nl en es en fi fi en fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi fi fi fi en en it fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi en en en fi fi fi fi en es en fi en en de cs en en cs cs en en en de cs da en da cs en en cs cs en en en de cs da en da cs en en cs cs en en en de da da en da cs en en cs da en en en cs cs cs en da cs en en cs cs en en en cs da da en da cs en en cs cs en en en de cs da en da cs en en cs cs en en en cs da da en da cs en en cs da en en en fr cs en fi fi fi fi fi fi fi it fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en da cs en en cs cs en en en cs cs da en da cs en en cs cs en en en cs cs da en da cs en en cs cs en en en cs cs da en da cs en en cs da en en en de cs cs en da cs en en cs da en en en cs da da en en de en en de da en en en cs da da en da cs en en cs cs en en en cs sv da en cs cs en en cs en en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fr it it fi fi pt en fi it hu hbs_lat fr tr uz en it pt en it fi it fi et fi en eml fi fi fi fi fi fi fi fi fi hu fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi et fi pt fi fi fi fi fi fi fi fi hu it en fi it fi fi de hu hu fi en pt it fi fi fi fi sv fi fi fi fi fi fi pt fi fi fi it fi en fi en fi fi fi pt sv fi it fi it fi fi en fi fi en it en it it pt pt fi fi et fi fi fi fi it fi cs fi fi hu fi fi fi nl fi it fi fi en
skip to main | skip to sidebar
Tuomiokirkon edessä oleva kuusi säihkyy. Tämä kuva on otettu Tuomaansillalta kun palasimme saunareissulta kotiin. On kovaa porinaa vanhoillisten parissa tasa-arvoisen avioliittilain äänestystuloksesta. Minä olen ainoastaan iloinen ja tyytyväinen. Kun väki vähenee niin pidot paranee.
Ohutvaloinen joulutuikku ikkunalla värisee märälle kadulle saitaa valoa. Pitkä syksy jatkuu. Kaamosta riittää.
Leipätaikina nousee, kahvi tuoksuu ja elämä on entisellään. Iltapäivällä lämmitämme saunan. Hyvin tavallista ja turvallista elämää.
Itsenäisyyspäivänä kiemurtelee taas leipäjono torilla. Se on joka vuosi aina vaan pitempi. Operaatio Ruokakassista on tullut pysyvä instituutio. Kansa jakautuu ja kuilu syvenee. Ortodoksit tunnelmoivat tuikkujen valossa kuten aina. Ropoja köyhille ei ropise. Ortodoksisen perinteen mukaan rikkaiden tulisi antaa rahaa köyhille. Tämä perinne on rapistunut. Suomen ortodoksit ovat rationaalisia ja kuolettavat tunteensa taka-alalle.
Maailma on entisensä, eikä kuitenkaan ole. Median ansiosta moni lapsi miettii lapsisurmia ja itseään. Raadollisuus läpäisee kaiken.
Kun ruokajonot täyttävät torin, alkaa miettiä missä jono kiertää sitten kun toriparkkia aletaan rakentaa?
...Jokainen piiskanisku oli kuin suudelma...
Olen lukenut Arvi Pertun Kipu romaania. Rupesin näkemään outoja unia: seikkailen oudossa miljöössä, oudoissa taloissa joissa on salahuoneita jonne voi piiloutua ja joista voi katsella pahoja olioita, olioita joista ei tiedä kuka mitäkin on.
Pitää selvittää tämä historiallinen jakso Suomen historiassa perusteellisesti. Naissotilas Fredrika on kovasti miehen kaltainen. Hänellä on piiskan sivalluksen aiheuttama arpi kasvoissaan ja hänen toinen jalkansa on vaurioitunut lapsena onnettomuudessa. Hän on asunut Berliinissä ja Pietarissa, oppinut ja ilmeisesti varakas, hän on moderni ja vetää viivan eli kokainit silloin tällöin. Jos heittäytyisi "tutkijaksi" voisi tässäkin nähdä symboliikkaa moneenkin asiaan aikana jolloin kaikki oli hieman sekaisin. Suomen 1918 tapahtumat taustalla ja Vienan itsenäisyys tavoitteena. Aika on 1918-1922.
Kun punaisia ammuttiin saunan takana toteaa Fredrika mitä muutakaan heille tekisi
Hänen ja karjalaisen Santerin rakkaus on mahdoton juttu? Täytyy ottaa selville miten outoa se lopulta oli ja lukea kirja loppuun.
