cs cs en cs id en en en nl cs en cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs sl sl cs nl cs cs en it cs cs cs sv cs cs nl cs cs en it cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs en cs cs cs en en cs cs cs cs nb cs cs cs cs cs cs cs cs en cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs en pl cs cs cs cs cs cs cs cs sv cs en it en cs en it en cs cs en it cs cs es cs en en cs cs en en hbs_lat cs en cs cs cs en cs cs it cs cs cs cs cs cs en cs en cs sv cs cs cs cs
Dnes bych ráda navázala na úvodní článek “Crohn, těší mě!”, kde jsem vás seznámila s Crohnovou nemocí a nastínila v časové souslednosti, jak moje zdravotní problémy postupovaly. Jestli jste ho ještě nečetli, tak to doporučuji napravit předtím, než se pustíte do tohoto. Odkaz je ZDE.
Od prvních projevů po špitál
První příznaky jsem měla podle mě už na jaře 2020, kdy mě poprvé v životě začala pálit žáha po ostřejších jídlech. A to tak, že HODNĚ. V květnu se přidalo občasné, ale u mě také do té doby celkem nezvyklé, nadýmání a nafukování břicha. V druhé polovině června mě břicho začalo bolet. Zatím ne nějak drasticky, ale byl to setrvalý pocit nad pupíkem, který jen během dne měnil intenzitu. V tuto chvíli to bylo horší na pohmat.
Navštívit svého praktického lékaře s tímto ožehavým tématem jsem se odhodlala až v říjnu, kdy jsem si řekla, že by to utrpení už stačilo. Dostala jsem prášky na žáhu i zácpu a žádanku na SONO celého břicha. Pálení žáhy se podařilo trochu zkrotit, ale po těch druhých lécích mi bylo akorát na omdlení, jinak nezabraly, proto jsem je po pár dnech přestala brát. Asi týden nato (v listopadu) se zácpy otočily do průjmů a tak to zůstalo až do letošního jara, než jsem skončila v nemocnici. Za listopad až prosinec jsem kvůli tomu zhubla 3 kila. V tento moment jsem to ještě brala jako dar, teď už ne. Na SONu mi bylo řečeno, že moje orgány vypadají naprosto v pořádku a já si připadala jako hypochondr.
Další moje kroky vedly na alergologii. Potravinové alergie a intolerance jsou dnes poměrně rozšířené, proto jsem pojala podezření na lepek či laktózu. Intoleranci mi odborně nikdo nezjišťoval, ale alergie se nepotvrdila. Opět jsem se nic nedozvěděla a nikam se neposunula. Do Vánoc jsem ani nic dalšího nestihla a také jsem si je pěkně protrpěla. Poprvé jsem je slavila sama s přítelem a dělala i tradiční svíčkovou a pečenou kachnu se zelím pro návštěvy během svátků, což bylo trochu stresující, ale hlavně to bylo samé tučné, smažené nebo sladké jídlo. Přesně ty věci, které bych neměla vůbec jíst. Bolesti už byly téměř k nevydržení.
Nevím, jak vy, ale já si od roku 2021 hodně slibovala. Doufala jsem, že už bude všechno lepší jak ohledně covidu, tak že i přijdu konečně na to, co mi je, přijmu příslušná opatření a jednou provždy tuhle nepříjemnou kapitolu uzavřu. Pěkně jsem se přepočítala!
K doktorovi jsem se dostavila podvyživená, dehydrovaná, s bolavými klouby a oteklými kotníky. Z krevních testů vyplynulo, že mám (mimo jiné) vysoké CRP a nízké železo. Stále ještě se však nic dalšího nedělo. Prostě jsem se měla vrátit domů a dál odpočívat. Jenže mi od prvního suchého rohlíku, co jsem v sobě po prodělaném covidu udržela, bylo pořád hůř a hůř. Bolest v břiše se stupňovala a vrátily se horečky i průjmy.
Konečně přišel ten kýžený zlomový okamžik, který mě zachránil! Pan doktor mi vystavil žádanku na internu. Když jsem se na to oddělení dovolala a zjistila, že mají nejbližší termín až v srpnu, dopsal mi tam STATIM. To znamená, že daného pacienta musejí vzít přednostně a bez objednání. Ještě, že to existuje!
