
Olen tutkinut tietojärjestelmien tarjouspyyntöjä Suomessa siitä näkökulmasta, että missä määrin käytettävyyttä vaaditaan tai se on valintakriteeri. (niinkuin blogin lukijat varmaan ovat huomanneet;)
Ja tuloksena siis se, että eipä näy tarjouspyyntöjä, jossa sitä aidosti vaadittaisiin, tai jossa se olisi aito valintakriteeri.
Vähän ollut joskus ollut epävarmuutta siitä, että millä tasolla muualla maailmassa mennään. Ja nyt sain viitteitä siitä, että eipä näytä muualla olevan sen kummempaa. Sain juuri amerikkalaiselta kolleegaltani (jonka kanssa olen kirjoitellut aiheesta) viestin, jossa hän on tutkaillut eräältä aasialaiselta julkiselta organisaatioilta tullutta tarjouspyyntöä. Ja ko. tarjouspyynnössä lukee mm:
The proposed system shall include an online help facility within the respective
modules. The online help facility shall be user friendly and intuitive.
Globaalia näyttää olevan ainakin kaksi asiaa:
Positiivisessa mielessä se, että hankkijat kantavat huolta käytettävyydestä; ei kai muuten tällaisia vaatimuksia esitettäisi
Negatiivisessa mutta mielenkiintoisessa mielessä se, että ihan eri paikoissa ollaan päädytty sellaisiin vääriin ratkaisuihin, jotka ovat melkeinpä täsmällisesti samanlaisia (tuskin aasialaiset ovat tuota suomalaisista tarjouspyynnöistä kopioineet...)
Lähettänyt Timo Jokela klo 21.49 1 kommentti:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Niiiiiiiin usein kuulee väitettävän, että hyvä verkkosivusto on sellainen, jossa tarvitsee klikata vähän.
Lienee kuitenkin useimmille alan ammattilaiselle selvää, että näin ei ole. Yksi (verkko-) käytettävyyden peruskirjan nimikin sanoo, mistä on ensisijaisesti kyse: Don't make me think!
Lähettänyt Timo Jokela klo 12.21 Ei kommentteja:
Tosi sudenkuoppa: "tarvitaan osaavampia käyttäjiä"
Yhdessä seminaarissa erään ohjelmistotalon edustaja sanoi, että suunnitteluprojektissa tarvitaan "osaavampia käyttäjiä", jotta järjestelmistä tulisi helppokäyttöisempiä.
Miksi ei näin: Jos on käyttäjiä mukana projektissa eikä tuloksena saada käyttäjäystävällistä järjestelmää, niin vika ei ole käyttäjissä, vaan sitä tulee etsiä järjestelmän kehittäjistä.
Miten tulisi toimia: Lähtökohta tulisi olla, että käyttäjät ovat aina osaavia. Käyttäjien osaamiseen suunnitteluhankkeissa tulee riittää se, että he osaavat oman työnsä.  Käyttäjiä tulee pitää tiedon lähteenä omasta työstään. Suunnittelijoiden rooli on jäsentää tämä tieto suunnitteluratkaisujen pohjaksi.
(Tämä on vanhasta, ei enää verkossa olevasta blogistani vuodelta 2010. Ja tuo seminaari oli siis 2010. Mutta asia on edelleen ajankohtainen)
Lähettänyt Timo Jokela klo 7.16 3 kommenttia:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
tiistai 15. marraskuuta 2011
ISO 9241-210: miten lukea käytettävyyden perusstandardia?
Käytettävyyden standardit tulivat esiin SIGCHI Finlandin järjestelmässä seminaarissa 10.11.2011, sen loppupaneelin yhteydessä.
Seminaarissa käyttämässäni spontaanissa yleisöpuheenvuorossa kerroin lyhyesti standardien synnystä. Kuitenkin puheenvuoroni oli lyhyt, ja myöhemmin tuli esiin, että sen perusteella saattoi jäädä vajaavainen kuva standardien syntymisestä.
Kerroin puheenvuorossani jotain, miten miten standardiryhmä valmistelee standardia: että työryhmässä keskustellaan, väitellään, tehdään kompromisseja, editorin rooli on iso jne.
