cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs hbs_lat vi sv cs pl sv cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs en cs cs lb cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs nl cs cs cs cs cs hu cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs en cs cs cs cs cs cs cs cs en cs en cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs fr cs cs cs cs cs cs cs cs en cs cs cs cs cs cs cs es cs nl cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs sk de cs cs cs cs cs cs sl cs pl cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs de cs cs cs cs cs cs cs pt cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs sk cs cs
opět po roce je tu letos poslední vydání Suchovršického zpravodaje. A je tu i můj poslední adventní příspěvek v pozici starostky. Opět postupně zapalujeme na adventním věnci jednotlivé svíčky a prožíváme dny plné shonu, abychom stihli vše nachystat a nazdobit hlavně pro Štědrý den a celý vánoční čas klidu a pohody. I letos jsme se museli obejít bez setkání s rozsvěcením vánočního stromu a bez Mikulášské besídky, ale nic nebrání touze po návratu do normálu a víře v opětovné setkávání se při kulturních akcích v roce 2022. Děti už Ježíškovi přání napsaly. Já to své nevkládám za okno, ale na tuto úvodní stránku. Prožijme všichni klidné vánoční svátky v kruhu svých nejbližších a ve zdraví, s pohodou a kupou štěstí skládajícího se z drobných radostí, z kouzelných jiskřiček v očích našich nejmenších.
Obecní úřad bude v poslední dekádě prosince uzavřen od 23. 12. 2021 do konce prosince, 29. 12. 2021 budeme přítomni v době od 8 do 13 hodin pro uzavření pokladny a přebrání došlé pošty.
Pro případ naléhavé potřeby v období omezeného provozu využijte telefonní číslo 724 180 520. Pokud nebudu bezprostředně na příjmu, zavolám později zpět.
tel. do kanceláře499 781 569,
Starostka může ověřovat pravost podpisů a listin,
v provozu je zde terminál Czech point.
platná od 1. 1. 2021
sazba poplatku činí 15 Kč za každý započatý den pobytu, s výjimkou dne jeho počátku.
Sazba poplatku za kalendářní rok činí:
za jednoho psa v rodinných domech
za druhého a každého dalšího psa téhož držitele v rodinných domech
za jednoho psa v bytových domech
Poplatek je splatný nejpozději do 30. 4. příslušného kalendářního roku.
platná od 1. 1. 2022
Poplatky se platí na účet správce poplatku obce Suchovršice:
Odečty vody bude provádět pan Antonín Šlechta.
Pronájmu obecní restaurace a penzionu v budově čp. 124
11. 1. 2022 do 12 hodin
(bližší informace obdržíte na OÚ)
pro volby do příštího obecního zastupitelstva. Volby budou sice až za rok v říjnu, ale jasno, kdo by měl o tuto dobrovolnou práci zájem, budeme muset mít ještě před prázdninami.
Proto jsme připravili společně s novými vyhláškami:
i novou strategii pro odpadové hospodářství, platnou stejně jako vyhlášky od 1. 1. 2022.
Předpokládali jsme dle výsledků z loňského roku, že to nebude alespoň pro začátek tak složité. V loňském roce vyšla částka vyvezeného komunálního odpadu na 196 kg na osobu a rok. Výsledky z kraje letošního roku jsou ale o dost vyšší. Těžko říci, zda v tom hraje větší roli popel z kamen po dlouhé zimě či dlouhý pobyt doma v době pandemie a dělání pořádku v bytech, sklepích a půdách.
V každém případě musíme přidat v třídění. Všichni! Poplatek se bude hradit i v dalším roce na osobu. Jednak naše svozová firma zatím nemá vozy s možností vážit jednotlivé popelnice a pak ani minulá ani současná firma není schopná svážet odpad ze všech míst v obci stejným způsobem. A ze zákona jedna obec nemůže na svém území uplatňovat dva odlišné přístupy pro hrazení poplatku za svoz komunálního odpadu: tam, kde to jde, poplatek za množství, a tam, kde to nejde, poplatek za osobu.
Prvním krokem obce pro snížení množství komunálního odpadu bylo v letošním roce zavedení svozu BIO popelnic každých 14 dní. Bio popelnice jsou pronajaty od svozové firmy, roční pronájem platí uživatel popelnice, platba za svoz popelnic s BIO odpadem je hrazena obcí z vybraných poplatků a svezené množství se nezapočítává do množství svezeného komunálního odpadu.
Další krokem zaváděným od 1.1.2022 je třídění u domů se střídáním svozů během 4 týdnů takto: 1x černá popelnice s KO, 1x modrá popelnice s papírem, 1x černá popelnice s KO a 1x žlutá popelnice s plastem. Doplněním těchto svozů je v letním období 1x za 14 dní svoz BIO odpadu. To vše tam, kde to lze uskutečnit, což je velká část obce. Zbývající nemovitosti budou mít k dispozici barevné pytle pro tříděný odpad a jeden velký kontejner na komunální odpad se svozem dle potřeby po nahlášení potřeby ho vyvézt. Pronájem za biopopelnici bude stejný jako letos, tj. 133 Kč za rok, modré a žluté popelnice budou v režii obce, tedy pro občany zdarma.
Dle potřeby a zkušeností bude tato strategie doplňována a zpřesňována.
Modré popelnice na papír si můžete vyzvedávat od poloviny prosince na obecním úřadě, případně na požádání vám budou doručeny k domu, žluté popelnice dorazí na obec až v prvním týdnu měsíce ledna 2022 a opět následně budou k vyzvednutí, případně na vyžádání budou doručeny k domu. Pro lokality bez týdenního odvozu popelnic od domu (lokalita Kopec a domy pod tratí na Lhotkách) bude mít obec pro každou domácnost připraveny pytle na tříděný odpad.