Pod křídla si mě vzal pan doktor Zejkan (MUDr. RNDr. Ing. Aleksandar Zejkan CSc., internista a kardiolog). Jen co uviděl moje vizáblé ružičky a popsala jsem mu místo, kde mě břicho bolí, pojal vážné podezření na střevní zánět. Ještě ten den jsem šla na další odběry krve a obden později na CT. Absolvovat tato vyšetření pro mě bylo hodně náročné, sotva jsem chodila a ani jsem nebyla schopná vypít ten kontrastní roztok, co se pije před CT. Během těchto dní jsem opět zhubla. Celkově jsem ztratila 13 kilo, byla anemická a podvyživená.
„I když pobyt ve špitále není nic příjemného, jsem vděčná, že jsem se tam dostala.“
Po víkendu, protože CT proběhlo v pátek, jsem šla k panu doktorovi Zejkanovi pro výsledky a ten mě rovnou nasměroval do nemocnice. Směla jsem si jen dojet domů pro věci. I když pobyt ve špitále není nic příjemného, jsem vděčná, že jsem se tam dostala. Bůh ví, jak bych jinak dopadla.
Připadalo mi šílené, že jsem na finální diagnózu čekala skoro rok a že to došlo až do takového stádia, kdy se mi dostalo potřebné pomoci až za pět minut dvanáct. Ale po tom, co za příběhy jsem objevila na internetu, už mi ten rok v porovnání s ostatními nepřipadá jako zas tak dlouhá doba. I když jsem jí vnímala jako nekonečnou…
Při pátrání po dalších příbězích jsem právě zjistila, že toho v češtině moc není. Většina toho byla v angličtině z Ameriky. To mě motivovalo k tomu se o svém problému rozepsat a sdílet ho s vámi. Věřím, že je na druhé straně někdo, komu se to bude hodit. Zjistí, že v tom není sám. Že má někdo podobné obtíže a třeba se mu něco z toho, co budu o životě s tímto onemocněním sdílet, bude hodit do jeho života. Zatím toho nejvíce sdílím tady na blogu a na Instagramu (@bellamoon94). Možná časem přidám další platformu.
Bude jen ku prospěchu všech, kdo se k tomuto článku dostanou, pokud dolů do komentářů nasdílíte svůj příběh, jakými útrapami jste si při diagnostikování Crohna či jiného střevního zánětu prošli, a co naopak vnímáte pozitivně. 🙂
Zatím se mějte famfárově a já se budu těšit u dalšího článku, kde se budu věnovat pobytu v nemocnici a lékům.
Líbí se mi to:
Zobrazit všechny příspěvky, jejichž autorem je bellamoon94
Líbí se mi to:
chronické onemocnění Crohn Crohnova nemoc diagnostika IBD idiopatické střevní záněty ISZ léčba příběhy ze života story time vyšetření zkušenosti životní zkušenost
Předchozí příspěvek Crohn, těší mě!
Následující příspěvek Můj příběh | Další diagnostika a léčba
Zanechat odpověď Zrušit odpověď na komentář
Vyplňte detaily níže nebo klikněte na ikonu pro přihlášení:
Emailová adresa (vyžadováno) (Adresa nebude zveřejněna)
Komentujete pomocí vašeho WordPress.com účtu. ( Odhlásit /  Změnit )
Komentujete pomocí vašeho Twitter účtu. ( Odhlásit /  Změnit )
Komentujete pomocí vašeho Facebook účtu. ( Odhlásit /  Změnit )
Informujte mě o nových komentářích emailem.
Informovat emailem o nových příspěvcích
Tento web používá Akismet na redukci spamu. Zjistěte více o tom, jak jsou data z komentářů zpracovávána.
Radosti A Starosti By Bella na FB
Radosti A Starosti By Bella na FB
52 nakopávačů pro úspěšný rok
Crohnova nemoc mi otevřela oči | Rozhovor se studentkou medicíny
Sledujte Blog přes Email
Chceš dostávat upozornění na nové příspěvky na svůj email? Sleduj tento blog.
Radosti A Starosti By Bella
Blog o kosmetických i životních radůstkách a strastech
Ahoj, já jsem Martina alias Bella a vítám tě na svém kanále. Píši blog o kosmetice, ale v podcastech se budu zabývat tím, co život přináší - svými životními zkušenostmi, motivací a cestováním.