cs fr cs cs pl cs cs cs tr en fi en de cs es cs cs cs cs cs de cs cs cs cs en cs en cs en cs cs en cs en cs en cs en cs en cs en cs en cs en cs en cs en en en cs de sl ru id cs cs pl cs cs cs tr en fi en de cs es cs cs cs cs cs en en pl cs en de de
Detailní popis jednotlivých charakteristik Tréninkových prof | Blog | Variabilita srdeční frekvence a její monitoring prostřednictvím diagnostiky mySASY
Tato série blogů věnovaných detailněji jednotlivým charakteristikám Tréninkových profilů má za cíl, seznámit se základními principy ty, kteří si mySASY (zatím ;)) nepořídili i poskytnout další informace těm, kteří již svůj profil mají. Stanovení Tréninkového profilu je funkcí, kterou se mySASY významně odlišuje od všech konkurenčních systémů. Profil určí aktuální adaptační kapacitu, která významně ovlivňuje schopnost odolávat a pozitivně reagovat na zatížení.
Minule jsme začali s charakteristikou Hrozba (k dispozici na tomto odkazu), která je pro interpretaci asi nejnáročnější. Dnes se budeme naopak věnovat té „nejzákladnější“. Úvodem opět pár slov k názvu. Označení Klasik má za úkol prezentovat, že se nejedná o nic mimořádného. A to jak v pozitivním, tak negativním smyslu. Jedinci s tímto profilem nevykazují žádné specifikum, ať ve smyslu mimořádně zvýšené, či naopak snížené odolnosti vůči centrální únavě a zatížení. Nenachází se aktuálně ve stavu nějakého mimořádného ohrožení a v případě správného postupu mají pravděpodobně dostatečný potenciál k dalšímu zvyšování adaptační kapacity. Naopak ovšem u těchto jedinců může docházet ke zhoršení v případě, že budoucí trénink nebude pro organismus optimální.
Z fyziologického hlediska jde o stav, který je nejblíže standartnímu předpokladu fungování autonomního nervového systému, kdy se v reakci na podněty z vnějšího prostředí téměř plynule mění rovnováha mezi systémem zodpovědným za řízením spotřeby a systémem zodpovědným za doplňování zdrojů. Ani jeden ze systému nevykazuje v dlouhodobém pohledu významnou převahu ani nedostatečnost.
I tento profil může být v principu důsledkem dvou situací, které lze rozlišit buď v kontextu aktuálního tréninkového období, či až při opakovaném stanovování více tréninkových profilů v průběhu delšího časového období.
► Nejčastěji je charakteristika Klasik dána dlouhodobě a je tedy výsledkem částečně standardní fyziologické dispozice a částečně dosavadním tréninkem a životním stylem. Ani jeden z vlivů v tomto případě nepřináší do profilu nic mimořádného.
► Ve druhém případě může být profil Klasik přechodným stavem, do kterého se dostane jedinec s profilem Talent v důsledku aktuální (přechodné) mírně zhoršené situace, která může mít řadu krátkodobých a střednědobých příčin.
Nejčastější příčinou druhého případu je posun aktuálních výsledků měření v důsledku vrcholící fáze tréninkového zatížení pohybujícího se na (kontrolované) hranici akutního přetížení. Méně často se jedná o projev nežádoucí kumulace centrální únavy, která tak může výrazně snížit další tréninkovou efektivitu. Další příčinou může být přechodná změna zdravotního stavu. Přechod z profilu Talent do profilu Klasik je proto vždy třeba hodnotit v souvislosti s aktuálním tréninkovým zatížením a dalšími vnějšími vlivy. Pokud je stav způsoben přechodně, například vrcholem periody významného zatížení, mělo by dojít ke zlepšení stavu velmi brzy po doporučené úpravě zatížení.
Naopak, pokud se jedná o dlouhodobý stav lze, hledáním podnětů a přístupů dále zvyšujících aktuální adaptační kapacitu a jejich pravidelným opakováním, kapacitu dále zvyšovat a zlepšovat tak odolnost vůči centrální únavě, tedy zvýšit pravděpodobnost dlouhodobého efektivního tréninku.
