cs cs cs ia cs en pl cs en en cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs en cs en fr en en en sl cs cs pl cs es cs
První dilema číhající na DJe chtivého užívat CD k mixování zní: jeden nebo dva přehrávače? Přesněji, tzv. single deck nebo double (jednoduchý nebo zdvojený přehrávač)? Pokud CD přibíráte jakožto dodatečné médium kupříkladu k vinylům, asi vystačíte s jednou mechanikou. Jestli hoříte touhou po mixování a cédéčka budou vaším startem, pak sice zdánlivě mnoho argumentů ukazuje k double playerům, leč je zde ještě pár faktorů, tak mějte zatím strpení. Pro začátek výběru můžu zájemcům o seriózní mixování a profesionální nasazení vybraného zařízení poradit vyloučení těch přístrojů, které jsou kompromisem mezi domácím poslechovým CD přehrávačem a jeho DJskými souputníky. Jejich zdánlivě lákavá cena je vykoupena slabší úrovní z obou pohledů - z poslechového hifistům budou znít nelibě levné převodníky a estéti se mohou pohoršovat nad velmi úsporným technickým provedením, mixéři zase zapláčí nad pomalu reagující mechanikou, nevyhovující ergonomií, chabou odolností vůči náročnějším provozním podmínkám a nad absencí funkcí jako je dorovnávání rychlosti. Tyto aparáty představují zkrátka jen tu nejnouzovější alternativu jak pro poslech, tak pro mixování. Jejich ceně mírně konkurují low-end modely single přehrávačů, tedy přístrojů zaměřených přece jen o chloupek více do profesionální sféry. Jejich výbava sice bývá skromnější, ale pro základní mixovací techniky zpravidla dostačující.
Pozor ovšem na funkci zvanou okamžitý start - jestliže to s mixováním myslíte vážně, pryč od přístrojů, které nenabízejí start pod 0,01 sekundy. To platí pro všechny kategorie mixážních CD přehrávačů - máloco vám totiž dokáže míchání víc znepříjemnit a znechutit tak, jako mašina reagující na vámi přesně načasované stisknutí tlačítka Play s bohorovnou letargií...může se to zdát přemrštěné, leč skutečně - co se týče prodlevy před zahájením přehrávání z určeného místa, silně doporučuji nemít slitování a pokud je to jen trochu možné (finančně), škrtněte tlustou čárou veškeré přístroje s udávanou větší časovou tolerancí než jedna setina vteřiny. Odměnou za tuto neúprosnost vám bude komponent umožňující pokročilejší mixovací praktiky a mnohem snadnější vplouvání do začátků CD mixingu, (však také mezi skutečně profesionálními přístroji ty bez okamžitého startu zkrátka nemají co pohledávat).
Stále jsme ovšem nedořešili nastolenou otázku - single či double. Nuže, vězte, že coby aktuální majitel jednoho jednoduchého přehrávače a jednoho "dvojčete" (obé v době pořízení nekompromisně špičkové úrovně) bych dnes doporučoval poohlížet se kandidátům DJského řemesla spíše po přístrojích s jednou mechanikou a to konkrétně tzv. stolních. Double decky se ovšem pyšní pro mnohé zájemce nezanedbatelnou devizou - jsou prostorově nenáročné a díky oddělené ovládací části vyhovujícně umístitelné i ve zdánlivě beznadějně stísněných prostorech. Plánujete-li CD výbavu instalovat napevno do racku, máte na výběr mezi dvěma samostatnými single decky orientovanými horizontálně anebo z hlediska ovládání pohodlnějším dvoumechanikovým provedením. Pro úplnost ještě zmiňuji výskyt vzácných exotů, kterým postačí jedna ovládací část (nezdvojená) ke střídavé obsluze obou mechanik. Zatím ovšem, dle mých četných zkušeností, sebelepší dvojitý mixážní CD přehrávač z hlediska obsluhy špičkové takzvané stolní modely nedostihuje. Zejména pak veledůležité pitchfadery (regulátory rychlosti) bývají na strojích určených k zabudování do regálu neboli racku (zejména double decky) provedeny a umístěny příliš kompromisním způsobem.