Piispa Arseni on moniosaaja ja taiteellinen henkilö
Taas seisoo komea kuusi kirkon edessä. Ensi lauantaina illan suussa se alkaa säihkyä. Lapset kyselevät että kuka sytyttää kuusen kynttilät? Varmaankin piispa koska se on hänestä hauskaa sanon minä. Minusta ainakin olisi.
Ortodoksinen kirkolliskokous valitsi Oulun piispaksi Matti Wallgrenin, josta en tiedä muuta kuin nimen. Arsenilla on varmasti parempaakin käyttöä kuin piispana olo. Hän on taiteellinen ja moniosaaja. Sitten piispat halusivat ja saivat läpi tavoitteensa että seurakuntien valtuustot lopetetaan ja seurakuntaneuvostot korvaavat ne. Rahat keskitetään hiippakuntaan eli piispoille. Olenko väärässä että seurakunnat alkavat rapistua ja köyhtyä. Mitä tapahtuu seurakuntakatastrofeissa kuten Turun kirkon vaurioiduttua Toriparkin rakentamisen aikaan. Ei hyvältä kuulosta.
Kirkkoherrat voisi poistaa kokonaan, sillä hallintohommat hoidetaan piispan kansliassa. Ajatelkaa mikä säästö tulisi.
Oikosulku, homokammosia ukkoja ja saavatko ihmiset sitä mitä ansaitsevat
Eräänä sunnuntai aamuna heräsin puhelimen kilinään. Silloin oli vielä lankapuhelin. Ystävämme Anu, hän joka on nyt jo kuollut, sanoi Onko sun ukkois herännyt? Minä siihen että se nukkuu mutta kohta herää. Tiijätkö osaako se korjata leivinpaahtimen? Tiedän että se osaa kaiken laista sähköihin liittyvää. Sitten aloin pelätä pahinta. Mitä on tapahtunut?
Talo meni pimeäksi. Paahdoin leipää ja se alkoi savuta, joten työnsin leipäveitsen sinne ja yritin keihästää pudonneen murun. Tässä vaiheessa mies nousi tukkapystyssä ja kysyi että onko hän vielä elossa sen leivänpaahtimen sähköiskun jälkeen?
Ota nyt töpseli irti seinästä ja tarkista sulakkeet. Mies sanoi ankaralla äänellä. Me tulemme katsomaan aamiaisen jälkeeneet mitä on tehtävissä.
Jokin aika sitten homokammoinen tuttavani yritti kutsua minua kylään "seuroihin" ja pääsisin hänen autossaan yhdessä pastorin kanssa. Kuulin pastorin nimen ja päätin olla menemättä. Kahden homokammoisen ukon kanssa samassa autossa ei tuntunut hyvälle. Olen homomyönteinen ja allekirjoittanut adressinkin. Se olisi ollut kamalaa. Sen sijaan menin kuuntelemaan Toriparkkirähinöitä ja totesin että ukot ovat outoja. Paitsi ne jotka vastustivat toriparkkia.
Hansakorttelin tyhjät kaupat eivät aloita toimintaansa toriparkin tultua ja täyty asiakkaista, syynä ovat tolkuttoman korkeat vuokrat. Eikä kyllä Foruminkaan ravintoloiden sulkeminen johdu Toriparkin puutteesta, vaan liian korkeista vuokrista.
Anu oli vankkumatta sitä mieltä että jokaisessa kunnon kulttuurikodissa oli oltava ruokasali. Olen samaa mieltä vaikka nykyään ei taida kukaan syödä yhtä aikaa, saati että ystävät kokoontuisivat päivällisille seurustelun merkeissä. Kaipaan noita aikoja.
Hakuan asunnon jossa on ruokasali, lämmin kylpyhuone ja kunnollinen keittiö. Joidenkin mielestä tämä on hienostelua. Kuten yksi rovasti kerran sanoi. Ihmiset saavat mitä ansaitsevat. Luulen että he eivät saa tänä päivänä edes perustarpeita, ainakaan kaikki. Tämä olisi hyvä muistaa kun tunnelmoidaan itsenäisyyspäivän hämyssä.
Lumiolio ja perinteistä kuvaa kaupungistamme
Ei kovin perinteinen lumiukko. Kiehtova lumiolio erään jokirantapensaan alla. Taitaa olla avaruusolio joka hämää kulkijaa.
Tässä taas hyvinkin perinteikäs kuva kaupungistamme. Käväisimme Vanhalla Suurtorilla katsastamassa valjua joulumarkkina tunnelmaa. Kyllä se siitä nousee tunnelmaksi.
