cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs es cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs hbs_lat cs cs cs cs cs cs cs cs en cs en cs cs cs cs cs
Voda je hlavní chemická složka našeho těla. Lidská bytost může přežít mnohem déle, aniž by konzumovala jídlo než bez požití vody. Potřebujeme tolik vody, že asi 60% hmotnosti našeho těla se skládá pouze z toho.
Dehydratace, což je název, který dáváme snížení objemu vody v těle, může v nejtěžších případech způsobit vážné zdravotní problémy včetně smrti. Na druhé straně může být i nadměrná spotřeba vody škodlivá, protože může vést k obrazu nazývanému intoxikace vodou, což může být za určitých okolností i smrtelné.
Proto se vraťte k otázce, která dává název tohoto článku, kolik litrů vody bychom denně pili? Odpověď zní: záleží.
Neexistuje žádný magický počet litrů, který by byl vhodný pro celou populaci. Několik faktorů může způsobit, že jednotlivec potřebuje více či méně vody než ostatní. Skutečné pravidlo, že bychom měli vypít 2 litry vody denně (nebo 6 až 8 sklenic vody), je ve skutečnosti empirickým vodítkem, aniž bychom vědci věděli.
V tomto článku vysvětlíme, jaké jsou faktory, které by člověk měl vzít v úvahu při rozhodování o množství vody, kterou by měli požívat po celý den. Vysvětleme také, jaká je intoxikace vodou a jak vzniká.
Jak jsme uvedli v úvodu, množství každodenní vody, kterou každá osoba potřebuje na požití, je velmi individuální. Někteří lidé potřebují hodně, jiní potřebují trochu. Abychom usnadnili porozumění tématu, spusťme článek tím, že mluvíme jednoduše a stručně o tom, jak naše tělo zvládne objem tělesné vody.
Dehydratace je tedy stav, který ovlivňuje buňky a tkáně mnohem více než skutečný objem krve. Když jednotlivec ztratí 3 litry vody v těle, ztratí 2 litry v buňkách, 800 ml v tkáních a pouze 200 ml v krvi.
Pacient tak začne trpět účinky dehydratace buněk dlouho předtím, než podá příslušný pokles krevního tlaku, který se vyskytuje pouze v těžkých případech dehydratace.
Podobně, když tělo narazí na přebytečnou vodu, dochází k distribuci podobným způsobem, kdy je nejvíce ovlivněno intracelulární prostředí a intersticium, což může způsobit edém v buňkách a orgánech, včetně mozku.
Jak tělo ovládá množství vody v našem těle?
Orgán, který ovládá množství vody v těle, je ledvina, a to je velmi přesné. Malé zvýšení nebo snížení množství vody v těle jsou dostatečné, aby ledviny eliminovaly více nebo méně vody v moči.
Vzhledem k tomu, i když my spotřebujeme vodu menší nebo rovnou tomu, co je nezbytné, ledviny budou jednat, aby udržel objem vody v těle vyvážený, což způsobuje, že budete močit více či méně během dne.
Je zřejmé, že schopnost opravit ledviny má limit. Aby se eliminovaly toxiny a krevní látky, musí ledviny eliminovat nejméně 400-500 ml vody denně, jinak by nebylo možné chemické sloučeniny zředit. Pokud je pacient velmi dehydratovaný a ledvina je tak dychtivá zadržet vodu v těle, že prakticky přestane močit, jedinec vstoupí do akutního selhání ledvin.
A i když pacient přestane úplně močit, pokud nedojde k hydrataci, nedostatek vody se bude i nadále zhoršovat, jelikož dochází ke ztrátám tekutin jinými cestami, jako je pot a stolice, které nelze přerušit ani upravit (vysvětlím později ).
Naproti tomu v stave nadměrné tělesné vody může ledvina zvýšit produkci moči až o 500 až 600 ml za hodinu, což dává přibližně 12 litrů moči za den. Pokud pacient po celý den spotřebuje velké množství vody, aby udržel stabilní objem tělesné vody, musí ledviny produkovat velké množství moči, což pacientovi pocit, že chodí do koupelny po celou dobu.
Jelikož nutkání k močení obvykle vznikají, když je objem moči v močovém měchýři mezi 300 a 400 ml, stačí, aby ledviny produkovaly 300 ml moči za hodinu, takže osoba musí chodit do koupelny každou hodinu.
Vzhledem k tomu, že ledviny mohou produkovat maximálně 600 ml moči za hodinu, pokud se jednotlivec rozhodne konzumovat 5 litrů vody v jednom okamžiku, množství přebytečné vody se rozšíří do buněk, což způsobí, že se nabobtnou v jedné potenciálně smrtelný stav nazývaný otravou vodou .
Obličky budou schopny regulovat objem vody po několika hodinách, což v některých případech může být příliš pozdě. Na konci tohoto článku podrobněji vysvětlíme tento problém.
Jaké jsou faktory, které ovlivňují objem vody, kterou bychom měli vypít?