Takže, shrňme dosavadní poznatky a formulujme konkrétní rady:
Hrajete po klubech z vinylů a potřebujete si s sebou občas vzít vlastní mixovací CD přehrávač? Pak vybírejte mezi stolními modely podle vámi požadované funkční výbavy, dívejte se po těch rozměrově a hmotnostně skromnějších a nezapomínejte na požadavek odolnosti vůči podmínkám v klubu a častým převozům.
Hledáte jeden mixážní CD přehrávač pro stálou instalaci s nuceným minimem prostorových nároků? Pro vás jsou tu "nudle", tedy nizounké mixovací CD přehrávače zabudovávané do racku. Smiřte se ovšem s tím, že tyto varianty mívají výbavu vpravdě minimalistickou.
Hodláte nastálo osadit do vašeho klubu či domácí zkušebny dvojici mixovacích CD přehrávačů? Vaše dilema se tedy nachází mezi jedním double deckem a dvěma stolními modely, eventuálně, v případech akutní prostorové tísně ještě máte možnost sáhnout po páru rackových single "nudlí".
Rady pro všechny: Seriózní mixing vyžaduje start do 0,01 sekundy, ovládací prvky pro pitchbending, rychlou a spolehlivou mechaniku, krokování po snímcích (základní trasovací jednotka kompaktního disku, 1 snímek neboli frame činí 1/75 sec.)
Nyní se můžeme podívat na výbavu, kterou můžeme označit za nepovinnou, leč v mnoha případech přinejmenším doporučeníhodnou. Názorně si zde rovněž vyložíme, že když dva dělají totéž, není výsledek vždy totožný.
Mezi základní charakteristiky mixážního CD přehrávače patří typ mechaniky. Klasický "šuplík", tedy zásuvkové provedení dnes kvůli své mechanické zranitelnosti a značné pomalosti patří k přežitým. K nepříliš praktickým a pohotovým patří u stolních modelů také používané víko, tedy vkládání CD shora. A tak, pokud hledáte to nejlepší, vsaďte spíš na módní "slot-in" přístroje se štěrbinovým zakládáním. Je-li vstupní otvor opatřen i čistícími lištami-kartáčky, je to další velké plus.
Jedním ze základních a zejména v klubech či při mobilním užití přímo kritických faktorů CD mechaniky je její otřesuvzdornost. Řešení existují různá, základní dělení je na mechanické utlumení a řešení pomocí vyrovnávací paměti.
K funkcím často neprávem opovrhovaným leč při správném užití navýsost užitečným patří zachování tóniny při změně rychlosti přehrávání, nejčastěji se pro tuto vymoženost užívá označení Master Tempo. Mimo jiné dovoluje skvělou věc a to zamaskování i poměrně divokých dorovnávacích manévrů - kde by bez této funkce mělo rázové přibrzdění či urychlení za následek nelibozvučné zakvičení, tam Master Tempo diskrétně zapracuje a u lepších jím vybavených přístrojů decentně pomlčí - zkrátka nastane jen změna rychlosti, ale jinak se zvuk nijak neovlivní. Hlavní úlohou Master Tempa je ovšem zachování poslouchatelnosti vokálů a jiných přirozených zvuků i při velké rychlostní odchylce vynucené třeba beatmixingem. Zde ovšem musím uvést, že ne všechny přehrávače mají tuto funkci realizovánu na potřebně seriózní úrovni, u některých značek je ze zvukového hlediska doslova pod hranicí použitelnosti. V některých případech zase znepřesňuje a tím ztěžuje dorovnávání...zkrátka je to věc poměrně ošemetná. Když si ale dobře vyhlédnutý přístroj před koupí v tomto ohledu zkontrolujete, ozkoušíte a naposloucháte, měli byste být schopni se zmíněných nectností vyvarovat alespoň v jejich extrémních případech. Nejlepší známku za provedení Master Tempa by ode mne obdržela značka Pioneer s modelem CDJ-100S...vývoj jde ovšem stále kupředu, Master Tempo pod tímto či jinými názvy používá dnes mnoho výrobců a tak je docela dobře možné, že po vyčerpávajícím průzkumu aktuálního trhu bych dnes za svého favorita nominoval někoho od konkurence... Ale abych to nezamluvil, ještě je tu totiž jeden význam funkce Master Tempo - přidává druhou variantu při srovnávání tónin mixovaných skladeb (pro ty, co se nespokojí se srovnáváním čistých beatů).
