cs es en es de sv cs cs cs cs cs es cs it cs cs cs cs cs cs it es cs pt cs pl nl cs en cs fr cs cs en cs cs de cs cs cs cs cs cs de en nds es cs cs cs hbs_lat cs cs hbs_lat cs en es cs pl de en es es cs cs en cs cs cs en cs cs cs cs cs cs cs cs cs es de en cs en es es en cs es de en cs en es es cs cs es de uk cs en es es es cs cs en cs it cs pt cs cs cs cs fr cs cs cs de de cs cs ru
Apelativní bloky poezie Víta Janoty ve sbírce Jen třídit odpad nestačí uvozuje naléhavá výzva „Je třeba…“. Rozhodný básnický manifest vyzývá k vyběhnutí do ulic.
Nechuť básníků reflektovat v devadesátých a nultých letech dění ve veřejném prostoru pramenila snad ze situace před převratem, kdy ke vstupu do literatury byla shora vyžadována jistá básníkova troška do ideologického mlýna, snad kopírovala celospolečenské rozčarování z transformace, tudíž nechuť zabývat se politikou. Vedle dominantní sebereflexe a civilismu nevznikl žádný velký básnický systém.
Vít Janota ve své páté sbírce s aktivizujícím titulem Jen třídit odpad nestačí (rozhovor nejen o sbírce najdete na straně 24) vyjadřuje situaci současného člověka, kterému po vyprchání listopadového nadšení, po pachuti z transformace a rozpačitosti z evropského projektu nezbývá žádný pozitivní nadosobní cíl. Na šestatřiceti stranách svého pásma propojil a rozehrál ohromující množství na minimum stlačených příběhů, fragmentů své čtyřicetileté každodenní zkušenosti, které dohromady dávají plastický obraz všech aspektů života moderního městského člověka. Kulisami je velkoměsto, jež se ještě nevymanilo z normalizačního marasmu, ale jehož špinavě krásné periferie, opuštěné průmyslové zóny, nádraží a přístavy postupně jako nákaza uchvacuje divoká prosperita. Janota je básníkem města: hlavně sbírkou Praha zničená deštěm (2006) se zařadil po bok dalším českým „chodcům“ Josefu Strakovi nebo Justinu Quinnovi. Jen třídit odpad nestačí začíná a končí pod obloukem železničního mostu.
Svět se svíjí v bolestech
Leitmotivem a kompozičním tmelem je agresivní moment nespokojenosti, latentní kritiky, „naštvanosti“. Tento „drive“ se vynořuje už v úvodním mottu, citátu z Genesis („každý výtvor lidského srdce je od mládí zlý“), ve verši první strofy „Je mdlá a jalová doba“ a průběžně jej živí patologické motivy zla, nebezpečí, bolesti a bezmoci, „to je to tiché zlo, které nás ovládá“, „nebezpečí [se] dostavuje kradmo“, „svět se svíjí v bolestech, bezmocně kope kolem sebe“. Subjekt extaticky káže jakési postmoderní evangelium, evangelium bez hrdiny, kde se „obraz zuboženého člověka na kříži“ vrací pouze „v představách“ a „ten jediný pravý hrdina/ outsider v okopaných teniskách a uváleném saku/ (…) po všech těch letech už nenajde sílu vstát“. Tuto vrstvu dotvářejí narážky na apokalypsu, „Zjevení podle Jana“.
Programátor a fyzik Janota čerpá lexikálně z pojmosloví exaktních věd (entropie, deterministické koridory, superstruny – vzpomeneme si na Miroslava Holuba) a celé řady dalších jazykových rovin (slang, hovorové a nářeční výrazy, onomatopoie). Někdy to ovšem přežene s abstrakcí („Vidění které ve své ostrosti/ bezděky obhajuje legitimitu vlastní existence“) a občas vrší složité a exkluzivní výrazy, čímž verše ztrácejí na eleganci a tok myšlenek drhne („diaspory eklektického tmářství“, „mesianistická infernální záhuba“). Právě spád totiž rozhoduje o jednom z nejpůsobivějších efektů čtení, jímž je nervozita a vzrušení, víření myšlenek, a který jako by simuloval informační přesycenost veřejného prostoru.
Vít Janota pokládá základy novodobé metafyziky životního stylu moderního městského člověka. Málokterý básník se nebojí takhle naštvaně vyrazit do ulic – a toho dnes… je potřeba!
Autor je doktorand v Ústavu české literatury a literární vědy FF UK.
Vít Janota: Jen třídit odpad nestačí. Dauphin, Podlesí 2011, 46 stran.
V poslední době se začíná mluvit o angažovanosti současné poezie. Jednou z prvních sbírek, která se snaží reflektovat aktuální společenská témata, je kniha básní Tomáše Weisse. …
Próza Společenský agent Jiří Mucha s podbízivým podtitulem Láska a žal za železnou oponou – intriky, sex, špioni sice není bulvár, hranice etiky i žánrů však překračuje …
Tisíce přehrad svobody psaní
Výbor Nebezpečná literatura přináší historické a teoretické eseje i případové studie, které mapují uvažování o problému literární cenzury. Jeho ambicí je nejen diskusi …
mediální partneři / spřátelené instituce
© 2005–2017 A2 kulturní čtrnáctideník • ISSN 1803-6635 • A2, o.p.s., Na Květnici 700/1a, 140 00 Praha 4 • mail[at]advojka.cz • Design by Parallel Practice feat. Mütanta • Program by delikates