1700-luvulta peräisin oleva tammi. Suojelun alainen vanha puu.
Tässä modernia maalaustaidetta, takana on vanha Armfeltin puutalo. Sen paikalla on ollut entinen piispantalo joka on purettu aikoinaan ja hirret viety jonnekin toiseen rakennukseen. Tuossa talossa asuu nykyään uhanalaisia kaupungin vuokrataloasukkeja. Siinä talossa on komea puubarokkiaita.
Posted by quijote at 3:57 PM 1 comment:
Friday, November 21, 2014
Turussa on rakennettu siltoja. Turussa on myös korjattu siltoja, joitakin monta kertaa. Nyt vuosi sitten rakennettu Kirjastosilta eli Rahamiesten silta on korjauslistalla. Ennen korjausta siltaa on korjattu teipeillä etteivät lapset putoa jokeen.
Mahdollista toriparkkia, mikäli se tulee, varmaankin korjataan useasti. DDR:läinen monttu outoa kieltä puhuvine duunareineen on nähtävyys sinänsä.
Vanhat miljoonamiehet torikulmilla rakentavat monumentteja itselleen. Maru sanoi että kyrvän jatkeita laskeville käyrille. Työllisyys lisääntyy kun rakennetaan ja puretaan ja korjataan. Työllistäminen on vinoutunut pahasti.
Jos huitaisen tuon ikkunan mäsäksi työllistänkö korjaajan ja kuka siitä lupulta hyötyy?
Ortodoksisen kirkon osalta Toriparkki yhtiö sitoutuu toteuttamaan maanalaisen pysäköintilaitoksen ja siihen liittyvät rakennelmat ja rakenteet siten etteivät Ortodoksisen kirkon perusteet rakentamisen tai laitoksen käytön takia vaurioidu.
Maru teki ristinmerkin kirkon kohdalla. Hän ei tohtinut mennä sisälle sillä ei ollut varma kuka monsteri seisoisi tuohustiskin takana. Metropoliitta Ambrosiuksella on muita murheita luulen. Asioilla on aikansa.
Ja missä se luvattu lumisadekin viipyy?
Posted by quijote at 12:17 PM No comments:
Thursday, November 20, 2014
Eilen, kun valvoin myöhään ja uni odotutti luin Tua Forsströmin runokirjaa Lokakuun iltana soudin järvelle.
Harvemmin enää runokirjat sykähdyttävät niin kuin tämä sykähdytti. Arkinen ja arjen yläpuolinen ylevyys ja kauneus kohtaavat toisensa hienolla tavalla. Pieni kirja mahtuu hyvin takin taskuun tai pieneen laukkuunkin, matkalla luettavaksi. Lohdutuksen sanoja marraskuun harmauteen ja sitten kun kuura peittää maan ja kaikki on yhtä valkoista kylmää kimallusta. Puhun tulevasta ja nyt olevasta ajasta.
Onko onni ja rakkaus haaveissa, vai tässä nyt. En tiedä miksi juuri keltaiset kumisaappaat saivat minut lähes tunnekuohuun. Muisti on valikoiva. Keltaisiin kumisaappaisiin liittyy lapsuus tai nuoruus ja lämmin kevätsade. Ehkä muistuma onkin auringon valo. Runon tyttö juoksee keltaisissa kumisaappaissaan ensilumessa ja peruuttaa sitten vetisiin jalanjälkiinsä varovasti astuen. Salaisuuksien maailma.
Rauhoittava vaikutus kaiken Toriparkin suhmurointien aikaan. Maailma voi olla eheä ja samalla sirpaleinen. Tässä kirja myös niille joilla on lohdutusvaje. Joululahjaksi ihan jokaiselle suosittelen.
Posted by quijote at 10:07 AM No comments:
Monday, November 17, 2014
Torin alla lepääviä vainajahenkiä ei pidä suututtaa...
Turun kauppatorin alla on vanha uhrilehto eli hautausmaa. Melkoista hautarauhan rikkomista mikäli luita ei siirretä siunattuun maahan tai muinaisuskontojen tavalla. Näin on marjat. En ole taikauskoinen mutta vainajiahenkiä ei pidä suututtaa.
Katselin ja kuuntelin valtuustomme puheita Toriparkista. Yksi takinkääntäjä nainen taisi tulla poliittisen uransa päähän. Homma haisi ja jossakin puheenvuorossa puhuttiin "oligarkien" vaalirahoista ja korruptiosta.