Kuitenin se jäi kertomatta, että standardia kehittävä työryhmä ei suinkaan päätä yksin standardin sisällöstä. Ennen hyväksymistä standardiluonnokset käyvät läpi kansalliset lausuntokierrokset, joiden perusteella tehdään tarvittaessa muutoksia.
Mutta standardin tekstiluonnokset ja -muotoilut tuottaa siis työryhmä, ja erityisesti niiden editori. Ja teksti tietenkin jää aika paljon elämään, vaikka kuinka palautetta tulisi kommenttikierrosten aikana.
Kun käänsin ISO 9241-210 standardia (Vuorovaikutteisten järjestelmien käyttäjäkeskeinen suunnittelu), niin sen alkuperäisessä englanninkielisessä versiossa oli useampi kohta, joka ei ollut ymmärrettävä tai looginen. Niissä kohdin otin yhteyttä ko. standardin editoriin, joka itsekin huomasi monessa kohdin ongelmia (hankalia ilmaisuja, puuttuvia sanoja, suoranaisia virheitä jne.). Otin sitten nämä huomioon käännöksessä.
Tätä kautta ajateltuna 9241-210:n suomenkielinen käännös on parempi kuin alkuperäinen englanninkielinen...
Yhteenvetona: Kun lukee standardeja, niin seuraavia näkökulmia kannattaa ottaa huomioon:
standardit ovat kompromissien ja äänestysten tulos; eivät siis edusta "totuutta"
kuitenkin niissä kumuloituu laajan kansainvälisen asiantuntijakaartin asiantuntemus ja osaaminen
jotkut asiantuntijat saavat äänensä kuulumaan ja vaikuttamaan paremmin; toiset (ehkä oikeammassakin olevat) voivat joutua antamaan periksi
tekstien muotoiluun (saattaa) vaikuttaa yhden henkilön (editorin) näkemys
Eli standardeja toisaalta kannattaa lukea kunnioituksella, toisaalta kriittisellä silmällä. Esimerkiksi tuo ISO 9241-210 on mielestäni ehdotonta peruslukemista kaikille alan ihmisille.
PS. Olen siis kirjoittanut kirjan Navigoi oikein käytettävyyden vesillä. Se on minun vuosien varrella kumuloitunut näkemykseni käyttäjäkeskeisestä suunnittelusta, ja siinä on paikattu niitä asioita ISO 9241-210:ssä, joihin minun "kriittinen silmäni" on iskenyt.
Lähettänyt Timo Jokela klo 15.35 Ei kommentteja:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Käytettävyysongelmat kannattavaa businesta järjestelmäkehityksessä?
Käytettävyyspäivän 10.11.2011 KäytettävyysOSYn ja SIGCHI Finlandin seminaareissa toin esiin, että käytettävyys on kovastikin eri asia järjestelmäkehityksessä kuin tuotekehityksessä.
Erityisesti sitä, että raha liikkuu ihan eri tavalla. Tuotekehitysyritys kärsii taloudellisesti käytettävyysongelmista, kun taas ohjelmistokehittäjäyritys saa lisää tilauksia käytettävyysongelmista.
Kun tuotteita kehittävä yritys epäonnistuu käytettävyydesssä, se ennen pitkään näkyy siinä, että ei pärjää markkinoilla. Myynti vähenee, ja tuotot menevät kilpailijoille.
2. Järjestelmäkehitys (jossa hankkija ja kehittäjä ovat eri organisaatioita, esimerkiksi julkinen virasto ja ohjelmistoyritys)
Jos ohjelmistoyritys kehittää ratkaisuja, jotka ovat käytettävyydeltään ongelmallisia, niin tämän päivän hankintasysteemeillä hankkija joutuu tekemään lisätilauksen ohjelmistoyritykseltä ongelmien korjaamiseksi (jos haluaa ongelmat korjatuksi). Siis ohjelmistoyritys saa lisää tilauksia ja rahaa, kun sen itse tekemissä suunnitteluratkaisuissa on käytettävyysongelmia.
Korostan kuitenkin, että ohjelmistoyritykset varmaan eivät tee tietoisesti näin. Mutta nykyinen "käytännön käytäntö" periaatteessa tukee tällaista toimintaa.
