cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs en cs cs cs cs cs cs pt cs cs cs cs cs cs cs pl cs cs cs sv it cs de cs cs cs cs cs fr cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs en cs cs sk cs sk cs cs cs es cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs fi cs cs cs en cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs pl pt cs cs cs cs cs cs cs en de cs
Povijnice jedlá neboli batata1 (Ipomoea2 batatas Lam., Batatas edulis3 Chois) vyhání z výběžkatého kořene plazivé, kořenující, 1-3 m dlouhé, mléčnaté lodyhy se střídavými, dlouze řapíkatými, na spodu více méně srdčitě vykrojenými, 10-15 cm dlouhými listy, které jsou nejčastěji mělce rozděleny ve tři, řidčeji v pět laloků. Jsou však také odrůdy, které mají listy nedělené.
Z paždí listů vyrůstají dlouze stopkaté, chudé vrcholíčky sličných květů, které jsou podobného složení jako květy našich svlačců (Convolvulus), s nimiž batata náleží do společné čeledi rostlin svlačcovitých (Convolvulaceae). Mají totiž hluboce 5dílný kalich, nálevkovitou, až 5 cm dlouhou korunu - jež jest nejčastěji uvnitř nachově červená, vně bílá s podélnými červenými pruhy, někdy celá nachová nebo celá bílá - 5 tyčinek ke koruně přirostlých, z koruny nevyčnívajících a dvoupouzdrý semeník sužující se v jednoduchou dlouhou čnělku, která se zakončuje paličkovitou bliznou. Posledním znakem liší se povijnice od svlačce, jenž má blizny dvouklané.
Plody jsou chudosemenné tobolky otvírající se chlopněmi.
Ačkoli povijnice jedlá planě nikde více se nevyskytuje, přece se má za to, že původní vlast její jest tropická Amerika Střední a Jižní, kde ji pěstovali v několika odrůdách už dávno před tím, nežli se tam dostali Evropané. Hlízy batatové byly přiveženy do Evropy samým objevitelem Ameriky, Krištofem Kolumbem, tudíž skoro o 100 let dříve nežli brambory. Z Ameriky rozšířila se kultura batat i do jiných teplých zemí, zejména do Afriky, Číny a Japonska4. Také v jižní Evropě, na př. na ostrovech Jonských, ve Španělích a v jižní Francii, bataty místy pěstují.
Způsob pěstování shoduje se celkem s pěstováním bramborů. Hlízy buď celé nebo rozkrájené na kusy zahrabou se do mělkých důlků nebo do brázd a rostliny z nich vyrůstající se okopávají a čistí od plevele. Když hlízy dozrají, nať se sežne, načež se hlízy vykopávají nebo vyorávají; poslední práce díti se musí jen za počasí suchého, poněvadž by hlízy jinak brzy hnily.
Ostatně nelze hlízy batatové v tropech ani tenkráte dlouho udržeti, když byly sklízeny za sucha. Proto bývá v některých krajinách zvykem, že rostliny se opatrně podhrabávají, aby se kořenům neuškodilo, a odebírají se jim jen hlízy největší, ostatní se nechají na dobu pozdější, až více dorostou. Při opatrném zacházení s rostlinou možno tímto způsobem odebírati rostlině hlízy po 2-3 léta, zvláště má-li půdu dobře připravenu a vyhnojenu.
Hlízy batatové, zkrátka bataty nebo camoty, jinak také sladké nebo indické zemáky zvané, jsou ztloustlé poboční kořeny tvaru nejčastěji vřetenovitého, barvy na povrchu bílé nebo nachové, řidčeji žluté, uvnitř vždy bílé; obyčejně dorůstají velikosti našich zemáků, ale u některých odrůd jsou mnohem větší, dosahujíce váhy až několika kg. Poněvadž obsahují vedle škrobu vždy také několik procent cukru, jsou bataty nejen výživné a snadno stravitelné, nýbrž i příjemně sladké chuti, asi takové jakou mají jedlé kaštany.
V Jižní Americe, v Japonsku a ještě v některých jiných horkých zemích jsou bataty denní potravou chudého lidu, jenž je pojídá nejčastěji pečené v popeli, vařené ve vodě a rozmanitě upravené. V Záp. Indii z nich připravují kvašením opojný nápoj zvaný mobby nebo marmoda. V novější době z nich vyrábějí též jemnou škrobovou moučku, kterouž prodávají za brasilský arrow-root.
Mladé listy upravují se v kuchyních jako špenát. Starší natí jakož i hlizami krmí se dobře dobytek, zvláště vepři. Pro dobytek pěstují se hlavně takové odrůdy, které dávají hlízy značně veliké, ale nechutné, jimž se říká ignamy.
