cs cs de hbs_lat vep de cs cs cs de ja de de de de de cs en cs cs cs cs cs cs cs cs en cs cs cs cs en cs cs cs cs cs en cs cs cs cs cs cs cs cs cs sl cs cs cs cs cs zh sk cs cs cs sl cs sl cs en de
Káva s mlékem, kterou jsem se až ve svých 25 letech naučila pít bez cukru, hořká čokoláda s kokosem, zvuk hučící pračky, pohodové nedělní odpoledne. Před pár hodinami jsme se vrátili z chaty, kde jsme strávili několik dní. Užívali jsme si sluníčka, grilování, povídání, příjemného času mimo město.
Naši chatu obklopuje velká zahrada plná stromů a rozkvétajících květin. Pohlazení pro oči i pro duši. Moje mamka na zahradě tráví každou volnou chvíli, záhony a skalky jsou její chlouba. Já dřív měla za to, že mě láska k rostlinkám trochu minula, ale možná jsem do ní jen potřebovala sama dorůst. Za poslední rok, který většina z nás trávila převážně doma jsem si s novou intenzitou začala uvědomovat, jak moc silný vztah k přírodě mám. Procházky v parku mi úplně nestačily, a tak jsem začala pořizovat rostliny i domů.
Momentálně jich máme devět a další už jsou na cestě. Dřív jsem zastávala názor, že mít doma kytky je moc práce (ano, měla jsem na mysli i prosté zalévání). Dnes mi našich devět rostlinek dělá neuvěřitelnou radost. Vůbec by mi nevadilo, mít celou stěnu plnou zeleně, nebo klidně dvě. Uvidíme, kam se časem dopracujeme.
Co vy a pokojovky? Pochlubte se, kolik jich doma máte!
Krásně naaranžováno i nafoceno. A ten Kundera! :))
S kytičkami jsem to měla podobně jako ty. První byt, kde jsem žila, byl dost tmavý a jen málokteré kvítko vydrželo zimu bez slunka a s neustálým průvanem, tak jsem je moc nevyhledávala. Přes léto jsem si to kompenzovala bylinkami, v zimě odpočítávala týdny do jara. Co jsem se však přestěhovala do Prahy, tak mi květiny přibývají jedna za druhou. Párkrát jsem nějaké neodolala v obchodě, většina však pochází z oddenků, které si předáváme v rámci rodiny. Láska k bylinkám a "jedlým" rostlinkám mi zůstala, i když je na jídlo netrhám, protože mi jich je líto :D. Kytky mám naučené, aby vydržely dva týdny bez vody, takže práce s nimi je minimum. Občas to některá nezvládne, ale to už je život. Teď bydlím v pidi bytě, kde lze kytky pěstovat jen v jednom malém pokojíku, a jsem tady pomalu jak v botanické zahradě. Jsou všude. :D
Moc děkuju! :) Myslím, že brzy doma taky budu mít malou botanickou zahradu. :D Vypadá to krásně, byt je útulný a plný života a zeleně, tak proč ne, žejo! :D
Též jsem milovnice rostlin a přírody. Doma v ČR mám kytek plný byt, od kaktusů po bonsaje od táty a tedy, vždy mě velmi bavilo se o ně starat, všímat si, co jim vyhovuje, učit se o ně správně pečovat a pak si třeba i užívat krásných květů. Rodiče to mají stejně, takže jsem to určitě podědila, vždy jsme měli doma plno kytek :D
Květina prostě má své kouzlo, já tedy miluji hlavně řezané a kvetoucí hrnkovky ale každá má něco do sebe. My máme plný být květin, převážně tedy orchidejí, naštěstí i přítel sdílí tuto mou zálibu a nosí je domu stejně jako já
Já byla už odmala obklopena spoustou kytiček a rostlinek, protože moje maminka je do nich blázen a taky za to může čas, který jsme trávili a pořád trávíme prací na zahradě. Ale i přesto mě taková ta láska k rostlinkám a zahradničením minula, protože jsem to brala svým způsobem jako povinnost. Dva roky zpátky došlo k jakémusi blik cvak a teď s rostlinkami, prosím pěkně, mluvím a pojmenovávám je. :) Celkově doma jich máme kolem třicítky, já sama jsem si za poslední dobu koupila osm. Občas se bojím, kam je budu do budoucna dávat, protože byt není nafukovací. :D