Velkou výhodu při hraní zpravidla mají majitelé těch CD přehrávačů, které pro vybírání konkrétního tracku a hledání určitého místa v něm používají ještě jinou metodu nad rámec obligátních tlačítek se šipkami. Výborně se k tomuto účelu obvykle užívají otočné ovladače (Jog) a skvělá je možnost přechodu na konkrétní stopu přímým zadáním jejího čísla. Nerad se opakuji, nicméně zatím mně nejlépe vyhovující systém jak co do hledání skladby tak ohledně najíždění přesné pozice v ní zatím předvedl Pioneer...hádejte v jakém modelu...správně, CDJ-100S. Na jeho způsob navigace jsem si sice chvíli zvykal, ale pak mi u všech konkurentů a ostatních modelů, na nichž jsem hrál, citelně chyběl.
Efekty...hmmm...hodně ožehavé téma. Proč? Inu, efektor všeho druhu je dvousečná zbraň...v rukách nekritického jedince bez trochy hudebního citu přímo zbraň hromadného ničení a degradace muzikálních poselství...pod rukama kreativního a senzitivního hudebníka znajícího míru pak ten správný nástroj pro doplnění setu... Dobrá, věcně. Dnešní trh s mixážními CD přehrávači není na zabudované efektory skoupý a tak můžete slyšet z CD vskutku roztodivné věci. Totéž platí o scratchování a zpětném chodu, což jsou dnes již také téměř běžně nominované funkce u CD přehrávače pro DJs. Ode mne snad jen jediná rada: efekty by asi neměly být rozhodujícím kritériem při výběru CD přehrávače k mixování. A pokud hledáte nekompromisní zvukovou kvalitu, podívejte se spíš po externím efektovém modulu.
Ovládání rychlosti přehrávání - naprosto zásadní hledisko pro beatmixing, tedy pro míchání srovnáním rychlostí a překrytím hlavních dob spojovaných skladeb. K ovlivňování rychlosti přehrávané skladby slouží ovládací prvek zvaný pitchfader a prvním jeho důležitým parametrem je rozsah. Plus mínus osm procent je hodnota postačující jen konzervativnějším z nás DJů, rozumně koncipované přístroje nabízejí rozsahů několik s možností mezi nimi dle potřeby přepínat. Proč to? Protože pitchfadery u CD přehrávačů bývají co do rámce posuvu poměrně krátké, je zpravidla větší rozsah vykoupen zhoršenou přesností. Za základní krok pitchfaderu u CD přehrávačů platí jedna desetina procenta, což pro běžnou praxi postačuje. Většina aparátů při zapnutí extrémnějšího rozsahu přechází na krok 0,2% a tady již musíte delší mixy pečlivě hlídat a často korigovat...zvyknout se na to dá; širší krok už je neúnosný. Ideální pro dlouhé a přesné prolínání a hlavně soustavné vrstvení jsou CD přehrávače poskytující pro kratší regulační rozsahy krok menší než obligátní 0,1% - jestli jsou profesorsky čisťounké přechody nebo atomově přesné předlouhé mixy vaše parketa a můžete si dovolit přehrávač se setinovým krokem, neváhejte.
