cs cs cs cs cs cs de cs cs cs cs cs rm cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs en sl cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs de cs cs cs cs cs cs sk cs hu eu cs pt en eo en cs pt cs cs en
Jižní Čechy Jižní Morava Karlovarsko Královéhradecko Liberecko Severní Morava Olomoucko Pardubicko Plzeňsko Praha Střední Čechy Ústecko Vysočina Zlínsko
Roček: Pohled na Rusko z daleké minulosti roku 2017
Na toto téma jsem již psal, ale opakování je prý matkou moudrosti. Myslím, že neuškodí pohled na Rusko z dálky 6 let. Stalo se mnohé, ale základní přístupy k realitě jsou osudově jednoduché.
Ve zmatku současných hysterických informací snad budou ku prospěchu, uvádí v komentáři pro Prvnizpravy.cz publicista František Roček.nositel Krameriovy ceny 2022 za nezávislou žurnalistiku
V knize „Bombardovat nemocnice je normální“ (Copyright © AOS Publishing, Ústí nad Labem, 2017) Roček tehdy uvedl v kapitole „2.7.  Važme si zkurvysynů“ následující: „… prezident Franklina D. Roosevelt… v roce 1939 prohlásil na účet nikaragujského tyrana Somozy základní větu velmocenské strategie: „Je to zkurvysyn, ale náš zkurvysyn.“… Cenným by měl být pro liberální atlantskou (západní) společnost každý zkurvysyn, který zajistí status quo ve své oblasti. Vždyť spolupráce se zkurvysyny ze Saúdské Arábie a dalších islamistických autoritářských států v Perském zálivu byla a je veřejně podporována kvůli hospodářské oboustranné prospěšnosti….“
Následná kapitola „2.8. Skrytá hodnota Ruska“ pojednávala o napětí, které zbytečně oslabuje EU a tím i každého z nás. Již dnes to pociťujeme na rekordním zdražování a protiruské sankce nás zavedou do ještě hlubších bažin.
Tehdy jsem v této kapitole v roce 2017 uvedl: „…Mezi velmi vážené zkurvysyny by měli západní politici zařadit i prezidenta Vladimíra Putina. Není představitelem západního typu demokracie, ale ruský režim drží na jižních hranicích s evropskými a asijskými státy status quo. To napomáhá k udržení klidu i na přístupech k EU.
Země NATO křehkou rovnováhu ke své škodě rozrušují. Západ si chce s pomocí konfrontace podržet určité konkurenční výhody spojené se sankcemi kvůli konfliktu na Ukrajině a Krymu. Jenže, to je krátkozraké. Na rozdíl od Západu Putinova ruská politicko-bezpečnostní soustava moci umí pružně vyvažovat sílu a hrozby, a v krátkém čase se rozhodnout o možnosti vojenského zastavení či zabíjení těch, kteří budou uznáni, že hrozbu představují.
Razantní konsolidace Čečenska za Putina je toho dobrým příkladem. Kdo dneska vzpomene na to, že při potlačování islamistů v Čečensku ruské vojsko v podstatě srovnalo se zemí centrum hlavního město Čečenska Groznyj a zmasakrovalo islamistický odpor? Nebyl to nakonec celkem rozumný humanistický počin, když dnes již víme, čeho jsou islamisté schopni? Kdo si na Groznyj dneska vůbec vzpomene?
Například v srpnu 2016 jsem název města Groznyj objevil v českém tisku, v TV a v internetovém zpravodajství (originální zprávy bez následných mutací) ve sportovním zpravodajství zhruba třicetkrát a pouze ve dvou případech se Groznyj vyskytoval v politickém zpravodajství, kdy někdo přirovnal boje v syrském Allepu k bojům v Grozném.
Pragmatický postoj ke zkurvysynům měl i americký prezident Donald Trump – alespoň verbálně: V rozhovoru pro Fox News na otázku moderátora Billa O‘Reillyho, zda respektuje Putina, když je to vrah, odpověděl Trump: „My máme spoustu vrahů. Myslíte si, že naše země je tak nevinná?“
V krizových případech je ruská administrativa akceschopnější než evropská, na kterou je nabalen velký balast úřednického alibismu.
Mezinárodněpolitický analytik Michael Kofman, působící v Kennanově institutu v prestižním Wilson Center, napsal, že v Rusku je rozhodování snazší díky specifickému řízení státu. V Rusku se podivuhodným způsobem prolíná feudální ekonomika, aristokracie tvořená státní bezpečností, a současně s tím profesionální, kompetentní a technokratická správa klíčových sfér (vojenství a financí). Moc se v Rusku nezodpovídá. Pokud to ale v jiných zemích vede k nekompetentnosti, v případě Moskvy to umožňuje činit pružná rozhodnutí operativně, což o demokraciích není možné říci.
Tento vzkaz české společnosti vyslal ruský propagandistický internetový deník vydávaný v češtině (Sputnik 27. 2. 2017). Tvrzení, že v Rusku se prolíná feudální ekonomika s bezpečnostní aristokracií, mohou být vnímána jako vůči Rusku urážlivá. Proč text vychází v ruském propagačním Sputniku? Ve skutečnosti je to pro Rusko pochvala a vzkaz do EU: K čemu vám jsou vaše okázalé demokratické procesy, když se neumíte rychle a tvrdě rozhodnout a podle toho konat?
