cs cs cs pl cs sl cs de de cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs nb cs cs cs cs cs cs cs cs cs ml cs hbs_lat cs en cs pl cs cs cs cs cs cs en cs cs cs cs cs sl cs cs ro cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs
Zde si můžete stáhnout knihu "Hrad Ronovec a Dolní Krupá", jedná o sborník věnovaný památce Josefa Čapka, který poukazuje na historii hradu Ronovec a Dolní Krupé.
Ronovec je bývalý raně gotický hrad, nyní hradní zřícenina, která se rozkládá mezi Dolní Krupou, Břevnicí a Kojetínem.
Byl založen bohatým a výbojným pánem Smilem z Lichtenburka kolem roku 1265 v místech, kde ještě ve 12.století stával dřevěný hrádek, jež lehl popelem. Hrad získal jméno erbu Smila z Lichtenburka a německé jméno Sommerburg (Letní hrad).
Hrad byl rozdělen na předhradí a zadní hrad, který byl oddělený širokým příkopem a založený do nepravidelného čtyřhranu. V severovýchodním rohu jsou pozůstatky stavení, které mělo věžovitou podobu - pánovo obydlí. V severovýchodním rohu je prohlubeň, která byla zřejmě studní. Pod hradem ve stráni u cesty vedoucí od potoka jsou zbytky obranné čtverhranné věže.
Ačkoliv ve 14.století velmi často střídal zástavní majitele, z nichž nejvíce vynikají Andělé z Ronovce, po smrti Smila z Lichtenburka patřil ještě necelá dvě století jeho potomkům, Smilovcům.
Od roku 1502 byl majitelem Jindřich Špetle z Prudic. Za jeho panství byla v Dolní Krupé vystavěna samostaná tvrz, jež začala být obývána Jan Haugvic z Biskupic na Krupé. Jeho syn Hynek Haugvic pak roku 1533 koupit hrad Ronovec, tvrz i několik dalších vsí. Po pár letech hospodaření se mu však již nechtělo obývat starý hrad, proto se roku 1544 definitivně přesídlil na tvrz do Dolní Krupé a hrad opustil.
Hradní zřícenina postupně vzniká až v průběhu 18. a 19. století, kdy jej podkopáním poničili hledači pokladů.
Pověst vážící se k hradu Ronovec
Od dob, kdy byl hrad opuštěn svými posledními majiteli se vypravuje pověst o pokladu. Říká se, že se zde občas objevovala překrásná rakev, vykládaná zlatem. V rakvi leželo tělo v generálské, pěkně zdobené uniformě. Muž měl prý po boku dlouhý kord. Poblíž rakve stála truhlice plná zlata, stříbra, drahých kamenů a jiných skvostů, byla však zavřena na pevný zámek a vždy jen na okamžik se otevírala.
Čas míjel, uplynulo několik věků, když se stal podivný příběh. Tenkrát se lesem procházela žena z nedalekého městečka a náhodou zbloudila až k hradu. Byla již unavená a chtěla si na nějakém klidném místě odpočinout. Znenadání však spatřila otevřenou rakev s generálem a opodál stojící truhlici. Když uviděla kord, který měl generál po boku, vzala jej z rakve, pevně sevřela a mrtvolu probodla. Snad mysl se jí pomátla z toho zjevení, snad samotný čert ji našeptával, kdo ví, žena nikdy nikomu nepověděla, proč to udělala.
Tu se však stalo něco podivuhodného. Země se rozestoupila a pohltila rakev i truhlici s pokladem. Pověst praví, že od těch časů se přízrak pod Ronovcem již nikdy neobjevil a do doby než se znovu ukáže lidské bytosti musí uplynout ještě hodně času.
Obecní úřad + -
Zákon č. 106/1999 Sb.
Spolky v obci + -
První zmínka o obci Dolní Krupá se objevila v roce 1283 na listině z desek rukopisu, dnes uloženého v Universitní knihovně.
Podle jedné z verzí vzniklo jméno Dolní Krupá podle stoup na výrobu krup, které byly postaveny při potoku a zároveň díky obyvatelům zabývajícím se krupařským řemeslem. Další možnost odvození názvu obce podává historik Profous ve svém díle O místních jménech v Čechách. Říká, že přídavným jménem Krupá byla ve staročeštině označována velká ves nebo hrubá skála.