Yhden äänen erolla Toriparkkikaavaa aletaan valmistella ja suunnitella.
Tuonen lehto, öinen lehto siell on hieno (savi) hieta kehto...
Posted by quijote at 8:59 PM No comments:
Sunday, November 16, 2014
Maanantaina 17.11. klo. 15.55 Yle Areena lähettää suorana lähetyksenä Turun kaupungin valtuuston kokouksen.
Huomenna mene tiedä kauppatorimme saa kuolemantuomion. Valtuusto kokoontuu taas. Mikäli Toriparkkilaiset voittavat kuolee torikauppa moneksi vuodeksi ja torimyyjät saavat etsiä uudet torit jatkaakseen elinkeinoaan. Torin pohjoisessa oasassa on muinoin ollut kaatopaikka ja jätemuhimo.
Marraskuisessa iltapäivässä oli kuulautta ja kuoleman tuntua.
Autoja parkissa ja monta tyhjää paikkaa. Busseja harvassakseltaan. Turku ei ole metropoli, se on pikemminkin taajama jossa on monta lähiötä. Turussa voisi olla vanhakaupunkikin mutta lähes kaikki arvokkaat rakennukset on purettu. Gryndereillä ei ole ollut kulttuurihistoriallista tai kauneudellista rakentamisen sivistystä; heitä ohjaa raha. Taustalle hengellisen elämän temppeli ortodoksisessa muodossa. Tuolla takana häämöttää myös ruotsalainen seurakuntakeskus jonka rakennus kertoo rahasta enemmän kuin taiteesta. Kirkkorakennukset ovat universaaleja rakennuksia.
Torin auki repiminen, sisuksien röpelöiminen ja sydämen rytmihäiriöt tuntuvat kaupungin ruumiissa vielä kauan torin kuoleman jälkeen. Voi olla että kuolema synnyttää uudenlaista elämää joillekin.
Toivoisin että Toriparkkia ei rakennettaisi.
Posted by quijote at 4:14 PM No comments:
Friday, November 14, 2014
Vanha rakennus on arvokkaampi kuin vanha ihminen?
Korotettu kuistin katto pönöttää rumasti. Ilta pimenee mutta kynttilän vieminen pihamaalle arveluttaa näiden tulipalojen jälkeen. Naapuri laittaa linkkeriä korotetun kuistin lattiaan. Miten se käyttäytyy saven liikkuessa perusteissa.
Kirjava kissa kyhnyttää raollaan olevaa oveamme käpälällä auki ja yrittää tulla sisälle. Taitaa olla hylätty kissa mutta hyvässä kunnossa. Aikaisemmin näin sen radan varren kuolleiden korsien keskellä istumassa ja tuijottamassa palaneelle talolle. Huutelin sille että onko kaikki hyvin? Ehkä se etsii uutta kotia itselleen.
Joissakin asioissa vanhuus on arvossaan. Eräällä puutaloalueella myydäänn alueen vanhinta puutaloasuntoa huimaan neliöhintaan. Olisipa ihmistenkin kesken vanhuus arvossaan, mutta ei se tunnu olevan. Pahuus vaanii erityisesti vanhuksia näköjään. Tapauksilla lienee media-arvo ei muuta. Koskahan media saa aikaan jotain konkreettista parannusta arvokkaan vanhuuden takaamiseksi Suomessa.
Toivon ettei TVT häädä vanhuksia puutaloasunnoistaan, heillä tuskin on resursseja liittyä asuntoyhtiön osakkaaksi, vaikka halua olisikin. Tällainen kylmää sydäntä ja panee ajattelemaan mitä itsellä on luvassa tulevaisuudessa. Vanhuus ei tule yksinään sanotaan ja tervaskantoja on nykyään harvassa.
Posted by quijote at 4:56 PM No comments:
Thursday, November 13, 2014
Turun johtamismalli ei ole suvereenia ja ihmisläheistä...
Miksi Turussa ollaan niin yksioikoisia, ykspäisiä ja ikään kuin puolustuskannalla koko ajan kohtaamis tilanteissa? Kumpuaako tämä Ruotsin vallan ajasta. En keksinyt parempaakaan syytä.
Kun nuoret valtasivat taloja Turussa, he toimivat kuin nuoret toimivat, eli panevat musiikkibileet pystyyn ensimmäiseksi. Hesan valtauksissa oli aivan ilmeisesti kauaskantoisempi tapa toimia: he korjasivat ja kunnostivat, ja heillä oli järkeen käyvä suunnitelma toimia. Näkyvyyden saamiseksi he valtasivat kaupungintalon parvekkeen kymmeneksi minuutiksi. Helsingissa talonvaltauksista kehittyi markkinatalouden periaatteella toimiva asuntoyhdistys.