Kalendář na svoz pro první tři měsíce metodou „door to door“ (od domu k domu) je přílohou tohoto zpravodaje.
A nakonec třídění oleje z kuchyně–
Veselé vánoční slití oleje
Uklizený a nazdobený byt, svítící stromeček, tóny koled – a také syčení oleje a vůně smaženého kapra a dalších tradičních dobrot. Vánoce jsou zkrátka čas, kdy v kuchyni olej teče proudem a po řízku s chutí sáhne i zapřisáhlý vyznavač zdravého stravování. Pokud olej už dávno třídíte, není co vysvětlovat. Ale jestli jste se ještě neodhodlali, je přesně tohle ta správná doba s tím začít.
Určitě nechcete, abyste uprostřed vánočních svátků museli náhle řešit ucpaný odpad v kuchyni či na toaletě nebo havárii odpadního potrubí v celém domě. A věřte, že ani příroda není zvědavá na ty spousty oleje ze všech domácností, které by se na ni přes odpadní vody valily. Abyste tomu všemu zabránili, stačí opravdu málo. Najít doma prázdnou PET lahev s víčkem a zbylý olej z kuchyně místo do odpadu přelít do ní.
Vzpomeňte si na to, až nasmažíte všechny ty filety z kapra nebo hory křupavých řízečků, až vám z vánočních vinných klobás zbyde jen mastný pekáč potažený vrstvou sádla a šťávy z masa nebo až o Silvestru naaranžujete do mističek všechny ty dobroty nakládané v oleji. Kapka ke kapce, a uvidíte, že po svátcích máte PET lahev plnou. A přidat můžete i zapomenutý kus pevného tuku, který se najde v lednici zastrčený někde vzadu ještě od pečení cukroví.
K nové tradici vánočního slévání použitého oleje tak můžete přidat i tradici povánoční procházky k olejové popelnici s naplněnou petkou a pozo- rovat, kolik sousedů se do třídění pustilo s vámi. My vám slibujeme, že se postaráme o to, aby naše popelnice ani o svátcích, ani v novém roce nikdy nepřetekly.
hrdý partner obce Suchovršice
Proběhlé i plánované akce
V tomto roce jsme postavili chodníky při silnici 1/14 od závodu Partis ve směru na Úpici včetně prostoru pod autobusovou zastávkou a příchodu k ní od mostu z Dolní Malé Strany. Osadili jsme novou autobusovou zastávku a zároveň jsme v tom samém úseku zrekonstruovali veřejné osvětlení. V současnosti se pracuje na zaměření chodníků a shromažďování dokladů pro kolaudaci. Převzali jsme od zhotovitele lávku pro pěší a cyklisty na Lhotkách. Vady nebránící provozu lávky zhotovitel přislíbil opravit na jaře roku 2022, kdy proběhne i její kolaudace. V garáži za čp. 124 jsme vybetonovali novou podlahu.
V příštím roce nás po obdržení stavebního povolení čeká oprava části chodníku před domem čp. 47 vedle multifunkčního domu, spolu s úpravou kanalizace. Z obdržené dotace z Královéhradeckého kraje dojde v zimě ke stabilizaci stropu sklepa v  čp. 124 a hned zkraje roku, podle počasí, bude vyměněna na multifunkčním domě – nad restaurací a penzionem – střešní krytina. V září 2021 jsme odsouhlasili podání žádosti na MMR na rekonstrukci místních komunikací. Do místních komunikací můžeme zařadit pouze cesty, které jsou na pozemcích ve vlastnictví obce a v pasportu komunikací jsou vedeny jako místní komunikace. Tentokrát jsme do žádosti zařadili cestu na Lhotkách, cestu na Kvíčalu a prvních 100 metrů dlážděné komunikace pod Kopcem. S podáním žádosti nám pomáhá firma DRAG z Trutnova, která byla letos v tomto titulu u malých obcí úspěšná, zpracovávala například podpořenou dotaci na místní komunikace v Libňatově. Z drobnějších úprav komunikací počítáme s opravou asfaltové plochy v zahradě u MŠ a opravou cesty na Malé straně. Rovněž jsme rozhodli o postupném obnovování lesního porostu mezi Kopcem a Lhotkami a hledáme realizátora kácení a následné výsadby.
Velká kulturní akce, s názvem Hasičské slavnosti, nás čeká 4. 6. 2022. Oslavíme tím 130. výročí založení SDH v naší obci. Kulturní program nám připraví místní mateřská školka, zábavu pro děti pak spolek Prima rodiny společně s hasiči. V létě budeme opět počítat s promítáním letního kina. Na podzim se budou konat volby do obecního zastupitelstva, následovat pak budou prezidentské volby. Pro nás jsou ale důležité volby do obecního zastupitelstva. Proto jsme opakovaně uveřejnili výzvu.
„Je jedno, jakým tempem postupuješ kupředu…
I když to půjde pomalu, vždy budeš napřed před těmi, co jen sedí na gauči. (neznámý autor)
V závěru dovolte radu Elberta Hubbarda:
„Neberte život příliš vážně, stejně z něho nevyváznete živí.“
V dnešní moderní době, kdy světem vládne technika, digitální technologie a vše jde rychle ku předu, přinesla velké změny i do vzdělávání ve školce. „Pokrok nezastavíš“ a tak se snažíme jít s dobou. Po úspěšném projektovém dni v prvním pololetí, který byl zaměřen na rozvoj technického myšlení, jsme se od září rozhodli zapojit školku do programu Malé technické univerzity s názvem: Implementace Krajského akčního plánu rozvoje vzdělávání v Královéhradeckém kraji II. Přednosti vzdělávacího programu MTU je: - na lekcích spolupracuje pedagog s projektantem, nebo architektem - důraz je kladen na názorné a jednoduché zpracování tématu, - technické vzdělání probíhá pomocí her a obsahuje všechny vzdělávací oblasti RVP, rozvíjíme všechny gramotnosti podporované MŠMT, podporujeme rozvoj jemné motoriky, kreativního a logického myšlení. Co program přinesl konkrétně pro MŠ? Došlo k proškolení všech učitelek, školka získá velkou spoustu pomůcek, metodické příručky a tematické omalovánky, a bonus ze všeho největší je, že děti nové technologie skutečně vnímají, učí se logicky uvažovat a baví je poznávat nové věci. Projekt se skládá z 10 lekcí: Stavitel města, Malý architekt, Malý inženýr, Malý projektant, Stavitel mostů,
Stavitel věží, Malý vodohospodář, Malý energetik, Malý zpracovatel odpadů, Malý archeolog.
