cs cs cs cs da cs cs cs en cs cs cs cs cs pl cs en cs cs en cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs en cs de en en en cs cs en cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs en cs de en en en cs cs en cs cs en en de en en pt cs cs en cs cs cs cs cs en pl de en en en cs cs en cs cs fr gu cs en de en en en cs cs en cs cs de cs en de en en en cs cs en cs cs hu en de en en en cs en en cs cs cs en de en en en cs cs en cs cs cs en de en en pt cs cs en cs cs cs cs en pl de en en cs en cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs en cs
Jen co jsem se uměl postavit na nohy, musel jsem se o svoje žrádlo umět postarat sám. Bylo nás mnoho v naší noře ale pořád jsme museli bojovat o přežití. Temné hvozdy a hory jsou důstojní nepřátelé ale neodpustí vám chybu. A pak ti dole v údolí. Báli se Nás ale jak jsme se odvážili přiblížit k jejich stavením, zasypávali nás ranami holí a palčivými šípy. Nazývali Nás zrůdy a nestvůry, My jsme jméno neměli. I když naše Bába povídala, že se v nás mísí proradnost a inteligence goblinů a houževnatost těch z pod hor. Ano, hobgoblini Nám také říkávali.
Byly to těžké roky. Zima si vybírala svůj díl. Mnoho mých bratří vyšlo do noci a nevrátilo se zpět. Vlčí stopy se kolem našich děr objevovaly každou noc. Ti v údolí na tom nebyli o moc lépe, hladověli též. Už jsme jim ani tu slepici ukrást nemohli.
Sníh se proměnil v hnusnou břečku a zvěř se drží v doupatech. Lámu kosti, které jsme házeli v dobách hojnosti do kouta brlohu a vyškrabávám morek, který v nich ještě zbyl. Není ho mnoho.
Je léto a strašlivé vedro. To palčivé slunce jen na chvíli zajde a už je zas na obloze. Ti dole v údolí umírají jak dobytek na horkou nemoc. Ale ani nám se nevyhla. Včera jsme zakopali naši Bábu, vědění a pověsti stejně jako dobří duchové našeho rodu odešli s ní. Našlo se pár takových, kteří byli tak hladoví že okusili masa mrtvých nemocných. Za pár dní jsme je zakopali také. Už nás není mnoho. O každé sousto se vedou boje. Dnes jsem ulovil krysu. Starší mne zbili tak že nevidím na jedno oko. Krysu mi sežrali.
Rozhodl jsem se vypadnout, odejít pryč, do lepších krajů. Putuji na sever, podél horského masivu. Ostatní zůstali, nechtějí jinam, chtějí zůstat a živořit. Zůstal jsem sám jak prst na ruce. Osamocený neznalý Světa. Nemám co do huby, neumím lovit, nemám co na sebe neb mé ruce jsou šikovné jak ruce staré baby. Nemám víru neb nemám v koho bych věřil.
Kradu slepice z kurníků a v tom je vidím, čekají v kruhu kolem mne. V rukách vidle a pochodně.
Utíkám mnoho dní v tom psím počasí před honci jež vzali si za cíl mne zabít. Nohu do které mne zasáhl šíp tahám za sebou a v žaludku mám pár syrových vajec, vše co jsem v posledních dnech uloupil. Už jdou, jsou za mnou. Schovávám se do pukliny a doufám že si mne nevšimnou. Ale jejich psi větří. Už jdou.
Chvíle hrozného řevu. Ten zvuk nemohlo vydat ani zvíře, natož člověk. Praštění kostí, řinčení zbroje. Ticho.
Teprve navečer vylézám z pukliny. Déšť, který před chvílí ustal, smývá krev rozstříknutou po spadaných listech. Okrádám své pronásledovatele o šaty a konečně mi je teplo.
Když jsem nasycen, jdu po stopách jež jsem dosud neviděl .
Vycházím na nízký kopec. Přede mnou se pod oblohou plnou hvězd rozkládají široké pláně a lesy mezi nimiž se řeky proplétají. Široký a rozlehlý je ten nový kraj. Zvuky a vůně, nikdy nepoznané a přitom tak důvěrně známé mne rozechvívají. Mam chuť tančit tance které jsem už zapomněl a zpívat zakázané písně.
Kolem hořících ohňů posedávají postavy. Nejsou to ti, co mě honí a působí mi bolest. Tito vypadají jako já. Vysoký stín monumentální postavy zvedá hůl a cosi řve.