Množství vody, kterou bychom měli denně konzumovat, by mělo být množství, které potřebujeme, aby ledviny udržely objem vody v těle stabilní. Proč se však může tato hodnota lišit od jednotlivce k jednotlivci? Z různých důvodů například:
a. Základní množství tělesné vody
Děti mají v těle poměrně více vody než dospělí, což má více vody než starší osoby. Muži mají víc vody než ženy. Obézní, svalnatí nebo velmi vysokí lidé mají spoustu tělesné vody odlišné od velmi tenkých nebo krátkých zaměstnanců. Z tohoto důvodu by definování kouzelného počtu denní spotřeby vody, které by sloužilo celé populaci, bylo již obtížné. Existují však další závažnější problémy, jak uvidíme níže.
b. Ztráta vody po celý den
V podstatě naše tělo ztrácí vodu čtyřmi různými způsoby:
Objem moči - asi 1 až 2 litry denně.
Potnutí a odpařování vody skrz kůži - asi 300-500 ml denně.
Odpařování vody dýcháním - asi 200-400 ml denně
Ztráta vody ve stolici - asi 100 až 200 ml vody denně.
To znamená, že naše tělo ztrácí denně asi 1, 5 až 3 litry vody, z velké části nepostřehnutelné, což se nazývá necitlivé ztráty vody. Je to kvůli těmto 1, 5 až 3 litrům bazální ztráty vody, že je velmi časté slyšet rady konzumovat asi 1, 5 až 3 litry vody denně.
Výše popsané hodnoty jsou však jen přibližné, odhadnuté v každodenních situacích. Ve velmi horkých dnech například ztráta vody pokožkou je mnohem větší než v chladných dnech. Při teplotě kolem 20 ° C ztrácíme asi 400 ml vody denně, ale tato ztráta může být vyšší než 1 litr, když se teploměr zvýší nad 35 ° C. Stejně tak v jedné 20-minutové sauně je možné ztratit až 500 ml vody. Pacienti s horečkou také ztrácejí více vody přes kůži než obvykle.
Praxe fyzické aktivity také ovlivňuje ztrátu vody pokožkou. Při každé hodině těžkého cvičení může tělo ztrácet více než 1 litr vody, v závislosti na venkovní teplotě. V maratonu například můžete ztratit více než 5 litrů vody.
Ztráta vody při dýchání také vzrůstá během cvičení a dosahuje 600 ml denně. Lidé, kteří žijí na hladině moře a stoupají do nadmořské výšky nad 2500 metrů, ztrácejí více vody cestou dýchacích cest, protože nižší dostupnost kyslíku způsobuje jejich zvýšení plicní práce a zrychlení respirační frekvence.
Další běžná situace, která může dramaticky změnit množství ztracené vody, je výskyt průjmu nebo zvracení. Pacient s otravou jídlem jednoduše ztrácí 1 litr vody denně po zvracení a / nebo průjem.
c. Množství vody v potravinách
Voda, kterou konzumujeme, nepochází pouze z kapalin. Všechny potraviny mají vodu, některé ve větším či menším množství. Obecně, pouze prostřednictvím jídla můžeme jíst asi 0, 5 až 1 litr vody denně. Polévky, jogurty, zmrzlina, želatina nebo jiná jiná potravina, která přebírá tekutou formu při pokojové teplotě, by měla být považována za spotřebu tekutin. Mezi pevné potraviny, ovoce, zelenina a luštěniny jsou obvykle nejbohatší ve vodě, jako je meloun, pomeranč, rajčata, hlávkový salát, okurka, paprika, květák apod.
Proto, jak vidíme, potřeba vody se může lišit nejen od jednotlivce k jednotlivci, ale také od jednoho dne k dalším. Známá doporučení 2 litrů vody denně může být pro některé případy dostačující, ale v mnoha situacích bude určitě nedostatečná.
Jak mohu vědět, jestli potřebuji pít více vody?
Naše tělo je vybaveno některými obrannými mechanismy proti dehydrataci. Pokaždé, když se sníží objem tělesné vody a buňky se začnou dehydratovat, má mozek dvě akce: nástup žíly a uvolňování hormonů, které stimulují ledviny, aby zadržely vodu.
Pokud máte často smutek a vaše moč je velmi koncentrovaná, to znamená, že s malou vodou je to znamení, že vaše tělo se snaží kompenzovat stav nedostatku vody.
Mechanizmus žízně je velmi citlivý a obvykle se aktivuje ve velmi raných stadiích dehydratace. Naše ústa a hltan jsou bohaté na receptory, které rychle zjistí, že člověk pití vodu, proto zmizení žízně zmizí, jakmile pijeme vodu.
Mozku ví, že jste pohltila vodu dříve, než byla absorbována do gastrointestinálního traktu a distribuována do tělních buněk. Ledová voda stimuluje tyto receptory intenzivněji, takže když jsme žíznivý, zdá se, že je účinnější než voda při pokojové teplotě, i když hydratuje stejným způsobem.