Näkyvyyden saamiseksi Turun nuoret ja TVT:n häätöjen alla elävät voisivat tehdä itsensä näkyviksi joulurauhan julistamisen aikaan valtaamalla Vanhan Suurtorin parvekkeen. Tunnettavuus ei jäisi varmasti paikalliseksi, eikä jättäisi ketään kylmäksi.
Turussa poliisit häätivät nuoret aina pois valtaamistaan taloista. Vikaa lienee molemmissa: valtaajissa ja vallanpitäjissä. Poliisi hoitaa vain hommansa josta se saa palkkansa. Turkulainen johto on erittäin autoritäärinen ja jyrkkä. Ehkä pitäisi mennä keskustelu ja vuorovaikutus kursseille.
TVT:n tapa asettaa vastakkain puutalo vuokralaiset ja kerrostaloissa asuvat vuokralaiset ja väittää että muka puutaloasukkaiden asuntojen kunnostua ja kohennusrahat otetaan muilta kaupugin vuokralaisilta on halpamainen kikka. Vanha kikka: pannaan köyhät riitelemään keskenään ja itse asia suhmuroidaan pois päiväjärjestyksestä.
Mistä kumpuaa Turun päättäjien ja gryndereiden puutalovihamielisyys, ja nuorisovihamielisyys ja yleensäkin "perässävedettävien" vihaaminen. (Termi perässävedettävä on lainattu Luovan toiminnan toiminnanohjaajalta)
Posted by quijote at 2:51 PM No comments:
Tuesday, November 11, 2014
Puutaloasuminen tulee olla mahdollista kaikille, ei vain hyvin toimeentuleville
Eilen illalla Taidekeskus Vimmassa oli keskustelua ja alustuksia erilaisista vuokrapuutalojen toimintamalleista. Helsingistä oli saapunut OKRA yhdistyksen edustaja joka kertoi OKRAN kehityksestä ja toiminnan vakiintumisesta. Löytyisiköhän sieltä mallia Turun vuokratalon puutaloasukkaiden aseman ja toiminnan kehittämiseksi?
Tampereelta oli tullut edustaja Puutaloyhdistys Annikista. Se oli intensiivinen ja sydämellinen selostus kaikkinensa. Ehkä vinkkejä toimintaan löytyisi sieltäkin. Ainakin median haltuunotosta ja kulttuuritapahtumien hyödyntämisessä tunnettavuuden saavuttamiseksi, sillä tunnettavuudella on oma tärkeä merkityksensä.
Okran toiminta alkoi talonvaltauksella ja sitten ruvettiin pitkäjänteiseen yhteityöhön kaupungin päättäjien kanssa. Okran toiminta on paljolta omatoimista remontointia ja kunnostusta. Remontoinnit alentavat vuokria ja yhteisöllisyys on avainsana. Tietysti jos puhutaan asumisen tasosta, mitä kukakin arvostaa ja tarkoittaa, niin se on vaatimatonta jos vertaa keskiluookkaiseen unelmaan. Lämmitys sisältyy vuokraan.
Suihkua ei aluksi ollut kuin kellarissa olevassa saunassa, mutta nuoret ovat joustavia ja innostuneita. Nykyään on jo suihkuja joka huushollissa. Okra on myös ostanut kunnostamiaan taloja omaksi asukasyhdistyksekseen. Asunnon hakijan täytyy olla alle 25 vuottias mutta asua saa niin kauan kuin asunto sopii asujan tarpeisiin. Kuten puutaloasunnot yleensä ovat pienia hellahuonen ja olohuoneen käsittäviä asuntoja tai ainoastaan hellahuoneista remontoituja yksiöitä.
Aluksi Helsingin kaupunki antoi heille kaikkein huonoimmat, purkukuntoiset taot, ne purettiin melko pian ja taas sinnikkäät sissit löysivät uusia kohteita. Nyt on jo ehkä helponpaa alkuun nähden ja asukkaat ovat ostaneet puutaloja itselleen osakeomistus periaatteella.
Jotenkin tuo OKRAN malli sopisi Turun puutalovuokralaisille. Verotuksellisesti säätiöiminen olisi järkevää.
