fi fi tr tr fi en fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi ca es es en en fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi id fi fi nl fi it fi fi fi fi az fi fi fi en fi en en fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi en fi fi en fi en fi fi et fi fi
Stellar: kaksinpeli kauniilla avaruusteemalla – Koko perhe pelaa
Mitä pelaisin? – Peliarviot ryhmiteltynä
Stellar (2020) on Matt Riddlen ja Ben Pinchbackin kaunis avaruusteemainen peli. Stellar pienessä laatikossaan ei ole kevyimmästä ja helpoimmasta päästä, vaikkei kyseessä mikään raskas peli olekaan. 10-vuotias voitti minut tässä pelissä ensiyrittämällä ja varmisti heti voittonsa jälkeen, että kai olen kirjoittamassa tästä blogiin. No, mikä ettei. Blogi ehtikin elää hetken hiljaiseloa.
Alkuun pelaajilla on kummallakin 12 kortin kaukoputki edessään. Käytännössä se on ruudukko, johon kortteja pelataan. Tämä kaukoputki täyttyy pelin edetessä kauniilla avaruuden kohteilla: planeetoilla, kuilla, asteroideilla, mustilla aukoilla.. Lisäksi pelaajalla on muistikirja eli pelialue pelaajan edessä. Se on toinen paikka, johon kortteja pelataan. Pöydällä on yhteisenä viisi numeroitua korttipaikkaa, joissa kohdekortteja on tarjolla. Alkuun pelaajat saavat yhden kohdekortin kaukoputkeen, yhden muistikirjaan ja kaksi käteen.
Alkuasetelma. Yläreunassa näkyy tarjolla olevat viisi korttia, alareunassa toisen pelaajan muistikirja ja kaukoputki.
Joka vuorolla nostetaan ensin yksi kortti käteen tarjolla olevista viidestä. Sen jälkeen kädestä pelataan yksi kortti joko muistikirjaan tai kaukoputkeen. Pelatun kortin numero määrää, mikä kortti tarjolla olevista on vielä pelattava muistikirjaan tai kaukoputkeen. Vuorossa pelataan siis yksi kortti molempiin paikkoihin, joko ensimmäinen muistikirjaan ja toinen kaukoputkeen tai toisinpäin. Jos pelaat vaikkapa ykkösnumeroisen kortin kädestäsi kaukoputkeen, on sinun lisäksi pelattava ykköskorttipaikan kortti muistikirjaan.
Kaukoputkeen kortti pitää pelata toisen samantyyppisen kortin viereen, jos kaukoputkesta tuon tyyppinen kortti jo löytyy. Muistikirjaan kortit pelataan korttityypin mukaan kasoihin, jotka järjestetään numerojärjestykseen.
Kaukoputki pelin lopussa: kuut kuiden vieressä, mustat aukot mustien aukkojen vieressä…
11 kierroksen jälkeen kaukoputki on täynnä ja peli päättyy. Pisteitä saa kolmella tavalla. Kaukoputkeen pelatuissa korteissa merkitsee sekä kortissa oleva pistemäärä että kortissa olevien tähtien määrä. Korttien pistemäärät lasketaan yhteen kaukoputken ylä-, keski- ja alaosassa ja kullakin alueella suuremman yhteispistemäärän kerännyt saa 10 pistettä. Kaukoputken tähdet lasketaan korttityypeittäin yhteen ja kerrotaan saman korttityypin yhtenäisen jonon pituudella muistikirjassa (karmea lause). Esimerkiksi: jos kaukoputken planeettakorteissa on yhteensä viisi tähteä ja muistikirjassa planeettakortteja on 1,4,5 ja 6 (kolme peräkkäistä), on niistä saatava pistemäärä 5*3. Tämä lasketaan kaikille korttityypeille. Lisäksi saa 10 pistettä, jos kaukoputkeen on asettanut vähintään yhden kutakin korttityyppiä.
