cs cs en cs cs sv cs cs pt de cs cs cs cs cs cs cs pl cs cs sv cs cs pt de cs cs cs cs cs cs cs pl cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs en cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs en sl cs cs cs sv cs cs cs cs cs sv cs cs sv cs cs cs pt cs de cs sv cs cs cs cs sv es cs cs cs cs
Téměř všechny děti se rodí s naprosto zdravýma nohama. V první třídě už má ale třetina z nich nohy poškozené, zejména kvůli špatné obuvi. Co dělat, aby byly dětské nohy co nejzdravější a správně se vyvíjely?
Péče o dětské nohy je velmi důležitá zejména z pohledu dalšího vývoje pohybového aparátu. Co tedy pro ně uděláte v dětství, to se vám později vrátí. Jak říká podoložka Petra Kliková, například vbočené palce v dospělosti mají až v 50 procentech případů základ v malých či nevhodných botách, které nosily děti v dětském věku. „Děti do dvanácti let nemají zcela vyvinutý nervový systém, proto nejsou schopné hned správně identifikovat, zda je boty tlačí nebo ne. Pokud tlačí, je už zle,“ říká Petra Kliková.
Rozdíly mezi dětskou a dospělou nohou
Stačí se pečlivě podívat a uvidíte to sami. Dětská noha se od té dospělé liší v mnoha anatomických i funkčních vlastnostech. „Dětská noha nemá ukončený růst, dospělá ano – z pohledu růstu kostí, nervových zakončení, vazů, šlach a kloubů. Přesto se může formovat dále vlivem vnějších faktorů. Důležitá je například i výživa. Do dvanácti let také nemá dětská noha vyvinutý nervový systém, proto nohy děti v malé obuvi tolik nebolí a nefunguje správně termoregulace jako u dospělé nohy. Dospělá noha se také celý život přizpůsobuje životnímu stylu. Jak se tedy bude vyvíjet dětská i dospělá noha, závisí na spoustě faktorů,“ vysvětluje podoložka Petra Kliková.
Mezi ty nejzásadnější patří následující faktory:
Genetické předpoklady: Genetika hraje významnou roli. Jsou rodiny, ve kterých se některé vady nohou dědí. O to víc se musí rodiče snažit s dětmi pracovat, cvičit, vybírat správnou obuv a dbát na správné návyky v pohybových stereotypech.
Zatížení sportem: Nebo také žádný sport a pohyb. Sport samozřejmě prospívá, ale některé druhy mají na vývoj dětské nohy negativní vliv. Patří sem například gymnastika, akrobacie nebo i fotbal – tyto sporty jsou pro dětské nohy velkou zátěží a problém spočívá velmi často v obuvi. Pokud ale děti vysedávají u počítače a nehýbou se, je to další extrém. „Nejdůležitější je dostatečné množství přirozeného pohybu a rozmanitost. Když má dítě super obuv a sedí u počítače, nemá noha šanci se správně vyvíjet. Od raného dětství je tedy důležité dohlížet na správné pohybové návyky dětí. Nejde ani tak o konkrétní cviky, ale aby se děti naučily hýbat a aby je to bavilo,“ říká podoložka Petra Kliková.
Psychomotorický vývoj: Další příčinou nesprávného vývoje dětských nohou bývá přeskočení některé fáze psychomotorického vývoje. Důležitou fází je lezení, protože při něm dozrává kotník a posilují se významně zádové svaly.Dnes ale bývá s lezením problém, protože hodně rodin má hladké kluzké podlahy, tudíž dětem lezení nejde a nahrazují ho plazením a podobně. Tento problém lze dočasně vyřešit kobercem.
Nesprávná manipulace s dítětem: Řada rodičů se snaží, aby jejich dítě začalo co nejdřív chodit, a různě mu pomáhají tím, že ho vodí za ruce a stavějí ho. „Důležité je nechat na dítěti, kdy se samo posadí a postaví,“ říká Veronika Matulová. Postavit by se mělo nejdříve samo tak, že nakročí jednu nohu, pomoci mu můžete maximálně tak, že si k dítěti kleknete a dítě se opře o vaše ruce nebo nohy. Veškerá nosítka, kdy dítě nemá podsazenou pánev a má nepodepřenou hlavičku, by neměla rodiče ani napadnout. Naopak ergonomická nosítka život usnadní, ale i zde platí všeho s mírou.
