cs es en es de sv cs cs cs cs cs es cs it cs cs cs cs cs cs it es cs pt cs pl nl cs en cs fr cs cs en cs cs de cs cs cs cs cs cs de en nds es cs cs cs hbs_lat cs cs hbs_lat cs en cs cs pl fr en es es cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs en en cs en es es cs cs cs eo en cs en es es cs cs cs cs en cs en es es es cs cs en cs it cs pt cs cs cs cs fr cs cs cs de de cs cs ru
Svět nevládních organizací je plný aktivních lidí s mnoha zkušenostmi a přehledem o potřebách migrantů a jejich nesnázích. Na druhé straně je tento mikrokosmos také protkán nitkami často nepříliš přehledných vztahů, sympatií a antipatií, podivnými praktikami a často i neodborností nebo neprofesionalitou.
Dochází zde také k velmi nežádoucímu efektu: organizace samy migrují od problému k problému, od projektu k projektu a od partnerství k partnerství (podle principu vycházejícího ze strukturálních fondů EU), aniž by přitom zcela uspokojivě plnily svou funkci vzhledem k těm, jejichž blaho mají ve svém štítu – tedy k migrantům, jejich integraci a potažmo tak k celé společnosti.
Tento stav, hodný přísného posouzení kritiky a řešení, není ale pouze jednostranný. Nejedná se jen o problém neziskových organizací. Ty samy především využívají daných podmínek nebo se v nich snaží jakkoliv přežít, a je často jen otázkou vkusu každé z nich, zda některé formy přežití posoudí již jako neetické, či ještě nikoliv.
Výzvy a naděje, jež na počátku fungování evropských projektů vyvolával, se však téměř dva roky od našeho vstupu do EU mění spíše v rozpaky. Slova i některé činy vedoucí ke spolupráci organizací, sdílení určitých metodik a standardů kvality práce berou za své ihned v okamžiku hledání jiných (dalších) zdrojů a během činnosti mimo rámec společně realizovaných projektů. I nadále zde dochází k tomu, k čemu docházelo s železnou pravidelností předtím, totiž k dublování aktivit. Partneři se například neinformují, že realizují ještě velmi podobný projekt, ovšem v rámci jiného „opatření“ a s jiným partnerem, bohužel ve stejném regionu... Vzniká také množství nových, „inovativních“ projektů, jež ve skutečnosti nic nového nepřinášejí a jen pohodlně lpějí na starých metodách a udržování stávajícího stavu.
V nevládních organizacích pracují lidé, a proto zde bude k nejrůznějším potížím, nedorozuměním, nedostatkům, antipatiím, nebo i ne zcela čistým praktikám docházet zřejmě vždycky. K jejich částečné eliminaci by však jistě přispělo poněkud transparentnější prostředí. Měly by k němu podstatným dílem přispět i samy organizace, a to možná dříve, než k jejich regulaci přistoupí stát.
V minulosti již došlo k pokusu „migrační“ organizace zastřešit, dát jim větší váhu a snad se domluvit i na společně sdílených hodnotách a metodách. Pokus se jmenoval Konzorcium organizací pracujících s uprchlíky. Tento projekt však selhal na již dříve popsaných problémech – tedy neschopnosti vzájemné dohody, individuálních ambicí a podobně. Dnes je tak toto Konzorcium jen samo dalším realizátorem týchž projektů, jakým se věnují i organizace, jež zastřešuje (PPU, COM, PPI, SOZE, OPU), a tím de facto i jejich konkurentem...
Nevládní organizace v oblasti migrace a integrace čelí řadě otázek a nemalých problémů (byť si je třeba často ani nechtějí uvědomit). Přitom situace, kdy jejich aktivity nikdo neusměrňuje a nesleduje, kdy nikdo nedává bedlivý pozor, jaká je kvalita poskytovaných služeb či zda tu nedochází k „vykrádání“ projektů nebo dublování aktivit, nemůže v důsledku vyhovovat ani jim. Přesto však nejen řešení, ale i samotné debaty na toto téma jsou zatím v nedohlednu.
Možná se dříve dočkáme nového zákona o sociálních službách, který by mohl leccos upravit. S ním by mohl český stát získat kromě ucelené koncepce i páky, jak zajistit kvalitním a fungujícím projektům dlouhodobou udržitelnost a kontinuitu.
Autor pracuje v občanském sdružení Centrum pro integraci cizinců Praha.
O lásce k pravdě
Osobnost francouzského spisovatele a filosofa J.-P. Sartra, jehož věhlas dosáhl v šedesátých letech minulého století svého vrcholu, byla v posledních desetiletích (nejen ve Francii) podrobena kritické reflexi. Některé aspekty Sartrova života a díla se dostaly také do …
Slováci: cizinci a spoluobčané
Migrace ze Slovenska vytvořila a vytváří jednu z největších – ne-li vůbec největší – skupinu cizinců žijících v České republice. Většina problémů, se kterými se slovenská menšina po rozpadu Československa potýkala, nebyla cizinecké ani migrační povahy. Jednalo se a zčásti …
Můj brácha má prima bráchu
Čím více se o korupci mluví, tím více se stává samozřejmou součástí našeho života.
mediální partneři / spřátelené instituce
© 2005–2017 A2 kulturní čtrnáctideník • ISSN 1803-6635 • A2, o.p.s., Na Květnici 700/1a, 140 00 Praha 4 • mail[at]advojka.cz • Design by Parallel Practice feat. Mütanta • Program by delikates