cs cs cs cs en de cs cs da cs fr fr fr fr fr fr fr cs oc it cs en cs cs cs oc it cs en cs cs en de cs cs da cs fr fr fr fr fr fr fr cs da cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs en cs cs cs en en cs cs cs cs cs cs
V únorovém čísle Valašskobystřického zpravodaje z roku 2008 jsme zveřejnili anketní lístek, pomocí kterého jste mohli hlasovat o názvu nového domu vzniklého rekonstrukcí a přístavbou sálu a restaurace U Pernických. Hlasování se zůčastnilo 130 občanů a výsledek je následující: Podporu 44 hlasů získal název „Splečenský dům U Pernických“, 34 hlasů dosavadní název „U Pernických“ a na třetím místě skončil stručný název „Společenský dům“. Název „Kulturní dům“ dostal 11 hlasů, hned za ním se umístil netradiční návrh „Společenský dům po Saláškem“. „Společenský dům Portáš“ získal podporu 4 občanů, „Obecní dům“ 3 hlasy, „Bystřičanka“ 6 hlasů, „Bystřina“ 5 hlasů. Drobnou podporu potom získaly návrhy Troják, Divadlo, Besední dům, Valášek, Dědina, Lidový dům, Hospůdka apod. Originální byl nový návrh „BODLÁK“, což je zkratka názvu Bystřický Obecní Dům Lidové Amaterské Kultury. Kdyby navrhovatel tento název propagoval, možná by získal i další příznivce.
Bylo tedy rozhodnuto, nové zařízení bude pojmenováno Společenský dům U Pernických a při slavnostním otevření jsme jej tak pokřtili. Název se mi líbí, je dostatečně důstojný, vystihuje účel využití a zachovává i tradiční pojmenování. Věřím, že si na něj brzy zvykneme. Trochu nevýhodou je, že je moc dlouhý, v běžném hovoru si jej asi budeme zkracovat, život ukáže, jakým způsobem.
Koncem roku 2006, brzy po volbách do zastupitelstva obce, jsme se dověděli vynikající zprávu, že žádosti obce o státní dotaci na opravu sálu a restaurace U Pernických bylo vyhověno a obec dostane v následujícím roce 15 mil. Kč. Akce byla pojmenována a sestavena tak, aby záměr co nejvíce naplňoval podmínky programu Ministerstva financí ČR, takže jsme peníze dostali na „Sportovní a společenské zařízení Valašská Bystřice“. Na zasedání konaném dne 30.11.2006 nové zastupitelstvo obce schválilo realizaci záměru a ihned začala jeho příprava, protože stavba musela být hotova do konce roku 2007. V tomto příspěvku bych Vás rád seznámil s podrobným postupem přípravy a provedení stavby podobně, jak jsem to udělal na zasedání zastupitelstva obce.
Žádost na Ministerstvo financí doložená dokumentací záměru byla podána dne 11.5.2006 po tom, co paní poslankyně Michaela Šojdrová přislíbila její podporu. Těsně před koncem roku byl schválen státní rozpočet a měli jsme jistotu, že obec získá dotaci ve výši 15 mil. Kč. Okamžitě byla započata příprava stavby. Projektovou dokumentaci vypracovala firma Musil, Hybská – architektonický ateliér z Brna. Záměr rekonstrukce byl velmi podrobně projednáván, k jeho posouzení se sešla několikrát pracovní skupina sestavená z členů zastupitelstva obce. Dohoda zastupitelů na podrobnostech záměru rekonstrukce se hledala velmi obtížně a nové požadavky byly jedním z důvodů navýšení rozpočtu stavby. Územní rozhodnutí a stavební povolení bylo vydáno dne 23.5.2007.
Zadání stavby v souladu s platným zákonem o zadávání veřejných zakázek zajistila společnost Roviko Brno, výzva k podání nabídek byla vyhlášena na základě vypracované dokumentace stavby dne 17.5.2007. Rozhodnutí o výběru nejvýhodnější nabídky bylo učiněno 6.6.2008 a smlouva o dílo s firmou Rapos Holešov byla podepsána 27.6.2007. Staveniště bylo firmě předáno 4.7.2007 a stavební práce byly započaty okamžitě. Již předtím byly provedeny bourací práce, které jako přípravu staveniště prováděla samotná obec.
Betonáž základových pásů přístavby byla provedena 17.7. Dne 20.7. bylo založeno obvodové zdivo. Na začátku září byl vyzdvižen krov přístavby, stavba se postupně přikrývala, bylo rozhodnuto o překrytí stávající budovy novou krytinou. Po posouzení stavu omítek a podlah ve stávající budově bylo rozhodnuto o jejich obnově. 26. října byl nalit cementový potěr v sálu a dalších místnostech. K 1.11. bylo zprovozněno vytápění celé budovy. K 18.12.2007, kdy se konala závěrečná kontrolní prohlídka stavebního úřadu, byla stavba hotova s vyjímkou podlahy v sálu a drobných nedodělků (nezatmelené spáry u zárubní, nedovírání vchodových dveří, nedokončená montáž pultu restaurace, vybavení šatny perzonálu a další drobné věci). Stavební úřad dne 19.12.2007 vydal Kolaudační souhlas s užíváním stavby. Parkety na podlahu v sálu se začaly pokládat až po vysušení podkladního cementového potěru pod 2,5 % vlhkosti dne 4.2.2008.