Nyní se ve školce chystáme na nejhezčí období v roce. Probíhají nácviky čertovských i vánočních básniček, písniček a tanečků. Tvoříme dárečky, zdobíme školku i její okolí. Kdo z vás by měl zájem o více informací o dění v MŠ, navštivte naše webové stránky: www.ms-suchovrsice.cz. Zde najdete spoustu informací i fotodokumentace.
Na závěr bychom Vám všem chtěli popřát pevné zdraví; v dnešní době, kdy se blíží vánoční svátky, si udělejte čas na své bližní, užívejte si přípravy na Vánoce v klidu a pohodě.
ať máte čas na pohádky,
ať se na vás štěstí směje,
ať vás láska stále hřeje,
ať vás úspěch provází
i v roce, který přichází.
Děti a zaměstnanci MŠ Suchovršice
Otázka: Nedávno u nás otevřeli restauraci, kde se podávají hlavně meníčka. Při té příležitosti se dost diskutovalo o tom, jestli na stole má být slánka. Já si potřeboval přisolit jídlo, ale solničku jsem na žádném stole nenašel. Byl jsem nucen jít o solničku požádat servírku, která ji donesla asi za 2 minuty. Byly i takové rady, že slánky už na stůl nepatří, že jídlo dochucuje kuchař v kuchyni, ale podle mne je to nemožné, protože co jedinec, to jiná chuť.
Odpověď: Sůl a další dochucovací prostředky jsou běžné v běžných restauracích. V michelinských restauracích je nenajdete, tam kuchař ručí svojí hlavou, že jídlo bude chutnat tak, jak má. A že byste opravoval michelinského kuchaře... to byste tam byl naposled :-) Ale v běžné restauraci nelze proti slánce a pepřence nic namítat… To jste musel být v hoooodně honosné restauraci.
Otázka: Jmenuji se M. a jsem žákyní 8. třídy. V úterý jsme ve školní jídelně měli na oběd buchtičky plněné povidly. Paní učitelka mě napomenula, za to že jím příborem. A řekla mi, že nás doma špatně vychovali, protože buchtičky se jí rukama. Ve Vaší knížce jsem zrovna tento případ nenašla. Má paní učitelka pravdu?
Odpověď: Paní učitelka a rodiče mají vždycky pravdu :-) Jsou jídla, která jíme opravdu jen rukama, např. mořské plody, ústřice, neloupané krevety, mušle, pak bobulovité ovoce, jako třešně, hroznové víno, švestky. A pak jsou jídla, která jíme v jednoduchém prostředí rukama, v restauraci příborem (pizzu na ulici jíme rukama, hamburger v mekáči taky, ale v restauraci s ubrusem je jíme příborem). Koláče jíme rukama, buchtičky taky můžeme jíst rukama, ale není žádná chyba, když je budeme jíst příborem (třeba z hygienických důvodů, nemáme-li na stole misku na opláchnutí prstů, tzv. finger bowl). Byl jsem před týdnem v nejluxusnějším hotelu v Izraeli (King David Hotel v Jeruzalémě), a když jsem si na snídani přinesl ke stolu buchtičku, číšník mi okamžitě přinesl příbor.
Otázka: Kdo nabízí tykání ve vztahu farmaceutická reprezentantka a lékař (muž).
Odpověď: Tykání nabízí společensky významnější, v tomto případě klient-lékař. Jenže většina mužů si netroufne nabídnout tykání ženě, a proto by měla žena vycítit, kdy vztah mezi oběma je na takové úrovni, že by si to mohla dovolit učinit sama.
Otázka: Nedávno jsem byl obviněn jednou paní, že když ke mně přišla a začala na mě mluvit, že jsem měl podle etikety vstát (protože jsem seděl), neb hovořím s ženou. Je tomu tak? Nebo v takové situaci hraje roli např. věk?
Odpověď: Ano, dotyčná dáma měla pravdu. Muž nemůže sedět, když žena před ním stojí, musí vstát. Nerozhoduje věk, i starší muž se postaví, když hovoří se ženou jakéhokoli věku. Otázka: Dnes nám (dvěma ženám) podržel nadřízený muž dveře. S úsměvem jsme mu poděkovaly. Posléze jsme se potkali znovu a nadřízený nám řekl, že dámy za držení dveří neděkují. Nás by zajímalo, zda je to pravda, případně zda je to chyba, když poděkujeme. Odpověď: Váš nadřízený není gentleman. Jednak za jakoukoli úsluhu a pomoc poděkujeme, jednak i kdybychom si mysleli, že někdo udělal chybu, tak na ni zásadně neupozorňujeme. Udělaly jste to správně, poděkovat je normální ve všech situacích.