Muistikirjaa. Peräkkäisten korttien jonon pituus toimii kaukoputken tähtien kertoimena.
Stellarin korteissa on realistinen piirroskuvitus, eikä avaruusteemaan ole sotkettu scifiä mukaan, mikä avaruuspeleissä tuntuu olevan melko tyypillistä. Korteissa on planeettoja, kuita, mustia aukkoja ja muita avaruuden koreita kohteita tieteellisillä tiedonmuruilla varustettuna. Teema itsessään on aika ohut eikä yllä kuvitusta pidemmälle. Erikoiskorttina tosin on satelliitti, joka toimii jokerina eli seilaa tarvittaessa muistikirjassa korttipinosta toiseen – siinä ehkä voi nähdä jotain tematiikkaa. Pienet tietoiskut korteissa eivät pelillisesti anna mitään lisäarvoa, ja ne on helppo jättää huomiotta, mutta toisaalta niitä on hauska lueskella ja samalla sivistää itseään. Tiesitkö esimerkiksi, että päivä Venuksella on pidempi kuin Venuksen vuosi?
Pelissä on monta reittiä menestykseen, ja kaikki eri pistelähteet ovat kietoutuneet toisiinsa. Jos kerään paljon tähtiä kaukoputkeen, jäävät korttien pistemäärät pieniksi ja häviän aluepisteissä. Jos kerään paljon aluepisteitä, häviän tähdissä. Jos keskityn keräämään kaikki eri korttityypit kaukoputkeen, ne vievät tilaa muilta pistekorteilta. Korttien asettelu kaukoputkeen ei myöskään ole triviaalia, sillä väärällä asettelulla estää tehokkaasti itseltään hyvien pistekorttien pelaamisen. Pelin kuluessa pisteitä saakin välillä laskeskella, että päätöksen saa tehtyä.
Pistemäärältään pienet kortit tarjoavat pelaajalle eniten tähtiä.
Pelin suola on kuitenkin se, että ensimmäiseksi vuorossa pelattu kortti määrää toisena pelatun kortin. Ilman tätähän kyse olisi aika suoraviivaisesta settien keräilystä. Vaikka kädessä olisi kuinka hyvä kortti, sen pelaaminen ei välttämättä kannata, jos sen seurauksena joutuisi pelaamaan arvottoman kortin. Pelissä on myös kortti numerolla 0/6, mikä on arvokas kaukoputkessa aluepisteiden kannalta ja tehokas korttijonon pidentäjä muistikirjassa. Jos kuitenkin pelaat sen ensimmäisenä korttina kädestä, joudut nostamaan toisen pelattavan kortin sokkona pakasta. Näin on myös, jos pelaat samannumeroisen kortin kuin vuoron alussa nostat: silloin kyseisen numeron korttipaikka onkin tyhjä ja pelattavaksi tulee sokkokortti pakasta. Nämä riskit toki välillä kannattavat, mutta yleensä tietoinen suunnittelu on toimivampi strategia.
Pelissä on myös sopivasti vuorovaikutusta: on helppo seurata mitä toinen pelaaja tarvitsee ja mahdollisuuksien mukaan voi yrittää poimia juuri sen kortin, mikäli oma strategia sen sallii. Ensin nostettua korttia kun ei heti (tai välttämättä ollenkaan) tarvitse omaan pöytään pelata. Toisen pelaajan valintojen seuraaminen on tärkeää myös aluepisteiden näkökulmasta: aluetta ei ole syytä voittaa ylivoimaisesti, sillä tähtiä saa tuolloin vähemmän. Pieni ero riittää.
Kaukoputket alkuvaiheessaan. Pöytätilaa tarvitaan.
Tämä peli oli meillä kirjastosta, ja nyt jo palautui. Täytynee kuitenkin lainata se uudelleen tai ehkä se sopisi hyvin omaankin hyllyyn. Puolituntinen peli tarjoaa sopivasti syvyyttä pikaiselle iltapelille sekä puolison että esikoisen kanssa.
