cs en cs en en en en en cs fr cs cs cs cs cs cs cs cs fr hu cs cs en cs cs cs fr cs en cs cs cs cs cs cs cs cs
Proběhla krásná, přímo ladovská zima. Mrzlo, až praštilo a my v těch skvělých -18°C jeli na biologickou a pak i na vakcínu. Cesta byla všelijaká, ale hlavní bylo, že jsme v pořádku a na čas dojeli. Druhá dávka už byla pro mě víc v klidu, protože jsem věděla, že to nic není. Dozvěděla jsem se, že mi od listopadu celkem klesly protilátky na Covid, ale ještě prý nějaké mám a to zatím stačí. Tak snad ano. Dále mi vzali dvě ampule krve na výzkum, asi aby se podívali, co ty nabušený bílý krvinky v těle dělají. Z minula jsem se poučila, takže žádný úklidy, hezky klidový režim, odpočinek a zvládla jsem těch pár dní po vakcíně bez zvýšené teploty.
Chci si dělat taky nějakou radost, takže jsem se zase pustila do motání macramé, začala jsem brát online hodiny zpěvu a náramně se u toho bavím, hlavně když trénujeme hrudní hlas a já po pátý řvu v paneláku: "heeeeej, ty tam" a nebo zpíváme se lžičkou v puse, aby se nehýbal jazyk (díky, Adrianko ). To by mě zajímalo, co si sousedi myslí. Manžel mě taky vzal na rybník bruslit, takže jsem vyhnala pavouky, oprášila "nože" a málem se přizabila při prvním dolíku, kdy se zoubky bruslí potkaly s ledem. Vše dobře dopadlo a moc jsme si to užili. Jen brusle to nevydržely. Asi jsem zabírala tak úporně, že po těch (možná deseti?) letech v krabici se materiál unavil a celá ta část bota - plast s nožem se odlepila. Při ohýbání k zavázání mi prdnul zip u kabátu, který mě teda posléze taky opustil. No, ještě že už se oteplilo, tyhle investice asi ráda odsunu na příští zimu. Leda by byly nějaký super velký výprodeje. Ale za ten zážitek to stálo.
V sobotu mám důležitý den. Budou to tři roky od operace v Olomouci. Tři roky se stomií. Za tu dobu se toho tolik událo. Moc se na ten den těším. Dvakrát jsem to oslavila ve své oblíbené kavárně, letos bohužel doma, ale to nevadí. Zapálím si symbolické tři svíčky a budu si něco přát..
Brzy se zase ozvu.
"Malá naděje není kapka v moři, ale hořící svíčka v temné místnosti."
Ahoj, jmenuji se Bára, bydlím v srdci Lužických hor, je mi 34 a od konce února 2018 žiju se stomií.
Letní kratochvíle a Amsterdam
© 2018 - 2020 Všechna práva vyhrazena | e-mail: 100blog@seznam.cz
Tento web používá k poskytování služeb, personalizaci reklam a analýze návštěvnosti soubory cookie. Používáním tohoto webu s tím souhlasíte.