cs cs cs cs cs cs cs en en cs cs cs en hbs_lat cs cs cs cs en cs cs pl tr en es cs cs cs cs cs ceb cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs en cs cs cs cs cs cs sl cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs es cs cs cs cs cs en cs cs cs cs cs cs cs cs lv cs cs cs cs cs cs cs cs cs en la cs cs hu cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs fr de cs cs cs cs cs cs hbs_lat lt cs cs cs cs ceb cs cs cs cs en cs cs cs cs cs cs cs cs de ca cs cs es cs cs
Ve čtvrtek odpoledne jsme se sešli v počtu krásných třiačtyřiceti dětí a osmi lektorů, naskládali sebe, svá zavazadla a ostatní náklad do autobusu, dali vale škole, rodině a Praze a již jsme směřovali do jižních krajin španělské Andalusie.
V Plzni přistoupili Pablo, náš průvodce, jako vždy temperamentní a odhodlaný a Martina, která měla na starost přímé přenosy z koncertů a další reportáže. Noc v autobuse jsme museli přetrpět v různých neuctivých pózách, zatím co nás naši andělíčci, řidiči Honza a Pavel vezli dál až do francouzského Nimes, kde jsme prohlédli mnoho antických i pozdějších památek i nepamátek, než jsme se vydali dál.
Po další noci nás obklopila olivovníková polopoušť Andalusie. V Cordóbě jsme se uchýlili do útulného hostelu Osio. Město na nás dýchalo svojí starobylou atmosférou úzkých uliček, kde rostly pomerančovníky a granátová jablka, na zdech mezi kachličkovými nápisy a kandelábry běhali gekoni a celá nálada se nesla v duchu Slavíků z Madridu. Ochutnali jsme místní speciality, paellu, mořské plody, výtečné rajčatové gazpacho i pravý španělský pudink. Počasí nám přálo, celou dobu svítilo sluníčko (kromě dne na pláži a nocí). Zajímavostí Cordóby je, že ačkoli je vedro a městem protéká téměř stojatý Guadalqivir, nenarazíte na žádného otravného hmyzáka. Také tu (jako ve zbytku země) skoro netřídí odpad, avšak ulice jsou velmi čisté.
Navštívili jsme muzea sefardských Židů a Maurů a další místa, brzy jsme se však museli přenést k jádru našeho zájezdu, a koncentrovat se na koncertování. Po několika zkouškách jsme mohli hrdě předstoupit před naše první publikum a to při mši, rovnou v cordóbském chrámu, přestavěném z mešity, který máme i v učebnici dějepisu.
Aby byly další naše výstupy ještě povedenější, začali sólisté a komorní sbor pilně pilovat své hlásky. Také jsme se naučili českou lidovku „Široký hluboký“, kterou jsme si s radostí zapěli vícehlasem v kdejaké místní restauraci. A již další den jsme vyjížděli směr provincie Jaen, konkrétně do destinace Úbeda.
Krásné, staré, nevelké město, stále v kraji olivovníků, vinné révy a datlových palem. Tam přišel náš asi nejlepší koncert za tento pobyt. Ale nepředbíhejme. První den jsme věnovali aklimatizaci do nového ubytovacího zařízení, návštěvě nádherného středověkého městečka Baeza, zkoušení, anžto přípravě hlasů a nástrojů. Také se našel čas na degustaci výborných bramboráků, připravených naším dvorním řidičem Honzou (tenhle Velkobítešák byl fakt super), a spoustu sangriny (bylo v tom, krom jiného, i ovoce). Po noci přišlo ráno, den pátý. Dopoledne a odpoledne jsme strávili krátkou procházkou po Ubedě a kolem osmé v tamní renesanční kapli sv. Salvatora započalo naše druhé veřejné vystoupení na tomto turné. Bylo to hezký. Říkal to i Angelov. Tak jsme po ovacích odjeli domů.
A ráno nastupovat, směr Granada. Autobus zdolával úbočí Sierry Nevady a my se kochali. Taky jsme se po cestě stavili u moře. Sice trochu pršelo, bylo zataženo, nebyly vlny a voda měla asi dvacet stupňů, ale přece to bylo supr. Po příjezdu do Granady jsme šli na večeři a po ní shlédli ukázku flamenca v místním podniku. Další den jsme zkoušeli a též jsme poctili návštěvou Alhambru, palácový to komplex maurských staveb. Nádhera! A nazítří, tj. 29., koncert! V nádherném prostředí kláštera na kraji Granady. Taky se nám vydařil. Z něj jsme rovnou naskákali do autobusu a namířili si to domů.
A druhý den jsme se ještě na severu Španělska na devět hodin stavili u moře. Tam už bylo to pravé plážové počasí a měli jsme taky vodní pistolku a člunek. Po těchto a podobných radovánkách nás už ale autobus unášel přes Francii a Německo do Čech. Do Prahy. Tam jsme také dojeli a v plném počtu se do domovů odebrali.
Zájezd nám mnoho dal. Poznali jsme cizí kulturu, sdíleli společné chvíle v perfektním kolektivu a aspoň trochu těm Španělům přiblížili naši barokní hudbu. To byl náš úkol, naše mise. A my ji splnili.
Přemýšlel jsem dlouho, jak celý zájezd shrnout do jednoho slova. A nakonec mi to celé přišlo...BEZVA.
Matouš Nermut, Matěj Dědek, VI. A
Další fotografie, reportáže a vide z koncertů najdete na facebookových stránkách sboru https://www.facebook.com/sborAG/