Näytä kaikki Mirva Jääskeläinen kirjoitukset
avaruus, Oppiminen, Settien keräily
Kirja: It’s All a Game – A Short History of Board Games
Perheen koululaisten suosikkilautapelit kesällä 2020
Täytä tietosi alle tai klikkaa kuvaketta kirjautuaksesi sisään:
Sähköpostiosoite (pakollinen) (Osoitetta ei koskaan julkaista)
Olet kommentoimassa WordPress.com -tilin nimissä. ( Log Out /  Muuta )
Olet kommentoimassa Twitter -tilin nimissä. ( Log Out /  Muuta )
Olet kommentoimassa Facebook -tilin nimissä. ( Log Out /  Muuta )
Muodostetaan yhteyttä palveluun %s
Ilmoita uusista kommenteista sähköpostilla.
Ilmoita uusista artikkeleista sähköpostilla.
Arviossa 7 Wonders Architects -lautapeli
Minun ensimmäinen pelini: Työmaa
Unstable Unicorns -korttipeli: söpöjen yksisarvisten keräilyä ja tuhoamista
Pelaajien Valita -raadin kesken pidettiin pelipäivä, tällä kertaa meillä kotona. Taas oli komeat pinot pelejä testattavana, suomeksi tai suomalaisten julkaisijoiden julkaisemia. Oma päivän saldo oli 6 eri peliä, joista viisi uutta. Iso osa pinojen peleistä oli onneksi ennalta tuttuja.
Vihdoin Dice Theme Park tuli! Tai paketti tuli jo joku aika sitten, mutta oltiin lomareissussa ja pääsin vasta noutamaan. Pitää vielä kerrata säännöt, niin päästää pelaamaan. Oltiin mukana tätä pelitestaamassa ja onhan se hauskaa nähdä oma nimi sääntökirjassa 😊
Cóatl yllätti. Peli on omalla mittapuulla suorastaan luotaantyöntävän muovinen, joten en ole kiirehtinyt sen kokeilua, vaikka tiesinkin sen saaneen hyvän vastaanoton eri tahoilla. Ensipelistä jäi kuitenkin tosi positiiviset fiilikset eivätkä Cóatl-veistoksetkaan lopulta näyttäneet pöydällä niin kamalilta, vaan oikeastaan ihan näteiltä. Vähän moninpelipasianssi tämä on, mutta vuorovaikutuksen puute ei yleensäkään minua häiritse. Mukava aivopähkinä.
Tämän viikon odotetuin pelikokeilu oli Azul: Queens Garden. Oma lempparini on kokeilun jälkeenkin kolmonen, eli Summer Pavilion. Azuleista tämä vertautui kuitenkin juuri siihen ja voi olla, että pari pelikertaa lisää muuttaa tilannetta.
Pelattiin eilen Everdelliä ensimmäistä kertaa 12-vuotiaamme kanssa. Olemme tämän pelin kanssa vähän odotelleet, kun korteissa on paljon englantia. Hyvin se kuitenkin jo sujui, pääosin tekstit ovat simppeleitä. On kiva, kun kotona kasvaa peliseuraa 😊
3D abstrakti peli avaruus eläimet historia huumori korttipeli laattojen asettelu lastenpeli neppailu nopanheitto nopeus näppäryys Oppiminen partypeli Pelaajien valinta perhepeli Puzzle päättely Settien keräily Spiel des Jahres tuuri vuoden peli Vuoden peli finalisti yhteistyöpeli
Luo ilmainen kotisivu tai blogi osoitteessa WordPress.com.
Create your website with WordPress.com
Privacy & Cookies: This site uses cookies. By continuing to use this website, you agree to their use.
To find out more, including how to control cookies, see here: Cookie Policy
Already have a WordPress.com account? Log in now.
View post in Reader
%d bloggaajaa tykkää tästä: