cs pl cs cs en cs pl cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs fr pl cs cs sk cs cs cs cs cs cs cs cs en cs hbs_lat cs cs cs cs en
Tenze, psychická tíže, vnější tlak, reflexe, proces, transformace jsou výrazy přibližující základní obsahy děl obou autorů, jejichž sochařský rukopis současně charakterizuje práce s autenticitou materiálu a s monumentálností.
Kryštof Kaplan vytvořil v roce 2015 pro broumovský klášter sugestivní soubor sochařských objektů, kterým reagoval na dynamické tvarosloví barokní architektury, také ale na tíživé obsahy historické paměti místa. Charakteristickou plasticitu prací vytvořil pomocí vlastní technologie „textilní formy“ a použil ji i v roce 2019 při realizaci souboru Oken pro industriální architekturu v pražských Holešovicích. Na současné výstavě jsou dvě z Oken nainstalována na vnější stěně bývalého měšťanského pivovaru, dnes zchátralého a čekajícího na smysluplné využití. Přirozenost velkorysých tvarů expandujících z nosných rámů objektů stírá rozpoznatelnou hranici mezi anorganickou a organickou formou a současně vypovídá o křehkém rozhraní mezi vnitřním a vnějším psychickým prostorem. Objekt Turniket pak náleží do okruhu prací kriticky reflektujících odosobněné momenty velkoměstského prostoru. Invenčním způsobem je v něm zpřítomněna individuální tělesnost, neboť divák jím může reálně prostoupit. Exprese vystavených prací odkazuje ke skutečnosti, že také Kryštof Kaplan často pracuje s metaforou kumulované tenze a její transformace, s momentem stupňovaného napětí.
Zatímco Petr Šťastný nachází inspiraci k pracím tematizujícím psychickou tenzi především v osobní rovině, Kryštof Kaplan se instalacemi často vztahuje i k paměti místa, záznamu konkrétních stop historických událostí. V současné výstavě silně přítomné téma tenze nezáměrně rezonuje i s reálnou událostí, v níž silové procesy eskalují do nereflektované brutality.
PETR ŠŤASTNÝ (nar. 1986 v Plzni) studoval v letech 2013–2019 na Akademii výtvarných umění v Praze (Ateliér sochařství 2, J. Zeithamml; Ateliér figurálního sochařství a medaile, V. Míča). V roce 2018 uskutečnil stáž na Accademia di Belle Arti di Carrara v Itálii. Zúčastnil se řady sympozií, např.: 2011, Klášter Doksany; 2013, Botanika Organika, Horní Bezděkov; 2015, Řehlovice (kámen). Z jeho účastí na výstavách uveďme např.: Atrium budovy ČEZ, Plzeň, 2007; Malostranské pokoje, Praha, 2015; Sochařská náplavka – Ateliéry AVU, Rašínovo nábřeží, Praha, 2019; Tematizace tíhy, Galerie Vetengl, Plzeň, 2020 (samostatná výstava). Od roku 2020 pedagogicky působí na Uměleckoprůmyslové akademii ve Světlé nad Sázavou.