Johtopäätös? No tietenkin se, että järjestelmäkehityksen ja erityisesti hankinnan käytäntöjä tulisi kehittää.
Kyse ei siis ole siitä, että tietojärjestelmät olisivat jotenkin hankalampia kehittää helppokäyttöisiksi. Tämä tuli esille hyvin Jouni Linkolan (Tieto) mielenkiintoisessa esityksessä KäytettävyysOSYn seminaarissa. Mutta tästä lisää myöhemmin.
PS. Tämä ei ole ainoa syy. Merkittävä syy on ainakin myös se, että käyttäjät otetaan usein mukaan projekteihin väärissä rooleissa. Tästä olen kirjoitellut tässä blogissa jo aiemmin, sekä myös kirjassani. Mutta ehkä tähänkin vielä palataan myöhemmin.
Lähettänyt Timo Jokela klo 15.27 Ei kommentteja:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
perjantai 11. marraskuuta 2011
Timon vieraskynä Helsingin Sanomissa 9.11.2011
Lähettänyt Timo Jokela klo 15.53 1 kommentti:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
keskiviikko 9. marraskuuta 2011
Käytettävyys tärkein kriteeri paitsi että ei ole kriteeri ensinkään
Vasta ilmestyneen tutkimuksen (http://www.editori.fi/marraskuu-2011/tutkimukset-marraskuu-2011/tietojarjestelmat-ja-ict-palvelut-paattajatutkimus/) mukaan päättäjien mielestä tietojärjestelmän helppokäyttöisyys (käytettävyys) on ICT-hankintojen tärkein hankintakriteeri.
Taas Oulun yliopistossa 2010 tehty tutkimus (kerrottu aiemmin tässä blogissa http://hankikaytettavyytta.blogspot.com/2011/04/tutkimus-kaytettavyytta-ei-vaadita.html) samoin kuin oma jatkuva tietojärjestelmien julkisten tarjouspyyntöjen seuranta kertovat, että yhdessäkään tarjouspyynnössä helppokäyttöisyys ei ole aito hankintakriteeri.
Voisiko johtopäätös olla, että käytettävyyden aitoon vaatimiseen tulisi kiinnittää huomiota järjestelmien tarjouspyynnöissä? Se on menetelmällisesti käytettävyyden vaikeimpia lajeja (mutta mahdollista!)  ja muuttaisi myös käytännön hankintakäytäntöjä aika radikaalisti niin hankkijoiden kuin toimittajienkin näkökulmasta. Jopa siinä määrin, että itse olen ruvennut vähän pessimistiseksi asian suhteen.
Mutta tällaiset tutkimustulokset kyllä antaisivat pohjaa, että jospa sittenkin...?
Lähettänyt Timo Jokela klo 7.16 Ei kommentteja:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
tiistai 8. marraskuuta 2011
Mitä eroa käytettävyystestillä ja fokusryhmällä?
seuraava linkki valaisee hauskasti asian: http://someslightlyirregular.com/2011/08/you-say-potato/
Lähettänyt Timo Jokela klo 9.48 Ei kommentteja:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
torstai 3. marraskuuta 2011
Lähettänyt Timo Jokela klo 10.30 Ei kommentteja:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
on sittenkin tämä: http://www.sytyke.org/toiminta
Lähettänyt Timo Jokela klo 10.29 Ei kommentteja:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
tiistai 1. marraskuuta 2011
Maailman käytettävyyspäivän 10.11.2011 seminaari: "Käytettävyys tietojärjestelmien suunnittelussa - mikä tökkii, mitä ratkaisuja?"
Nykyiset älypuhelimet, jotka on kehitetty miljoonille erilaisille käyttäjillä ovat radikaalisti helpompia käyttää kuin tietojärjestelmät, jodien käyttäjäkunta on yleensä suppea ja hyvin tunnistettu. Miten tämä on mahdollista? Tilannehan pitäisi olla päinvastoin - käytettävyyden suunnittelun keskeinen lähtökohta kun on "tunne käyttäjäsi".
