cs en cs cs en km cs km cs km cs km cs km cs km cs km cs km cs km cs km cs cs km cs km cs km cs km km km km km cs cs ml en en en en en en en en en en en en en en en en en
Čas od času má každý z muzikantů „slabší chvilku“, kdy má myšlenky na to zanevřít na svůj nástroj. Často ani nevíme, co to způsobuje. Prostě se najednou cítíme frustrovaní, že nám něco nejde, že se neposunujeme, jak bychom chtěli a že nás to moc nebaví. Co s tím?
V tomto článku uvádím, jak tomuto problému nejlépe předcházet. Principy zde uvedené také aplikuji při výuce svých studentů.
Není překvapením, že celý problém je v hlavě. Uvedu typický příklad, jak se můžeš infikovat těmito špatnými myšlenkami.
Není to něco, co bychom jim měli mít za zlé nebo co bychom si měli dávat za vinu. Jelikož o hře na hudební nástroj ví pramálo, když jim chceš zahrát písničku, očekávají, že bude znít jako z rádia. A to se i při nejlepší snaze po několika málo týdnech nebo měsících cvičení dá dosáhnout jen těžko. Navíc hraješ sám, takže to nikdy nebude znít jako celá kapela. A proto jejich reakce nemusí být dle našich představ. Možná jsi už zažil/a, že rodinní příslušníci odcházejí pryč z pokoje nebo z domu, když začneš cvičit. I když si z toho neděláš těžkou hlavu, zanechá to v Tobě negativní semínko pochybnosti, které může časem vyklíčit.
Ty sám/sama víš, že Tvůj výkon ještě není 100%, na druhou stranu už jsi tomu věnoval/a tolik času a úsilí, které nikdo nedokáže ocenit. A přesně takový scénář často vede k tomu, že se člověk cítí hudebně frustrovaný a že ztrácí motivaci cvičit a dál se zlepšovat.
Uvedený příklad je jen jeden z mnoha, samozřejmě můžeme mít podobné pocity i z jiných příčin.
Jak tomu tedy předejít? Jaké je řešení? V tomto případě je nejlepší snažit se obklopit lidmi, kteří jsou „na stejné vlně“ jako Ty. Jinými slovy takoví, kteří jsou na podobné hráčské úrovni a kteří dobře ví, kolik snahy do hraní musíš vložit, aby výsledek za něco stál. I když tedy ještě nehraješ ani zdaleka jako profesionál, dokážou ocenit, co už jsi pro to udělal, protože nejspíš prožívají totéž.
Představ si, jaký budeš mít pocit, pokud kolem sebe budeš mít pozitivní lidi, kteří přesně ví, co prožíváš, když bereš kytaru do ruky. Takové lidi, se kterými si můžeš vyměnit poznatky a zkušenosti, kteří Ti poradí, kteří Tě budou chápat, když jim budeš něco vysvětlovat a se kterými si můžeš zahrát nebo postěžovat na to, co Ti zrovna nejde. Takoví, kteří Tě za Tvé hraní nebudou odsuzovat, ale naopak Tě v něm budou podporovat a pomáhat Ti.
Zaručuji Ti, že v takovém případě bude pocit vyhoření a frustrace až ten poslední, který budeš mít. Naopak hraní Tě bude bavit ještě víc, což Tě bude motivovat k tomu cvičit častěji. Výsledek tedy bude, že se budeš zlepšovat rychleji a zároveň Tě to bude bavit. A o tom by to přece mělo být.
Hledej možnosti, jak se dostat s takovými lidmi do kontaktu. Určitě jich ve svém okolí najdeš celou řadu. Nehraj si doma jen sám pro sebe.
Jak jsem již uvedl, toto zdravé a motivující prostředí se snažím pěstovat i mezi svými studenty. Tím rozhodně nechci říct, že se musíš teď hned stát mým studentem, to v žádném případě. Tím chci jen dokázat, že to co tvrdím, funguje. A je jen na Tobě, jakými lidmi se obklopíš.
Pamatuj, to jaké máš kolem sebe lidi, ovlivňuje jaký člověkem se staneš. Pokud chceš být dobrý muzikant, měl by ses obklopit lidmi, kteří směřují stejným směrem a mají podobné cíle.
Jsi úplný kytarový začátečník a chceš se rychle naučit improvizovat? Bude Tě zajímat článek "Improvizace pro úplné začátečníky aneb Jak začít improvizovat, když jsem právě začal na kytaru a neznám žádnou teorii"