Patrno, že povijnice jedlá jest plodina velice užitečná, proto konány pokusy pěstovati ji i v teplejších polohách střední Evropy. Pěstování však se neosvědčilo hlavně proto, že rostliny v našem podnebí dávají malý výnos a vytvářejí hlízy málo škrobnaté.
Pozn. S povijnicí jedlou jest blízko spřízněna povij. nachová (Ip. purpurea L.), kterou pro krásné, veliké květy rozmanitých barev u nás často pěstují v selských zahrádkách a na pokrytí besídek obyčejně pod jménem zahradního svlačce.
O povijnici horní (Ipom. purga Schlecht.) viz mezi rostlinami lékárnickými (odd. V. a).
1Tak nazývají tuto bylinu i její hlízy na ostrově Haiti.
2Slož. z řec. červ+ podobný, vzhledem k tenkým lodyhám, které „se plazí po zemi jako červi".
3Lat. edulis = jedlý.
4V Kořenského díle „Cesty po světě" čteme: Hlízy povijnice jsou mezi zelinářským zbožím Japonců nejhojnější. Japonci si na zasládlé ty hlízy velice zvykli, nazývajíce je satsuma imo t. j. sladké brambory.
Nemáte oprávnění psát komentáře.
Ipomoea purga - Povíjnice počistivá
Glyceria fluitans - zblochan vzplývavý
Cardamine pratensis - řeřišnice luční
Chenopodium bonus-henricus - merlík všedobr
Coix lacryma-jobi - Slzovka obecná
Setaria italica - Bér vlašský
Thlaspi arvense - penízek rolní
Colocasia esculenta - Taro
Eleusine coracana - Kalužnice křivoklasá
Tacca leontopetaloides - Taka protisečná
Plané rostliny podle doby květu
Rostliny kvetoucí v září
Jedovaté a halucinogenní rostliny
Užitkové a pamětihodné rostliny cizích zemí
Názorná květena zemí koruny české
Český herbář z roku 1899
Komentář k článku Okvětí (perigon, perigonium):
Potřebujeme více druhů rostlin s okvetim!! [komentovat]
Komentář k článku Lewisia cotyledon - levisie květnatá:
Prosím, chtěla bych koupit semínka lewisií. Poradí mi někdo kde se prodávají, popř. kdo je má a chce prodat a může je poslat [komentovat]
Komentář k článku Verbascum phlomoides - divizna sápovitá:
Jméno je odvozeno od sápy = Phlomis. Koncovka "ides"je odvozený tvar od "eidos", tj. podoba. Phlomoides pak značí "podobající se sápě". Patrně tím byl zamýšlen tvar nesbíhavých listů na lodyze. [komentovat]
Komentář k článku Verbascum phlomoides - divizna sápovitá:
co prosím zunamená sápovitá rostlin,konkrétně u divizny se objevuje tento název..ODKUD PRAMENÍ?děkuji [komentovat]
Komentář k článku Senecio ovatus - starček Fuchsův:
stará německá důchodkyně sousedka už před 50 lety, když mi s ním léčila 14 dní hnisající oteklý "ukopnutý" palec. Od té doby s ním tahám hluboko zapíchnuté třísky, hnis při tzv. silničním lišeji, tj. písek hluboko v ... [přečíst celé, komentovat]
Komentář k článku Pachypodium lamerei - pachypodium:
Začali mi opadavat listy teď v létě jsou konce černé a pak je list žlutý jako suchý a upadne co stim je přelitá? A ještě nedá se v létě dát ven na zahradu na slunce jako Kaktusy tak dávám. [komentovat]
Komentář k článku Pachystachys lutea - tlustoklasec žlutý:
prosim vas ma niekto tuto rastlinku napredaj? [komentovat]
Licence: Fotografie a texty umístěné na těchto stránkách je možné pro nekomerční účely bezplatně použít v rámci sítě internet, pokud bude uveden autor (včetně aktivního odkazu na tento web) a pokud do díla nebude jakkoliv zasahováno. Jedná se tedy o licenci CC BY-NC-ND (Uvedení autora - Pouze nekomerční užití - Žádné modifikace).
Jakékoliv jiné použití fotografií a textů je možné až po vzájemné dohodě s autorem a zpravidla za úhradu. V případě zájmu o takové použití, prosím, kontaktujte autora.
Také si, prosím, přečtěte Zásady ochrany osobních údajů a soubory cookie.
Aniž bychom se chtěli chlubit, je tento web archivován Národní knihovnou ČR, aby byl uchován na věčné časy.