fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi id fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fr fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi it de fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi de fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi de fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi hu fi hu fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi et fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi et fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi de fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi io fi fi fi fi fi fi de en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi nl fi fi fi ms fi eo cs fi fi fi fi de fi cs fi fi es fi fi fi fi fi fi id fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi et fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi de fi fi fi de fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi cs fi fi fi fi fi fi fi pt fi fi it fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi en fi fi en fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi id fi fi fi fi fi fr fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fi fi lt fi fi fi
Raha ei tee onnelliseksi, mutta rahattomuus v*tuttaa.: 2014
Olen kolmekymppinen typeristä veloistaan niskalenkin ottanut nainen. Maksoin 14 000€ turhaa velkaa pois 33 kuukaudessa. Lottovoiton haaveilu on loppunut jo aikaa sitten. Blogi kertoo asuntolainan maksusta ja taloudellisesta tasapainoilusta. Toiveena on tasapainoinen talouselämä ja säästäminen.
Löysin internetistä ihan mahtavan verkkosivun. Kodin valaistus on kuluttajalle suunnattu käytännönläheinen opas kotien sisä- ja ulkotilojen valaistuksesta. Oppaan on rahoittanut Sähköturvallisuuden edistämiskeskus STEK.
Sen lisäksi, että lueskelin kodin valaistuksesta netissä ja unelmoin, kävin paikallisessa sähkö-, ja  valaisin liikkeessä. Esittelin ideoitani ja kyselin asiantuntevalta myyjältä, tarkastelin valaisin valikoimaa ja hintoja. Panin mieleeni mikä minua miellyttää ja miksi. Kävin mittailemassa asunnolla ja mietin rytmikkyyttä ja linjakkuutta. Itselleni tärkeää on myös huomioida talon ikä ja henki. Huoneet ovat lähes parikymmentä neliötä kummatkin ja kattolampun paikkoja on molemmissa yksi. Katoissa lampun paikkoja on yhteensä viisi. Eteinen, olohuone, makuuhuone, keittiö ja pieni käytävä.
Käytävään tulee plafondi. Vaihtoehtoja ei ole, sillä käytävän kaappien avaaminen ei salli roikkuvaa lamppua. Keittiön valo on keskellä keittiötä eikä ruokapöydän yläpuolella joten yleisvalo on tarpeen. Päätin hankkia eteiseen ja keittiöön samanlaiset valaisimet. Makuuhuoneen ja olohuoneen valaisimista minulla ei ole hajua, että millaiset lopun viimein sinne haluaisin joten alkuun sijoitan sinne vanhat riisipallot yleisvaloa tuomaan. Valon tarpeen konkretisoituessa voin sitten miettiä niitä lisää. Jalkalamppuja ja pöytävalaisimia ajatellessani tulen suorastaan hulluksi. Gillbert Davidit ja Pentikin pallojalat pyörivät mielessä. Voisin ihailla lamppuja ikuisuuden. Käytän usein design -tuotteita tuomassa inspiraatiota toteutukselleni, mutta harvoin lopulta kuitenkaan hankin nimekkäitä tuotteita. Nykyään pihistelen ja haluan löytää halvan ja joskus myös innovatiivisen keinon toteuttaa jokin juttu tai hankinta.
Lähettänyt Taina klo 0.56 2 kommenttia:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Asunto vapautuu vuoden vaihteessa. Neljä yötä remonttiin on. Vatsanpohjaa vääntää ja suu muikistuu hymyyn koko ajan, myös tahtomattani. On tämä huikeaa. Oma koti. Joulu oli tänä vuonna hyvä asia. Paljon tuli tavattua perhettä ja ystäviä, sekä myös keskusteltua heidän kanssaan tästä kotiprojektista. Sain monta hyödyllistä vinkkiä ja avun tarjousta läheisiltäni. Vaikkei kukaan olisikaan lopulta auttamassa, olen jo nyt otettu saamistani avuntarjouksista.
Aikanaan laitoin yhden ystäväni hiukset, kun hän oli menossa ystävänsä häihin. Klipsipidennysten laitto, kiharrus ja kampaus vei aikaa n. 2,5h ja hän oli tosi tyytyväinen lopputulokseen. Hän kyseli, että kuinka voisi tämän korvata ja sanoin pohtivani asiaa. Kotiin ajellessani tajusin, että he olivat juuri saaneet talonsa remontin valmiiksi. Kysyin saisinko heiltä remonttitarvikkeita lainaksi.
Pyhien aikana tein kierrosta ja sain heiltä 15 erilaista pensseliä, 8 telaa, tärpättiä, maalipesua, silikonia ja pumpun, mattoveitsiä, lastoja, tapettiharjan, iskuporakoneen jne. Isältä hain akkukäyttöisen ruuvin vääntimen, sorkkaraudan ja vasaran. Yhdeltä kaverilta saan tikkaat ja työmaavalaisimen ja toisesta paikasta toisen valaisimen. Kaveri lahjoitti vanhan imurinsa remppakäyttöön. Ostoslistani lyhenee koko ajan!!! Ostoslistalla on: hanskoja, maalarin teippiä, liisteriä, tapetin poistoainetta ja maalia.
Toistaiseksi rahaa on mennyt tapettiin 204,60€
Lähettänyt Taina klo 0.28 2 kommenttia:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Rakkaat kanssabloggaajat, vakkarilukijat ja anonyymit.
Olen tehnyt pitkään elämäni suunnan muutosta hövelistä trapetsitaiteilijasta, jalat maassa eläväksi tavalliseksi naiseksi. Sanotaan, että ihmisen pitää toistaa uusia tapojaan säännön mukaisesti useita kertoja, ennen kuin tavoista tulee todella opittuja ja sisäistettyjä taitoja. Olen kuitenkin koko matkan ajan havainnut ajattelutavoissani pieniä muutoksia, jotka ovat kantaneet konkeettisiin tekoihin.
Osa näistä ajattelutavoista tai "suunnista", ovat olleet systemaattisia ja tavoitteellisia, kuten snowballing, payment a day tai suuri lainakisa. Osa niistä on taas puolestaan olleet pieniä tapoja jotka ovat juurtuneet valintojen tai vahingon kautta. Nykyään minulle tulee vain Hesari ja sekin vain verkkojulkaisuna. Merkitsen kalenteriini kahden viikon välein parin tunnin ajan jolloin menen kirjastoon lukemaan lehtiä. Näistä valinnoista syntyy tapoja jotka ovat suorastaan uusia harrastuksia.
Vuonna 2014 lahjoitin omaa aikaani ja osaamistani vapaaehtoistyöhön. Työni puolesta minulla on henkistä pääomaa ja ammatillista osaamista, josta on hyötyä monenlaisessa vapaaehtoistoiminnassa. Minulla alkoi tänään vapaaehtoistoiminnan joulurauha. En ole leipäjonossa tai joululahjahankkeissa mukana, sillä halusin pyhittää loppuvuoden levolle. Laskin kalenteristani, että olen antanut kuluneena vuonna aikaani 322 tuntia vapaaehtoistoimintaan. Tapoja on ollut useita. Olen kirjoittanut tiedotusmateriaaleja, toiminut luottamustehtävissä, kouluttanut, toteuttanut ko. toiminnan perustehtäviä, roudannut, suunnitellut, markkinoinut, ideoinut, nauranut, nauttinut ja liikuttunut. Omassa duunissa tuntipalkkani huitelee lähellä neljäätoista euroa. Voidaan siis ajatella minun antaneen yli 4000€ hyvään. Toisena konkreettisena tekona pistin pystyyn kirkon ulkomaan avulle oman kamppanjan. OMAKAMPANJA Tämän kampanjan pistin pystyyn alku syksystä ja keräsin sen avulla riittävään koulutukseen rahaa muutamia satasia. Lähinnä siis muutamalla klikkauksella ja omia sosiaalisia verkostojani hyödyntäen. Kampanjani on jo päättynyt. Et siis voi enää osallistua, sen sijaan voit laittaa pystyyn oman kampanjasi. Kaikenkaikkiaan upea vuosi! Toki muutamia lantteja on mennyt keräyslippaisiinkin.
Ihminen voi muuttua ja muuttaa ajatteluaan ja toimintaansa. Viimeisimpänä ja hyvin tärkeänä muuttujana on ollut jouluni. Olen luonteeltani ihminen joka ahdistuu kuullessaan sanan joulu. Ensimmäiset infarktin oireet koetaan yleensä lokakuun alkupuolella ja loppua ei tule, ennen kuin kaikki krääsä on löytänyt paikkansa ja viimeisetkin piparit on heitetty roskiin. Kyllä. Roskiin. En kestä joulua, koristeita ja kaikkea sitä kuraa yhtään sen pidempään kuin on pakko. Joulu on ollut suorittamista aina. Yleensä juoksen jouluaattona aamulla Prisman läpi ja ostan mitä käteen sattuu. En ole ollut ihminen joka suunnittelee paketteja "jo hyvissä ajoin". Budjettia olen aina pitänyt joululahjojen osalta, mutta budjetti vaan ei ole koskaan pitänyt.
Matkan ansiosta ostin tänä vuonna tuttavaperheelleni lahjat jo kaksi viikkoa sitten. Kävin heillä kylässä vähän kauempana ja koska harvoin nähdään, oli aiheellista viedä lahjat sinne mennessäni, ettei tarvitse postittaa. (Siihenkin olen kuluttanut miljoonia, aina viimetipassa ja expressillä!) Lahjottavina oli kaksi aikuista ja kaksi lasta. Ostin emännälle kirjan ja pariskunnalle suklaata ja kahvia. Vanhemmalle lapselle vaatetta ja pienemmälle lelun. Joulukukkanenkin oli kiva, sellainen istutusjuttu ihanassa lyhtysomisteessa. Siiis ihania lahjoja ja niin niiiiden näkösiä! Ah, ajattelin lipuessani kassalle. Kerrankin ilman stressiä. Hyvissä ajoin, kumpa sama tunne kantaisi muidenkin joululahjojen ostamisen yhteydessä. "87,65€". Ja infarkti iski. Naama valkoisena ja kämmenet hikisinä kaupasta ulos ja autoon. Siis mitä helvettiä! Neljän ihmisen lahjat yhdeksän kymppiä. Nopeasti laskettuna lahjottavina on vielä 10 perhettä ja 9 lasta. Se tekee ihan hemmetisti hilloa.
Jatkossa ostan kaikki saamarin lahjat kirpparilta, jos niitä nyt edes on pakko ostaa. Ensimmäistä kertaa lahjojen ostaminen oli kivaa! Se oli aarrejahti ja siihen liittyi jännää yhdistelyä ja lahjan saajan harkintaa. Ennen määrittävä tekijä on ollut hinta, ikä, sukupuoli yms. Nyt oli mahdollisuus aidosti ja oikeasti ideoida!!
Ostin lähes teinille yöpöydän lampun (5€) johon uskon hänen ihastuvan ikihyviksi. Löysin pienille seikkailijaluonteisille sisaruksille merirosvoista kertovan kirjan (4€) ja toisesta pöydästä käyttämättömät pääkallohuivit (2x 1€), lahjaan liitin vielä pienen pussukan (0,20€) johon laitoin lasisia marmorikuulia ja helmiä (0,50€). Lisäksi keksin heille omat merirosvonimet jotka kirjoitin korttiin. Seikkailu alkakoon!!
Kaikki lahjat on paketoitu ja aattoon on neljä päivää. Muutama kakku kyllä vielä olis...
Lähettänyt Taina klo 11.36 4 kommenttia:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Tunnisteet: asiaa, budjetti, HAASTE, historia, hups, kekseliäisyys, löpinää, pohdintaa, suunnitelmia, tavoitteita, tunnustuksia, vinkkejä, yllätys
Kuinka paljon ihminen voi maksaa lainaa?
Kalterit on pystytetty. Vuodelle 2015 riittää tekemistä, ja niin riittää myös viidelletoista muulle vuodelle, jos suunnitelmassa pysytään.
