cs cs es en sv cs es cs id es cs cs cs cs hbs_lat en cs cs cs cs sv en en en fr cs en es es en es it pt cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs oc cs nl cs ru en fr en oc nl ru fr en en cs cs cs cs cs cs it cs de cs en cs cs en cs cs cs cs cs cs en en cs hbs_lat en en en en en en en en en fa en en en en en en en en cs cs en cs cs en cs cs en cs cs en cs cs en cs
Trasu přes slovenské poloniny jsem nosil v hlavě už pěkně dlouho. Byl to takový záložní plán, pro který mohu vždycky sáhnout, když se zrovna nebude kam vrtnout. A přesně proto na něj na konci léta došlo. Protože prakticky vše, co jsem letos naplánoval, narazilo do zdi. Proto když jsem na začátku září pojal podezření, že nebude trvat dlouho a Slovensko se nám uzavře, sáhl jsem do archivu pro Poloniny, zkontroloval počasí a bez dlouhého rozmýšlení vyrazil.
Noční přesun vlakem na východ Slovenska byl dlouhý, únavný a znovu dlouhý. Příště musím zvolit jiného dopravce. Když jsem tak po 14ti hodinách vypadl zmačkaný z vlaku, nemohl jsem se dočkat pohybu na čerstvém vzduchu. První kilometry z nádraží ve Stakčíně doslova páchly nostalgií. Před šesti lety jsem tudy projížděl na kole poprvé během mé cyklopouti do Japonska.Tenkrát jsem lehký závan východu vnímal se silnějším aroma. Čekal mě první přechod na Ukrajinu a tím i první krok do neznáma. Hned jsem si vybavil story, jak mě přijela natočit slovenská televize a jako na potvoru mě dojeli v tom největším krpálu kolem vodní nádrže Starina. Myslím, že takhle zoufalého si neohroženého dobrodruha nepředstavovali. Napodruhé to byl trochu jiný příběh. Mé kolo bylo o 30 kilo lehčí a sil bylo také výrazně víc, takže asfaltový přesun pod hory do Nové Sedlice celkem utekl. I když abych se přiznal, tak jsem byl při plánování trasy tak zabraný do hřebene, že jsem tuto 40ti kilometrovou silnici nějak zapomněl do trasy započíst.
Zborcený potem jsem přelezl přes Kremenec a pokračoval na polskou stranu. Můj plán byl totiž na hřeben nastoupit asi o 20km dál na východ. A to bylo kvůli zavřené ukrajinské hranici možné jen přechodem přes Kremenec a následným přejezdem přes polské podhůří. Jenže na tomto místě jsem musel plán přehodnotit. Kousek pod vrcholem Welka Rawka, kde prochází polsko ukrajinská hranice, po které jsem chtěl na stejné místo nadcházející den dorazit, jsem nenašel pěšinu, která mě tam měla dovézt. Mapa žádnou rozumnou alternativu nenabídla, tak jsem otočil zpět na Kremenec a z vrcholu zamířil po hřebeni Polonin přímo na západ. V podvečerním světle bylo klesání po hřebeni doslova balzámem na duši. I na stehna. Zastavil jsem se v Sedle pod Čierťažou, kde stojí velký polský přístřešek, slovenská útulna, ale především je tam studánka, na kterou jsem spoléhal. Na jednu stranu mě nemile překvapily narvané pytle odpadků opřené o útulnu, ale na druhou stranu mě to uklidnilo, protože to nasvědčovalo tomu, že navzdory očekávání tu nebudou medvědi.