Otázka: Prosím o radu ve věci přání „dobrou chuť“. Osobně jsem přesvědčen, že se jedná o věc, která patří pouze k rodinnému stolu, k němuž usedají všichni strávníci společně, a ani tam není vyloženě nutná. Při konzumaci oběda v závodní jídelně, která slouží zároveň k přípravě kávy, skladování potravin zaměstnanců v ledničkách atd., mne obtěžuje, že mi během jídla všichni příchozí přejí jednotlivě dobrou chuť a očekávají ode mne, že jim budu jednomu za druhým s plnými ústy děkovat. Stejně tak např. při konzumaci svačiny na pracovišti. Co říká etiketa v těchto případech?
Odpověď: Máte pravdu, při společenském stolování, nejen v závodní jídelně, ale ani na banketech a státních večeří nejvyšší úrovně se „dobrou chuť“ nepřeje. Nejde ani tak o práci, kterou s tím máte v závodce, ale prostě se tato tradice nevytvořila, resp. zůstala omezena jen na rodinné a čistě soukromé příležitosti.
Moudrý příběh o odpuštění
Jedna žena právě zemřela. Přišla za ní Smrt. Když ji žena uviděla, usmála se na ni a řekla, že je připravena.
— Na co jsi připravena? – ptala se Smrt.
— Přeci aby si mě bůh vzal k sobě, na nebesa, do ráje! – odpověděla jí žena.
— A jak si přišla na to, že by tě bůh měl vzít k sobě? – ptala se Smrt překvapeně.
— Jak by mě mohl nevzít k sobě? Trpěla jsem tolik, že jsem si zasloužila pokoj a mír a Boží lásku – odpovídá žena.
— A čím jsi tolik trpěla? – ptala se Smrt.
— Když jsem byla ještě malá, rodiče ke mně nebyli vůbec spravedliví a vždycky mě nevinně trestali. Bili mě, nutili stát v koutě na hanbě, křičeli na mě, jako bych byla provedla něco strašného. Když jsem pak chodila do školy, spolužáci mi taky jenom ubližovali, bili mě a ponižovali. Potom jsem se vdala, ale můj muž pil a věčně mě podváděl. Děti mě duševně úplně zničily, a nakonec mi nepřišly ani na pohřeb. Dokud jsem ještě chodila do práce, šéf na mě stále jen křičel, zadržoval mi výplatu a nutil chodit do práce i ve svém volnu. Nakonec mě vyhodil a ani mi nezaplatil. Sousedi mě za zády pomlouvali a vymýšleli si o mě, že jsem lehká ženská. Jednou mě přepadl nějaký zlosyn, znásilnil mě a okradl.
— A co jsi dobrého udělala v životě ty sama? – vyptávala se ženy Smrt.
— Vždycky jsem ke všem byla laskavá, do kostela jsem chodila, modlila se, o všechny jsem se starala, vždycky jsem všechno táhla sama. Zakusila jsem na tomhle světě tolik bolesti, jako snad sám Kristus… zasloužila jsem si ráj.
— No dobrá… – odpověděla Smrt – rozumím. Zbývá jen jedna malá formalita. Podepiš tady tuhle smlouvu a pak už můžeš rovnou do ráje.
Smrt podala ženě papír s jedinou větou, pod níž se měla podepsat. Žena si ji přečetla a pohlédla na Smrt, jako by ji polili studenou vodou. Řekla, že tuhle větu nemůže nikdy podepsat. Na papíře stálo: «Odpouštím všem svým viníkům a prosím, aby také mně všichni odpustili.»
— Proč jim nemůžeš odpustit a poprosit všechny o jejich odpuštění? – ptala se Smrt s údivem.
— Přeci proto, že si mé odpuštění nezasluhují, protože jestliže jim odpustím, znamená to, že se nic nestalo, jako by nic z toho, co mi provedli, nebylo, jak by neměli žádnou odpovědnost za to, co napáchali. A já přece nemám koho prosit o odpuštění… Nikomu jsem nic špatného neudělala!
— Jseš si tím jista? – ptala se Smrt.
— Co cítíš k těm, kteří ti způsobili tolik bolesti? – zněla další otázka.
— Cítím hněv, zlobu a křivdu! Je nespravedlivé, že já mám zapomenout a vymazat z paměti všechno to zlo, kterého se na mě dopouštěli ti lidé!
— A co by nastalo, kdybys jim odpustila a přestala mít tyhle pocity? – vyptávala se Smrt.
Žena se na chvíli zamyslela a pak odpověděla, že by pak uvnitř cítila prázdnotu.
— Tuhle prázdnotu v srdci jsi cítila vždycky, právě tahle prázdnota zbavovala tebe i tvůj život hodnoty. Pocity, které máš, dodávají tvému životu alespoň nějaký význam. Teď odpověz – proč pociťuješ prázdnotu?
— Protože jsem si po celý život myslela, že ti, které jsem milovala a pro které jsem žila, by mě měli ocenit… a oni mě zklamali. Obětovala jsem svůj život muži, dětem, rodičům i přátelům, ale oni to neocenili a projevili se jako nevděčníci.
— Za vše, co se v tvém životě stane, neseš zodpovědnost pouze ty. Zda budeš trpět nebo budeš šťastná, o tom rozhoduješ pouze ty. A teď mi řekni – kdo jmenovitě ti způsobil tolik bolesti?
— Zdá se…, zdá se tedy, že já sama… — chvějícím se hlasem odpověděla žena.
— Takže komu vlastně nedokážeš odpustit?
— Sobě? – plačícím hlasem se napůl tázala žena.