16.12.2014 asuntolainaa on jäljellä 58956,13€ (Kaikkea lainaa ei siis ole vielä nostettu)
Lainan lyhentäminen on myös aloitettu. Asunto vapautuu vuoden vaihteessa ja remontit alkavat sitten. Olen pyöritellyt mielessäni vuoden 2015 tavoitteita, Olen pohtimut mitä kaikkea remonttia ja kalustehankintoja on edessä, mutta moni asia on vielä hämärän peitossa. Esimerkiksi lattian kohtalo selviää vasta muovimaton poistamisen yhteydessä. Jos lattia on lakattu, maksaa sen hiominen ja lakkaaminen 22€ neliöltä, eli hintaa tulee lattialle n. 1100€ ja jos se on maalattu, on lattian hinta 32€ neliöltä ja summa hiipii 1600 euroon. Budjetointi remonttia varten on siis hankalaa.
Kysymys kuuluukin siis, kuinka paljon ihminen voi lyhentää? Nykyisellään asumiskustannuksiini menee 19% (puhutaan siis vuokra-asumisesta). Tulevan laskelman mukaan laina 400€+ yhtiövastike 200€=600€ kipuaa asumiskustannukset 30% käteen jäävistä tuloista. Jos ajattelee, että velkojen lyhentämiseen minulla on mennyt useampi satanen kuukaudessa aiemmin, voisi ajatella, että velan maksua olisi mahdollista kiihdyttää huomattavasti. Ainakin 10% käteen jäävistä tuloista olisi mahdollista kohdentaa edelleen lainan maksuun. Mitä olet mieltä? Paljonko ihminen voi lainaa lyhentää lopun viimein?
2015 tavoitteet olkoon jaettu kahteen osaan. Alkuvuonna (tammi-kesäkuu) maksetaan mahdollinen remonttiin otettu velka pois ja säästetään se 2000€ hätävararahasto kasaan. Loppuvuonna (heinä-joulukuu) kiihdytetään lainan maksua urakalla. Kuinka paljon? Op:n maksusuunnitelman mukaan olen ensimmäisen vuoden jälkeen maksanut lainaa 4166,76€. Sehän on selvä, että ensimmäinen kalteri on saatava matalaksi. 5000€ siis ainakin. En kyllä tiedä mistä, mutta jotenkin minulle on jäänyt sellainen mielikuva, että joskus laskeskelin, että teoriassa minulle jäisi 10000€ vuodessa rahaa säästöön jos eläisin järkevästi. Vai liittyiköhän tämä siihen, että ennen tienasin lisätyöstä n. 10000€ vuodessa. Tiedä häntä sitten, mutta kymppitonni olis kyllä kova.
Mitä jos... Mitä jos tekisinkin niin, että loppuvuoden lisälyhennysmäärä muodostuisikin kaavasta:
Lähettänyt Taina klo 1.18 4 kommenttia:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Tunnisteet: asuntolaina, palkkapäivä, pohdintaa, suunnitelmia, säästäminen, tavoitteita
Edellisten postausten yhteydessä moni kyselikin, että millaisen lainan sain ja mikä oli marginaali. Nyt avaan teille tämän oman lainani yksityiskohtia, mutta muutama sananen lainan kokonaisuudesta ja siihen vaikuttavista tekijöistä ensin.
Nyt sinun lukijana tulee muistaa, etten ole finanssialan guru. Tavallinen tallukka, joka on omasta taloudellisesta elämästään ottanut niskalenkin kantapään kautta. Kaikki tässä esittämäni yksityiskohdat ja perustelut perustuvat omiin käsityksiini ja mielikuviini. Ei vuosia kestäneisiin syväluotaaviin tutkimuksiin. Saat siis olla eri mieltä ja voipi olla, että joku osuus on ihan virheellistä tietoa. Ole hyvä ja valaise minua, jos niin on.
Lueskelin intterneetistä lainoitukseen liittyviä juttuja ensin, ennen pankkeihin menoa. Minulla oli jonkinlainen haisu siitä, mitä on luvassa, mutta silti en odottanut tilanteen olevan aivan se, joka minua pankeissa kohtasi. Marginaalit ovat nousseet ja hajontaa esiintyy, mutta ei paljon.
Koko ajan puhutaan siitä, että nyt on ostajan markkinat. Tässä täytyy muistaa, että ostajan markkinoilla tarkoitetaan sitä, että asuntokauppa liikkkuu hitaasti ja asuntojen hinnat on alhaalla. Ostajan markkinoilla ei tarkoiteta välttämättä sitä, että olisi lainan ottajan markkinat.
Täytyy myös muistaa, että jokainen lainatarjous on yksilöllinen. Vertailua pystyy suorittamaan oikeastaan vain ja ainoastaan oman tilanteen osalta eri pankkien välillä. Millaisen tarjouksen minä olen saanut, tai minkä sinä olet saanut... nämä eivät ole vertailtavissa. Aina tarjoukseen vaikuttaa mm. kohde, laina-aika, lyhennystapa, tulot, rahoituksen määrä jne. Onko lainaa ottamassa yksin vai puolison kanssa? Onko rahoitusaste 50% vai 100% jne. Kannattaa kuitenkin muistaa, että vaikka asuntolaina tarjous alkaa sanoilla: Olemme mielellämme mukanasi toteuttamassa unelmiasi, on nyt kyse bisneksestä. Pankit tekevät bisnestä. Ne harkitsevat sinun lainaasi ja sille tarjoamiaan ehtoja sen mukaan, mikä on heidän kannaltaan oleellisinta.
Laina-aika lasketaan sen mukaan, kauanko sinulla menee aikaa maksaa laina takaisin. Tämä laina-aika siis kattaa myös korot. Laina-aika pitenee kun lyhennyserä pienenee. Itse mietin laina-aikaa asiana joka saattaa elää projektin aikana, mutta sitä on hyvä miettiä jo etukäteen. Pankit usein esittävät pitkää laina-aikaa ja markkinoivat sitä asiakkailleen niin, että arkiseen elämiseen ja säästämiseen jää enemmän väljyyttä. Toisin sanoen, he ansaitsevat pidemmän aikaa rahaa sinun velallasi. Minun lainani on 65 000€ ja laina-aika on 15v 8kk. Arvioidut kokonaiskustannukset nousevat silloin 73 000 euroon, eli sovin antavani pankille rahaa korkojen muodossa kokonaiset 8000 euroa. Tuosta ajasta vajaa 2 vuotta syntyy koroista. Jos olisin ottanut laina-ajaksi 30 vuotta, olisi kokonaiskulut nousseet 82 000 euroon, jolloin korkoja olisi maksettu 17 000€. Tuolloin korkojen maksuun olisi mennyt yli kuusi vuotta. Täytyy muistaa ottaa huomioon, että laina-ajan ollessa pidempi on maksuerä myös pienempi! Johtopäätös: Maksa laina mahdollisimman nopeasti pois. Älä ota pitkää laina-aikaa, vaikka sitä tarjottaisiin.
Marginaalista kaikki kyselee. Osuus pankki tarjosi lainalleni marginaaliksi 1,25. Marginaali tarkoittaa koron osuutta, jolla pankki tekee voittoa. Sillä pankki pyrkii pienentämään lainan riskiä. Marginaali on henkilökohtainen. Marginaalin suuruus vaihtelee asiakassuhteesta ja asiakkaan maksukyvystä riippuen. Toisin sanoen. Pankki miettii, millainen asiakas olet. Minä olen marginaalin näkökulmasta huono asiakas. Yksin ostamassa, ilman takaajaa, vain 65 000€ laina ja "pienet tulot". Maksukykyä riittää, mutta lisätienestin mahdollisuudet on pienet. Uskon, että jos olisin ottanut lainaa 150 000€ olisi marginaalia tarjottu pienemmäksi. Laina-aikani on kuitenkin niin lyhyt, ettei marginaali lopunviimein heitä suunnitelmaani kovinkaan paljon suuntaan taikka toiseen. Muutamia vuosia sitten oli marginaalit lähtökohtaisesti alle yhden. Nyt en yhdestäkään pankista saanut alle 1,25 marginaalia. Paitsi Aktia joka tarjosi kahta eri lainaa. Isossa lainassa marginaali olisi ollut 1,1, mutta laina aikaa olisi ollut enemmän ja pikkulainan marginaali olisikin ollut 3,2 Osuuspankkikin tarjosi alkuun marginaaliksi 1,5 ja se saatiin laskemaan kun annoin ymmärtää, että muualla on halvempaa. Johtopäätös: Neuvottele marginaalista, mutta se ei ole lainasi tärkein osuus. Laina-aika määrittää lopulliset kustannukset!
Valitsin 12kk euriborin. Olin valinnut sen jo ennen pankkeihin menoa. Koen, että hyödyt tulevat riittävän nopeasti ja haitat näkyvät riittävän hitaasti. Jos katsoo korkokehitystä laina-ajan verran taaksepäin, eli omalla kohdallani 15 vuotta. Olisi viimeisen viidentoista vuoden aikana 12kk euribor ollut ihan hyvä vaihtoehto. 12kk euribor+1,25% marginaalilla lainani koroksi tulee nyt tällä hetkellä n. 1,6% ja sillä 1,6%lla kaikki yllä tehdyt laskelmat on laskettu. Tästä kuitenkin moni on erimieltä. Asuntolainojen korot ovat nyt alhaalla, mutta eivät välttämättä kauaa. Lueppas tämäkin ennuste. Johtopäätös: Tätä on vaikeaa ennustaa!
Itse valitsin lyhennystavakseni kiinteän tasaerän. Tasaeräni suuruus on 400,50€. Tämä vain siksi, että kykenen selkeämmin budjetoimaan elämääni ja myös seuraamaan sitä, miten voin kiriä lainanmaksussa. Ennakoitavuus on minulle tärkeää, ja koska korkoja on vaikeaa ennustaa, tuntuu tämä minusta turvalliselta. Tämähän tokikin tarkoittaa, että jos korot kasvavat, laina-aika pitenee, eli tavallaan todella huono ratkaisu. Johtopäätös: Mieti mikä sopii sinulle parhaiten!
Toimitusmaksu ja muut päätökseen vaikuttavat asiat:
Tällaista pohdintaa suoritin tehdessäni asuntolainavertailua. Mitä olette mieltä? Olenko päätynyt loogisiin laskelmiin?
Osuuspankin lainalaskuriin pääset tästä. Laskurilla voit pallotella tätä minun lainaani tunnusluvuilla:
Lisäksi suosittelisin sinua vierailemaan sivulla www.asuntolainalaskuri.com. Sivu on vanha (2012) mutta silti siellä on paljon hyvää asiaa, jos muistaa vaan laittaa asiat siihen perspektiiviin, että nyt ollaan syvemmällä taantumassa. Tämä lainalaskuri sai minut ymmärtämään kuinka vähän loppujen lopuksi marginaalilla kuitenkaan on vaikutusta kuukausierääni. Muut lainaan vaikuttavat tekijät olivat itselleni tärkeämpiä. 1,25 oli kuitenkin pienin minulle tarjottu marginaali, joten paras vei voiton. Marginaalin merkitys on luonnollisesti suurempi suuremmissa lainoissa.
Itse tuijottaisin kuitenkin eniten sitä, kuinka paljon laina minulle kokonaisuudessaan maksaa. Tärkeimmäksi siis koen laina-ajan ja kustannukset.
Lähettänyt Taina klo 1.31 3 kommenttia:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Tunnisteet: asiaa, asuntolaina, pohdintaa, suunnitelmia, vinkkejä
Unelmieni asunnosta tekemäni tarjous ei mennyt läpi. Tosin he tekivät vastatarjouksen, jonka kävin juuri allekirjoittamassa! Alkuperäisen myyntihinnan ja tekemäni tarjouksen välillä eroa oli vähän ja nyt he halkoivat vielä tuon pienen erotuksen puoleen. Olisin voinut ostaa tuon asunnon alunperin ilmoitetulla kauppahinnallakin, mutta olihan se pakko hieman koputella kepillä jäätä. Kauppapäivä on sovittu ensi viikon lopulle.