Nad BOTem letí vítr a hraje si s mými vlasy. Řve o Frumi, o jejich síle, o přírodě, řve o klanech, které mne přijmou, řve o zemi, kde najdu vše, co budu chtít. A já, já řvu s ním.
Na své pouti jsem prošel z jihu podhůřím mlžných hor, překonal jsem průsmyk, vydal se přes poslední most na dohled od Amon Sul až jsem před sebou spatřil pohoří Ettenmoors. Na sever se kdysi rozkládala říše černokněžného krále, Angmar. Tam jsem opět na nějaký čas nalezl klid. Ale nebylo to mé poslední putování.
Jsem Morchaint Snot, poutník a vypravěč.
Naposledy upravil Morchaint dne čtv 25. čer 2009 10:58:49, celkově upraveno 10
Předmět příspěvku: Jak Morchaint Šotek ke Grushadu přišel.
Napsal: úte 07. říj 2008 22:46:15
Registrován: ned 05. říj 2008 20:19:54
Sedím v křoví a čekám na něco, co bych sežral. Je ospalé podzimní odpůldne, ještě je dost teplo a tak podřimuji. Klid jaký jsem dlouho nepoznal. Jen to kručení v břichu mne zlobí. Ale co, nějaká krysa se vždycky najde. Z dřímoty mne probere dusot. Schoulím se v křoví a doufám, že nejsem vidět.
Asi ne, protože skupina skřetů se kolem prožene aniž by si mne všimla. Mám štěstí. Už nějakou dobu jim dělám škodnou v revíru a mají na mne spadeno.
Pro jistotu se uklidím k řece pod skálu. Dneska bude k večeři rybišta, pokud se mi poštěstí. Ale ani tady nedojdu klidu. Ozývá se praštění větví.
Ani nemohu uvěřit svému štěstí. Srnka, to blbé zvíře, spadla ze skály a zlomila si vaz. Celá srnka. Dneska se nacpu, že budu mít břicho jako kouli.
Cpu si syrové maso do huby a pro jednou ztratím svou opatrnost. Někdo stojí za mno. Stačím se jen ohlédnout a okovaná bota mne nakopla do žaludku. Se skurutem se měřit nemohu a tak sem odletěl mezi kameny. Plivu krev a on se mezitím blíží. Vytahuje nůž a šklebí se. Vím že je se mnou konec. Vtom se však ozývá nakřáplý hlas rohu. Využiju jeho kratičké nepozornosti a skáču do řeky. Je tom moje jediná naděje. V nouzi se musí jeden překonat ale voda je hnus.
Když se vynořím nad hladinu, spatřím skuruta jak odbíhá do lesa, pryč od řeky. Ztratil o mne zájem. Co jen ten roh asi znamenal?
Celej vyčerpanej sedím na skalce u řeky a ždímu si svršky. Zatracenej dnešek. A to to vypadalo tak pěkně.
Seskočím ze skalky, proběhnu remízek a skočím do úvozu. A zkamením strachem. Jen ty špičatý ucha se dokážou pohybovat tak potichu, že je v lese nezaslechne. Stojí kus ode mne, zbraně v rukou a já sem zase v řiti.
Víc bolestli asi nesnesu. Chtějí mne ubít jak psa. Klacky dopadají na mou hlavu. A pak, konečně, přistupuje ten dlouhán a vytahuje nůž.
Rychleji než blesk sklátili tři ušouny černé šípy. Z meze nad úvozem se valí jak černý mor skřeti, před kterýma sem se schovával. Museli tu čekat dlouho...Oni tu čekali..Oni ten přepad plánovali. Dlouhán se otočí aby odvrátil úder. nůž pustí na zem a začne zápolit s tím skurutem, co mi to tak u řeky naložil. Jsou docela vyrovnaní. Síla proti rychlosti. Ale to nepočítali se mnou. Popadnu nůž a vrazím ho dlouhánovi do lítka. Ten se zkroutí bolestí a v následujícím okamžiku dostane šavlí od skuruta do rozkroku. Zvedám se a stojím proti skurutovi. Ten se zašklebí a hodí mi dlouhánovu šavli.
Vrhneme se do boje. Opřeni zády kosíme spolu s ostatními tu dlouhouchou svoloč. Bok po boku jako jeden celek je zaháníme do řeky a dobíjíme. Dnes je řeka rudá jejich, ne naší krví.