World Usability Day -tapahtuma
Paikka: Haaga-Helia, Ratapihantie 13, Pasila, Helsinki. Luokka 2209
Aika: to 10.11.2011 klo 9:30 - 11:45 (- 12:00)
Tarkemmat tiedot ja ilmoittautuminen: (huom! aiemmin tässä ollut linkki ei toiminut)
Lähettänyt Timo Jokela klo 7.59 Ei kommentteja:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Maailman käytettävyyspäivän 10.11.2011 seminaari: "Käytettävyys tietojärjestelmien suunnittelussa - mikä tökkii, mitä ratkaisuja?"
Nykyiset älypuhelimet, jotka on kehitetty miljoonille erilaisille käyttäjillä ovat radikaalisti helpompia käyttää kuin tietojärjestelmät, jodien käyttäjäkunta on yleensä suppea ja hyvin tunnistettu. Miten tämä on mahdollista? Tilannehan pitäisi olla päinvastoin - käytettävyyden suunnittelun keskeinen lähtökohta kun on "tunne käyttäjäsi".
World Usability Day -tapahtuma
Paikka: Haaga-Helia, Ratapihantie 13, Pasila, Helsinki. Luokka 2209
Aika: to 10.11.2011 klo 9:30 - 11:45 (- 12:00)
Tarkemmat tiedot ja ilmoittautuminen:  (huom! Aiemmin tässä ollut linkki ei toiminut):
Lähettänyt Timo Jokela klo 7.58 Ei kommentteja:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Uudemmat tekstit Vanhemmat tekstit Etusivu
Positiivinen SUS (System Usability Scale) suomeksi
Positiivisen SUS -skaalan on todettu antavan yhtä luotettavia tuloksia kuin perinteisen SUS -skaalan, mutta on helpompi täyttää (ja sitä kau...
Millaista on käytettävyysasiantuntijan työ Logicalla, Tiedolla ym?
("ym." otsikossa tarkoittaa yleensäkin julkiselle taholle, esimerkiksi terveydenhuollolle, järjestelmiä kehittäviä ja toimittavia ...
P-SUS (positiviinen SUS) -kysely suomeksi: uusi versio
Aiemmassa kirjoituksessani ehdotin käännöstä P-SUS (Positive System Usability Scale) -kyselylle, ja pyysin käännöksestäni palautetta. Ja kii...
Osataan sitä Aasiassakin... samalla tavalla väärin...
Tosi sudenkuoppa: "tarvitaan osaavampia käyttäjiä"
ISO 9241-210: miten lukea käytettävyyden perusstan...
Käytettävyysongelmat kannattavaa businesta järjest...
Timon vieraskynä Helsingin Sanomissa 9.11.2011
Käytettävyys tärkein kriteeri paitsi että ei ole k...
Mitä eroa käytettävyystestillä ja fokusryhmällä?
Maailman käytettävyyspäivän 10.11.2011 seminaari: ...
Maailman käytettävyyspäivän 10.11.2011 seminaari: ...
Käytettävyyssuunnittelun perusteet. Sähköisenä tai painettuna
Olen ollut käytettävyyden ja käyttäjäkokemuksen suunnittelun alalla 1990-luvun puolesta välistä lähtien käytännön asiantuntijana, tutkijana, opettajana ja hankkeiden johtajana. Olen vienyt käytäntöön, kehittänyt uusia lähestymistapoja ja alan standardeja. Viime aikoina olen keskittynyt erityisesti käytettävyyden varmistamiseen tietojärjestelmien hankinnoissa. Olen kansainvälisestikin ensimmäisiä, joka on tunnistanut alan erityisen haastavaksi käytettävyyden osa-alueeksi. Olen auttanut asiakkaita tällä osa-alueella ja samalla kehittänyt tähän haasteeseen uusia lähestymistapoja: menetelmän, jolla pystyy määrittämään todennettavat ja validit käytettävyysvaatimukset tarjouspyyntöihin sekä käyttäjätutkimusmenetelmän, jolla pystyy nopeasti analysoimaan käyttäjien työn syvällisemmin kuin paljon resursseja vaativilla käyttötapausmäärittelyillä ym. Olen julkaissut aiheesta alan kansainvälisillä foorumeilla.
Teema: Yksinkertainen. Sisällön tarjoaa Blogger.