Hieman alle 50 onnellisen kodin neliöitä irtosi hintaan 65 000€. Asunnon neliöhinta oli hieman alueen keskitason alapuolella ja käsitykseni mukaan sain asunnon halvalla. Talo on 40 -luvun siporex talo. Talon sijainti ja miljöö on itselleni aivan loistava! Lähipalvelut (hammaslääkäri, terveysasema, kaupat, paikallinen kuppila ja bussipysäkit) sijaitsevat 200m kävelyetäisyydellä. Uima- ja venerantaan matkaa on 150 metriä ja kaupungin keskustaan kilometrejä on seitsemän. Työmatkani kasvaa ja on uudesta kodista melkein 20km, mutta toisaalta aiemmin kilometrejä oli 13, joten auto on ollut kuitenkin pääasiallinen kulkuvälineeni. Taloyhtiö on kutsuva. Hieman plussalla oleva taloyhtiö joka on hyvin hoidettu. Katot on kunnostettu, viemäröinnit ja putkiremontit tehty, kylpyhuoneet remontoitu, ikkunat vaihdettu ja sähkönnousut uusittu. Rappukäytävät on remontoitu ja yhteiset tilat kuten sauna on kunnostettu. Vain julkisivuremontti on tulossa ja siihen olen laskenut "worst case scenario" laskelman, jonka jälkeenkin asunnon kokonaishinta jää summaan joka on alueen kaksioiden keskiarvoa.
Asunto on ollut myynnissä pitkään (tai minun mielestäni pitkään, 7kk). Tuon seitsemän kuukauden syitä ja asunnon halpaa hintaa olen pohtinut paljon. Muutamia syitä olen keksinyt:
Asunto on kolmannessa kerroksessa. (Hissiä ei ole).
Parveketta tai saunaa ei ole.
Keittiössä on tehty remonttia, mutta ratkaisut ovat kömpelöitä.
Asunnon sisustusratkaisut eivät ole välttämättä jokaisen mieleen.
Asunnossa moni asia on jäänyt "puolitiehen".
Pienet rikkinäiset yksityiskohdat luovat huonon vaikutelman.
Sisustusratkaisuista muutama sananen. Keittiön kaapinovien väri on keltainen. Remontti on tehty, mutta riittävän neutraaleja sävyjä ei ole valittu. Itselleni nuo keltaiset sopivat ja osaan sisustaa värin tilaan sopivaksi. Ennen jälleenmyyntiä tulee kuitenkin pohtia ovien uudelleen pinnoittamista tai muuta ratkaisua. Uskon, että valkoisilla ovilla asunto menisi paremmin kaupaksi. Lisäksi ikkunalaudoissa on lasimosaiikki joka on väriltään sininen. Karmea! Asunnon valokuvissa ne näyttivät vielä hirveämmiltä kuin livenä. Nekin saa kuitenkin maalattua. Kiinteiden sisustusratkaisuiden osalta kannattaa olla tarkka. Voisinko nähdä jonkun asuvan tässä asunnossa muiden kalusteiden ja sävyjen kanssa. Onko tila helposti muokattavissa omanlaiseksi?
Puolitiehen on muun muassa jäänyt keittiöremontti. Jääkaappi ja hella on eri väriset. Kalusteet on laadukkaat, mutta hassusti aseteltu. Astianpesukoneelle on jätetty tila, mutta se on 5cm liian kapea kapeimmallekin koneelle. Laskeskelin kuitenkin näytön yhteydessä, että kalusteet on helposti uudelleen sommiteltavissa ilman vesipisteen muutoksia tms. Pesukoneelle tila siis löytyy. Tähän ei tarvita kuin hartiavoimia. Parasta kuitenkin on, että keittiöremontin yhteydessä ei ole tehty sähkötöitä. Tilasta puuttuu siis välitilan valo ja keittiössä on vain yksi pistorasia. Yksi. Nykyisellä asukkaalla on keittiön ikkunalaudalla kahvinkeitin, vedenkeitin ja paahdin. Hän vaihtelee pistokkeita tarpeen mukaan. Mikrolle virta tulee jatkojohdolla olohuoneen puolelta. Olohuoneen ja keittiön välille on puhkaistu aukko. Lankkulattiaan on jäänyt aukko ja päälle on laitettu muovimatto. Kynnystä ei ole rakennettu, vaan muovimaton päälle on koloon asennettu lankun palanen. Eteisen valon kytkin on rikki ja yhdessäkään kattolampussa ei ole ajanmukaisia sähköliittimien suojakupuja. Sähkömies hoitaa nämä hommat kuitenkin yhdessä päivässä. Ainiin. Asunnossa on neljä ikkunaa. Vain yhdessä ikkunassa on verhotanko. Olen siis ostamassa remppareiskan unelman. Itsekin tykkään rempata, mutta osa hommista saa jäädä ammattilaiselle. En kuitenkaan lopunviimein usko, että halpa ja kunnostuksen tarpeessa oleva asunto tulee mahdottoman kalliiksi, mutta katsotaan. Aika näyttää. Asunto vapautuu vasta alkuvuodesta, mutta sitten hommat alkavat sähkötöillä ja lattiaremontilla. Sitten pääsen itsekin puuhastelemaan. Mutta kauppoja ei siis ole vielä tehty, joten mitä minä nyt huseeraan. Pidetäänhän peukkuja?
Ps: Blogin suunta alkaa pikkuhiljaa hahmottumaan. Olen rakennellut itselleni tavoitelistaa vuodelle 2015 ja se on aikalailla antanut eväitä tähänkin juttuun. Siitä lisää kuitenkin ensi kerralla! Oletteko muuten huomanneet, että Livillä menee tuhluriprinsessoiden 3. tuotantokausi. Nyt mennään jo jaksossa seitsemän. Se on edelleen yksi parhaista sarjoista, ja jaksot on Suomen telkkarille uusia. Kannattaa kurkata!
Lähettänyt Taina klo 2.02 8 kommenttia:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Tunnisteet: asuntolaina, kotiprojekti, tavoitteita, tositelkkaria
Tekemäni tarjous umpeutuu keskiviikkona, vielä en ole kuullut vastausta. Lainakuviot alkaa kuitenkin olla jo selvillä. Muutamalla sanalla voisin teille kertoa tämän hetkisestä tilanteesta.
Muutama vuosi sitten haaveilin edellisen kerran asunnosta. Kaikissa pankeissa annettiin ymmärtää, etten kelpaa. Paitsi Aktiassa. He olivat tuolloin valmiita antamaan 100% rahoituksen 90 000€ lainalle, jolla olisi katettu myös 7000€ vanhaa velkaa. Silloin hävisin tarjouskilvan asunnosta jota havittelin. Nyt olen onnellinen, ettei silloin tärpännyt.
Olen maksanut sen 7000€ velan pois oppirahojen kanssa. Totuushan oli, ettei tuo 7000€ ollut ainoa velka joka minulla oli. Oli luottokorttia ja osamaksua. Niitä en silloin vielä osannut edes ajatella velkana. Nyt olen viisaampi ja kypsempi.
Kun kävin pankeissa lainaneuvotteluja, piti osa virkailijoista minua tytönhupakkona. Yksi jopa lässytti. Ystävällisesti kerroin, etten ole pohtimassa näitä asioita ensimmäistä kertaa.
Kerroin mitä haluan ja miksi. -Asenne muuttui.
Esittelin hyvin valmistellut dokumenttini jo ensi käynnillä.
Minusta tuli haluttu asiakas.
Liian moni asiakas menee pankkiin nöyristellen. Moni sanoo, että sinne tulee mennä hattu kourassa ja nöyrällä mielellä. Suuri pankinjohtaja tekee sitten mielivaltaisen valinnan. Oletko riittävän hyvä ihminen saamaan pankkilainaa.
Menin siis jokaiseen pankkiin siten, että olin näpytellyt verkkopankissa valmiiksi ko. pankin lainahakemuksen. Lisäksi minulla oli mukanani:
*Laskelma viimeisen 6kk keskiarvoisista kuukausituloista, brutto ja netto
*Laskelma viimeisen 6kk keskiarvoisista menoista
*Ostettavan kohteen isännöitsijäntodistus ja edellisen kauden tilinpäätös
*Lainan tarve ja perustelut
*Lista kysymyksistä, joita minulla on koskien juuri tämän pankin palveluita
Aina ne hieman nikotteli, ja kysyi miksi ei ole säästöjä ja kerroin, että olen maksanut velkaa pois. Eivät nikotelleet enää. Vaikka kukaan ei lopunviimein eläkesäästöäni vakuusarvoksi laskenutkaan, oli se heille osoitus säästökyvystäni.
Lopulta virkailija aina ojensi lainalaskelman ja kysyi, "no miltäs näyttää?"
Kiitin aina laskelmasta ja sanoin, että tätä täytyy todella miettiä. Tein selväksi, että suoritan lainavertailua. Nojauduin muistiinpanoihini hetkeksi ja sanoin, "että, tarjoushan tämä on muiden joukossa..." Danskebankia lukuun ottamatta tarjous ei jäänyt lopulliseksi tarjoukseksi. Aina ne paransivat kun sanoi, että tämä ja tämä mietityttää.
Sanoin myös jokaisessa pankissa, että olen ollut 30v asiakkaana Osuuspankissa, ja nyt tämä laina-asia määrittää seuraavat 30 vuotta (niinhän asia ei välttämättä ole) ja annoin myös ymmärtää, että IFissä olevat vakuutukseni siirtyvät sen pankin yhteyteen joka lainaa myöntää (sehän ei ole todellakaan mikään automaatio, vaan paras tarjous voittaa. Siinäkin asiassa!)
Kaikkien pankkien marginaalit muuttuivat, joistain palvelumaksuja poistui ja nostokulut joissain pankeissa pienenivät. Hyvä niin. Voittaja on selvinnyt. Ja omasta asenteestani ja ennakkoluulostani poiketen parhaan tarjouksen antoi lopulta juurikin OP. Eivät ilmeisesti halunneet minusta eroon. Kaikki ne kommervenkit jotka sain läpi, kerron vasta sitten jos nimet on paperissa.
Olen niin taikauskoinen ihminen, että tällainen huijaaminen ja kilpailuasetelmien luominen luo niin pahaa karmaa (vaikka se on ihan sallittua!!), että olen vakuuttunut jonkun OP:n kätyrin lukevan tätä ja ilmoittavan heti konttoriin, että korottavat Tainan marginaalia, kun se on sellainen kettu!
Tarjous oli paras, koska:
-Marginaali oli pienin (sama kuin toisella pankilla) (tämä muuttui alkuperäisestä tarjouksesta neuvottelun jälkeen)
-Lyhennyserä ja laina-aika oman valinnan mukainen
-Korko oman valinnan mukainen
-Lisälyhennykset mahdollisia (ilman ylimääräisiä kuluja)
-Lainaturva ei pakollinen, mutta silti edukkaampi kuin muualla (tämä muuttui alkuperäisestä tarjouksesta neuvottelun jälkeen)
-Rahoitusosuus 100% (tämä muuttui alkuperäisestä tarjouksesta neuvottelun jälkeen)
Olen saavuttanut suurimman tavoitteen kaikista. Sen lisäksi, että maksoin 13 000€ typeriä velkoja pois, olen oppinut pohtimaan raha-asioitani järjellä tunteen sijaan. Ymmärrän taloudellisen tilanteeni ja kykyni sekä valintojeni vaikutukset nykyhetkeeni sekä tulevaisuuteeni. Olen itsestäni pikkuisen ylpeä.
Lähettänyt Taina klo 12.15 8 kommenttia:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Tunnisteet: asiaa, asuntolaina, kekseliäisyys, suunnitelmia, tavoitteita
perjantai 14. marraskuuta 2014
Onks normaalii, että ihminen joka on juuri maksanut 13 000€ selkäpiitä karminutta velkaa pois, haaveilee uuden velan ottamisesta? No minullahan on se tilanne, että haaveilen omasta kodista. Kolmekymppinen nainen joka on ensimmäistä kertaa elämässään sellaisessa tilanteessa, että asuntolainan saaminen on mahdollista!
