de en cs en en en en en de cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs de hu cs cs en cs cs cs fr cs en cs cs cs cs cs cs cs cs
Je např. čas adventní, čas vánoční, čas velikonoční. Já mám nyní nejraději čas mezichemkový. To jest takový čas, kdy mi už není blbě po aplikaci a do té další je daleko. V tomto čase mezichemkovém doma v rámci možností řádím, uklízím, jím a šmakuju si, chodím po kavárnách, no prostě jsem to zase já v plné své kráse!
V aktuálním čase mezichemkovém jsem si stihla nakoupit nové boty a oblečky (protože nutně potřebuju obnovit šatník), psala články (protože píšu do našeho místního městského plátku), jít na pubquiz, stihla se účastnit masopustu a jet na kaligrafický kurz, to vše za občasného proložení posezením v místní oblíbené kavárně nad čapačínem (kdo sleduje Nikol Štíbrovou, ví ) a Pavlovou.
A taky jsem chytla rýmu jak prase! Svým troubením bych klidně mohla konkurovat těm jelenům, kteří ve známém filmu Sestřičky troubili dueta! Frk smrk. Koupila jsem si Vincentku do nosu, Sinupret a vydala jsem se do boje!
Když jsem se ze zavalení kapesníků dostala, zašla jsem s manželem na náš městský masopust. Jednak proto, že jsem chtěla a taky proto, že jsem musela. Psát článek samozřejmě. A to bych nebyla já, abych nám nevymyslela nějakou masku. Přece správnej reportér si to sám prožije, není to tak? Cítila jsem se jako Ivan Berka, když zrovna přenášel strašně mega důležitou reportáž, jakože v lednu Česko zasypal sníh a on tam v zimní bundě, ošlehán větrem a zimou, referoval o stavu silnic a množství nehod.
No prostě jsme si s manželem, převlečeni za Mexikánce (chápej, potřebovala jsem masku, kterou dám přes dvoje legíny, kalhoty, tři trička, mikinu a bundu), vyrazili do průvodu. Manžel to v devět ráno zahájil grogem, já sladkou snídaní a čajem, které jsme vyfasovali. A pak jsme za rytmu harmoniky a zpěvu vyrazili na průvod, veselili se, no prostě si to užili. A mám článek jako víno!
A den před chemkou jsem vyrazila tady kousek od nás do vesničky, kde jsem se přihlásila na dopolední kurz kaligrafie. Vedla ho šikovná Anežka Hradečná, která to studuje až v Belgii! Já si loni koupila písanky, kaligrafický fix a Ježíšek mi přinesl pero a další fixy. Ale jelikož jsem kopyto, který s tím pořádně neumí, kurz přišel v pravou chvíli. Anežka nás zasvětila do tajů kaligrafie, řekla něco k technice a šup, jdeme psát. Zkusila jsem si psát dřívkem, perem s plochou násadkou, perem se špičatou násadkou, fixy, brkem a dalšími zajímavými nástroji.
No, chce to ještě trénink, ale já to ze sebe vykřešu!
Jako jsem na sebe právem pyšná a mám radost, kolik jsem toho zase zvládla a hlavně, že si ten mezichemkovej čas užívám. Než zase na týden obsadím náš gauč..
Ahoj, jmenuji se Bára, bydlím v srdci Lužických hor, je mi 34 a od konce února 2018 žiju se stomií.
Letní kratochvíle a Amsterdam
© 2018 - 2020 Všechna práva vyhrazena | e-mail: 100blog@seznam.cz
Tento web používá k poskytování služeb, personalizaci reklam a analýze návštěvnosti soubory cookie. Používáním tohoto webu s tím souhlasíte.