cs cs cs cs cs cs cs fr de en cs hu cs ms cs cs cs cs cs cs cs cs hu cs cs hu cs cs cs cs it en cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs en cs cs cs cs cs cs en fi es
S novým rokem přichází bilancování a plánování a tady je to naše. Podle mne byl pro nás rok 2015 řekněme rokem konsolidačním, jak týmovým tak technickým.
V sebeobraně jsme zrealizovali dva kurzy sebeobrany pro ženy. Už se stává pravidlem, že zahajujeme kurzem v Kralupech na Vltavou, který organizuje místní klub Tiger - Jiu Jitsu, přičemž my jsme přizváni jako hlavní lektoři. Nejsme v tom sami a “místní kluci” se do výuky aktivně zapojují. Lektorský tým tak naroste na cca 10 členů a díky tomu se nám daří udržet kvalitu výuky i při počtu kolem dvaceti účastnic. Pomalu se z nás stává velmi dobře sehraný tým, a to díky tomu, že se někteří účastní i našich kurzů v Praze, hlavně poslední, zátěžové hodiny. Rozhodl jsem se proto zorganizovat v první polovině roku seminář pro náš realizační tým pod vedením Matta Thomase. Podzimní kurz sebeobrany pro ženy v Praze byl letos trochu specifický. Byli jsme požádáni, zda bychom do kurzu nevzali dva mládence s homosexuální orientací. Po poradě s týmem jsme souhlasili a do kurzu pro ženy nám nastoupili dva gayové. Musím přiznat, že to byla trochu výzva, ale neměli jsme z toho obavu. Jelikož se jedná o submisivní muže s ne zrovna kladným vztahem k agresi, je systém výuky v základu stejný jako u žen. Ve finále to byla pro nás velmi zajímavá zkušenost a zažili jsme několik velmi úsměvných situací. Kurz dokončil pouze jeden, a o to více má můj obdiv. Odvedl na sobě obrovský kus práce. Ve spoluprácei s Červeným křížem jsme absolvovali celodenní praktický kurz první pomoci.
Kromě kurzů jsme stihli zorganizovat i dvě opakovací lekce. Jednu v Kralupech a jednu v Praze. Bylo velmi povzbudivé vidět absolventku kurzu z roku 2007, jak si i po osmi letech vybavuje postupy a techniky a zvládá řešit konfliktní situace a útoky. Nový kurz začínáme hned v lednu opakovací hodinou a následně kurzem v Kralupech nad Vltavou a mimořádně hned navážeme kurzem v Praze. Určitě budeme organizovat i opakovací hodinu v Praze.
Na konci roku se nám podařilo sejít se s Andi Wagnerem, u kterého jsme cvičili KFM a nyní bychom rádi rozšířili své obzory i směrem k Defense Lab. Andi před časem odešel od KFM k Lab Defense, tedy k Andymu Normanovi. My jsme byli v roce 2012 na jeho semináři v Německu a Andy Norman nás velice zaujal. Letos by se měl zase objevit v Německu a doufám, že u toho nebudeme chybět.
Aikijutsu si žilo svým “specifickým“ životem. Míra a Petr na sobě stále pracují a kromě tréninku i jezdí za Soke Yamaue do Dánska na privátní konzultace. Doufám, že se jejich píle zviditelní v nejbližších letech v oficiálním technickém ocenění - získáním dalšího mistrovského stupně.
Výuka jujutsu doznala asi nejznatelnějšího posunu. Konečně se nám podařilo začlenit studium BJJ do běžné výuky. Mám výhrady proti Video-DO, a tak jsme hledal kvalitního učitele BJJ, u kterého bych mohl studovat já a případně i mí studenti. Na doporučení mého dlouholetého přítele Martina Matouše, presidenta Allkampff jistu, jsem asi před rokem a půl oslovil Michala Bittnera. Nejprve jsem se snažil celkem nepravidelně jezdit na jeho tréninky do Kladna a potom po Praze. Moje časová zaneprázdněnost a trénink uzpůsobený pokročilým studentům nebyly cestou k tomu, co bych od toho očekával. Proto jsem Michalovi navrhl, jestli by nechtěl dvakrát do měsíce učit u nás. Michal naštěstí souhlasil. Před prázdninami jsme zahájili “zkušební provoz”. Ten se osvědčil a od září v dohodnutém režimu pokračujeme. Velkou výhodou je, že jsme všichni začátečníci, a tak je trénink zaměřen na základy. Jak jsem se přesvědčil, bez nich trénink (sparing) s pokročilými cvičenci nemá patřičný přínos a je spíše trápením pro obě strany.
