fi fi fi fi en fi fi fi fi fi fr fi fi en fi fi fi en en en en en fr fr fr en en en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi de fi fi fi fi fi fi fi fi it fi fi fi fi fi fi fi fr fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi eo fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi en en fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi fi tr fi fi fi fi fi fi jbo ilo vo en ro eo it en en sv fr de de fr fr fr sv en fr en ja fr de fr es nb fr de en en sv de de fr en fr it fr en fr fi
Online Love – rakkautta verkossa
yksin – vaikka yritin sanoa ei
tämä niin eloisa katu, hiljaisuutta täynnä
maailma on hetken pieni, niin kovin pieni
kun laukkuni pakkasin ja toivoa sinne viikkasin
nyt yö katsoo synkillä silmillään
miten arvokas sinä olet, muistinko sanoa
annan sille vallan, ikävälle voiman
niin paljon meitä erottaa
silti koskaan et lähempänä
tuttu on tuo olkapää
johon ennenkin olen saanut nojata
sama silmät yhteisten ilojemme
sinä ystäväni, sinä olet aina tässä
Sanoit ”tuu mun uneen”
en ollut koskaan kuullut
”sä olet mun seuraava runo”
taskuun tulla se reikä
Huopien alla ei ketään
kukaan ei pidä kädestä
tuuli kulkee tuolien välissä
Silloin kun on kaikki
Kaikkihan siellä oli, vanhaa tuttua
Siksi näinkin vain sinut
Milloin sinulla on synttärit
jo kauan ennen kysymystä
Ja se halaus, piti olla viimeinen
Eikä siitä koskaan pääse
Rutista mut hengiltä, pidä vielä lujempaa
Ikinä et päästä irti
Mikään ole vielä edes alkanut
En muista milloinkaan niin sataneen
Sen varjon alla sade muuttui
Kuulin sen kyllä kastuinkin vähän
Silti ei se ollut tämä maailma
ei sillä hetkellä, ei sen varjon alla
Pisara kerrallaan muuttui henkäys
Rakastin sitä pisaroiden määrää
Satoi niin vähän aikaa
Surullisen suolaisia, kauniimpia kuin
minuun se kuitenkin kuivuu
Sydän jonka sinä osaat
Piirrät siihen missä elämä sykkii
Tämän runon kirjoitin 50-vuotis juhliini. Ja ensimmäistä kertaa elämässäni uskalsin myös lukea jotain itse kirjoittamaani ääneen muille ihmisille. Ystävilleni, jotka minulle merkitsevät juuri niin paljon.
niin kuin ei koskaan ennen
Ja minä olen sata
Minut juuri. Ei kuitenkaan kodittomana
Jo ennen kuin siitä tiesin
Ja aina teidät tunsin. Rakkauden tajusin
Teidän. Ihmiset joista hurmaannun
Oivaltanut. Onni on. Tässä se on
Toisen onni. Jolla ei ole paljon
Elämän tuoksu, se teistä on
Kiitos, että olette. Juuri siinä
Rakkausmiehen Menu Valitse kuukausi huhtikuu 2020  (5) maaliskuu 2020  (6) helmikuu 2020  (2) tammikuu 2020  (1) joulukuu 2019  (7)
Rakkausmiehen menu Valitse kategoria About Rakkausmies  (1) Love Lockdown  (1) Rakkausmiehen blogi  (13) Rakkausmiehen runot  (7)