Rozpohybovat po ránu ztuhlé tělo byla trochu zkouška vůle. Výstup na hřeben se na mě podepsal mnohem silněji, než se večer zdálo. A to o dost. Abych v  náročném terénu dokázal  urazit nějakou rozumnou vzdálenost, měl jsem nastavený plán v 6:00 vstát, v 7:00 vyrazit, v 19:00 se zastavit, takže na výmluvy nebyl prostor. První kroky byly těžké. Jako bych si přes noc nezapojil nohy do nabíječky. Píšu kroky, protože do tlačícího módu jsem přešel záhy po návratu na trasu. Jak si lépe protáhnout nohy, než příjemnou ranní procházkou, že? I když v těchto pasážích mi široká cesta vyhovovala, musím zmínit i jisté zklamání. Těšil jsem se na hřebenový singletrack podél hraničních patníků, ale místo toho vede po hranici široká cesta od čtyřkolky. Můj postup probíhal ve stylu učebnicového příkladu “hike a bike”. Nebo jak my česky říkáme, ukázkový “biketreking”. Když jsem se dohrabal na Jarabou skalu, byl jsem alespoň odměněn dech beroucím výhledem do kraje. Až do této chvíle totiž nebylo z okolních hor skoro nic vidět. Z Jarabé skaly až na Ďurovec vede stezka po odlesněném hřebenu a to je to místo, kde chcete být. Červené klobouky hraničních patníků vyčuhují z vysoké trávy, vpravo jsou vidět holé hřebeny Bieszad, vlevo celé podhůří Polonin a nikde ani noha. To je přesně ono. Celou tuhle krásu jsem měl sám pro sebe a najednou byla únava pryč. S rohlíkem na puse jsem si zaskotačil při sjezdu z Ďurovce a pokračoval po hřebeni, ve stylu nahoru zatlač, dolů neuvař brzdy. O pár vrcholů dál se mi podařila udělat jedna hrubá chyba. Na Okraglíku jsem nezkontroloval trasu a rozcestník a na jistotu se vydal po vyšlapané červené značce dál. O tři vrcholy a sedla dál jsem zjistil, že jsem si udělal 3km zajížďku do Polska… Udělat si v tomto terénu 6km zajížďku, to už je na vyloučení ze zájezdu. Nepřál bych vám slyšet ten kulomet nadávek, co se nesl lesem. S hodinovým zpožděním jsem tak po ultra prudkém sjezdu zastavil v Ruském sedle na oběd, odpočinek, sušení tarpu apod.
Z Ruského sedla nezbylo než se chopit řidítek a kráčet po hranici k vrcholu Rypy. Tato sekce, Ruské sedlo-Balnica je podle mého nejlepší usek celého hřebene. Tu bych si klidně hned zopakoval. Po výstupu na první vrchol má trail celkem flow, klesání jsou pozvolná a hlavně, většinou se jede po úzké pěšině. Oproti sekci Kremenec-Ruské sedlo, kde se buď tlačí, nebo pálí brzdy, je úsek do Balnice skvělý mountain biking. Balnica je jedna roubenka u zastávky polské úzkokolejky a zároveň jediný obchod a občerstvení na hřebeni. Pod pojmem obchod rozumějte limonáda, pivo, sušenky, oříšky a pod občerstvením pirohy a polévka. Na zápraží akorát seděli dva Češi s pivem a rozjímali nad jejich obrovskými krosnami. “Čau chlapi. Čau, odkud jedeš? Z Kremence. Cože? Celý hřeben po té červené? Jo přesně tak. To je blbost ne? Jo, myslím, že to je celkem blbost, ale dojezd sem byl parádní. Jak dlouho to jedeš? Od včerejšího odpoledne, a vy? My to jdeme třetí den.” A takhle to pokračovalo ještě nějakou dobu. Domácí fazolačka mi po čokoládách a sušeném jídle navrátila chuť jíst a žít.