Aiemmin olen joskus kertonut, etten ole potentiaalinen lainan saaja, sillä minulla ei ole takaajaa. Tuo tilanne ei ole muuttunut. Takaajia ei ole mistään ilmaantunut. Olen nyt käynyt hakemassa lainatarjouksen Tapiolasta, Danskebankista, Säästöpankista, Aktiasta, Nordeasta ja Osuuspankista. Lainahakemuksen täyttämisen yhteydessä kaikissa paikoissa on nikoteltu ja pudisteltu päätä. Ai ei ole pääomaa...? No kyllä se 10% pitäisi olla.. Olisin ottamassa lainaa alle 70 000€. Kymmenen prosenttia tuosta summasta olisi 7000€, se on summa jonka pankki myöntäisi minulle vakuudetonta lainaa. Ei mahdu kaaliini. Miksi pankki ei voisi ottaa tuota riskiä, kun on kyse niiin pienestä summasta?
Onneksi lama kolkuttaa, ja pankinjohtajat on viksuja ja rahan ahneita. Aktia, Nordea ja OP ovat jo kuitanneet lainan mahdolliseksi ja toistaiseksi vain Danskebank on ilmoittanut, että rahaa ei heru! Olen siis tehnyt tänään tarjouksen unelmieni kaksiosta. Wish me luck!!!
Ainiin! Tänään oli palkkapäivä ja laskut on maksettu. Remonttirahasto on avattu ;) Koitan mennä nyt miniminimini askeleita ajatuksissani, mutta lamput on jo nettikaupasta valittu. Huoh.. niin sitä vaan innostuu nopeasti.
Ps: Edellisen postaukseni yhteydessä kyselin mitä lukijat olisitte mieltä blogin suunnan muutoksesta kotoiluun ja remppahommiin tms. kommentteja suuntaan taikka toiseen ei tullut. Kuitenkin muutaman vuoden bloggauskokemus on opettanut, että kannustavia kommentteja kirjoitetaan. Ainakin minun blogiini. Kukaan ei siis kehtaisi sanoa "Älä saatana, ihan paska idea!" Sen sijaan mielellään blogin kommenttikenttä täytetään tällaisella: "Oi, kuulostaa ihanalta, odotan jo seuraavaa postausta!" Koska kommentteja ei tullut, oletan lukijoiden ajatelleen ensimmäistä vaihtoehtoa. Tai sitten kukaan ei ajatellut mitään. No... katsotaan. Sovitaan vaikka niin, että olen nyt käymistilassa ja odottelen sitä kirkastunutta ajatusta, joka välähtää jossain vaiheessa ja ohjaa oikean suunnan. Niin käy, ennemmin tai myöhemmin.
Lähettänyt Taina klo 12.19 10 kommenttia:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Tunnisteet: bloggaamisesta, löpinää, suunnitelmia, tunnustuksia, yllätys
maanantai 10. marraskuuta 2014
Mitä nyt ja seuraavaksi?
Suuri kiitos kaikille onnitteluista. Olo on jokseenkin epätodellinen. Kovasti on kyselty, että millainen on säästötilanne. Säästötilanteesta on sanottava, että se ei ole aivan niin ihmeellinen, kuin mitä olettaa saattaisi. Nordnetistä nostin osakkeet ja säästöt pois, jotta sain kiihdytettyä lainanmaksuani entisestään. Säästössä on siis toistaiseksi:
52 viikon säästöhaaste: 1081€
Summa kuulostaa hurjalta, mutta en laskisi eläkesäästöä tähän samaan, koska en voi sitä realisoida. Siksi säästöjeni kokonaissumma olkoon 1406,37€. Ihan ok summa sekin. :)
Kommenteissa kyseltiinkin jo, että miten lainakisan kanssa kävi? No siinä kävi niin, että ylivoimaiseksi voittajaksi pääsi Cecilia. Cecilia maksettiin pois päivässä. Matkakohde on jo valittu ja kohteena toimii Challex. Alkuvuodesta matkaan sinne sisareni tyttären kanssa muutamaksi päiväksi. Hövelinä tätinä maksan hänenkin lentonsa. Hotelleja ei ole luvassa ja matkasta tulee halpamatka. Silti olen varsin innoissani. Rahaa jää 52 viikon säästöhaasteesta jäljelle mukavasti, joten toisenkin matkan voisin jossain vaiheessa tehdä. Joku taisi aiemmin sanoa, että olisi hyviä ehdotuksia matkakohteeksi, joten ehdottakaa vain!
Mietin tuossa jo edellistä postausta tehdessä, miten muotoilisin blogin kuvauksen uudelleen. Kolmekymmentä kolme kuukautta olen tätä blogia kirjoittanut ja sinä aikana naurettavilla asioilla velkaantunut nainen on muutoksensa tehnyt. Toivottavasti ikuisiksi ajoiksi. Silti en kuvausta muuttanut, kun en tiennyt mitä siihen olisin kirjoittanut..
ASP -tilillä ei ole rahaa juuri lainkaan, mutta nyt jo kuitenkin uudet suunnitelmat siintävät mielessä. Olen käynyt katsomassa kahta asuntoa (1h+kk ja 2h+k) eräässä ihanassa kerrostalossa. Asunnot on halpoja ja luulen, että tarjoamaan pääsen. Nyt on aikoja varattuna pankkeihin lainatarjousten toivossa ja lainasummasta riippuen alan haaveilemaan nyt toden teolla omasta kodista. Kummassakin asunnossa on potentiaalia. Jos haaveeni toteutuu, olen pohtinut, että blogini voisi säästämisen lisäksi keskittyä luonnollisesti lainan maksuun.. (Ylläri!!!) Mutta enää velkaantumisen syy ei olisi naurettava! Nyt kyse olisi sijoituksesta.
En tiedä mitä teille lukijani siinä tapauksessa kävisi jos blogin suunta muuttuisi osin kotoiluun? Minua on aina kiinnostanut remontointi, kunnostaminen ja sisustaminen. Jos kertoisin, kuinka luon uutta pikkurahalla, jaksaisitko lukea? Luonnollisesti ideana olisi osin sijoituksen vaaliminen ja se lainan maksu!! Jos lainan saan siihen kaksioon, näyttää siltä, että laina-aika on n.18vuotta. Olisipa siistiä maksaa se nopeammin, tai vaihtoehtoisesti ostaa muutaman vuoden kuluttua sijoitusasunto käteisellä... Haistan haasteen!! Nyt täytyy kuitenkin keskittyä lainakuvioihin hetkeksi ja sitten (jos haaveeni toteutuu) pyrittävä toteuttamaan remonttihaaveita ilman lisälainaa. Kaksi asiaa nimittäin päätin jo ennen aikojen varaamista pankkiin. 1. Remonttilainaa en ota. 2. Lyhennysvapaata lainan alkuun en ota.
Että sellaista... Mitä sulle?
Lähettänyt Taina klo 3.29 2 kommenttia:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Tunnisteet: löpinää, pohdintaa, suunnitelmia, tavoitteita, tunnustuksia
keskiviikko 29. lokakuuta 2014
Nyt en kyllä oikein tiedä mitä sanoisin. Olen velaton. Jes!!!
Velka 1: Ellos; jäljellä 0€
Velka 2: Net Anttila; jäljellä 0€
Velka 3: Autolaina; jäljellä 0€
Velka 4: Visa; jäljellä 0€
Velka 5: Master; jäljellä 0€
Velka 6: Joustoluotto; muutettu osatavoitteiksi (Velat 8-14)
Velka 7: Klarna; jäljellä 0€
Velka 8: Anselmi; jäljellä 0€
Velka 9: Bella; jäljellä 0€
Velka 10: Cecilia; jäljellä 0€
Velka 11: Damian; jäljellä 0€
Velka 12: Eevertti; jäljellä 0€
Velka 13: Fiona; jäljellä 0€
Velka 14: Gaabriel jäljellä 0€
1. Eroon pikavippikierteestä (toteutui 11/2011)
2. Opintolaina maksettu (toteutui 12/2011)
3. Luottokortti 2 maksettu (toteutui 2/2012)
4. Luottokortti 1 maksettu (toteutui 5/2012)
5. Luottokortti 1 maksettu uudelleen (toteutui 4/2013)
6. Osamaksuista päästy eroon (toteutui 8/2013)
7. Autolaina maksettu (toteutui 4/2013)
8. Joustoluotto maksettu (toteutui 10/2014)
9. 2000e hätävara rahasto kerätty
10. Asuntosäästäminen aloitettu (toteutui 9/2014)
11. Luottokortti 1 maksettu uudelleen (toteutui 9/2013)
12. Anselmi selätetty (toteutui 12/2013)
13. Bella lakaistu maton alle (toteutui 3/2014)
14. Cecilia nidottu ladon seinään (toteutui 5/2014)
15. Damian syötetty korppikotkille (toteutui 7/2014)
16. Eevertti tiputettu kalliolta (toteutui 8/2014)
17. Fiona postitettu niin pitkälle kuin pippuri kasvaa (toteutui 9/2014)
18. Gaabriel, hyvästelty ilon kyynelin (toteutui 10/2014)
Lähettänyt Taina klo 12.34 29 kommenttia:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Tunnisteet: HAASTE, historia, seuranta, tavoitteita, yllätys
tiistai 30. syyskuuta 2014
Lähettänyt Taina klo 9.48 Ei kommentteja:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
keskiviikko 24. syyskuuta 2014
Luvassa on jälleen yksi epämääräisen nolo yksityiskohta. Velkaa on enää vähän. Maksamisen suhteen en voi juuri nyt tehdä oikein mitään. Maksukyky on venytetty äärimmilleen. Lisät tulee viiden päivän päästä, mutta niitä tulee niin vähän, että tuskin pystyn lyhentämään lainkaan. Seuraavaan palkkaan on matkaa vielä 20 päivää ja silloin voin vasta tehdä seuraavat toimet. Tänään kävin nostamassa rahaa säästötililtä 200€ hillitäkseni maksuhimojani hieman. Tilanne on siis seuraava:
Koko ajan tekee kuitenkin mieli pitää velka-asiat mielen päällä. Minulla on halu järkeillä ja järjestellä asiaa. Pohtia "nopeinta" tapaa hoitaa velat alta pois ja motivoida itseäni urakkaan. Siksi minulla on käytössäni oma henkilökohtainen velkajärjestelyni. Velka on PostIt -lapuilla, joita järjestelen joka ilta. Laput on keittiön ovessa ja niitä järjestelen joka ilta ennen nukkumaan menoa.
Olen juuri niin sekaisin veloistani.
Lähettänyt Taina klo 23.45 2 kommenttia:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
keskiviikko 17. syyskuuta 2014
Pankkien toiminta on käsittämätöntä, mutta niin näemmä asiakkaankin.
Kävin tänään Prismassa ruokaostoksilla.
S-etukortti ei taaskaan toiminut.
Menin S-pankin toimipisteelle ja kerroin, että tarvitsen uuden kortin.
Neiti kertoi, että uusi kortti tulisi vasta 2017, mutta nyt kun uusin, se maksaa 10 euroa.
Kuulin, että "ilmaiseksi saa, jos hakee luottoa."
Kuulin, että se on ilmaista.
"Korkokin vain kuus", kun omalla pankilla lähes yhdeksän.
Kun kerran helppoa on, niin hain.
Luottoa hain tonnin, niin kuin on toisaallakin.
Viittä ehdotti ja kymmenenkin kannattaa,
turhauduin ja sanoin, voihan sitä tarpeen mukaan nostattaa.
Mutta sitten se taas maksaa kympin.
"En tahdo tonnia enempää velkaa", sanoin ja loin surullisen katseen.
Lähettänyt Taina klo 10.21 Ei kommentteja:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Rubbish I say, rubbish!!!
Vain kuva piti piirtää ja julkaista, vaan kyllä sen mukana syntyi taas sellaisia ajatuksia, että niitä on pakko hieman kirjoittaa auki.
"Rahankäyttöni on välillä roskaa". Tällä tarkoitan, että teen ajoittain äärimmäisen typeriä valintoja rahankäytön suhteen ja ajoittain käytän rahaa asioihin jotka tuottavat katumusharjoituksia tarpeettomasti. Missään nimessä en tarkoita sitä, että suhtautuisin rahaan kuin roskaan. Osaan arvostaa rahaa. Lähinnä tänä päivänä itseä kismittää sellaiset pienet hankinnat, kuten vaikka limsojen ostaminen. Rahaa kuukaudessa puolen litran limsa, vichy ja vesipulloihin menee aivan kohtuuttomasti ja aivan turhaan.