— Ano. Odpustit si znamená přiznat svou chybu. Odpustit si znamená přijmout svoji nedokonalost. Odpustit si znamená otevřít se sama sobě. Sama sobě jsi působila bolest a rozhodla ses, že za to může celý svět a nikdo v něm že si nezaslouží tvé odpuštění… A to chceš, aby tě bůh přijal s otevřenou náručí?! Rozhodla ses, že bůh je nějaký měkkosrdcatý hloupý stařík, který otevírá dveře hlupákům a zlým, zahořklým trpitelům?! Myslíš snad, že stvořil ono dokonalé místo pro takové, jako jsi ty? Až dokážeš vytvořit svůj vlastní ráj, kde v prvé řadě tobě a pak i všem ostatním bude dobře, pak můžeš zaklepat na dveře nebeského obydlí. Zatím však mi bůh poručil poslat tě znovu na Zemi, aby ses naučila budovat svět, ve kterém vládne láska a skutečná péče. Kdo se nedokáže postarat sám o sebe, žije v hlubokém omylu, že se dokáže postarat o jiné. Víš, jak bůh trestá ženu, která sama sebe pokládá za ideální matku?
— Jak? – hlesla žena.
— Sešle jí děti, jejichž osudy se před jejíma očima lámou a ničí…
— Rozumím… Nedokázala jsem svého muže učinit milujícím a oddaným. Nedokázala jsem vychovat šťastné a úspěšné děti. Nedokázala jsem vytvořit a ochránit krb, u kterého by panovaly mír a harmonie… V mém světě všichni trpěli…
— Proč? – ptala se Smrt.
— Chtěla jsem, aby mě všichni litovali a měli se mnou soucit… Ale nikdo mě nepolitoval… A já jsem věřila, že aspoň bůh mě určitě polituje a obejme!
— Pamatuj si, že nejnebezpečnější na Zemi jsou ti lidé, kteří chtějí probouzet lítost a soucit… Pokládají se za «oběti». Pro začátek můžeš poprosit sama sebe o odpuštění své nevědomosti a rovnou si ji také odpustit.
Ženiny oči se zavřely – a ona se vydala na novou cestu, s novým jménem, u nových rodičů.
Zdroj: www.pronaladu.cz/moudry-pribeh-o-odpusteni/ (redakčně kráceno)
Z románu On: Jednou obědval s premiérem v ministerském salonku Úřadu vlády ČR. Celou dobu ho iritovalo, že předseda vlády neumí správně držet příbor… držel ho jako propisku! Ale jak upozornit vysokého ústavního činitele, a přitom ho neurazit?
„Víte… pane premiére… Vy obědváte se stovkami lidí – ne tedy asi najednou – ale říkám si… Co takhle jim jít příkladem a příbor držet správně?“
První ministr nasucho polkl, zadíval se na Pavlův úchop, došlo mu, že příbor drží opravdu špatně a v rámci small talk zavedl téma na počasí. Po měsíci Pavlovi zavolal a říká:
„Víte, pane kolego… Co jste si dovolil Vy, to si ještě nikdo nikdy vůči premiérovi nedovolil,“ čekal na Pavlovu reakci, ale ten ani nedutal. „A je to dobře, že se objeví lidé, kteří to myslí dobře a nebojí se upozornit druhé, aby je posunuli o kousek dál,“ poprvé se slyšitelně usmál. „Od té doby držím příbor správně a péruju ministry, aby se to taky naučili. Máme jít přeci příkladem, ne? Kdy se stavíte na oběd?“
Čerpáno z časopisu Nevšedník
zábavně-vzdělávací občasník Akademie nevšedního vzdělávání, s.r.o.
Milé dámy, báječní pánové,
vzpomeňte, kdy Vám někdo blízký ublížil tak, že jste ho začali nenávidět, a uvědomte si, co Vám ten pocit přinesl.
Byl to klid na duši? Nebo uspokojení? Pokud si myslíte, že svou nenávistí potrestáte toho, kdo Vám ublížil, jste na omylu. Trestáte totiž hlavně sebe.
Začít nenávidět je velmi jednoduché, ale trápení vyplývající z nenávisti Vás může provázet po zbytek dne, měsíce nebo klidně celého života.
Po tom člověku vznikne v srdci díra, budou Vám chybět ty krásné okamžiky a každý den, kdy nejste spolu, je beznadějně ztracen.
Není snazší odpustit? To neznamená, že zapomenete na to, co provedl, nebo že tím jeho chování dokonce schvalujete. Vůbec ne! Jen přijmete fakt, že se to stalo, a přestanete na jeho průšvih myslet.
Inspirativní pozdně letní čtení Vám přeje Radim Martynek, covid negativní – jinak velmi pozitivní tvor ;-)
„Chybovat je lidské – odpouštět je božské.“
„Chybovat je v povaze každého člověka, ale jen hlupák na svém omylu setrvává.“
Cílem etikety není šněrovat lidi, aby dělali věci, v nichž se cítí nekomfortně, ale naučit je základním věcem, aby se cítili přirozeně v situacích, které určité znalosti a obratnost vyžadují. Víme, že u stolu nemlaskáme, během konverzace nemáme ruce v kapsách a nadřízeného vždy pozdravíme. Pro každého z nás je ale míra tolerance někde jinde: někomu nevadí krknout si nahlas u stolu – někdo šílí už z nesprávně drženého příboru.
Nesčetněkrát se mi stává, že vejdu na úřadě do kanceláře tajemnice nebo starostky, která mě očekává, pozdravím, představím se a čekám na podání ruky. A ona taky čeká na podání ruky. Přitom je osobou společensky významnější hned třikrát: je žena, je starostka a je „doma“ (kdežto já jsem pouhý muž, návštěva).
Drobné prohřešky proti etiketě přecházíme mlčením. Nereagujeme tak na situace, kdy nám někdo splete titul, zkomolí příjmení nebo ukápne trochu tomatového sósu na ubrus (není nic, co by pračka nezvládla). Dennodenně se ale setkáme se situacemi, kdy bychom zasáhnout měli právě proto, aby daný člověk nepokračoval v nechtěném páchání prohřešků napříč sálem plným publika nebo křížem krážem městem.