Za Balnicou už hřeben zůstává pod hranicí 1000m.n.m.. Definitivně ho sevře les a jeho profil se stává o chlup přátelštější. I tak jsou, ale dobře rozšlápnuté chodecké boty na místě. V Balnici je nutné nabrat vodu, protože na dalším úseku do Lupkovského průsmyku jsem na žádný zdroj nenarazil. Nocoviště v průsmyku bylo obsazené partou brňáků, takže po zdvořilostním panákovaní domácích pálenek jsem se odebral o pár set metrů dál po trase a postavil tarp na prvním suchém místě. Na to, že už dva dny svítilo slunce, bylo totiž na tomto místě docela mokro a cesta byla silně podmáčená. O korytech plných bahna ani nemluvě. Moje trasa neměla jasně daný závěr. Věděl jsem, že chci dojet k rozhledně Dukla a do Dukelského průsmyku. Další průběh visel ve vzduchu. Poslední část hřebene k Dukle už ale neskýtala nic moc zvláštního. Lesní cesta jako každá jiná se klikatila lesem, občas do kopce, občas z kopce a mnohem víc, než bylo zdrávo, se objevovaly neprůjezdné laguny a koryta bahna. Proto jsem za Duklou opustil hřeben a zamířil dolů na vlak.
Tato hřebenovka byla opravdu jadrná a kromě skvělé kondice vyžadovala nemalou dávku přesvědčení. Ale tak nějak jsem potřeboval absolvovat něco hodně náročného, kde se vymáčknu ze všech sil a to splnila do puntíku. Popravdě ani nevím, jestli bych tuhle trasu doporučil. Výhledy do kraje se prakticky nekonají, nachodí se toho skoro stejně, jako najezdí a občas může být problém najít vodu. Takže co to tu plácám, tohle je přece skvělá trasa……..nebo?
Cycle Route 7492780 - via Bikemap.net - Open Route in Bikemap App
Pokud jste již registrovaný uživatel přihlaste se, pokud nejste doposud zaregistrován, můžete se registrovat nebo reagujte jako nepřihlášený uživatel.
Napsat komentář Zrušit odpověď na komentář
Vaše e-mailová adresa nebude zveřejněna. Vyžadované informace jsou označeny *
© Copyright 2022 bikepacking.cz / all photos and articles are property of bikepacking.cz
Používáme cookies k vylepšení našich webových stránek a služeb. Zásady cookies.
Nastavit cookiesPovolit všeOdmítnout vše
Přehled ochrany osobních údajů
Tento web používá soubory cookie ke zlepšení vašeho zážitku při procházení webem. Z nich se ve vašem prohlížeči ukládají soubory cookie, které jsou kategorizovány podle potřeby, protože jsou nezbytné pro fungování základních funkcí webu. Používáme také soubory cookie třetích stran, které nám pomáhají analyzovat a porozumět tomu, jak tento web používáte. Tyto soubory cookie budou ve vašem prohlížeči uloženy pouze s vaším souhlasem. Máte také možnost odhlásit se z těchto souborů cookie. Ale odhlášení některých z těchto souborů cookie může ovlivnit váš zážitek z prohlížení.
Necessary cookies are absolutely essential for the website to function properly. These cookies ensure basic functionalities and security features of the website, anonymously.
This cookie is set by GDPR Cookie Consent plugin. The cookie is used to store the user consent for the cookies in the category "Analytics".
The cookie is set by GDPR cookie consent to record the user consent for the cookies in the category "Functional".
This cookie is set by GDPR Cookie Consent plugin. The cookies is used to store the user consent for the cookies in the category "Necessary".
This cookie is set by GDPR Cookie Consent plugin. The cookie is used to store the user consent for the cookies in the category "Other.
This cookie is set by GDPR Cookie Consent plugin. The cookie is used to store the user consent for the cookies in the category "Performance".
The cookie is set by the GDPR Cookie Consent plugin and is used to store whether or not user has consented to the use of cookies. It does not store any personal data.
Functional cookies help to perform certain functionalities like sharing the content of the website on social media platforms, collect feedbacks, and other third-party features.
Performance cookies are used to understand and analyze the key performance indexes of the website which helps in delivering a better user experience for the visitors.
Analytical cookies are used to understand how visitors interact with the website. These cookies help provide information on metrics the number of visitors, bounce rate, traffic source, etc.
Advertisement cookies are used to provide visitors with relevant ads and marketing campaigns. These cookies track visitors across websites and collect information to provide customized ads.
Other uncategorized cookies are those that are being analyzed and have not been classified into a category as yet.