Zvažujeme do budoucna otevření Michalovy hodiny i zájemcům začátečníkům, kteří nejsou členy našeho oddílu a měli by zájem na Michalovu výuku přijít. Rádi bychom tak rozšířili skupinu začátečníků. Pro mne byla hlavním důvodem k aktivnímu návratu k BJJ skutečnost, že potřebujeme pracovat s technikami proti aktivnímu oponentovi, a v tom je BJJ pro jakoukoli školu jujutsu nenahraditelné. Naší prioritou není závodit. Zkušenosti se závoděním se v budoucnu nevyhýbáme, ale hlavní je pro nás si BJJ užít.
Dalším důvodem, proč jsme se BJJ začali věnovat, je moje přesvědčení, že každý, kdo chce používat pro svoji školu v názvu JUJUTSU, by měl být schopen kvalifikovaně přistoupit k NEWAZA. V takovém případě je BJJ nenahraditelné
Nejvýznamnější pro nás byla příprava Jana Lálinského na zkoušku na 1.Dan. Jeho příprava probíhala pozvolna už od prázdnin, kdy jsme s Honzou navštívili seminář Allkampf jitsu ve Věšíně a následně Goshindo ve Vysokém nad Jizerou. “Poznávací turné” jsme zakončili seminářem na Mírově na seznámení s WJJKO. Po pětiměsíční přípravě 12. prosince Honza úspěšně složil zkoušku před Soke Yamaue.
U příležitosti této zkoušky jsme uspořádali otevřený dvoudenní seminář, kde Soke vysvětloval  a ukazoval základy vnitřních faktorů BUDO.
Pro mne byl rok 2015 dalším mezníkem. Po 14ti letech existence školy v Praze jsem dovedl studenta ke zkoušce na první mistrovský stupeň a ten ji úspěšně složil před mým učitelem. Soke Yamaue nevyučuje žáky, nositele žákovských technických stupňů jujutsu, ale pouze nositele mistrovských stupňů. Tímto úspěšným složením zkoušky máme již 4 nositele mistrovských technických stupňů a tedy více z nás má otevřenou cestu k osobním cvičením s ním. Vedle samotné zkoušky je zde pro mne ještě jedna důležitá věc. Nejen samotná zkouška, ale i příprava je odkázána na týmovou práci. V praxi to znamená, že cca 5 měsíců na každém tréninku potřebujete 3 až 4 UKE (kamarády), kteří jsou tu jen pro vás. Bylo pro mne velmi potěšující vidět, jak výborně tým pracoval a byl sám o sobě aktivní.
Cvičení má své stálé zájemce a postupně se přidávají další. Bohužel se osobně cvičení často neúčastním z časových důvodů. Ale neuniklo mé pozornosti, že se na některých hodinách dostáváme na limitní počet deseti účastníků. Tento počet si stanovila lektorka Júlia Demeková jako počet, kdy je schopná se dostatečně věnovat každému natolik, aby pohlídla detaily provedení jednotlivých cviků. Na to, že cvičení není nijak výrazně propagováno, to pokládám za velmi pozitivní vývoj.
Plány na rok 2016 jsem již naznačil. V sebeobraně budeme organizovat dva až tři kurzy a dvě až tři opakovací hodiny pro absolventky kurzů. Pro lektorský tým budeme organizovat seminář s Mattem Thomasem, tvůrcem nejpropracovanějšího programu pro výuku sebeobrany pro ženy. Chystáme se obnovit spolupráci s našim kamarádem Andim Wagnerem. Navážeme na naše zkušenosti z KFM, ale tentokrát pod Defense Lab. Případně se pokusíme časem domluvit představení tohoto efektního sebeobranného systému v Praze. V jujutsu a aikijutsu připravujeme další otevřený seminář Soke Yamaue a budeme spolupracovat s Michalem Bittnerem při studiu BJJ. V kondiční přípravě budu velice rád, když nadále poběží alespoň v takovém rozsahu jako v roce minulém. Lektorka je velmi vytížená svým zaměstnáním a přednášením po celém světe, takže je malý zázrak mít ji každé pondělí k “dispozici”.
Na závěr bych chtěl poděkovat všem svým studentům a kamarádům za společně strávený čas, který je pro mne motivací k setrvání na cestě učitele; kolegům a kamarádům za podněty k přemýšlení a zpětné vazby, které nás všechny posouvají na našich cestách; studentům za přístup, který mi umožňuje mít radost ze společné práce, zúročené v jejich každoročním posunu nejen na cestě BUDO.