Nenápadně tak upozorníme kolegyni na oko na punčoše a kolegu, že má rozepnutý poklopec, kravatu od omáčky nebo že dva různé akademické tituly opravdu neoddělujeme latinskou spojkou a (správně: Ing. et Ing., špatně: Ing. et Mgr.). Nenápadně znamená, že nebudu křičet přes půlku sálu: „Franto! Vyletí ptáček!“ nebo „Jani, vem si jiné silonky!“
A jak nejsnáze naučit děti slušnému chování? Nápodoba je nejpřirozenější způsob výuky. Nespoléhejme však na to, že škola bude jediným zdrojem vzdělání našich dětí a jděme jim příkladem především doma. Mezi nejčastější mýty, které jsou předávány dětem, patří:
• U jídla se nemluví! Můj první lektor etikety – PhDr. Jiří Pondělíček – mi vyprávěl, jak jej v dětství rodiče učili, že u jídla se konverzuje. Byla to totiž jediná záruka, že si dítě dává do úst malá sousta a nekřečkuje. Navíc… pokud bychom měli během stolování mlčet, proč jsme se u toho stolu sešli? To jsme si každý mohli ten kus žvance dát u sebe v pokoji…
• Musíš sníst vše! Kdepak… Olizování talířů do posledního ždibce platívalo snad pouze u dukátových buchtiček s krémem, a i tady bylo zcela nevhodné dávat najevo, že jsme tři dny nejedli. Ani ve škole neplatí, že je nutno zhltat vše – každý máme jiné tělo, jiné trávení, jiné rituály během dne – cílem je vyvážená strava. Nevylízáním celého talíře dáváme v dospělosti najevo, že jsme se u stolu sešli kvůli tomu člověku naproti, ne kvůli žrádýlku.
• Kdo bude první, bude král! Zvěrstvo, za které by učitelé a rodiče měli být trestáni. I lékaři tvrdí, že jíme pomalu, nehltáme. Učíme jíst děti stejným tempem jako osoba u stolu společensky nejvýznamnější.
• Hezky si na vidličku napíchni maso, na to přisuň knedlík a vymáchej to v omáčce! Nikdy nemícháme sousta a nestavíme si na vidličce obložený špíz… Zvlášť si napichujeme maso a zvlášť přílohu.
• Na „děkuji“ se odpovídá „prosím“! Jde o velmi rozšířený omyl, který je vyučován zpravidla v MŠ a ZŠ. Správné pořadí slov je „prosím“ (něco podávám) a pak „děkuji“. Na „děkuji“ se odpovídá „rádo se stalo“, „není zač“ nebo ony díky přejdeme s úsměvem.
Chceme-li, aby naše děti dokázaly více, než jsme dokázali my, učme je slušnému chování a úctě k ostatním.
Hezkým ženám odpouštějí muži všechno, ženy nic.
Milující ženy lehčeji odpouštějí velké přestupky než malé nevěry.
Francois De La Rochefoucauld
V pondělí jsme potvrdili seznam svatebních hostí. V úterý si byla zkoušet několikery svatební šaty. Ve středu jsme se byli podívat na dům, který jsme chtěli koupit. Ve čtvrtek se vztah z její strany hodně ochladil. V pátek třináctého zrušila zásnuby, svatbu a odstěhovala se. Svět se mi zhroutil ze dne na den, protože odešla milovaná bytost a já ani v hloubi netušil, co se stalo. Sedm dnů mlčela a neuvedla jediný důvod svého odchodu. Osmý den mě zasypala hromadou nic neříkajících zpráv, z nichž jedna mezi ostatními vyčnívala: „Jsi tlusté prase!“
Při svých 183 cm mám opravdu 99 kg. Měl jsem. K 13. 08. 2021. Respektoval jsem její přání rozchodu, neb ctím pravidlo, že největším důkazem lásky je dát člověku vše, oč si řekne, i kdyby to, oč si řekl, byl rozchod. Ale trápilo mě, že vím, že moje nadváha není pravdivým důvodem rozchodu – že to je jen cosi zástupného. Opravdový důvod jsem se nakonec dozvěděl, ale ten není pro tento článek důležitý.
Není větší motivace než nenávist bývalé partnerky, kterou stále milujete. Začal jsem na sobě pracovat, abych sobě dokázal, že to dokážu. Vynechal jsem pečivo, přestal kupovat sladkosti, místo výtahu začal používat schody (oběma směry), na poštu vzdálenou 1,1 km začal chodit pěšky, ráno cvičil prkno a večer 7 minut na břišní svaly podle apky, ale především: první hodinu po probuzení jsem pil jen vodu a pak jsem si dal bílkoviny. Trávení bílkovin je nejpomalejší ze všech složek potravin a tělo na ně vydává energii, aniž byste dělali cokoli dalšího. Tělo si prostě hubne samo! A tuhle fintu mi nikdo nikdy neřekl.
Díky přístroji InBody vím, že mi během hubnutí nemizela svalovina, ale tuky (ty odporný tuky :-) Více informací o bílkovinách na odbornější úrovni najdete v článku někoho mnohem chytřejšího. Hlavně se těmi bílkovinami nepředávkovat!
Respektoval jsem přání své snoubenky, nechal ji odejít ze svého života, odpustil jí její nevyzrálost a banální důvod rozchodu a týden po něm jsem začal zase žít šťastným životem. Ano, chybí mi, protože to byl nejkrásnější vztah mého života, ale ten se nezastavil a pokračuje dál, ať chceme nebo ne (kolikrát šílenějším tempem :)
Nejsem truchlící člověk a nežádám soucit či lítost. Článkem chci říci jediné: Je jedno, kdo Vám ublížil a jak. Klíčové je odpustit sobě – odpustit jemu – zvednout se a jít dál, protože i pád na hubu je pohybem kupředu.