Tento vzkaz je zaměřen především vůči neschopnosti řešit nebezpečí politického islamismu, se kterým si evropští politici nevědí rady. Neschopností politiků USA i EU získali islamisté dobré pozice k dobývání světa. Před hloupostí západních politiků varoval i Kissinger. Pokud současné pojetí islámu je politizováno směrem k tomu, že islám je univerzální systém a musí být přijat celou planetou, je to jenom extrémní póza ideologa Muslimského bratrstva Sajjida Qutba z šedesátých let 20. století? Kissinger na to odpovídá:
„Západní elity mnohdy projevují fatální nedostatek imaginace, považují zápal revolucionářů za nevysvětlitelný a myslí si, že jejich extrémní výroky jsou jistě míněny jen metaforicky nebo mají posloužit k nátlaku při vyjednávání. Pro islámské fundamentalisty však tyto názory představují pravdu, která zcela anuluje pravidla a normy … světového pořádku.“ (Kissinger, s.131)
V české společnosti přežívá intuitivní odpor proti „ruskému živlu“ kvůli okupaci z roku 1968. Jenže jiné národy mají obdobnou antipatii vůči Američanům, Britům či Francouzům z dob jejich intervencí a koloniální éry. Proto musíme na Rusko hledět též racionálně jako na jiné státy.“
Podle lednového průzkumu NPR/Ipsos 64% Američanů přesvědčeno, že demokracie je "v krizi a hrozí jí selhání". V průzkumu Alliance of Democracies Foundation v roce 2021 bylo zjištěno, že 44% respondentů v 53 zemích hodnotilo USA jako větší hrozbu pro demokracii než Čína (38%) nebo Rusko (28%).
Považujte to za znamení doby, že když se ozvala výzva k uvalení sankcí na Rusko, většina nezápadního světa to ignorovala. Slyšel jsem velmi legrační bonmot: Prý sankce proti Rusku nebudí zájem, protože jsou to vlastně sankce proti západu, akorát, že si to západ ještě neuvědomuje.
Ono to je s Ruskem trochu jinak. Píši o tom v knize v kapitole „2.9. Zájem Ruska a Západu je stejný – dobrý kšeft zkurvysynů“. Uvádím: „…Aniž si to američtí a evropští politici oficiálně připouštějí, ruská politika je založena na stejných propagandistických a manipulativních principech jako politika států aliance NATO.  Ideologicky nejsou mezi Ruskem a Západem zásadní problémy, protože jde o kapitalistické státy, kde hlavním zákonem je dobrý kšeft. Všichni chtějí, pokud to jde, maximálně vydělat na úkor kohokoliv.
Kritika ruských a západních korporací je podobná – jednotliví kapitalisté (podnikatelé, bankéři) jsou bezohlední dravci, kteří chtějí vydělat za všech okolností. Na východní i západní straně byznysu jde o moc. Ne o vojenskou moc – ta je jenom prostředkem. Jde o moc ovládat zdroje materiální i finanční, o moc je regulovat a využívat, o moc co nejvíce a nejvolněji kšeftovat ve svůj či firemní prospěch. Na východě i na západě jsou u moci zkurvysynové stejné matky – paní Chamtivosti.
Lidskoprávní agenda slouží pouze jako bojový prostředek – jde o biologickou zbraň, kterou jsou infikováni mravenci z čeledi lidskoprávních naivistů.
Ruskou ani západní stranu politického dvorku nezajímají ani lidská práva, neboť (jak jsme upozornili v předmluvě) kdo má diplomatické zastoupení v Saúdské Arábii, nemůže kázat o lidských právech.
Pokud někdo tvrdí, že západní státy propagují šíření demokracie a ochranu lidských práv, jde o pomluvu. Něčeho tak zbytečného se představitelé západních států nedopouštějí. Pouze o tom účelově hovoří na veřejnosti, aniž by očekávali, že to bude někdo brát vážně…“
Tisk stránky  Doporučit stránku
Aktualizace koncepce rozvoje Městského kamerového systému
Projekt „Evropa, ve které chci žít. Praha v roce 2050“
Jak se daří naplňovat strategii Prahy v oblasti Smart Cities
Ďáblický hřbitov je místem mimořádného významu
Praha zkracuje dobu nasvícení pražských památek
Štefec: Dnes už není v sázce jen naše ekonomika, ale i naše životy!
Ne, není to vtip: Zelenskij referendum doporučil
Jaroslav Bašta: Kdo seje Kosovo, sklízí Krym a Novorusko
Roček: Mobilizace, aneb vyhraje, kdo uteče, čili…?
Náš starý a nový Mnichov
Oteplilo se, ale zůstane teplo i po volbách?
Pomohli jste ČSSD do hrobu…
Je řešením krize demise současné vlády?
Zprávy Itálie má novou „spasitelku" Politika Štefec: Dnes už není v sázce jen naše ekonomika, ale i naše životy! Byznys Euro nejslabší za dvacet let, ztrácel i region Regiony Aktualizace koncepce rozvoje Městského kamerového systému Sport V komunálních volbách 2022 i ve volbách do Senátu kandidovali i slavní sportovci