Špatný výběr obuvi: Spousta rodičů tápe, zda malým dětem dávat boty nebo nedávat. Názor odborníků je takový, že když dítě začne chodit a kotník nemá stabilní, kotníčkové boty jsou potřeba i na doma, protože doma nenutí nohu k žádné akci vzhledem k hladkým podlahám i koberci. Když to ale jde, je dobré nechat dítě chodit bosky, protože jakákoli nerovnost nutí nohy k posilování klenby. Ovšem i zde platí zásada přiměřenosti, takže střídejte boty s chůzí naboso.
Proč je dětská noha náchylnější na poškození?
Dětská noha je měkká, klouby, vazy, šlachy a svaly nemají ukončený vývoj, proto se snadno přizpůsobují daným podmínkám. Nemá dotvořenou klenbu a často dochází k poškození, protože dítě nevnímá intenzivně bolest jako dospělý. Bohužel spousta dětí problémy s chodidly a celým pohybovým ústrojím má a je potřeba na to myslet. Všechny odchylky od normálu se totiž s věkem postupně zhoršují. Jak říká podoložka Veronika Matulová, z ploché nohy například může bolet i hlava a se špatným postavením nohy souvisí i zarůstání nehtů, což málokdo ví.
Správné boty musí mít hlavně dostatek prostoru pro prsty, v botě by mělo mít dítě možnost roztáhnout prsty a neměly by být utlačované ani klouby prstů. Foto: Sutterstock
Ušetřete děti plochých nohou
Vznik plochých nohou, tedy snížení, případně vymizení podélné klenby nožní, bývá nejčastější vadou dětí na druhém stupni základní školy. Obvykle za to může dlouhodobé nošení příliš tvrdé obuvi. Když totiž dítě nemůže dostatečně odvalovat nohu při chůzi, svaly rychle zleniví a mají sklon k plochonoží. Když noha nedrží v obuvi správný tvar, dochází ke vpáčení kotníků a celkové deformaci svalové hmoty. Malá bota zase vede k nedokrvování cév v prstech a deformace se pak projeví nejen v nohou, ale celkovém držení těla a páteře. Jako prevence by tedy měla sloužit především správná obuv a vhodné cviky.
Jak správně vybrat boty
Správné boty musí mít hlavně dostatek prostoru pro prsty, v botě by mělo mít dítě možnost roztáhnout prsty a neměly by být utlačované ani klouby prstů. Z tohoto důvodu nejsou ani trochu vhodné takzvané balerínky – ty právě to všechno způsobují. Pokud jdete s dítětem koupit nové boty, na kus papíru obkreslete jeho nohu. Je důležité, aby dítě stálo a mělo volně položené prsty. Dále nechte asi 12–17 mm rezervu od nejdelšího prstu na noze. Je zapotřebí prostor navíc v přední části boty – boty nesmějí být malé. Samozřejmě, že dítě vám neřekne, že ho bota tlačí, zvláště pokud je ještě malé a pořádně nemluví. „U dětí do tří let doporučuji kontrolovat velikost botiček každé tři měsíce, od tří do šesti let každé čtyři měsíce a od šesti do deseti let každých pět měsíců,“ radí Petra Kliková. Rozhodně zapomeňte na boty po starším bráškovi. Je dost možné, že vady, které měl, zdědí i mladší dítě, protože nošením se boty tvarují podle nohy, která je nosí.
Text: Jana Brodanská, foto: Shutterstock
Noha se skládá z 26 kostí, 33 kloubů a 100 vazů.
Lidé mají tři typy tvaru nohou – řecký, egyptský a čtvercový.
Dětská noha roste ve věku od tří do šesti let v průměru o milimetr za měsíc.
K tomu, abychom mohli chodit, potřebujeme zapojit 200 svalů.
Dvacet svalů potřebujeme, abychom mohli stát.
Má-li dítě nějaký problém s nohama, dá se zjistit při vyšetření na takzvaném podoskopu. Toto vyšetření ukáže tlakový snímek, z něhož se odborník dozví, zda a jak je noha plochá nebo má jiný problém.