cs cs fr hbs_lat cs de cs cs en cs cs de cs en cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs en cs
Svobodní usilují o omezení působnosti státu, aby to, co má stát dělat, opravdu fungovalo. Stát postupně obsazuje i ty oblasti, které patří k výsostně soukromým sférám[1]. Stát vstoupil do sféry dobročinnosti. Jenomže při konání dobrých skutků za veřejné peníze je extrémně neefektivní. Dobré skutky se mají konat za soukromé peníze[2]. Kromě toho se v prostředí státní dobročinnosti ztrácí odpovědnost vůči okolí a vůči lidem, kteří v místě žijí. Charita, která po desítky tisíc let utvářela lidský charakter, byla zestátněna. Lidské srdce se pak často uzavírá do sebe. Společnost usilující o solidaritu[3] se stává nelidskou. Státní působení odcizuje rodiče a děti, příbuzné, sousedy, celé generace… Společnost se fragmentuje a stává se snadno manipulovatelnou[4].
Solidarita organizovaná státem je sobecká, okrádá člověka o odpovědný přístup k životu a o dobrý pocit z dobrovolných dobrých skutků. Protikladem solidarity je lidskost, soucit a vzájemná pomoc. Opakem solidarity je dobrovolné nasazení za blízké osoby, podstatou lidských vztahů je oběť[5].
Od nepaměti bylo zvykem, že místní komunita nese odpovědnost za své nemocné, zraněné, staré i o děti bez rodin. V první řadě nesli odpovědnost lidé nejbližší, členové rodiny. Všeobecně bylo považováno za správné, že rodiče se starají o děti, ale když zestárnou, postarají se o rodiče jejich děti. Pokud to nebylo možné, podílela se na odpovědnosti širší rodina nebo nejbližší sousedé – lokální komunita. Pokud ani to nefungovalo, nesla odpovědnost obec – místní samospráva. Důvody, proč by měl tuto roli přejímat stát, nejsou přesvědčivé. Unifikace zpravidla znamená podprůměrnost.
Vůbec není jednoduché, aby stát vycouval z Bismarkovské státem řízené solidarity, kterou navíc není schopen trvale udržet. Nelze vycouvávat politicky řízenými revolučními metodami[6]. Postup obnovy odpovědnosti na úrovni rodiny, sousedů, lokální komunity, místní samosprávy bude zahrnovat generace. Bude vyžadovat velké nasazení nejenom jednotlivců, ale pravděpodobně i spolků a soukromých dobročinných institucí[7].
Chceme-li se v budoucnu pokusit o obnovení obyčejné lidské odpovědnosti a o obnovu soucitu, budeme potřebovat fungující neziskový sektor[8]. Dalšími nástroji vedle osobního rozhodování[9] bude při provádění změn negativní daň a zavedení paušální platby na důchod a paušálního důchodu, které budou doprovázet možnosti individuální volby[10] zabezpečení na stáří.
[1] Sociální politika nesmí být dominantní úlohou státu. Pomoc bližnímu je odpovědností jednotlivce, rodiny a soukromoprávních spolků. (Politický program)
[2] Křesťanská tradice považuje za nezbytné, aby se dobročinnost neodehrávala okázale a veřejně. Pro veřejné prostředky je naopak legitimní požadavek transparentního zacházení.
[3] Latinské slovo SOLIDUS se používalo například v legiích, a označovalo opak toho, jak se používá dnes. Aby byla legie solidní, pevná, vyzývali slabší vojáky, aby přidali, aby se více snažili.
[4] Není náhodou, že nelidská společnost přestává v právní teorii respektovat vztah k osobám blízkým.
[5] Není náhodou, že pojem oběti hraje po tisíciletí zásadní roli ve všech náboženstvích.
[6] Změna ze stávajícího systému, v němž je pojistné ve skutečnosti daní z příjmu a důchody jsou degresivně odvozené od výše příjmu, na systém nový, v němž platby i důchody budou paušální částky, musí proběhnout postupně. (Politický program)
[7] Není náhodou, že například v USA větší farní sbory financují z vybraných příspěvků poskytování zdravotní péče těm, kdo nemají vlastní zdravotní pojištění.
[8] Stát není protikladem občanské společnosti, obojí stejným způsobem odvozuje svůj původ od lidu – svobodných občanů. Politický řád a jeho instituce jsou neoddělitelnou součástí občanské společnosti. (Politický program)
[9] Cílem Svobodných je zvýšit osobní odpovědnost, stát má ponechat občanům prostředky pro hledání individuálního řešení. (Politický program)
[10] Svobodní nechtějí zavádět nové regulace a povinnosti, nebudou proto podporovat žádné návrhy, které by znamenaly jakékoliv omezení svobody volby, pokud jde o ušetřené peníze, které lidem zůstanou jako rozdíl mezi dnešními odvody a novým paušálním odvodem. (Politický program)
Bývalý politik, jaderný fyzik, programátor, pečovatel, topič, poslanec, náměstek ministra obrany, poradce, …