Zároveň: Cokoli si dokážete představit, to dokážete uskutečnit… i kdyby tou představou bylo zhubnutí 14 kg během posledních 4 týdnů nebo 20 kg během 6 týdnů.
Starý vtip říká: „Chceš-li se zbavit 70 kilogramů odporného tuku, nech se rozvést.“
Díky bohu a lidské kreativitě, že existují i méně drastické metody…
Blíží se vánoce a tím i starost, abychom nakoupili vše potřebné na štědrovečerní večeři. Nedávno mě dcera překvapila otázkou, kolik chodů mívala tradiční vánoční večeře? Prý je to 7 - stejně jako počet dnů v týdnu.
2 chod: sladké – může být cukroví
3 chod: předkrm – třeba houbový kuba
5 chod: hlavní chod – u nás v Čechách většinou kapr s bramborovým salátem
7. chod: jednohubky, chlebíčky
Sedm chodů my doma nemáme. Ale plná břicha při odchodu od stolu určitě ano.
Některými dalšími tradicemi při štědro- večerní večeři jsou:
- myslete na hosty - při večeři počítejte s jedním místem u stolu navíc pro neohlášeného hosta.
- šupina pod talíř – šupina z kapra má v rodině udržet peníze
- nevstávat od stolu – neboť ten kdo vstane, do roka od rodiny odejde
A co vám popřát na závěr? Samozřejmě to, abyste tento výjimečný čas strávili v blízkosti vašich nejbližších.
Jedno pořekadlo na konec:
„Pokud se na Štědrý večer proběhnete bosí po sněhu, nemoci se vám v příštím roce budou vyhýbat.“
Vážení a milí spoluobčané, rok se schází s rokem a blíží další ročník Tříkrálové sbírky. Začátek kalendářního roku 2021 nezastihl naší zemi v dobré kondici. Covid 19 nás všechny omezoval v životě. Nemohli Vás proto také osobně navštívit skupinky koledníků. Setkali jsme se proto s novými možnostmi, jak přispět na Tříkrálovou sbírku. Jednou z nich byla možnost vhodit finanční obnos do statických pokladniček umístěných v obchodech, na úřadech nebo jiných zařízeních. Další možností bylo přispět do tzv. online pokladničky na www.trikralovasbirka.cz. Tyto možnosti příspěvku zůstávají i pro následující ročník.
Chtěli bychom Vám moc poděkovat za to, že jste si k novým způsobům přispět našli cestu. Za vybrané peníze se podařila zakoupit nová průmyslovou sušičku prádla, kterou jsme v listopadu uvedli do provozu v prádelně Hospice Anežky České v Červeném Kostelci.
Tříkrálová sbírka v roce 2022 se bude konat od 1. 1. do 16. 1. Skupinky koledníků Vás navštíví v sobotu 8. ledna 2022. Tato informace je platná v době, kdy píšeme tento příspěvek.
Ze záměrů využití získaných finančních prostředků uvádíme např. nákup zdravotnického materiálu, obnovu vybavení, opravu a údržbu budovy Hospice Anežky České, nebo rekonstrukci sociálního zařízení pokojů klientů na zdravotním oddělení Domova svatého Josefa v Žirči. Všechny záměry, nejaktuálnější informace najdete na webových stránkách www.trikralovasbirka.cz.
Dovolujeme si Vás již nyní touto cestou požádat o spolupráci při hledání koledníků, vedoucích skupinek koledníků, při přijetí skupinek koledníků na prahu Vašich domovů. Děkujeme Vám za dobrovolný finanční příspěvek.
Kontakty pro přihlášení koledníků nebo vedoucích kolednických skupinek jsou:
kordina@hospic.cz, tel. 732 402 222
urban@hospic.cz, tel. 731 598 833
Josef Urban a Jan Kordina
koordinátoři Tříkrálové sbírky za OCH Červený Kostelec
„Milostivé léto“ může pomoci až desetitisícům dlužníků z dluhových pastí
Je to obrovská šance pro mnoho lidí v dluhových pastech. Lidé, kterým se podařilo spadnout do exekucí kvůli dluhům u státních institucí, mají jedinečnou šanci se z toho vymanit v průběhu od 28. října do 28. ledna 2022 a znovu začít normální život. Pokud v této lhůtě dlužník zaplatí celou jistinu dluhu, tedy původní dluh a 908 korun exekutorovi za zastavení exekuce, čeká ho nový životní restart. Úroky, penále a další příslušenství stát odpouští, exekuce se zastaví. Týkat se to bude těch, co mají dluh u veřejnoprávních institucí, třeba u zdravotních pojišťoven, nemocnic, u dopravního podniku nebo třeba za nájem u obce. Milostivé léto by tak reálně mohlo pomoci až čtvrt milionu dlužníků. S ohledem na více než čtyři miliony exekucí a bezmála 750 tisíc lidí v exekuci je toto reálná šance, jak se s částí nahromaděných exekucí vypořádat. A současně ctít princip, že dluh se musí uhradit.
Jsem rád, že se nám tento návrh podařilo prosadit. Jako autor připomínám: šance na odpuštění úroků u dluhů vůči státu – milostivé léto – bude pouze do 28. 1. 2022. Osobně jsem přesvědčený, že toto tříměsíční období může být výhodné pro obě strany, a to jak pro dlužníky, kteří mají reálný zájem na tom své dluhy splatit a exekuce se zbavit, ale drahým problémem je pro ně často právě příslušenství, které mnohdy činí až několikanásobek původního dluhu. Pro města a obce a další věřitele navíc vzniká šance na to, že bude původní dluh splacen a dostanou zpět své dlužné peníze, což by se u řady dlužníků za standardní situace nikdy nestalo. Jedná se tak opravdu o pomocnou ruku jak pro věřitele, tak pro zodpovědné dlužníky.
