en fr fi id cs cs pl en en en en fr fi en en fi en pl pt en en cs de de cs ru en en nn fr uk pt fi de hbs_lat de sv id en eu sk cs cs ba de cs de cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs en cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs de cs en ca cs cs cs cs cs cs cs sl cs cs cs sk cs cs fi cs cs
Již delší dobu je známo, že koliím, šeltiím a dalším plemenům psů jako je australský ovčák, bobtail, dlouhosrstý vipet či border kólie může uškodit podání některých léků, jako například protiparazitárního léku - ivermectinu, léku proti průjmu - loperamidu, léku potlačujícího imunitu - cyklosporinu, léku pro léčbu nádorů - oxorubicinu, léku ovlivňující srdeční činnost - dioxinu, či antibiotika - erythromycinu a řady dalších. Zvláštní je, že citlivost k podanému přípravku se nevyskytuje u všech jedinců plemene. Proč reagují jedinci na jeden a tentýž podaný lék rozdílně? V pozadí lze tušit vliv různých variant genů, které jsou součástí dědičné informace jedince.
V posledních několika letech se v humánní medicíně slibně rozvíjí obor označovaný jako farmakogenomika. Cílem farmakogenomiky je nalezení takových léků, jež jsou ,,šité na míru" lidem určitého genetického založení. Tato vědní disciplína může najít uplatnění například při léčbě nádorových onemocnění. Pacienti s některými typy nádorů zažívacího ústrojí jsou testováni na varianty genu s názvem KIT, protože to pomáhá určit vyhlídky na vznik rezistence nádoru na jeden používaný preparát. Farmakogenomika nám otevírá svá vrátka a ukazuje možnosti rovněž v chovu psů. Znalosti této disciplíny by bylo možné uplatnit u zvířat s onemocněním MDR.
Příčinu citlivosti mezi jednotlivými psy k podaným preparátům se podařilo objasnit výzkumnému týmu Washingtonské veterinární univerzity ve spolupráci s genetickou laboratoří Kalifornské univerzity.
Každá buňka v těle psa obsahuje dědičnou informaci rozdělenou do 78 jejích nosičů, tzv. chromozómů. Pes část zdědil po své matce, druhou stejně velkou část po svém otci, chromozómy tudíž tvoří 39 párů. V chromozomech jsou uloženy geny, které jsou zodpovědné za dědičné vlastnosti zvířete. Některé znaky jsou kódovány jedním genem, jiné naopak mnoha geny. Jeden a týž gen se může vyskytovat v různých formách, tzv. alelách. Do každého psa se vejdou však pouze dvě alely jednoho genu. Jedince, který po obou rodičích zdědil stejnou alelu určitého genu označujeme odborně jako homozygotního. O jedinci se dvěma různými alelami téhož genu mluvíme jako o heterozygotním. Vztah nadřazenosti a podřazenosti alel je odborně označován jako dominance a recesivita.
V posledních letech začaly být prováděny genetické testy, jež jsou schopny odhalit mutaci MDR1 genu. Tyto testy mají obrovskou výhodu, jsou schopny odhalit také genetické přenašeče defektu. Dědičné založení zvířete se v průběhu jeho života nemění, takže je možné provést genetický test jen jednou za život. Pro psa nepředstavuje genetický test žádné nebezpečí, stačí k němu pouze malý vzorek krve. Chovatelé by se měli vyhýbat spojování dvou přenašečů, skryté nositele poškozeného genu by měli pářit pouze s normálními jedinci, kteří poškozený gen nezdědili. Pokud bychom tento defekt chtěli ve velice krátké době vyeliminovat z chovu, bylo by na místě spojovat jedince, jež jsou MDR1 geneticky normální. Washingtonští veterinární lékaři zjistili, že jedna ze tří až čtyř kolií vykazuje mutaci mdr 1-1A genu a pouze jedna z pěti kólií je MDR1 homozygotní. Vyčlenění tak vysokého počtu zvířat z chovatelské základny by vedlo k jejímu velkému zúžení. Bude tedy nutné onemocnění z chovu eliminovat postupně, nikoli okamžitě. K případné eliminaci choroby nám mohou genetické testy značně přispět. Neberme molekulární biologii jako nepřítele, ale pomocníka, který nám může posloužit v případě našeho rozhodnutí se na něj obrátit.
1Eva Chmelíková - 1Vilma Lánská - 1Markéta Sedmíková - 1Helena Hartlová - 2Jaroslav Petr
1Katedra veterinárních disciplín, FAPPZ, ČZU v Praze; 2Výzkumný ústav živočišné výroby, Praha - Uhříněves
Geyer J., Döring B., Godoy J. R., Moritz A., Petzinger E. (2005) Development of a PCR-based diagnostic test detecting a nt230(del4) MDR1 mutation in dogs: verification in a moxidectin-sensitive Auastralian Shepherd. J. Vet. Pharmacol. Therap. 28, 95 - 99. https://www.awca.net/drug.htm ; https://www.vetmed.wsu.edu/depts%2DVCPL/
MDR -mnohačetná léková rezistence
Sledujte exkluzívní články týkající se problematiky MDR:
Co je MDR1 aneb Co dokáže farmakogenomika a molekulární biologie v chovu psů (Eva Chmelíková & kolektiv)
Defekt zvaný MDR1 u britských ovčáckých plemen - přecitlivělost na léčiva (tým odborníků Uni Giesen, Německo) - připravuje se
Odpovědi na otázky v otevřené diskuzi na toto důležité téma. (Dr. Joachim Geyer) - připravuje se
Kauza Ivomec - Příběh kolie Kytičky se šťastným koncem...
Pozor na léčiva! (seznam léků)
Univerzita v německém Giesenu provedla výzkum z krevních vzorků, odebraných od kolií, týkající se defektu MDR1 (multidrug resistance - mnohačetná léková rezistence) u kolií. Podnětem pro to byla otázka, kolik kolií má ještě umřít, kolik jich má onemocnět a pak pojít, aniž by se přišlo na to proč - vždyť by se mohlo jednat o defekt MDR1? Cílem bylo zjistit, zda jsou u kolií protilátky - nejedná se jen o Ivermectin, kterého je třeba se eventuelně vyvarovat.
Pro informaci uvádíme léky, o kterých je doposud známo, že mohou vést k vedlejším účinkům u některých plemen, mezi která patří i kolie:
Název - účinná látka:
(proti průjmu) Selamectin antiparazitikum
(proti parazitům) Digoxin glykosid
působící na srdce Vincristin cytostatikum
(používá se při terapii u nádorů ) Vinbastin cytostatikum
(používá se při terapii u nádorů) Ondansetron antiemetikum
(proti zvracení) Doxorubicin cytostatikum
(používá se při terapii u nádorů ) Moxitectin antiparazitikum
(proti parazitům) Cyclosporin A imunsupresivum
(potlačení imunoreakcí př. u transplantací) Dexamethason glukokorticoid
V dubnu 2004 bylo zveřejněno varování před použitím anestetik Domitor (Medetomidin) a k tomu Ketamin, dokud nebude znovu prověřena nezávadnost u dotyčných plemen, kolii nevyjímaje.