Ihmetyttää kyllä TVT:n ristiriitaiset lausunnot TVT:N vuokrapuutaloista. Ensin häädetään jossakin ja myydään, sitten annetaan lausuntoja ettei niitä nyt myydäkään.
Jossakin Itäiselläkadulla oli häädetty vuokralaisia pois ja parin viikon päästä sinne tulikin uudet asukkaat. Asuntoja ei kunnostettu lainkaan, jopa lattiassa oli rotanmentävä reikä. Uudet asukkaat eivät vaikuttaneet kuulemma kovin yhteisöllisiltä totutussa mielessä; ehkä he polttavat asuntonsa. Helsinki, kuten Turkukin haluavat päästä omistamistaan puutaloista eroon.
Turussa ei ehkä kannata aloittaa talonvaltauksella. Niiden suhteen on "nolla doleranssi" käytäntö. Jos nyt Turussa yleensä voi neuvotella mistään yleishyödyllisestä ja humaanista menettelystä. Itäinenkatu 64:n puutalot jyrättiin tänään. Neuvotteluyhteys ja verkostot oliviat varmaan sittenkin toimivanpi tapa aloittaa.
Mikäli puutaloasunnot remontoitaisiin, niin asukkailla pitää olla mahdollisuus palata asuntoihionsa kunnostuksen jälkeen.
TVT:lle toivoisi avoimuutta ja läpinäkyvyyttä tiedottamisessaan.
Posted by quijote at 5:19 PM No comments:
Monday, November 10, 2014
Jäähtyneen tuhkan haju nuhjuisessa maisemassa. Polulla mutaista löllöä kumisaappaiden alla lätisevää. Polkupyörämies katsoo palanutta taloa ja sitten alkaa puhua ettei hän täällä ole muuten kuin uteliaisuuttaan. Ajattelen että mitä me muut uteliaat olemme kuin uteliaisuuttaan. Sitten hän kysyy että tiedänkä miten monta kuollutta löytyi. Sanoin että kaksi, uutisten mukaan.
Kyllä nämä murhat ja murhapoltot yleensä tiedetään mutta ei paljasteta. Bodomin järvelläkin yksi neljästä jäi henkiin. Aina on joku joka tietää mutta ei puhu. Ehdotan että Auran pyromaani on siirtynyt Raunistulaan. Polkupyörämies närkästyy ja sanoi että se ei ole todennäköistä ja että niitä paloja oli enemmän kuin tiesi. Minulla on aukkoja tiedossa.
Sitten kuulen että samaisessa talossa oli neljä vuotta sitten tehty raaka murha. Yksityiskohdat olivat karmaisevia.
Äkkiä alkoi kuulua terävä piippaus jostakin. Ajattelen että jossakin on palohälittimen pattereissa ytyä vielä. Tuli surkea olo. Talo oli vuosisadan alun vankkaa tekoa, sääli että se tuhoutui.
Kaipaan pois tästä maisemasta ja talosta jossa kirjoitan tätä. Junat kulkevat tasaisesti ohi muihin kaupunkeihin.
Posted by quijote at 12:33 PM No comments:
Friday, November 7, 2014
Keskeneräisten asioiden miehelle jää aikaa elämässäoleiluun
Otsikko on vapaa lainaus edellisestä OrtodoksiViestistä. Hienon ja oivaltavan lauseen on sanonut Tampereen ortodoksisen kirkon vahtimestari. Minulle tuo sanoma sopii kuin nenä päähän. Oikeasti sanonta kuuluu: Keskenjääneiden asioiden miehellä jää aikaa elämässäoleiluun. Löysin lehden ja tarkistin.
Pelkään pahoin että pohjalainen, entinen opiskelukaverini Maija käsittää tuon totaalisen pohjalaisesti ja tuomitsee elämässä oleiluna.
OrtodoksiViesti ei jatkossa tule Turukuun. Seurakuntaneuvosto on päättänyt että siirrytään omaan lehteen eli Kupoliin. Tiedote oli hyvin poliittinen ja perustelut ihan sen mukaiset. Tiedottamisen kannalta se ja sama, sillä eivät ne kuolemat ja muut henkilökohtaiset tapahtumat lehden kautta saavuta ihmisiä. Eivät ne netinkään kautta saavuta kaikkia. Puskaradio olisi hyvä mutta yhteisöllisyyden katoamisen ja klikkiytymisen myötä luonnollinen tiedonkulku on estynyt. Oman lehden ympärille voi perustaa uuden klikin. Minulle on sama tuleeko lehteä ja minkälaista tulee.