Vás, kteří čtete tyto řádky, chci naléhavě poprosit. Pokud znáte ve svém okolí kohokoli, koho by se tato podaná ruka státu mohla týkat a pomoci mu, tak mu o tom řekněte. Nasměrujte ho do některé pomáhající instituce, jako jsou Charity, občanské poradny, Člověk v tísni apod. Rychlou pomoc Vám poskytne např. Help linka Člověka v tísni 770 600 800, přesný postup najdete i v aplikaci nedluzimstatu.cz/milostive-leto/. Pokud tuto šanci nevyužijí, nepůjde se jí zpětně domáhat. A první aktivita musí být na straně dlužníka! Milostivé léto se nebude v blízké budoucnosti opakovat. Díky za Vaši pomoc s osvětou. Je to opravdu důležité. Považuji to za jednu z výrazně pozitivních věcí, které se nám podařilo ve sněmovně v končícím období prosadit.
ve 4. čtvrtletí oslavili
Gratulujeme a přejeme pevné zdraví, spokojenost a radost ze života.
út nebo čt14.00 – 14.30 hod.
(dle dohody s klubem důchodců)
pátek 15.00 – 16.30 hod.
Mezi vánočními svátky bude knihovna uzavřena.
Od listopadu máme půjčené nové knížky z Trutnovské knihovny.
on-line katalog najdete na adrese: http://www.knihovnasuchovrsice.webk.cz
CVIČENÍ DĚTÍ od 5 let
každé druhé úterý v 17.00 hodin,
cvičí každé úterý v 19.00 hodin,
každý čtvrtek od 18.30 do 19.30 hodin
pro všechny věkové kategorie
Po přečtení tohoto čísla Suchovršického zpravodaje si možná řeknete, že si s tím dnes „redakce“ moc práce nedala, když je tu tolik článků přejatých odjinud. Ty „vypůjčené“ články tu nejsou jen tak pro nic za nic. Věřím, že jste si tu pro sebe každý našel informace potřebné, poučné nebo zajímavé.
A mezi zajímavé bych ráda zařadila i svůj příspěvek. Zajímavý díky tomu, že budu citovat několik úryvků z jedné knížky. Nechci totiž dnes lamentovat nad něčím, co se mi nelíbí, dnes v době adventu a před blížícími se svátky prostě chci mluvit o něčem příjemném. Tak tedy: Dostala se mi do ruky knížka Čeština poklepem i poslechem. Napsal ji Pavel Eisner a vyznává se v ní z lásky k našemu krásnému mateřskému jazyku, vysvětluje v ní původ některých slov, objasňuje, čím jsou pro něho ta slova milá, působivá, anebo taky proč se mu některá slova nelíbí. Tak jen několik ukázek:
JÍNÍ – Zvláštní krásu, zvláštní dokonalost má to slovo. Zvukovou – ta světelnost jednostejně širá jako pláň – a ještě jinou. Tu totiž, že je to singulare tantum. A to, abych tak řekl, singulare tantum pravé, ne typu kamení, listí, trní, křoví, kde k těmto kolektivním pojmům je v jazyce dán i normální singulár a plurál kámen – kameny, keř – keře atd.; kdežto vedle jíní není žádný jín, nejsou žádné jíny. A tato výhradnost singuláru s významem kolektivním je právě u jíní něco zcela dokonalého funkčně. Jen si představte přírodní fakt jíní, a pak povězte sami.
JABLOŇ – To je ovšem velmi krásné slovo, a Zeyerovi stačilo napsat Pod jabloní jako titul skladby, a již jsme připraveni na samou čirou poezii. To slovo je tak krásné proto, že je v ideální rovnováze mezi poetičností a prostnou přirozeností. To již jeho sestra broskvoň je o znamínko příliš vybraná, příliš poetická. A smokvoň je ošklivá samou poetičností.
Krásná je i zdrobnělina jablůňka, jabloňka – sama duše venkovských sadů na gruntech je v tom slově.
Do třetice krása je přídavné jméno jabloňový, jablůňkový.
ŤULULUM – jedno z četných lidových slov, jež zjasňují náš život vezdejší. Snad jen lidová slova dovedou být opravdu veselá svým zvukem, svou podobou. Vezměte třeba rachejtli a srovnejte ji s jejím tvarovým startem, co všechno získala vývojem na domácí lidové hroudě.
Možná řeknete, že jsem ťululum za to, co tu píšu. Zkuste si však přečíst tu knížku a věřím, že to ťululum odvoláte. Ta knížka za přečtení určitě stojí.
V souvislosti s jabloní se mi vybavila jedna zajímavost: Vypravovala mi kdysi paní, u které jsem tehdy bydlela, o své cestě po Tunisku. Mimo jiné se při svém pobytu taky dostala na návštěvu k někomu místnímu a ten ji s pýchou vedl na zahradu, aby se pochlubil, jaká velká vzácnost mu tam roste. A tou vzácností byla právě jabloň.
Važme si svých vzácností, ať to jsou jabloně, ať je to náš krásný mateřský jazyk.
Než své povídání ukončím, položím vám otázku: Víte, kdo to byl Walther, jehož moudrá slova často zpravodaj uzavírají? Já jsem to donedávna nevěděla, pak mě konečně napadlo, abych si to zjistila. Naštěstí to nebylo nijak těžké, protože internet ví vše, a tak už teď vím, že to byl rakouský básník, který žil na přelomu 12. a 13. století. A jeho slova platí dodnes.
Milí čtenáři, přeji vám všem klidný advent, ve zdraví a radosti si užijte vánoční svátky i celý příští rok. To zdraví ještě jednou zdůrazňuji.