cs cs cs cs cs cs la id cs cs cs nl cs cs cs cs cs nl cs cs cs cs cs cs cs cs it cs en en sv cs cs nb cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs fr cs
Zpracovával jsem připomínky ke studii jedné společnosti, jejímž úkolem bylo analyzovat stav e-learningu v ČR. Studie byla zpracována pečlivě, mapovala hlavní iniciativy v akademické, státní i komerční sféře. V závěru autoři dospěli k několika bodům, které brání širšímu rozšíření e-learningu.
Mezi hlavní zařadili např. nižší informační gramotnost občanů naší země oproti státům EU, zaměření současných e-learningových kurzů a materiálů na příliš „povrchní“ problematiku (typicky na základy práce s textovým editorem), nižší kupní sílu našich občanů, nízkou penetraci domácností počítači a broadbandem. Celou studií prolíná povzdech, že mnoho dobrých zdrojů bylo vytvořeno, ale povědomí o nich je malé. Všechna zmíněná zjištění jsou jistě faktory, které šíření e-learningu nesvědčí. Přesto mi tam něco chybí.
Dlouho jsem přemýšlel o tom, proč se vlastně v sektoru školství e-learningu nedaří o nic lépe, nežli jinde. Mnozí lidé si myslí – a tato studie to potvrzuje –, že dostupnost elektronických vzdělávacích materiálů (a např. Learning Management System prostředí) by měla zaručit jejich používání. Pokud přijmeme tuto myšlenku, pak jsou skutečně výše uvedené důvody hlavními překážkami.
Pouhá dostupnost byť i kvalitních elektronických podpor pro masové využívání e-learningu podle mne ale nestačí. Lidí, kteří jsou schopni se samostatně vzdělávat a mají k tomu zároveň silnou motivaci a vůli, je poměrně málo. Naprostá většina populace je zvyklá na výklad učitele či lektora a papírové učebnice. Potřebují vedení zkušeného lektora (u e-learningu se hovoří o tutorovi) od kterého budou průběžně získávat zpětnou vazbu a podporu pro další studium. A takto interaktivních kurzů je u nás jako šafránu.
Vytvořit kvalitní studijní materiály není jednoduché. Lze na to ale získat finanční podporu. Např. v grantech od ministerstev, státních agentur nebo od EU. Věnování se individuálně jednotlivým studentům elektronického vzdělávání, jejich vedení za ručičku až do zdárného ukončení kurzu, je ale obzvláště obtížné. O tuto mravenčí práci se zájemci o finanční podporu příliš nepředhánějí. Jinými slovy – pro vzdělávání je stále zásadní dobrý učitel. Nebudeme-li toto reflektovat v nabídce e-learningu, nemůžeme se divit, že e-learning nevzkvétá.
Předchozí Previous post: Náležitosti školního webu – autoevaluační asistent
Další Next post: Informační technologie a vzdělávání ve Finsku
Napsat komentář Zrušit odpověď na komentář
Vaše e-mailová adresa nebude zveřejněna. Vyžadované informace jsou označeny *
Rozhovory a podcasty – jaro 2022 10.6.2022
Počítač ve škole 2022: Proměny digitálního vzdělávání – akcelerace i stagnace 23.5.2022
Časopis Komenský: Rozhovor o digitálních technologiích ve vzdělávání 20.2.2022
Co se děje v digitálním vzdělávání 14.2.2022
Konference FutureEdu: Digitální občanství 16.9.2021
Konference FutureEdu: Digitální občanství – iTveSkole.cz: Konference FutureEdu: Digitální občanství
Časopis Komenský: Rozhovor o digitálních technologiích ve vzdělávání - Ondřej Neumajer - domovská stránka: Inkluzivní vzdělávání s využitím digitálních technologií
Ondřej Neumajer: Být digitálně gramotný už neznamená jen ovládat počítač
Jana: Být digitálně gramotný už neznamená jen ovládat počítač
Ondřej Neumajer: Inovované pojetí funkce ICT koordinátora/metodika
Zveřejněné texty podléhají (až na explicitně označené výjimky) licenci Creative Commons Uveďte autora-Neužívejte dílo komerčně-Nezasahujte do díla 4.0 Unported.