Sitten menin fb:ssa tekemään lyterilaisten mikä virsi olisit testin Arvasin että se olisi Minä vaivainen oon mato matkamies maan se muistuttaakin sopivasti Totisen pojan jenkkaa Elo ihmisen huolineen ja murheineen, se on vain väliaikainen... Olen kuulemma Jobin hengenheimolainen. Tämä oli vaaraton testi verrattuna muutamiin muihin luonnekartoituksiin.
Posted by quijote at 8:44 PM No comments:
Thursday, November 6, 2014
En usko että nuorison lukutaito on vaarassa...
Nuoret keskustelevat Kultakuumeessa kirjojen lukemisesta. He ovat nuoria ja raikkaita, ei tietoakaan kyynisyydestä ja kaunailusta kuten helposti vanhenevilla kirjailijoilla on. Eivätkä he puhu rahasta. Heillä on järkevä suhtautumistapa nettitietoon ja visuaaliseen lukutaitoon.
Minä en usko nuorison lukutaidon olevan vaarassa. Aina täällä on kohkattu jostakin vaarasta. Mistä kulloinkin. Tietenkin luetun ymmärtäminen on tärkeää, vaikka kuka sanoo miten teksti pitää ymmärtää oikein. Tärkeää on myös että kirjoittaja tietää mistä kirjoittaa.
Visuaaliseen lukutaitoon kuuluu merkkien ja symbolien ymmärtäminen. Merkkejä on kyllä turtumiseen asti ja lisää tulvii koko ajan.
Minulla ei ole Finlandia ehdokasta tänä vuonna Tarkoitan kaunikirjallista Finlandiaa. Jos nyt nimeäisin kuitenkin Tommi Kinnusen Neljäntien risteys kirjan tai Sirpa Kähkösen Graniittimiehen. Ehtisikö Anita Konkan Unennäkijän muistelmat mukaan.
Pajtim Statovci Kissani Jugoslavia on myös mahdollinen. Voiko palkita jo voittaneen kirjailijan? Pelkään pahoin että hän voittaisi.
Missä viipyy runoilijoiden palkinto? Niin, missä se viipyy? Runous on kuninkuuslaji.
Posted by quijote at 7:09 PM No comments:
Tuesday, November 4, 2014
Orvokit uhmaavat sadetta ja pimeyttä. Kävelin kaupungilla sateenkaari sateenvarjon kanssa. Tuuli yritti tehdä selvää siitä. Mahtavan kokoinen sateenvarjo.
Löysin kirjastosta Kissani Jugoslavian ja Kjell Westön Kangastus 38. Tua Forsströmin viimeisintä runokokoelmaa en löytänyt vieläkään.
Radan takana paloi pieni puukerrostalo viime yönä. Kaksi ihmistä kuoli ja nyt tarkistetaan onko vieraita ollut talossa kylässä. En sano mitä ajattelen ja pelkään palon syyksi. Asun kaksikerroksisessa puutalossa jossa on monta tyhjää huoneistoa. Kun on oikein hiljaista yöllä, voi kuulla talon omia ääniä. Savi liikuttaa taloa. Joskus syntyy mielikuva jonkun näkymättömän liikkeistä. Yhteen aikaan katosi tavaroita ja syytimme heti kummitusfrouvaa. Löysimme tavaroita, kuten silmälaseja, oudoista paikoista.
Jos joku ostaisi tämän huoneiston, pitää ostajalle kertoa kummitusfrouvasta. Se on myyjän velvollisuus.
Täällä rapuissa harhailevat kummitukset ja saavat aikaan rapsahtelua, outoja ääniä ja askeleita.
Posted by quijote at 4:22 PM No comments:
Sunday, November 2, 2014
Joillakin papeilla on kaunis tapa käyttää ääntään ja liikkua kauniisti kirkkosalissa
Ammukävelyllä sateisessa Lonttisessa. Allinkadulla haisi tuikea home. Niin tuikea että nenäni on tukossa ja silmät vuotavat vettä. On satanut monta tuntia eikä päivä valkene tänään. Tämä kuva on kylläkin Lokinkadulta. Koristeikkuna on avautunut sateelle. Nuuhkin yöllä neuroottisesti mahdollisia kosteita puroja kuistilla. Ei löytynyt.
Radiossa soi kaunis ortodoksinen liturgia. Olen yliherkkä liturgioille mutta tämä on siedätyshoitoa sielulle. Joillakin papeilla on kaunis tapa käyttää ääntään ja liikkua kauniisti kirkkosalissa. Arkkipiispa Paavali korosti tällaista tapaa. Isä Petri Ratilaisella oli tällainen ominaisuus.