Otírám šavli o ozdobnou tuniku mrtvoly na zemi a slyším za sebou kroky. Dostanu přátelské poplácání po zádech, až se málem valim k zemi.
Tak mladej, dem si pro tu večeři...
Večer sedím u ohně, břicho jako kouli a je mi dobře. Z Morchainta Šotka, psance, je člen klanu...
Naposledy upravil Morchaint dne stř 25. bře 2009 21:47:52, celkově upraveno 1
Předmět příspěvku: Re: Morchaintovo představení
Napsal: úte 25. lis 2008 22:39:01
Registrován: ned 05. říj 2008 20:19:54
Předmět příspěvku: Re: Morchaintovo představení
Napsal: sob 28. úno 2009 18:13:08
Registrován: sob 28. úno 2009 15:16:48
Bydliště: Tábor, Jihočeský kraj
Rouaaaaarrggh, vážím si toho že mohu bojovat po boku chrabrého Morchainta, ushatara Hrbáče.
Ať havrani roznášejí pověst o tvých činech do dalekých krajů.
Skanaerrian Haevar z klanu Grushad.
Předmět příspěvku: Re: Morchaint Šotek
Napsal: stř 03. čer 2009 17:13:45
Registrován: ned 05. říj 2008 20:19:54
Předmět příspěvku: Re: Morchaint Šotek
Napsal: ned 18. říj 2009 18:06:59
Registrován: ned 05. říj 2008 20:19:54
Předmět příspěvku: Re: Morchaint Šotek
Napsal: pát 23. říj 2009 23:34:55
Registrován: ned 05. říj 2008 20:19:54
Předmět příspěvku: Re: Morchaint Šotek
Napsal: sob 02. led 2010 14:26:57
Registrován: ned 05. říj 2008 20:19:54
skřetí civil aneb oslavy slunovratu s jižanskou pěchotou:
Předmět příspěvku: Re: Morchaint Šotek
Napsal: pon 15. bře 2010 21:02:28
Registrován: ned 05. říj 2008 20:19:54
Znovu civil, tentokráte cestou na rituál u Mokrého lomu..
Předmět příspěvku: Re: Morchaint Šotek
Napsal: úte 16. bře 2010 22:22:06
Registrován: sob 28. úno 2009 15:16:48
Bydliště: Tábor, Jihočeský kraj
jak narcisit a nebýt obviněn z narcisení? házet fotky do představení sobě navzájem.
Skanaerrian Haevar z klanu Grushad.
Zobrazit příspěvky za předchozí: Všechny příspěvky1 den7 dní2 týdny1 měsíc3 měsíce6 měsíců1 rok Seřadit podle AutorČas odesláníPředmět VzestupněSestupně
Stránka 1 z 3
[ Příspěvků: 27 ]
Přejít na stránku 1, 2, 3  Další
Obsah fóra » Uruk, orc , goblin agh trolli forum » Představení se / Introduce yourself
Uživatelé procházející toto fórum: Žádní registrovaní uživatelé a 1 návštěvník
Nemůžete zakládat nová témata v tomto fóru
Nemůžete odpovídat v tomto fóru
Nemůžete upravovat své příspěvky v tomto fóru
Nemůžete mazat své příspěvky v tomto fóru
Nemůžete přikládat soubory v tomto fóru
Přejít na:  Vyberte fórum ------------------ Uruk, orc , goblin agh trolli forum    Novinky a upozornění / News and warnings    Představení se / Introduce yourself    Představení klanu - bojové kohorty / Introduce your clan or battle cohort    Veřejné návštěvní knihy / Clan's public guestbooks    Jen tak / Without consequence Kultura & Osobnost / Culture and Character playing    První krůčky - dotazy začátečníků / First steps for beginners    Tvorba postavy / Character creating    Život v lágru / Camp    Galerie / Gallery    Příběhy a legendy / Stories and Legends    Ostatní / Others Vybavení a řemesla / Equipment and Handicraft    Zbraně a výzbroj / Armoury    Zbroje & pancíře - KOVOVÉ / Metal armours    Zbroje & pancíře - KOŽENÉ / Leather armours    Masky a líčení / Masks and make-up    Oblékání a oblečení / Clothes and underwear    Skřetí krmě a nápoje / Uruks food and drink    Ostatní / others