Rahan käyttäminen on minulle myös yhtä helppoa, kuin roskan nakkaaminen paperikoriin. Eilen vietimme iltaa kahden ystävän kanssa kokkaillen ja juoruillen. Toisen kaverini kanssa käytiin kaupassa ja mentiin sitten sen toisen kaverin luo kokkaamaan. Emäntä tarjosi viintä ja kokkaili oman kaapin tarpeista yhden ruoan ja me kävimme kaupassa toisen kanssa. Kauppakaverini on ääääääärimmäisen höveli rahan kanssa. Sain olla sanomassa joka tuotteen kohdalla kilohinnasta ja karkkihyllyllekin hän halusi pysähtyä. Emäntä oli laittamassa meille jälkiruokaa, joten en ymmärtänyt lainkaan miksi pitää vielä kolmen euron suklaalevy hankkia siihen päälle? No kaveri halusi niin taivuin. Kassalle mennessämme, oli ostoslasku sitten kivunnut jo melkein kolmeen kymppiin. Meidän molempien olisi pitänyt maksaa tästä siis 15€, olin varannut 10€ käteistä eikä kaverillakaan ollut. Maksoin kortilla. Kaveri lupasi siirtää tilille.
Olisin myös voinut sanoa: "Maksa sä, niin laitan tilille samantien." Mulla on aina verkkopankkitunnukset mukana, mutta ei. Olen myös äärimmäisen huono muistuttelemaan veloista. Vaikka kyse on omista saatavistani, tuntuu se nololta ja nöyryyttävältä. Koen, että pitäisi osata ja muistaa itse huolehtia omista maksettavistaan. Uskon kuitenkin, etten tule rahojani saamaan. Ihan vain, koska kaveri ei asiaa tule muistamaan.
Illallinen oli hyvä ja meillä oli hauskaa. Kustannus oli sinänsä kannattava, mutta se oli enemmän kuin olin varannut ja siksi se jäi kismittämään.
Saatteko kiinni siitä, mitä ajan takaa?
Lähettänyt Taina klo 0.44 6 kommenttia:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
tiistai 16. syyskuuta 2014
Tiedättekö ne hauskat 30 päivän haasteet?
Tiedättekö ne hauskat 30 päivän haasteet jossa tehdään kyykkyjä joka päivä tai otetaan kuva jostakin hauskasta tai jotain? Olen pitkään miettinyt, että olisin halunnun tehdä facebookissa 30 päivän piirroshaasteen. Koska itsetuntoni piirtämisen kanssa on heikko, ja facekavereita on luvattoman paljon, päätinkin toteuttaa sen täällä.
Olkoon haasteen nimi vaikkapa 15 päivän piirroshaaste RAHAsta.
Kuvaa saa käyttää vapaasti!
Idea on siis, että aiheet on ennalta päätetty ja joka päivä piirretään aiheen mukainen kuva. Kuva voi olla piirretty koneella tai käsin, siihen voi olla käytetty aikaa vähän tai paljon. Kuvia voi julkaista blogiin tai muualle yhden päivässä tai useamman kerralla.
Jos innostut tästä haasteesta ja haluat sen itsekkin toteuttaa, saat vapaat kädet. Mielelläni ottaisin kuitenkin kommentteihin tiedon mistä ja miten voin sinun kuviasi seurailla :)
Lähettänyt Taina klo 4.44 6 kommenttia:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
lauantai 13. syyskuuta 2014
Tuli polttelee persuksen alla. Voi kunpa laina olisi jo maksettu. Löysin potentiaalisen asunnon. Itseasiassa löysin sen jo muutama kuukausi sitten. Tuolloin lainanmaksu oli kuitenkin vielä niin kovasti vaiheessa, että en edes uskaltanut aloittaa unelmointia. Nyt tilanne on kuitenkin toinen. Eilen makselin lainaa taas pois parhaan maksukykyni mukaan. Lainaa on vielä jäljellä 1425 euroa. Laskeskelin, että kuun lopussa voisin saada lisistä maksettua 225€ ja lokakuun puolivälin palkasta jopa ehkä 900€. Jos niin käy, lokakuun lopun lisistä saisin loput 300€ maksettua. Olisin lokakuun lopussa velaton.
Siihen on 48 päivää. Tiedän, että tuo 900€ lyhennys kuulostaa hurjalta. Jos siihen en pysty, on nordnetissä 300€ ja säästötilillä 300€ joista voin nipistää loput. Nyt tästä on päästävä eroon! En kuitenkaan anna itselleni lupaa ajatella asuntoasiaa ennen kuin velat on maksettu. Haluan nauttia siitä velattomuuden tunteesta edes yhdeen päivän. Olen kuitenkin antanut itselleni luvan ajatella laina-asioita, sillä sehän on suorastaan järkevää. Niistä myöhemmin sitten vielä lisää.
Fiona rimpuilee vastaan, mutta kohta se on nakuteltu niille sijoilleen.
Lähettänyt Taina klo 13.13 3 kommenttia:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Tunnisteet: HAASTE, huolestuttaa, pohdintaa, seuranta
torstai 11. syyskuuta 2014
Edellisen hehkutuspostaukseni tiimoilta tässä vielä päivitetty tilanne tavoitteiden osalta;
Velka 1: Ellos; jäljellä 0€
Velka 2: Net Anttila; jäljellä 0€
Velka 3: Autolaina; jäljellä 0€
Velka 4: Visa; jäljellä 0€
Velka 5: Master; jäljellä 0€
Velka 6: Joustoluotto; muutettu osatavoitteiksi (Velat 8-14)
Velka 7: Klarna; jäljellä 0€
Velka 8: Anselmi; jäljellä 0€
Velka 9: Bella; jäljellä 950€
Velka 10: Cecilia; jäljellä 1000€
Velka 11: Damian; jäljellä 1000€
Velka 12: Eevertti; jäljellä 1000€
Velka 13: Fiona; jäljellä 875€
Velka 14: Gaabriel 1000€
1. Eroon pikavippikierteestä (toteutui 11/2011)
2. Opintolaina maksettu (toteutui 12/2011)
3. Luottokortti 2 maksettu (toteutui 2/2012)
4. Luottokortti 1 maksettu (toteutui 5/2012)
5. Luottokortti 1 maksettu uudelleen (toteutui 4/2013)
6. Osamaksuista päästy eroon (toteutui 8/2013)
7. Autolaina maksettu (toteutui 4/2013)
9. 2000e hätävara rahasto kerätty
11. Luottokortti 1 maksettu uudelleen (toteutui 9/2013)
12. Anselmi selätetty (toteutui 12/2013)
13. Bella lakaistu maton alle (toteutui 3/2014)
14. Cecilia nidottu ladon seinään (toteutui 5/2014)
15. Damian syötetty korppikotkille (toteutui 7/2014)
16. Eevertti tiputettu kalliolta (toteutui 8/2014)
17. Fiona postitettu niin pitkälle kuin pippuri kasvaa
18. Gaabriel, hyvästelty ilon kyynelin
Melko hyvältä näyttää siis. Olen kokonaan unohtanut myös kertoa, että olen aloittanut sen asuntosäästämisen jo. Siitä huolimatta, että lainaa on vielä jäljellä. Hätävararahaston kanssa on vielä tekemistä myös, mutta uskoisin tavoitteiden olevan saavutettavissa vielä loppuvuoden aikana. Luvassa on muun muassa veronpalautuksia. Täytynee jossain kohtaa päivittää myös laskurit ajantasalle. Jostain kumman syystä säästölaskurini katosi kokonaan sivupalkista, ja pitäisi siis sekin laittaa takaisin. Kokoajan kutkuttaa kovasti myös 52vkon säästöhaasteen keskeyttäminen ja säästettyjen rahojen laittaminen velanrippeiden maksuun.
Huomenna on luvassa taas palkkapäivä ja katsotaan millaisiin suorituksiin päästään taas :)
Lähettänyt Taina klo 8.50 Ei kommentteja:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
keskiviikko 10. syyskuuta 2014
Pitkän aikaa olen ollut aivan hissun kissun. Vaikka bloggaaminen on ollut tauolla, on velkaa kuitenkin tullut maksettua. Tämänhetkinen tilanne näyttää tältä:
Velkaa on jäljellä 1875€
Etusivun laskuria katsellessa hymyilyttää. Loppu lähenee ja on aika viimeiselle puristukselle. Ensimmäisessä blogikirjoituksessani vuonna 2012, olen asettanut tavoitteekseni olla 2013 vuoden lopussa velaton. Vuoden pidempään siinä näemmä on mennyt. Vuosi 2015 saa kuitenkin alkaa velattomana. Siitä olen onnellinen.
Lähettänyt Taina klo 3.51 2 kommenttia:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Tunnisteet: seuranta, tavoitteita, yllätys
sunnuntai 7. syyskuuta 2014
Maaliskuun puolivälissä pyysin lukijoita kirjoittamaan minulle kirjeen. Tehtävänanto oli seuraavanlainen:
”Olen pohtinut paljon sitä mitä erinäisille kadonneille ja karanneille kuuluu, kuten aiemmin mainitsinkin. Toisaalta olen pohtinut omia ja muiden motiiveja blogata ja toisaalta lukea ja kommentoida tekstejä. Erityisesti mietityttää anonyymit, vakkari ja muut. Miksi luette blogeja? Miksi luet minun blogiani? Luetko kaikenlaisia blogeja aiheesta kuin aiheesta, vai luetko jonkun tietyn aihepiirin blogeja? Mikä on sinulle lukemassasi blogissa tärkeää? Millaisia asioita toivoisit blogimaailmalta ja teksteiltä?
Olisi mielenkiintoista saada vähän kokonaiskuvaa siitä millaisia ihmisiä täällä pyörii, ja toisaalta millaisia asioita ihmiset blogeilta toivoo ja odottaa. Tämä pyyntö ei nyt koske vain ja ainoastaan tätä blogia vaan bloggaamista ylipäänsä.” –Taina
Sain pyyntööni enemmän vastauksia kuin osasin odottaa.
Jäseniä blogillani on tänään 29, mutta viimeisimpään tekstiini lukukuittauksen on merkinnyt 54 ihmistä. Tuntuu hurjalta. Käsittämätöntä on myös, että sivunkatseluita on bloggerin mukaan lähes 55 000. Kun aloitin tätä matkaa aikanaan, en tällaisesta osannut edes haaveilla. Kirjeitä sain yhteensä 22.
Toivottavasti tämä teksti antaa edes hieman oikeutusta hyville teksteillenne. Kaikkia kirjoittajia lainaan nyt anonyymisti, sillä osa oli esittänyt toiveen anonymiteetistä. Suuri kiitos kaikille osallistuneille!
Itselleni lukuprosessi ja jälleen tämä kirjoittaminenkin on ollut avaava ja tärkeä kokemus, joskin kuitenkin lopulta hyvin raskas. Tätä tekstiä olen hionut ja pantannut pisimpään. Toivottavasti tämän julkaiseminen antaa minulle sitä intoa ja rutiinia taas jälleen kirjoittaa blogiin säännöllisemmin. Olen ollut aalloilla muiden tekstejä lueskellen, mutta oma päivittäminen on jäänyt aivan liian pitkäksi aikaa.
Moni kirjoittaja toi esiin blogien lukemisen ja kirjoittamisen harrastuksena ja keinona hakea peilauspintaa omaa elämää koskettaviin asioihin, joista ei välttämättä halua/kykene keskustelemaan oman reaalielämänsä ihmisten kanssa. Blogit koettiin myös tiedonhaun ja oppimisen ympäristönä.
”Minulle blogimaailma on sekä viihdettä, että mahdollisuus oppia erilaisia uusia asioita. Monet parhaista käsityömalleistani tai uusista askarteluideoista ovat blogeista peräisin. Monia muita välillä yllättäviäkin taitoja ja tietoja on blogimaailmasta tarttunut matkaan.”