Dorovnávání rychlosti - zásadní věc pro beatmixing a bohužel, na většině CD přehrávačů řešená poměrně nedbale. Tlačítka představují velmi kompromisní řešení, o něco lepší bývají joysticky a jog-kola s progresívní účinností (měněné dle výchylky). Zejména u Jogů pozor na některé modely, u nichž je dorovnávání neprakticky přecitlivělé nebo se vyznačuje nadměrnou setrvačností. Můj favorit je v dorovnávání opět Pioneer CDJ-100S - jog má optimálně dávkovaný dorovnávací účinek a moje vlastní zážitky hovoří o tom, že si na něj zvykne za velmi krátkou dobu i DJ, který jej dostává do rukou prvně.
Automatické vyhledání startovacího bodu - velice užitečná funkce. Jí vybavený CD přehrávač vám ušetří hledání počátku skladby tím, že nedá na tracking a startovací místo určí dle dané úrovně hlasitosti. U nejsofistikovanějších profizařízení bývá nejnižší mezní úroveň považovaná za CUE Point dokonce nastavitelná. Ještě dbejte na to, aby ono vyhledání proběhlo rychle - rychlost přehrávače při všech úkonech je vcelku důležitým předpokladem mixingu.
Více startovacích bodů (CUE Points) - abyste využili tuhle vychytávku, musíte základy mixování ovládat levou zadní a přitom si počínat docela rychle...zvažte sami, jestli tahle šikovná částečná náhrada sampleru bude korespondovat s vašimi schopnostmi.
Zabudovaný sampler se stále častěji řadí k vějičkám, jimiž výrobci CD přehrávačů lákají své mixující i nemixující zákazníky. Když ho stíháte používat a umíte to s ním, můžete při hraní neuvěřitelně kouzlit. Pokud se míchat teprve učíte, ani na něj nevzdechnete... Když už je a umí smyčkovat, hleďte, aby taky měl vlastní pitch (regulaci rychlosti). Já občas párový sampler na DENONu DN-2500F používám i k simulaci fastscratchingu...
Digitální výstup se hodí, když CD přehrávač použijete ve studiu k tomu, abyste z cédéček samplovali. Druhé jeho využití je pro akustické labužníky - připřáhnutím externího kvalitního DA převodníku můžete sestavit luxusně znějící CD přehrávač, který bude konkurovat hifistickým modelům astronomických cen.
Loops neboli smyčky - patří k poměrně časté výbavě mixážních CD přehrávačů. Stále ještě však u některých přístrojů nejsou takříkajíc bezešvé, což je přesný překlad výrazu seamless či nahtlos. Přístroj, který neumí smyčku udělat dokonalou, tedy bezešvou, jako by ji neuměl vůbec. Naučit se používat CD-smyčky pokročilejším způsobem je vcelku náročné na rytmickou přesnost, ale výsledky stojí za to.
BPM metry a automatický mixing...stručně a výstižně, tohle DJs nepotřebují, takže není důvod se těmito občas se kdovíproč vyskytujícími funkcemi zabývat.
Faderstart - při beatmixingu v podstatě nepoužitelná funkce umožňující synchrnizovat mixupult a CD. Vhodné pro styly, kde se jen volně střídají skladby. A pozor na kompatibilitu CD přehrávače a mixpultu!
Synchronizace více propojených CD přehrávačů - pokud vám umožní kupříkladu volitelně spřáhnout pitchcontrol nebo při hraní ze tří a více zdrojů dva CD přehrávače odstartovat zároveň, může to být doopravdy zajímavé, ale jinak tuto funkci většina DJs ignoruje.
Jistěže dnešní CD přehrávače nabízejí i některé další, zde nejmenované funkce, ale spokojme se pro daný účel s uvedeným výčtem. Z úplných specialit, které by mohly zajímat ty nejnáročnější zájemce, uvedu alespoň regulaci tóniny nezávislou na rychlosti nebo přehrávání MP3 z paměťových karet, což opravdu zvládají některé přehrávače ještě navíc kromě tradičních CD. Jistě všeobecně zajímavou schopností některých přístrojů je práce s MP3 CD, ale jejich portfolio na trhu zatím není zrovna nejširší.