Jak může Klasik zabránit zhoršování stavu, a naopak přispívat k další optimalizaci/zlepšování stavu?
Základní charakteristika vypovídá o tom, že se organismus v průběhu sledovaného období přechodně dostával i do stavu snížené adaptace a zvýšené centrální únavy, který není vhodný pro vysoké aktuální zatížení. V tomto stavu je pozitivní odezva organismu na tréninkové zatížení snížená. Při opakovaném výskytu navíc roste riziko přetížení a zdravotního poškození.
Zaznamenaná přechodně zvýšená úroveň adaptace naopak ukazuje na existující potenciál pro hledání pozitivně působících podnětů a díky tomu šanci na dlouhodobé další vylepšování adaptační kapacity a odolnosti vůči centrální únavě.
Doporučená úprava tréninkového režimu by proto měla směřovat k identifikací podnětů způsobujících zhoršování stavu (posun vlevo) a režimu způsobujícího zlepšení stavu (posun vpravo). Skladba optimálního režimu je závislá na individuálních dispozicích i předchozím zatížení. Vyšší pravděpodobnost zlepšení adaptace přináší spíše aktivní regenerační režim než pasivní odpočinek. Vysoká intenzita o velmi krátkém trvání může být efektivnější než činnost s nízkou intenzitou. Naopak při častém zlepšeném stavu (výsledky vpravo/nahoře) je dobré využít vhodného naladění organismu a zařadit trénink, který maximálně využije aktuálně zvýšenou adaptační kapacitu.
V případě, že je příčinou stavu spíše aktuální chronické přetížení, je potřeba alespoň mírně snížit souhrnné (týdenní) zatížení. Soustředit se na větší diferenciaci zatížení. Zařadit, alespoň přechodně, více regenerace, především jejich aktivních forem. V případě potřeby zařadit fyzikální regenerační procedury. Je potřeba pečlivě sledovat efekt jednotlivých činnosti a podnětů na změny aktuální adaptační kapacity. Využívat opakovaně všechny podněty jejichž výsledkem je posun hodnot směrem vpravo, tj. růst adaptační kapacity.
V případě, že je profil Klasik charakteristikou dlouhodobou bude další pozitivní změna závislá především na hledání efektivnějšího tréninkového režimu a připravenosti zkoušet nové přístupy. Je zřejmé, že se tento přístup ne vždy shoduje s cílem aktuální maximalizace výkonnosti.  Často pomůže výraznější „překopání“ zaběhlého, stereotypního tréninkového režimu. Jako v případě ostatních profilů je možností změn nekonečné množství v závislosti na sportovní disciplíně, věkové kategorii aktuální výkonnosti atd. Efektivita jednotlivých přístupů je velmi individuální a nejlepší, co v tomto směru mySASY poskytne, je zpětnovazební informace o tom, co je pro daného jedince efektivní ….
Pokud není výše zmíněný přístup v aktuálním souladu s cílem/ potřebou budování a rozvoje speciální výkonnosti potřebné pro realizaci aktuálních sportovních plánů a cílů, jeví se jako nejpřijatelnější postup využití monitoringu HRV především jako prevence kumulace centrální únavy, chronického přetížení či zdravotního poškození v důsledku aktuálního modelu tréninkové přípravy. Není však důvod rezignovat na průběžné sledování podnětů, které alespoň krátkodobě vyvolají zlepšení aktuální adaptace a jejich další systematické zařazování v rámci aktuálního tréninku.
Díky standardní, průměrné adaptační reakci nehrozí akutní zvýšená hrozba přetížení a zhoršení zdravotního stavu. To však nevylučuje možnost zhoršení stavu, především v období vysokého zatížení či jinak zvýšených nároků odolnost vůči podnětům z vnějšího prostředí. V těchto situacích by frekvence sledování stavu neměla klesnout pod 3 měření týdně. V obdobích snížené zátěže je možné frekvenci měření snížit. Je však dobré stále si zachovat dlouhodobý přehled o průběžném vývoji stavu, což zajistí minimálně stanovení Tréninkového profilu alespoň 1x za 2-3 měsíce.