”Itselläni varmasti perimmäisenä ajatuksena on ideoiden synnyttäminen ja toisinaan tiedon hakeminen, tiedon haussa motiivi on aina erilainen. Kysymys on siitä, onko se tieto sovellettavissa omaan elämään. Ja joskus sitä vain tahtoo ”tappaa aikaa” ja saada ajatukset toisaalle.”
”On tämä myös jonkinlaista vertaistukea, eli tykkään lukea muiden ihmisten kokemuksia, jotka ovat vastaavassa elämäntilanteessa ja joilta voi oppia jotain tai joilla on vain kiinnostava kirjoitustyyli ja aiheet.”
”Blogeista löytyy todella mielenkiintoisia tapauksia, erilaisia ihmisiä, syitä velkaantumiseen ja tapoja, joilla velkaantuminen lopetetaan ja velkoja maksetaan. Prosessi, joka alkaa velkojen tunnustamisesta velkojen maksamiseen on jokaisella meillä erilainen mutta silti samanlainen. Ahdistukset, riemut, väsymys, kyllästyminen, onnistuminen ja epäonnistumiset - kaikki kokevat niitä.”
Kokonaisuudessaan tämä oppiminen on teemana sellainen joka puhutteli minua vahvasti. Itse havahduin siihen, että blogimaailma on itse asiassa todellinen yhteisöllisen oppimisen areena. Itsessään kirjoittaminen omassa blogissa voisi olla puolestaan tutkivan oppimisen muoto. Kummastakin termistä lyhyen oppimäärän saa nopeasti googlaamalla. Kaikille jotka ovat kiinnostuneet työelämän kehittämisestä tai oppimisesta ylipäänsä, suosittelen perehtymään näihin syvemmin. Minulla on hurahtanut koko kesä näistä aiheista lukiessa. Teidän ansiostanne. Näistä teksteistä minä sen ajatuksen sain. Kiitos siitä(kin).
Lukijoilla tuntuu olevan laaja skaala siinä, millaisia blogeja he lukevat. Yksi lukee blogeja aiheella ruoka-säästäminen-sisustaminen-sijoittaminen-muoti, toinen taas lapsettomuus-rahastot-laihduttaminen, Kolmas lukee aiheista sijoittaminen-matkustaminen-sisustaminen. Neljäs taas rajaa aiheikseen yhteiskunta-politiikka-henkilökohtainen kehittyminen.
Vaikuttaa kuitenkin siltä, että kaikilla on yksi yhteinen tekijä.
”Tärkeitä ovat oman elämän kokemukset, sattumukset ja fiilikset.”
Ihmiset haluavat lukea itseään koskettavista aiheista ja saada motivaatiota ja tsemppiä omien tavoitteiden toteuttamiseksi.
Olen itse aikanaan nähnyt blogit mahdollisuutena myös tutustua maailmoihin jotka eivät minua kosketa. Tehdessäni töitä nuorten kanssa, luin nuorison blogeja pysyäkseni ajan hermolla ja päästäkseni kiinni heidän maailmaansa.
Olen myös lukenut mm. vammaisten lasten vanhempien blogeja ja lapsettomuuteen liittyviä blogeja. Motiivina ja haluna on ollut ymmärtää heidän elämäänsä paremmin. Kauaa en jaksanut. Blogit huutavat vertaisuuden tarvetta ja en sitä kyennyt antamaan. Toisaalta tällaiset blogit vilisevät slangia, joka on minulle hepreaa. Hormonihoitojen vaiheet tai vaikkapa vammaistuen hakemiseen liittyvä sanasto uuvuttivat minut. En ymmärtänyt, enkä kehdannut kysyä. Joskus kysyin ja aiheutin karmean paskamyrskyn. Moni koki, että ihminen joka lukee blogia joka ei kosketa omaa elämää, hakee siitä vain ja ainoastaan sosiaalipornoa. Ne blogit sitten jäi.
”Itse kirjoitan blogia lapsettomuushoidoista koska uskon, että kirjoituksistani ja kokemuksista olisi hyötyä myös muille joille hoitoihin siirtyminen näyttää todennäköiseltä.”
Koen juuri tällaiset kokemuspohjaiset vertaisuuden mahdollisuudet aivan valtavina internetin ja blogimaailman mukanaan tuomina asioina. Olen aidosti iloinen siitä, että ihmisillä on tässä maailman ajassa aivan uudenlainen ote vertaisuuteen kuin kymmenen tai kaksikymmentä vuotta sitten.
”Toisaalta kirjoitan myös itselleni, helpottaakseni oloani ja jäsentääkseni ajatuksiani. Voisin tietysti kirjoittaa kotona omaksi ilokseni mutten usko, että se olisi samalla tavalla säännöllistä kuin nyt, kun tiedän että ihmiset seuraavat kirjoitteluani. ”
Raha ei tee onnelliseksi, mutta rahattomuus v*tuttaa –blogini sai kirjoituksissa palautetta kannustavuudestaan ja tyylistään. Moni toi esiin, että tavoitteideni etenemistä on mielenkiintoista seurata. ”Sinun blogi on kannustava ja voin samaistua. Lisäksi kirjoitat hyvin ja tykkään määrätietoisesta asenteestasi.”
”Mikä minua sitten yhä uudelleen ja uudelleen vetää blogiisi? Ensimmäisenä mainittakoon sujuva teksti ja osuvat sanavalinnat. Chattilyhenteitä pursuavien ja virheellisesti kirjoitettujen tekstien keskellä arvostan kirjoittajaa, joka kirjoittaa kauniisti ja sujuvasti.”
Kuinka blogiini on päädytty?
”Alun perin päädyin blogiisi sen vuoksi, että etsin kakkostyöpaikan hiljaisina hetkinä jotain mielenkiintoista luettavaa, hakusanana taisi olla säästäminen, pihiys, nuukailu tai jotain sinne päin. Luettuani sen tekstin, johon hakuni minut johdatti, halusin lukea enemmän ja niin aloitin alusta. Olen siis lukenut blogisi läpi kokonaan vähintäänkin kertaalleen, joihinkin teksteihin olen palannut toisen ja kolmannenkin kerran. ”
Itse toimin hyvin pitkälti samalla tavoin. Laitan googleen, blogloviniin tai blogilistalle hakusanoja ja katson mitä on tarjolla. Monta blogia olen löytänyt myös kommenttienne kautta. Aina kun näen uuden kommentoijan jossain blogissa, avaan profiilin ja katson onko hänellä omaa blogia. Jos meitä kiinnostaa yhteiset jutut, luultavasti myös hänen juttunsa kiinnostavat.
Tämä on kolmas blogini. Ensimmäinen oli laihdutusblogi ja toinen liittyi sairastumiseen, toipumiseen ja sairauden kanssa elämisen harjoitteluun. Kaikki ovat olleet varsin erilaisia ja aikanaan tarpeellisia. En suunnitellut koskaan tällaisen blogin perustamista. En vain löytänyt sellaisia blogeja joita olisin tästä aihepiiristä halunnut seurata. Löysin Velkavangin, mutta en muita. Niinpä aloin kirjoittamaan siinä toivossa, että joku löytäisi minut.
Mitä toivoisit bloggaajilta tai blogimaailmalta?
Blogien ja bloggaajien toiminnalle esitettiin toiveita rehellisyydestä ja siitä, että omat ajatukset ja asenteet pidettäisiin vahvoina. Helppolukuisina pidettiin niitä blogeja, joissa teksti on hiottua ja asiallista. Moni koki, että jatkuvat kirjoitusvirheet ovat häiritseviä. Teksti tulee muotoilla kirjoitettuun muotoon.
Puhutussa tekstissä intonaatio ja kehon kieli vaikuttavat oleellisesti sanoman perille menoon. Ehkäpä juuri tästä syystä nuorempi sukupolvi harrastaa vlogeja enenevissä määrin.
Moni koki ”raportit ja katsaukset” turhan tylsiksi jos kyseessä on pelkkiä lukuja ilman analyysiä tai pohdintaa.
Lähettänyt Taina klo 4.39 Ei kommentteja:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Tunnisteet: HAASTE, muiden blogeista, pohdintaa, tunnustuksia
tiistai 20. toukokuuta 2014
Mietin tämän postauksen otsikkoa varmaan viisi minuuttia. Tyhjän paperin syndrooma iski pahasti. Olen ollut poissa linjoilta pitkään. Tämä ei ollut suunniteltu katoaminen, mutta kaikki vain alkoi tapahtumaan niin rytinällä, että yksinkertaisesti kynnys postaamiseen alkoi kasvaa suuremmaksi ja suuremmaksi. Maaliskuun alussa aloitin uudessa työssä ja saman aikaisesti alkoi vimmattu kiriminen opinnoissa. Kiriminen tuotti tulosta ja lopputulema oli, että nyt pian minulla on ne paperit taskussani. Sain kuin sainkin kaiken lopulta palautettua ennen viimeistä deadlineä ja nyt kaikki on ohi. Enää on edessä valmistujaisjuhlat, joihin kutsut lähetin eilen. Äsken luin opinnäytetyön arviointiluonnoksen sähköpostista ja arvosanakin on ihan kohtalainen. Hyvillä mielin ja haikeana voi siis todeta, että kahden vuoden rupeama alkaa olla takana päin.
Uusi työ on ollut haastavaa ja kantapään kautta on tullut opittua monta asiaa. Siirtyminen uuteen ei ole ollut aivan niin helppoa ja ruusuista, kuin mitä alunalkaen kuvittelin. Uuteen kulttuuriin sopeutuminen vie varmasti oman aikansa, silti voin sanoa viihtyneeni. Onnistumista on koettu ainakin palkkapäivien yhteydessä jos ei muuten.
Opintovapaa veti talouden lopulta aika pahasti pakkasen puolelle. Seuraavan palkkapäivän yhteydessä saan viimeisen osan luottokortista maksettua ja pääsen hyökkäämään taas kunnolla joustoluoton kimppuun. 52 viikon säästöhaaste on edennyt ihan suunnitelmien mukaan. Ostovapaiden päivien laskeminen on jäänyt kokonaan, mutta nyt on aika jatkaa. Kesä on edessä ja lomaa ei ole, eikä lomarahoja. Joten hitaasti ja varmasti tässä tulee edetä. Lupailin kahta tekstiä jotka nyt loppurutistuksen yhteydessä on jäänyt tekemättä. Ensimmäinen oli bloggaamiseen ja blogien lukemiseen liittyvä teksti ja toinen sitten triptyykin kolmas osa, eli Taina Torieukkona. Molemmat ovat kuitenkin edenneet ihan kohtalaisesti. Olen saanut paljon vastauksia ja kommentteja siihen blogijuttuun. Kiitos niistä, koostan tekstin piakkoin.
Triptyykin kolmas osa julkaistaan alkuperäisestä suunnitelmasta poiketen vasta kesäkuun lopulla. Olen jo aloittanut kirppiskamojen kokoamisen ja joitakin juttuja olen myynyt jo netissä. Otan kirppispöydän kesäkuun ajaksi, joten siinä teen sitten samalla tutkimustyötä sitä tekstiä varten. Ensimmäinen osuus "kirpparin valinta" on jo kirjoitettu, ja vähän pohdin, pitäisikö tämä kuitenkin julkaista juttusarjana, sillä tekstistä uhkaa tulla kovin pitkä. Jää pohdintaan.
Olen kateellisena välillä vähän vilkuillut monien edistymistä projektien kanssa ja potenut huonoa omaatuntoa siitä, ettei ole ollut aikaa ja inspiraatiota kirjoittaa tai kommentoida. Nyt on aika kuitenkin kääntää sivua ja alkaa taas elämään. Internetissäkin. :) Aurinkoista päivää teille kaikille ja kiitos kannustuksesta opintorutistuksen osalta!
Lähettänyt Taina klo 0.13 8 kommenttia:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Tunnisteet: pohdintaa, suunnitelmia, tavoitteita
sunnuntai 16. maaliskuuta 2014
Tervetuloa lukemaan triptyykkini toista osaa. Tämä otsikko sai äänestyksessä toiseksi eniten ääniä ja on nyt siis kolmiosaisen julkaisusarjani toinen osa.
