cs id da cs cs cs da cs ml es cs cs cs cs cs sl cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs de cs pl pl cs pl pl de cs cs pl cs cs cs cs hbs_lat cs sl ml cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs pl cs cs cs pl cs en cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs sl cs cs cs cs cs cs cs de cs cs pl cs cs pt cs cs pl fy en sk pt als eo it fr de en sv fr de de fr fr fr sv en fr en ja fr de fr es nb fr de en en sv de de fr en fr it fr en sv cs cs cs da cs cs sv cs cs be cs hbs_lat be cs sl cs cs cs cs pl cs cs de cs cs cs cs en cs en cs cs cs cs cs
Lišnice se nachází přibližně sedm kilometrů jihozápdně od Mostu. Východně od ní leží Nemilkov, jižně pak Koporeč, které k ní administrativně náležejí jako osady. Třebaže první písemná zmínka o vísce pochází až z roku 1480, její existenci lze směle předpokládat už před tímto datem.
Ve starých listinách se její jméno vyskytuje v podobách Liznic, Lisnik, Lissicze, Lyznik, od 18. století také německy Lischnitz. Zatímco názvy předchozích dvou obcí (Volevčic a Čepiroh) měly pravděpodobně spojitost s opeřenci, místní jméno Lišnice patrně souvisí s pojmenováním jistého savce.
Myšlenky některých čtenářů už se v tuto chvíli jistě ubírají správným směrem; jde o odvozeninu od podstatného jména lis, lisa – které ve staročeštině i dalších slovanských jazycích označovalo (a dosud v nich označuje) lišku. Zdá se, že okolí místa, kde naše vesnice vznikla, bylo proslulé jejich četným výskytem, bylo to místo lisné, odtud jméno vesnice Lisnicě nebo Lisník a z nich dnešní Lišnice.
V staročeštině se totiž užívalo, jak vyplývá z dokladů, tvarů vytvořených  zpodstatňujícími příponami -ice i -ík. Byl to jev poměrně častý, dodnes máme pozůstatek tohoto odvozování ve dvojicích jako Lipnice – Lipník, Javornice – Javorník, Březnice – Březník, Rokytnice – Rokytník, Olešnice – Olešník. Dnešní liška je zdrobnělinou původního výrazu lisa. Liščí mládě bylo ve staročeštině lísě, později též líšě nebo lisátko, lišátko, lisenec. Tvar liška mohl vzniknout tímto postupem: lisička – lisčka – liščka – lišťka (lištička) a konečným zjednodušením pak liška.
Věřme tedy výkladu, že obec byla pojmenována podle hojného výskytu těchto malých psovitých šelem v okolí, nikoli proto, že by Lišnice byla považována za místo, kde ona rezatá zvířata dávala dobrou noc...
Výsledkem dalších úvah by mohl být závěr, že takový název byl zvolen proto, že obyvatelstvo zmíněné vsi mělo vlastnosti přisuzované liškám – čili že bylo stejně tak vychytralé a lstivé. Otázkou ovšem je, zda to považovat za přednost, či naopak.
A douška s překvapením na závěr. K původnímu tvaru lis ve významu liška patří i lis s významem přístroj k lisování, kláda, pod kterou se něco tlačí. Lis, staročesky též lisicě, tak byl zván proto, že dáví, tlačí, tiskne něco stejně jako liška kořist.
Podle výkladu Josefa Mrázka z Vlastivědy Mostecka ( r. 1933) upravila pro Mostecké listy v roce 2010 Petra Trojnová.
Podklad: Vlastivěda Mostecka s podtitulem Jazykový výklad jmen v politickém okrese mosteckém, kterou napsal Josef Mrázek a v roce 1933 jako svou první publikaci vydalo Podkrušnohorské museum v Mostě. Vlastivěda byla vytištěna v knihtiskárně Antonína Štrombacha v Lounech.