Po vypracování projektové dokumentace bylo jasné, že 15 milionová dotace nebude pro provední rekonstrukce dostatečná, toto se potvrdilo při zadání stavby. Obec proto znovu požádala Ministerstvo financí ČR o navýšení dotace a to na 21,8 mil. Kč. Záměr rekonstrukce byl rozšířen o novou střechu stávající budovy a o vícepráce na sanaci obvodového zdiva této budovy. Žádosti bylo vyhověno a obec o tom byla uvědoměna dopisem ze dne 17.9.2007. Stavba byla původně na začátku roku zařazena do gesce Ministerstva školství, mládeže a tělovýchovy ČR, později byla přeřazena na Ministerstvo financí ČR do nově utvořeného programu č. 298220, který obsahoval podmínku 10 % spoluúčasti obce na nákladech stavby. Zastupitelstvo obce muselo tuto skutečnost akceptovat a v rozpočtu na pokrytí podílu uvolnit prostředky. Spoluúčast v celkové výši 3,434 mil. Kč k 31.1.2008 byla naplněna úhradou nákladů na projektovou dokumentaci, dozory stavby, vybavení sálu, přípravy staveniště a části stavebních víceprací. Celkové výdaje tak k 31.1.2008 činily 25,234 mil. Kč, z toho samotná stavba 22,681 mil. Kč. Vícepracemi byla zejména nová střešní krytina na stávající budově včetně vyspravení krovu, sanace části zdiva stávající budovy, nové omítky a podlahy ve 2. NP stávající budovy, nová předávací stanice tepla a další drobnější věci, například tunel vybudovaný pro zajištění bezpečného průchodu kolem stavby.
Dne 6.2.2008 byly na Ministerstvo financí ČR zaslány formuláře závěrečného vypořádání akce a nejpozději do konce června musí být provedeno a odesláno závěrečné vyhodnocení akce. Dnes jsou na již na jevišti namontovány opony a další vybavení, jsou namontované žaluzie k zatemnění oken, vybavena šatnu pro veřejnost apod. Do dne slavnostního otevření bude celá budova připravena k provozu.
Na závěr této zprávy bych rád zdůraznil některé důležité souvislosti. Nová budova je výsledkem docela složitých vyjednávání v zastupitelstvu obce a je tedy určitým kompromisem mezi těmi, kteří chtěli celou starou budovu zbourat a těmi, kteří z ní chtěli co nejvíce zachovat. Je kompromisem mezi maximalistickým řešením a řešením úsporným vycházejícím z možností, které obec pro stavbu měla. Že se podařilo získat státní dotaci až ve výši 21,8 mil. Kč je v podmínkách loňského roku v naší zemi mimořádné. Obec za to vděčí přízni paní poslankyně a dotace je i vyjádřením důvěry obci a jejím představitelům, že dokáže peníze efektivně a včas využít. Dotace ze státního rozpočtu mají jednu velkou nevýhodu – jsou vždy zúčtovatelné ke konci roku. Bylo by ostudou pro obec, ale i pro všechny, kteří naši žádost podporovali, kdybychom peníze museli vracet.
Stavbu se podařilo zrealizovat za necelých šest měsíců. Obdiv za to patří především firmě Rapos z Holešova. Navíc kvalita provedených prací je velmi dobrá. Prokázalo se, že jsme zvolili dobrého a spolehlivého dodavatele,  práce rychle pokračovaly podle odsouhlaseného časového harmonogramu a v potřebné kvalitě. V poslední době prožívá naše země stavební boom a najít dobrého dodavatelé stavebních prací není samozřejmostí, nám se to povedlo. Dobré hodnocení jsem slyšel od řady z Vás i na venkovní vzhled budovy. Připomenu tedy, že autorem návrhu venkovní fasády, ale i vzhledu vnitřních prostor, je Ing. arch. Radim Musil z Brna.
Díky úspěšnému provedení stavby jsme v obci vyřešili dva ožehavé problémy. Vybudovali jsme  důstojný stánek pro bohatý společenský a kulturní život v naší obci a významně jsme taky přispěli k vylepšení jejího vzhledu. Obec stavbou učinila velmi důležitý krok v budování vybavenosti. Přeji nám všem, abychom si nového Společenského domu U Pernických užívali.