Netti, niksipirkka ja kansanrunous on toinen toistaan pimeämpiä säästövinkkejä pullollaan. Olen nyt surutta ja törkeästi kaivellut juttuja esiin googlaamalla ja muuten bongailemalla niitä pitkin matkaa. Näistä harvat ovat omiani, mutta lähteistys on hankalaa. Kunnian saa siis ottaa vapaasti itselleen tai kaverille kommentoimalla kommentteihin.
Mutta, here we go.
Osahan näistä on ihan käyttökelpoisia mutta osa…
”Käy työpaikalla vessassa, tai mahdollisuuksien mukaan suihkussa, ennen kotiin lähtöä.”
”Pyrin lataamaan kännykän aina töissä.”
”Jätän auton työpaikan parkkipaikalla joka kerta ensimmäiseen parkkipaikkaan (= kauimpana työpaikalta, joten tulee hyötyliikuntaa, mutta on lähimpänä kotia, joten joka päivä säästyy ajoa noin 2 x 50 metriä).”
”Kaupasta ostettuun vesipullon voi laittaa vesihanasta vettä niin se maistuu muka paremmalle. Täytä pullo töissä!”
”Varasta vessapaperirullia huoltamoilta ja kahviloiden vessoista”
"Minä nappaan aina Mäkkärissä tai Hesessä käydessämme reilumman nipun paperia, pidän niitä sitten käsilaukussa nenäliinoina."
"Töissä ollessa (hoitoalalla) vein kyniä, klemmareita, rasvoja, kumihanskoja ja joskus jopa vessapaperia, jos oli rahat tiukilla. Joskus muka unohdin eväät kotiin, niin tein sitten asukkaiden leivistä itselleni eväät. Yövuorossa tein aina puuroa itselleni ja leipiä. Tätä kaikkea kyllä teki avoimesti muutkin töissä."
"Käy meikkaamassa kosmetiikkaosastolla aamulla ennen töihin lähtöä."
”Baarissa voi dokata tosi kätevästi juomalla ihmisten pohjia, kun jengi unohtaa juomansa tupakkakopin telineeseen tai pöytään.”
”Aina kun menen paikkaan jossa on itsepalvelunaulakko, katson onko takkien taskuissa kolikoita."
Jengi näemmä niistää paljon, pitkään ja hartaasti, sillä siihen liittyviä vinkkejä oli satoja:
”Kaiva nenää ja näpäytä räkäpallon lattialle. Siellä se kuivaa ja menee imuriin imuroitaessa. ”
”Nenäliinoja voi säästää myös kotona ollessaan niistämällä likapyykkeihin.”
”Kun pesen silmälasit niin säästän sen pyyhintapaperin. Kun se on kuiva siihen voi kätsysti niistä nenänsä tai pyyhkiä kätensä. Jos paperi on kuivumassa vessassa niin siihen voi sitten pyyhkäistä vaikka peppunsa.”
”Kun parkkeeraan, tarkistan onko lähtijöitä.  Jos on, käyn kysymässä jäikö parkkilippuun vielä minkä verran aikaa. ”
"Baarista lähtiessä katson aina taksitolpan luona onko jonossa muita samaan suuntaan meneviä tai pimeitä takseja.
”Korjaan nilkkasukista reikiä tosi pitkään, kunnes sukat ovat 5-6 kertaa korjattu. Mustissa sukissa korjaukset ei kauheasti näy. "
”Säästän työvaatteita siten, että kotiin päästyä vaihdan heti päälleni huonommat kotivaatteet. ”
”Jos sukasta on kantapää rikki, voi sukan kääntää ympäri niin, että kantapääkohta on nilkan päällä. reikäkohta menee silloin kurttuun eikä häiritse.”
”Alushousuja en omista kovin monia kerrallaan. Huonoimpia pidän viikonloppuisin kotikäytössä ja heitän pois vasta sitten, kun en enää kehtaa niillä liikkua uimahallin pukuhuoneessa.”
”Pyykinpesussa voi säästää kun käyttää pikkuhousunsuojaa. Niitä kannattaa pitää monta päivää ja jos tulee haisua voi tuulettaa pyykkinarulla"
”Voi käydä paljon kyläilemässä ja mennä kylään ruoka-aikaan. Oikein visu menee viikonloppuvieraisille, mutta vastavierailut pitää kieltää (sairaus, kivuliaat kuukautiset ja nyt ei vaan sovi).”
”Ota nyyttäreille/viikonloppureissulle tyhjiä purkkeja tai pakastepusseja mukaan. Ruokaa jää aina yli.”
Tiedätkö sinä hulluja säästövinkkejä?
Lähettänyt Taina klo 14.24 9 kommenttia:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
keskiviikko 12. maaliskuuta 2014
Olen pohtinut paljon sitä mitä erinäisille kadonneille ja karanneille kuuluu, kuten aiemmin mainitsinkin. Toisaalta olen pohtinut omia ja muiden motiiveja blogata ja toisaalta lukea ja kommentoida tekstejä. Erityisesti mietityttää anonyymit, vakkari ja muut. Miksi luette blogeja? Miksi luet minun blogiani? Luetko kaikenlaisia blogeja aiheesta kuin aiheesta, vai luetko jonkun tietyn aihepiirin blogeja? Mikä on sinulle lukemassasi blogissa tärkeää? Millaisia asioita toivoisit blogimaailmalta ja teksteiltä?
Itse tietenkin toivon että moni lukee ja kommentoi! Itse olen lueskellut jo muutaman vuoden ajan muun muassa paljon sijoittamiseen liittyviä blogeja vaikka itse ostin ensimmäiset osakkeeni vasta tämän vuoden puolella. Miksi siis alunperin hakeuduin lukemaan niitä? Tämäkin on ehkä pohtimisen paikka.
Olisi mielenkiintoista saada vähän kokonaiskuvaa siitä millaisia ihmisiä täällä pyörii, ja toisaalta millaisia asioita ihmiset blogeilta toivoo ja odottaa. Tämä pyyntö ei nyt koske vain ja ainoastaan tätä blogia vaan bloggaamista ylipäänsä.
Toivoisin sinulta kirjoitusta tai kommenttia jossa pohtisit itseäsi lukijana ja/tai kirjoittajana. Lupaan koostaa niistä kaikista yhden yhteisen kirjoituksen huhtikuun alkuun. Tekstissä saattaa olla suoriakin lainauksia kirjoituksista, mutta mainitse tekstissä saako lainauksessa olla nimimerkki, vai toivotko anonymiteettiä.
Jos kirjoitat minulle sähköpostitse, voit tehdä sen osoitteeseen tarkanmarkantaina@gmail.com tai voit heittää sen vaikka kommentteihin otsikolla KIRJOITUSPYYNTÖ niin sitten en julkaise niitä sellaisenaan.
Kommentteja ja kirjoituksia tähän teemaan toivotaan 23.3 mennessä.
Lähettänyt Taina klo 11.00 Ei kommentteja:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
tiistai 11. maaliskuuta 2014
...siinä kun loppuviikosta nettipankissa muutaman näppäilyn tuotokset hymyilyttää. Kohta se on käsillä. Ensimmäinen palkkapäivä. Ah, tätä tunnetta!!! Mutta kyllä on toitä sen eteen tehtykin. :) Töitä 11 päivää takana ja fiilis on hyvä. Helppoa ei ole ollut, mutta ottaa aikansa päästä humpan tahtiin. Aamulla onkin kanalla aikainen lento, joten en löpise kauaa. Laastarit on olleet ahkerassa käytössä ja tupakkia on tullut polteltua 2-1-1-1-3-1-1-1 :) Hyvälle tuntuu. Niinsanottu iltatupakki on ollut se juttu. Sitten kun siirryn pienempään laastariin taidan lopettaa senkin. Se ensimmäinen päivä oli katastrofi, mutta silloinkin vain kaksi, siitä olen iloinen! Lauantaina unohdin laittaa aamulla töihin lähtiessä laastarin ja sehän sitten kostautui töistä päästessä. Heti oli pakko saada ja paljon. Etenee, etenee...
Lähettänyt Taina klo 13.50 3 kommenttia:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Tunnisteet: pohdintaa, tupakoinnin lopettaminen
tiistai 4. maaliskuuta 2014
Päätin yövuorossa toissa yöna lopettaa tupakoinnin. Syitä on muutamia, muun muassa raha. Olen ollut pitkään flunssassa, eikä tervehtyminen ja palautuminen ole ollut helppoa. Ensimmäistä kertaa luulen näkeväni terveydellisiä vaikutuksia tupakoinnilla itseeni. (Ihan oikeasti!!!) Uudessa työssä ei kuitenkaan saa tupakoida ja laastarit on itselleni paras muoto tehdä tupakoimattomuudesta vaivatonta, huoletonta ja mukavata, niin olisi hölmöä pitää 16h laastaria vain 8h työpäivän ajan. Toisaalta, jos on 5 päivää viikossa töissä, ei ehkä ole järjeä polttaa niinä kahtenakaan.
Päätin asian pikaisesti ja mietin mielessäni samalla, etten aio asiasta hirveitä paineita ottaa, mutta hahmottelin mielessäni jo, että aloitan ajatuksella paastosta. Jenni  sai minut pohtimaan kirjoituksellaan sitä, miten voisin 40 päivää käyttää. Jos menen laastariohjeen mukaan lopettaminen kestää 3kk ja 40 päivää on siitä jo yli 1/3, eli paaston jälkeen voisi pohtia menetelmän toimivuutta ja suoriutumista.
No päätin siis, että laastareita ostamaan ho-hop! Maanantaina iltapäivällä marssinkin paikalliseen apteekkiin.
Olin netistä katsonut etukäteen yliopiston apteekin sivuilta, että Nicoreten 25mg laastareita 7kpl paketti (=viikon tarpeet) myydään hintaan 17,70 ja ajattelin, että ostan pari pakettia niin ei mene viikkobudjettini sekaisin ja palkkakin tulee sitten ennen kun tarvii ostaa lisää.
Laastari kestää 16h ja se otetaan pois yön ajaksi.
En herää keskellä yötä polttamaan koskaan, miksi tarvitsisin yöllä siis tasaista nikotiinivirtaa laastarista. Nicotinellin laastari kestää 24h, joten sitä pidetään kokoajan. Minulla on myös herkkä iho ja kun olen joskus kokeillut Nicotinellia olen siitä saanut ihottumaa. Nicotinell myös irtosi herkemmin. Esim. uinti/suihku tai hikoilu saattoi aiheuttaa laastarin irtoamisen. Nicorette on testannut oman laastarinsa uudelleen kiinnityksen tehon, ja todennut että ihoteipin avulla uudelleen kiinnitetty laastari tehoaa lähes yhtä hyvin kuin alkuperäinen. Itselleni siis tuttu ja hyvä merkki. Näitä olen testaillut siis juuri tehdessäni keikkaa paikkoihin joissa ei saa tupakoida.
Paikalliseen apteekkiin käy tieni. Hyllyssä on vain yksi pakkaus. Kysyn lisää, tulee kuulemma ylihuomenna. Varastot on pienet. Okei, loppuviikosta sitten uudelleen. Kassalle mars! "Se tekisi sitten 27,63€." Mitä ihmettä? Kysyn onko hinta nyt varmasti oikein????! Yliopiston apteekissakin maksaa alle kaksi kymppiä. "Joo, niissä hinnoissa on eroja." Poistun typertyneenä ja pohdin, että onneksi hyllyssä ei ollut kuin yksi paketti, ettei tullut kalliimmaksi. Aloin miettimään kuinka pääsisin YAssa käymään, hmm. Matkaa on n. 70km. Kannattaako mennä laastareiden takia, paljonko menee bensaa jne. Koskas mulla onkaan koulupäivät, jos siinä samalla kiepsaisisi. Noo tarkastetaanpas ensin vielä se hinta, voihan olla että katoin ihan väärin, jos se olikin vaikka 27,70. No ei ollu. Vaan se 17,70 niin kuin muistinkin. Vasta hintaa tarkastellessani havahduin päätyneeni Yliopiston apteekin verkkoapteekkiin.
