cs en cs en en en cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs sk cs cs cs de cs en en cs cs id en cs en en cs cs en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en cs de de fr cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs en cs cs cs cs cs cs cs cs cs de pl en cs cs cs en
Autismus a rodina, Autismus u dívek a žen, Autismus v ČR, Dospělý autista, Komunikace, Lidská práva, Rodiče, Sebedůvěra, Terapie, Vlastní tvorba autistů, Zrzavá
9 věcí, které si člověk s AS musí uvědomit, aby byl šťastný
Když si uvědomíme tyhle věci, taky trochu vyrostem. Používejte tenhle seznam jako checklist a zkuste své blízké s AS v něm vést – bude se jim dařit v životě lépe.
Nejprv si musíte uvědomit, že máte AS. Dospívající člověk se musí smířit s tím, že je trochu jiný. Spoustu lidí to v sobě popírá a používá toto odmítání jako defenzivní mechanismus. Pokud se váš aspík cítí v životě v pohodě a v klidu, tak se s tímto faktem smíří snáz.
Navíc je těžké věci měnit a pracovat s nimi, když o nich ani nevíte. To je základním prvkem jakéhokoliv vývoje. Nejprv spatři danou odlišnost, pak ji pochop, pak s ní můžeš něco dělat.
#2 “Mám spoustu věcí na práci”
To se pojí k bodu číslo jedna. Aby váš dospívající AS vyrostl v nezávislého a veselého člověka, musí pochopit, na čem musí zamakat.
#3: “Je v pohodě nechat si pomoct”
Tolik lidí s AS si myslí, že musí vše dělat sami. Připadá jim, že jediný způsob, jak ,,dokázat” lidem, že je pro ně na světě taky místo, je probít se vším sám. Když se vaše dítě s AS naučí přijímat pomoc, jsou na cestě k velké proměně.
#4: “Někdo už byl ve stejné situaci, jako já, a sepsal i svá řešení těchto situací.”
To byl pro nás obrovský objev. Dost pravděpodobně máte pár kilometrů od domu velký poklad – místo, kde je nějakým způsobem zaznamenáno 2000 let historie spolu se všemi chybami, které lidi udělali, plus řešení těchto chyb. Takovému místu se říká knihovna. Najdete v ní knížky, které dokážou člověka velmi proměnit, a které napsal někdo, kdo to všechno vymyslel. Obecně je nejlepší vybírat si díla podle toho, jestli autor sám prošel něčím, o čem píše. Takže pokud hledáte někoho, kdo píše o Aspergerově syndromu….
#5: “Pokud tato řešení vyzkouším sám na sobě, můj život bude nekonečně lepší.”
Čtení o prokrastinaci, štěstí, překonávání úzkostí, motivaci a tak dále je jedna věc. Váš teenager s AS musí pochopit, že nejde o to knihy jen přečíst, ale APLIKOVAT to, co se z nich naučili. Vědomosti nejsou síla. Aplikované vědomosti ano.
#6: “Vážně mě baví (zájem). Chtěl bych jednou pracovat v tomhle oboru.”
Váš teenager s AS by měl mít něco, co jej baví, a je to důležitější než hraní videoher a sledování televize. Bez důležitého prvku – smyslu – nebudou dělat v životě nic pořádného. Dostaňte je ven a zapojte do různých aktivit. Jedna určitě zůstane.
Pro mě to bylo třeba cestování, a taky jsem začal číst knihy úspěšných lidí a povídat si s nimi.
Někteří lidi si myslí, že je pro ně nemožné cestovat, a že si nemají s kým povídat. Začněte u knih. Lidi se ukážou časem.
#7 “Zajímalo by mě, jestli bych vůbec dokázal (zájem)”
Už se do něčeho dostali. Není to už jen nápad. Nejspíš si seženou o daném tématu knížky a půjdou na google a budou hledat o svém zájmu víc
Je to dobrá věc. Každý se dostaneme do bodu, kdy si myslíme, že něco nezvládnem. Na to musíš čekat. Pokud to přijde ve fázi, kdy se k něčemu odhodlali a upsali, znamená to, že jde o postup. Zjistili jsme, že když nás něco hrozně potěší, tak nás to i zahltí a pak na to už nemáme tolik chuť. Ta nechuť je hrozně hezky ukázána v obrázku níže:
#9: “Dokázal jsem to, co dokážu dál?”
Jakmile si váš AS jednou dokáže, že něco zvládne (ať je to cokoliv), tak si hned řeknou ,,a co ještě bych mohl udělat?!” – a tady začíná ta pravá cesta.
Na cestě k úspěchu bude spousta výmolů. Jedna z nejlepších věcí, kterou můžete udělat, je sehnat k člověku s AS i jiné lidi než jeho rodiče, kteří jej budou vést. Budou spíše poslouchat, co se jim chce říct.