Itseäni häiritsee suitsutusastian huitominen ja temputtaminen, sekä kompsuttava kävely, silloin kun sellaista esiintyy.
Posted by quijote at 11:49 AM No comments:
Saturday, November 1, 2014
Pyhäinpäivän aamussa katselen taloa
Onneksi ei sada sillä katto on poissa. Voi sanoa että kuistin vintillä tuulee. Toivottavasti linnut eivät ole löytäneet tietä sinne.
Ikkunat ovat ehjät ja jäävät paikoilleen. Maanantaina katto pellitetään kuulemma.
Tämä työmaa ja talo ovat Lonttisissa Lokinkadulla. Jokunen vuosi sitten tiet asfaltoitiin ja ne muuttuivat kaduiksi. Kauan kauan sitten ositteemme oli Airikintie 1. Se oli vanha puutalo jonka omisti vanha herra Vihanto. Vanha herra Vihanto oli vanhanajan herrasmiehiä ja sanoi olevansa ihan aidosti pahoillaan kun talon viemäriverkosto hajosi. Se talo oli käsityötaidetta ja kirvesmiesten taidonnäyte. Nyt sillä paikalla on pienkerrostalo.
Joki virtaa ja sen harmaa savisuus on aina yhtä harmaata kuin savi.rakennukset liikkuvat savessa, kuten ne ovat aina liikkuneet. Jotkut talot ovat aikojen saatossa vierineet jokeen.
Puutaloihin liittyvää: Vimmassa Aurakadulla 10.11.2014 klo. 18.00 Keskustelua puutaloista, TVT vuokrapuutaloista ja Portsasta.
Posted by quijote at 11:17 AM No comments:
Newer Posts Older Posts Home
Subscribe to: Posts (Atom)
Edelfeltin Mataleena ja Kristus
Mataleena ei taistele tuulimyllyjä vastaan. Tuulimyllyt ovat Mataleena.
View my complete profile
Kuusi loistaa valoa pimeään
...Jokainen piiskanisku oli kuin suudelma...
Piispa Arseni on moniosaaja ja taiteellinen henkilö
Oikosulku, homokammosia ukkoja ja saavatko ihmiset...
Lumiolio ja perinteistä kuvaa kaupungistamme
Torin alla lepääviä vainajahenkiä ei pidä suututta...
Vanha rakennus on arvokkaampi kuin vanha ihminen?
Turun johtamismalli ei ole suvereenia ja ihmislähe...
Puutaloasuminen tulee olla mahdollista kaikille, e...
Keskeneräisten asioiden miehelle jää aikaa elämäss...
En usko että nuorison lukutaito on vaarassa...
Joillakin papeilla on kaunis tapa käyttää ääntään ...
Pyhäinpäivän aamussa katselen taloa
Piken runoja ja kuvia
Puu ja Talo; Turun puutaloja
Antti Seppä. Pikkuisen polkkaa (1)
cafe noirin talo (1)
Isä Mitro Turussa (1)
Jari Tervo Troikka (1)
Jarkko Laine seura ry Turun Kirjastossa (1)
Jokikadun kulttuurikeskus tyhjillään (1)
Jokikadun Kulttuurikeskus. Simon Saari. Turku (3)
Kaikkien Murheellisten Ilo (2)
Maalla olon ihanuus (1)
Ntamo. Tua Forström. Hevosten parissa vietetyn yön jälkeen. (1)
Pääsiäiseksi värjättyjä munia (1)
papin toimenpidekielto Turussa (1)
Polven Kirja ja Vihko (1)
Pyhä Ksenia Pietarilainen (1)
Rauhankone Turun runoviikoilla (1)
Saveen valuva Turun Toriparkki (4)
Simo ja Siiri Aurajoessa (1)
Simon Saari. Turku (2)
Sinikka Tirkkonen. Unohdus (1)
Suomi ajetaan ruokajonoihin (1)
The Tall Ships' Race 2009 (4)
Turun Kaupunginhallitus lopettaa sivukirjastoja (1)
Turun keskiaikaiset markkinat (1)
Turun lähikirjastoja suljetaan (2)
Turun Ortodoksinen kirkko (1)
Turun Ortodoksinen Seurakunta (1)
UFO kukka kukassa (1)
Ukot hölisee joutavia (1)
Talvitonttu istuu nyt kesälomalla