Rekisteröityminen verkkopankkitunnuksilla, 3 laastaripakettia + pakettiautomaatin kustannukset = Noin viiden minuutin homma ja maksoi kokonaiset 59,00 kaikenkaikkiaan. Postikuluineen kaikkineen tämä tuli siis 23,89€ halvemmaksi kuin kolmen paketin ostaminen paikallisesta apteekista. Hurjaa! Tuntuu käsittämättömältä, että hintaero voi olla niin suuri, mutta niin se vain näemmä taas on.
Lähettänyt Taina klo 0.17 10 kommenttia:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Tunnisteet: säästäminen, tupakoinnin lopettaminen, yllätys
sunnuntai 2. maaliskuuta 2014
Helmikuu meni todella rajusti penkin alle. Kuvassa näkyy vertailutaulukko tammi- ja helmikuun osalta. Muistutuksena jälleen, että minun tulonihan helmikuussa olivat edelleen sen 1189€. Tämä selittänee jo aiemman tunnustukseni siitä opintovapaan aikaisista tuhoista. Säätöt katosivat tässä kuussa lähes viimeisiä kolikoita myöden.
Moni osuus oli nollilla (mikä on tietysti hyvä asia), mutta kustannuksia oli aivan käsittämättömästi. Laskuihin kasaantui enemmän kuin normaalisti, eikä sitä varaa ollutkaan laskutilillä vaikka niin kovasti olen kuvitellut kerääväni sinne rahaa juuri niitä isompia ja harvemmin tulevia laskuja varten (vai olenko sitten verottanut sieltä matkan varrella....nyt en osaa sanoa) Ei kun hei! Tottakai! Kirjoittaessani tajusin juuri, että ne veromätkythän on saaneet laskutilin sekaisin. Veromätkyistä koostui juuri sen ison vakuutusmaksun verran. Aivan! No mutta...
Tuo tavara osuus oli siis niitä tuliaisia. Lasten elokuvat ja xylitol -pastillit on kalliita (eikä ne todella olleet ainoita viemisiä.) Laukku painoi mennessä 22kg ja palatessa 10,3 kg, vaikka sinne oli tullut lisää käytettyinä saamiani villatakkeja yms. 4 kappaletta ja talvitakkini joka mennessä oli päällä. Eli sitä tuliaiskamaa oli kyllä aikalailla. Vaikka kyllä se oli sen arvoista.
Tästä matka on vain eteenpäin.
Lähettänyt Taina klo 3.38 2 kommenttia:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Vuoden ensimmäisessä tekstissä uhkasin kopsata Veli:n vuoden 2014 haasteen jossa kerätään päiviä jolloin et käytä rahaa ollenkaan.
Nyt on helmikuun raportoinnin aika.
Haastavaa helmikuussa oli uskomaan matka ja toisaalta niiden tuliaisten hankkiminen. Ei ollut mikään helppo homma vaan juoksentelin verkkokaupoissa, prismassa, cittarissa ja tarjoustalossa useana eri päivänä katselemassa mm. lasten DVD elokuvia. Jonka vuoksi kulutustakin tuli usealle eri päivälle.
Ei se nyt silti huonosti mennyt.
Lähettänyt Taina klo 3.20 Ei kommentteja:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
lauantai 1. maaliskuuta 2014
Työn raskaan raataja hyvää päivää!
Tänään oli ensimmäinen työvuoro! Vaikka päivä oli ihan pers**stä, on silti mieli virkeä. Inhottavien asioiden kanssa painiminenkin on ihan jees, kun siitä saa palkkaa. Ja kun suljin oven takanani, olin vapaalla muutamassa sekunnissa. (Juuri tätä uudelta työltä odotin!!!) Entisessä työssä ajatukset ja asiat kulkivat usein kotiin saakka. Vaikka sisältö on rankempi ja haastavampi, on silti kokonaisuus helpommin hallittavissa. Katsotaan onko hymy hyytynyt muutaman viikon päästä.. Noh! Eiköhän se hymy löydy kuitenkin ainakin kerran kuussa. Ensimmäiseen palkkapäivään aikaa 14 päivää ;)
Opintovapaasta lupasin sellaisen kokonaiskatsauksen jossain välissä. No totuushan on, että isoa velkaa on lyhennetty opintovapaan aikana 1300€ ja realiteetti on se, että säästötili katosi lähes täysin. Samoin Visa velkaa kertyi 800€, eli tosiasiassa vaikka lainaa on maksettu ei se ole kokonaisuutta muuttanut.
Säästöhaastetta on hoidettu, mutta siinähän on nyt kyse pikkusummista.
Ehkä siksi opintovapaasta nauttiminen tuntui ihan mahdottomalta, kun tiesin vetäväni itseäni ojaan ja lujaa. Taas se perkeleen auto näytteli tässä aika suurta roolia. Niin ja laivareissu ja ulkomaanmatka... Jos olisin saanut auton liisattua jollekin (niinkuin alkuun aika aktiivisesti yritin) olisi ollut hiukan helpompaa. Mutta totuus on se, että jos velkaa ei olisi, olisin elänyt herroiksi hervantalaiseen tyyliin kohtuullisesti.
No nyt kun ollaan pohjalla on aika suunnata katse ylöspäin ja maksaa taas velkoja :)
Jos ei muuta niin tämä on todistanut minulle sen, etten taida olla todellakaan vieläkään oppinut sitä todellista kituuttamista.
Lähettänyt Taina klo 10.25 Ei kommentteja:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Tunnisteet: opintovapaa, palkkapäivä, tunnustuksia, yllätys
perjantai 28. helmikuuta 2014
Kuuletko tuon tyytyväisen hyminän?
Tänään tuli VIIMEINEN tuki. Tsadam!
Viikon verran edellä olen 52:ssa.
Osa laskuista on maksettu ja viikkorahat nostettu. Nyt voikin hyvillä mielin odotella ensimmäistä palkkapäivää :)
Lähettänyt Taina klo 10.57 2 kommenttia:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
tiistai 25. helmikuuta 2014
Huomaan sen hiipivän lähelleni. Välillä se on kauempana ja välillä lähempänä. Välillä se hiipii niin hiljaa, etten yhtään edes osaa ajatella sitä, kun sitten yht´äkkiä huomaankin sen olevan aivan seläntakana tai jopa silmien alla.
Normaalistihan tämä olisi oikein hyvä asia. Nyt se on paha!!! Kyse on taloudellisesta huolettomuudesta, joka itseasiassa ei olekkaan huolettomuutta vaan huikentelevaisuutta.
Työt alkaa ensi maanantaina ja ajattelen ensimmäistä palkkaa vaikka se ei ole vielä tilillä.
Olen ajatellut tulevaa palkkaa ja surffaillut Elloksen sivuilla.
Olen ajatellut tulevaa palkkaa ja surffaillut Finnairin sivuilla.
Olen ajatellut tulevaa palkkaa ja surffaillut kesän festareiden verkkosivuja.
Tuhmuuksieni sovittamiseksi päätin palauttaa itseni maanpinnalle tekemällä syväluotaavan analyysin opintovapaan aikaiseen rahatilanteeseeni ja toisin sanoen paljastaa myös, että millainen kokonaistilanne on nyt.
Ja tietenkin se tärkein, mitä olisin voinut tehdä toisin?
Lähettänyt Taina klo 12.45 Ei kommentteja:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Tunnisteet: huolestuttaa, opintovapaa, suunnitelmia
sunnuntai 23. helmikuuta 2014
Terveisiä ulkomailta! Loma on ollut antoisa ja halpakin. Olen vieraillut ystäväperheeni luona ja rahaa kului lentolippuihin 200€ (kyseessä oli tarjous, normaalisti ne maksaa n. 500€). Ostelin heille toivottuja tuliaisia kuten xylitol hammastahnaa ja suomeksi puhuttuja lasten elokuvia, ruisleipää ja niin edelleen. Tuliaisiin humpsahti n. 150€, mutta täällä ollessani en ole maksanut mistään. Minut haettiin kentältä ja majoitun heidän vierashuoneessaan ja kaikkialla missä olemme käyneet on tuttavani maksanut kaikki kustannukset. Rahaa olen tarjonnut, mutta ei ole kelvannut. Kuitenkaan minusta ei ole ollut kuluja tuon 150€ edestä, joten kai tämä on sitten ihan ok.
Havahduin vain tänään jälleen "lomapäivän" viettämisen yhteydessä siihen, millaisia asioita itse matkustamisessa todella arvostan.
Tänään käytiin rantakadulla alppien juurella, kylpylässä, linnassa ja lounaalla. Missä minä todella viihdyin? Rantakadulla. Niinpä. No, pienet sankarit jotka matkaseurueessamme viipottivat, nauttivat varmasti huvituksista. Nukkumaan mennessä kysyin kummityttäreltäni; Mikä oli päivässä parasta? Vastaus oli luonnollisesti se leikkipuisto siinä rantakadulla. Aivan.
Matkustelu ja asioiden kokeminen, ei aina tarvitse olla joidenkin kuuluisten asioiden näkemistä.
Yksi ystäväni joskus sanoi, että matkailu kulttuurikohteisiin, kuten museoihin, on menettänyt hänelle merkityksensä. Vastaava informaatio ja kokemus on hänen mukaansa saatavissa internetistä. Yhtä läheisen kokemuksen hän saa läppäriltä kuin lasin takaa.
Kulttuuri, ilmasto, maisemat ja ihmiset ovat itselleni pääsyitä matkustamiseen. Ja niistä aion jatkossa pitää vielä tiukemmin kiinni. Miksi ravaisin joitain paikkoja jotka on "must see", jos ne eivät itselleni kuitenkaan sitä ole?
Lähettänyt Taina klo 12.04 6 kommenttia:
Kohteen lähettäminen sähköpostitseBloggaa tästä!Jaa TwitteriinJaa FacebookiinJaa Pinterestiin
Tunnisteet: pohdintaa, tunnustuksia, yllätys
Uudemmat tekstit Vanhemmat tekstit Etusivu
#piirroshaaste 52 asiaa asuntolaina bloggaamisesta budjetti elämäntavat HAASTE historia huolestuttaa hups hyväntekeväisyys kekseliäisyys kotiprojekti kuluseuranta loma lukijan toive löpinää muiden blogeista opintovapaa ostos palkkapäivä pohdintaa rahavapaat remonttibudjetti seuranta sijoitus suunnitelmia säästäminen tavoitteita tositelkkaria triptyykki tunnustuksia tupakoinnin lopettaminen unelmia valaistus velkakatsaus verkkopankki vinkkejä yllätys
Sivun näyttöjä viimeisen 30 päivän aikana
Kärsimättömänä suunnittelen ja pyörittelen..
Kuinka paljon ihminen voi maksaa lainaa?
Mitä nyt ja seuraavaksi?
Pankkien toiminta on käsittämätöntä, mutta niin nä...
Rubbish I say, rubbish!!!
Tiedättekö ne hauskat 30 päivän haasteet?
Työn raskaan raataja hyvää päivää!
27.09.2022 PÄÄTÖS TYÖKYVYTTÖMYYSELÄKKEESTÄ "HYLKY"
Osakkeet tuottavat huonommin kuin riskitön korko
New book, Cycles for Investor published in Amazon
VelatOn - Kohti velatonta elämää ??
Sijoitusvuosi 2021 ja kohti vuotta 2022
P.Ohatta - Kolmevitosena eläkkeelle
Decorating a Cottage: Safety, Style and Selected Material
LG G2 (D802) – Design Stylish
Minä en shoppaa enää - Vuodatus.net
33-vuotias äippä kahden tenavan kansa
La Belle et la bete (2014)
Lauta kerrallaan... Säästämistä pikkuhiljaa kohti omia asetettuja tavoitteita
Kesähelteet ja pienet pintaremontit
My blog of not buying it
Juhlin ostolakkoani ostamalla pitsan ja siiderin
Näytä 5 Näytä kaikki
Teema: Vesileima. Teeman kuvien tekijä: friztin. Sisällön tarjoaa Blogger.