Na závěr chci poděkovat všem, kteří přispěli ke zdárnému průběhu a dokončení stavby. Nejdříve paní poslankyni Michaele Šojdrové za stranu KDU-ČSL, díky jejíž přízni nám byla poskytnuta státní dotace. Děkuji projektantům, dozorům stavby a všem dalším, kteří se podíleli na přípravě. Děkuji firmě Rapos za velmi dobrou spolupráci. Děkuji všem z naší obce, zejména spolkům, za návrhy, kterými přispěli k dopilování přípravy stavby a vybavení budovy.
Sama chvála, řeknete si možná. Jsou i nějaká negativa? Určitě. Než se stavba připravila, musel jsem překonat řadu problému, ne každý opravě přál. Definitivní podoba stavby se rodila velmi těžce a ztratili jsme při ni dost času. Podobné problémy provázely i zadání stavby. Určitým negativem bylo i vysoké tempo stavebních prací. Přestože jsme na ni docházel prakticky každý den, přesto jsem něco nestihl a druhý den ráno přišel už hodovému dílu a kontroloval, jestli přesně takové opláštění sádrokartonem nebo takový odstín malby je ten správný. Přesto je nedostatků na budově, alespoň já si to myslím, minimum. Negativem je určitě blízkost budovy u silnice. Tímto jsme se v zastupitelstvu obce obšírně zabývali a pracujeme na tom, aby se silnice alespoň o 1 metr přeložila, aby kolem budovy bylo dost místa pro chodník. Když takto nad těmito negativy přemýšlím, potvrzuji si názor, že je pozitiva mnohokrát převyšují.
Prehistorie aneb jak se vzpomíná …
Když jsem se byl v létě podívat jak pokračuje bourání sálu U Pernických, oslovila mě paní Vlasta Stříteská ze sousedství. „Nejlepší by bylo to zbourat celé!“ řekla a já začal obhajovat smyslnost snažení obce. Jestli se mi to podařilo, tím si jistý nejsem, ale docela určitě jsem byl svědkem vzpomínání někoho, kdo byl pamětníkem dob minulých a pro většinu z nás dob dávno zapomenutých. Rozhovor s panem Tomášem Pernickým, který se právě vrátil ze svého působení generálního konzula v JAR, dodal všemu ještě ostřejší obrysy.
… ještě před druhou světovou válkou si tehdy malá Vlastička Goláňová často hrávala s Karlou Steinhartovou. Její rodiče byli majiteli místního hostince, pily a mnoha dalších nemovitostí. Starý pan Steinhart chodil k jezírku sloužícímu jako zásobárna vody k náhonu pily střílet ondatry, v prostorách dnešního jeviště byl na bytě pan učitel Janča, který se později oženil s jednou s dcer Steinhartových, místní chlapi seděli v nálevně hospody, popíjeli pivo, v malé místnůstce vedle nálevny, která byla tehdy součástí sálu, hráli karty a malá Vlasta volala na Karlu do oken jejich bytu v prvním patře budovy, aby si s ní šla ven hrát. Vůz od hospody odjížděl pro zásobu ledu, která se dělala v zimě. Teď v létě čekaly kvádry ledu v „lednici“ naproti škole, aby pomáhaly hospodě. Vše běželo tak jak má, nikdo netušil, co blížící okupace změní. Přátelství kamarádek bylo rozděleno, židovská rodina skončila v koncentračním táboře, její majetek byl zabaven a válka si začala vybírat své oběti…
… pan Pernický z Loučky pracoval u Bati jako podpatkář. Vydělal si ve Zlíně nějaký slušný peníz a proto společně s manželkou, která pro změnu pocházela z Podolí, hledal, jak by své finance zhodnotil. Od finančního ústavu – záložny koupil hospodu. Byla ve Valašské Bystřici a dostala název po svém novém majiteli. Začalo se hospodařit, v prostoru za hospodou stála veliká stodola, byt v patře se přestavěl na ubytování. V prostorách hostince měla obchod s papírnictvím teta paní Stříteské, paní Goláňová. Začalo se dařit, ale přišla další rána – znárodňování. Perničtí si byli nuceni přistavět k budově byt, který byl jejich soukromým majetkem. Ale i ten museli v budoucnu odprodat státu.V roce 1953 byl dokonce pan Pernický uvězněn v Leopoldově. Prý za vykořisťování. Po svém návratu vykonával vedoucího provozovny, jejímž majitelem se stala Jednota, která měla v budově své kanceláře. Poté odešel pracovat do papíren v Rožnově pod Radhoštěm…
… po revoluci v roce 1989 dostali Perničtí v restituci svůj majetek zpět, byt museli zpátky vykoupit. Navázali na práci svých předků, rozjeli znovu hospodu, vybudovali první bar v Bystřicích, jako první začali čepovat Nošovice…
Děkuji rodině Marušky Štůskové, hlavně mamince, Vlastě Stříteské za zázemí a informace, které se mi snad podařilo přiblížit skutečnosti. Dík patří také Tomáši Pernickému.