Mechanizmus žízně je velmi důležitý, ale nemusí být stejně spolehlivý u některých lidí, zejména u starších osob nebo u nemocných. Jednoduchý způsob, jak zjistit, zda je člověk dehydrovaný i bez žízeň, je posoudit, jak vlhký jazyk a vnitřní část úst jsou. Pokud během dne má jedinec velmi suchou ústa a jazyk bez známky slin, je to jasný známka dehydratace.
Barva moči je dalším způsobem, jak posoudit stav hydratace člověka. Velmi nažloutlá-vonící moč naznačuje, že ledviny drží vodu. Na druhé straně zcela transparentní moč, s barvou vody a ve velkých objemech, znamená, že ledviny vylučují velké množství vody z těla. Obecně platí, že zdravý moč je velmi mírně žlutý.
Třetím způsobem hodnocení stavu hydratace je hmotnost. Zvažte si před a po nějaké fyzické aktivitě. Rozdíl bude množství vody, které jste v tomto období ztratili. Stejně můžete pracovat i tím, že se vážíte po snídani a před obědem. Pokud po kávě vážíte 70 liber a před obědem vážíte 70, 6 kg (aniž byste v této době jídla nic), znamená to, že jste v tomto období ztratili 400 g vody. To slouží jako hrubý základ pro výpočet množství vody, kterou ztrácíte za hodinu v práci.
Proto byste měli pít vodu vždy, když budete žízeň. Pokud jste žíznivě několikrát denně, je to znamení, že musíte zvýšit spotřebu vody. Zvyšte příjem vody i v případě, že je váš moč trvale příliš koncentrovaný.
Intoxikace vody je mnohem častější událostí, než si lidé uvědomují. Voda se stává toxická, jestliže se spotřebuje v mnohem větší míře, než je potřeba v poměrně krátké době, ředit krev a způsobit, že koncentrace sodíku v krvi akutně klesne na akutní hladiny.
Intoxikace vody byla široce hlášena v maratonu, triatlonu nebo jiné intenzivní soutěži. Když se dlouho poteme, tělo ztrácí velké množství vody a minerálů, zejména sodíku (Na + ), což je hlavní elektrolyt v krvi. Když tento sportovec rehydratuje pouze s vodou, doplňuje potřeby vody v těle, ale ne množství minerálních solí ztracených v potu, což vede k obrazu nízké koncentrace sodíku v krvi, známé jako hyponatrémie.
Pokud sportovec během jízdy spotřebovává větší objem vody než ten, který ztratil v potu, riziko hyponatrémie se stává ještě vyšší.
Nahrazení vody komerčními izotonickými látkami příliš nemění situaci, protože mají nízkou koncentraci sodíku. Láhev Gatorade má například koncentraci sodíku jen 23 meq / l, což je mnohem nižší než 140 meq / l naší krve.
Proto jsou i když jsou poněkud lepší než čistá voda, izotonické, pokud jsou spotřebovány ve velkém množství, mohou také způsobit hyponatrémii.
V současné době se doporučuje, aby sportovci konzumovali vodu podle svého sídla. Tímto způsobem je tělo schopno bezpečněji kontrolovat množství vody a sodíku v těle.
Mírné stupně hyponatrémie zpravidla nezpůsobují příznaky, zejména pokud se redukce sodíku zpomalí během několika dní. Případy těžké a akutní hyponatrémie, jako jsou případy intoxikace vodou, však mohou způsobit edém mozku a dokonce i úmrtí.
Intoxikace vody se nevyskytuje pouze u sportovců, kteří nesprávně rehydratují. V roce 2007 se v USA stalo velmi slavným případem intoxikace. Během soutěže propagované rozhlasem, který odměnil účastníka, který pil víc vody a byl schopen zadržet moč, 28letá žena vyvinula vážnou intoxikaci vodou a zemřela v domácích hodinách po skončení soutěže.
Někteří lidé s psychiatrickými problémy obvykle vypijí vodu nekontrolovaným způsobem, přičemž mohou vypít více než 10 až 15 litrů denně, což je rizikový faktor otravy vodou.
Diabetes typu 2 - příčiny a rizikové faktory
Diabetes typu 2 je nejběžnější formou diabetes mellitus, která postihuje více než 350 milionů lidí po celém světě. Tato forma diabetu se rozšiřuje, což zvyšuje její výskyt ve všech zemích, především kvůli špatné stravě a zvýšeným případům obezity. Za posledních 30 let se počet případů diabetu 2. typu zvýšil o více než 100%. Proto je
ERISIPELA E CELULITE - Příznaky, příčiny a léčba
Erysipelas a celulitida jsou dvě infekce s podobnými vlastnostmi, které se vyvíjejí, když bakterie mohou překonat kožní bariéru, napadat a infikovat subkutánní tkáně. Termín "celulitida" způsobuje určitý zmatek označením dvou různých onemocnění. Tyto nepravidelnosti v kůži nahromaděním tekutiny a tuku, které oba mor ženy, všeobecně známý jako celulitida, je vlastně nazýván v gynekologickém hydrolipodystrofie medicíny. Máme konkrétní text o tomto typu celu