sl sl cs en cs sk cs cs cs cs cs cs cs cs de cs cs cs cs it en ru en hu en pl en de cs cs en en en sv fr de de fr fr fr sv en fr en ja fr de fr es nb fr de en en sv de de fr en fr it fr de cs fr cs cs sl cs fr cs cs pl cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs
Dneska jsme se s Letynem vydali znovu do agentury ADECCO, jak nám v pátek řekla jedna paní. Ondra zůstal doma a učil se angličtinu. Už jsme věděli kde to je a tak jsme nasedli na autobus 38A, kterým jsme posledně jeli odtamtud domů a doufali jsme, že nás tam odveze. Další omyl našeho života. Zjistili jsme totiž, že některé autobusy jezdí jednou cestou tam a jinou zpátky . Z jízdního řádu to není patrné, protože ten je napsán asi tak jako kdyby vám v Praze řekli, že autobus jede z Černého mostu přes Palmovku do centra.
Naštěstí jsme vystoupili hned, když autobus začal odbočovat (jinak bychom dojeli opět do IBM jako posledně ) a protože jsme byli jen 15 minut chůze daleko, šli jsme raději pěšky. Došli jsme až k business parku a pak jsme museli jít ještě dobrých 10 minut k budově agentury.
Vešli jsme do budovy a dostali se až do kanceláře agentury, kde se nás "ujala" jedna paní. Řekli jsme jí, že sháníme práci a ona jen jestli máme CVčka. Předali jsme je a ona nic. Prostě je jen vzala, podívala se na ně a pak přišla s kalendářem a řekla: "Úterý pátého". S Letynem jsme se na sebe nechápavě podívali a ptali jsme se, co bude v úterý, jestli máme jako nastoupit někam makat či co. Pak teprve z paní vypadlo, že v úterý máme přijít na pohovor a mít s sebou dvě reference na předchozí zaměstnavatele. Oznámil jsem jí, že jsem pracoval pouze v jedné firmě a tudíž dvě reference mít nebudu a ona řekla, ať tedy donesu číslo na ČVUT (školu, kde jsem studoval).
S tímto jsme se rozloučili a my s Letynem jsme začali za dveřmi nadávat, že nám ta paní vůbec nic neřekla, a že sem jedem hodinu jen kvůli tomu, abychom jí předali jeden papír. Pak jsme se tomu museli začít smát . My prostě nemůžeme udělat nic jednoduše. Cestu zpátky jsme raději šli pěšky, abychom zase někam "nedojeli" a nasedli jsme až Blanchardstownu, což je čtvrť, kde už víme, že nás autobus odveze domů. Celá cesta nám zabrala asi 2,5 hodiny.
Když jsme přišli domů, uvařili jsme si k obědu polévku a čekali jsme na Ondru, který mezitím vyrazil do města na naši známou lavičku na nábřeží přijmout a odeslat maily. Ondra se vrátil okolo třetí hodiny a začal si hrát se svým Outlookem. Pokoušel se ho konfigurovat a vydrželo mu to více jak hodinu. Také mu přišel email od Eda Lennoxe z TradeSport, že má v pondělí nastoupit do práce. Pak si začal číst manuál ke svým novým hodinkám a začal je přenastavovat. Podařilo se mu nastavit, že mu ukazovali čas někde uprostřed Atlantiku (o hodinu méně). Taky si hrál s budíkem, což jsme poznali následující den brzy ráno, když mu zvonil asi 4x.
Okolo 18té hodiny jsem vzal notebook a rozjel jsem se na nábřeží pro změnu já, abych odeslal maily, nahrál nový deníček na Internet a našel si nějaké další inzeráty k práci. Kluci chvíli poté vyrazili do Sparu na nákup piva, abychom oslavili ten Ondrův nástup do práce. Když jsem se asi po třech hodinách vrátil, kluci už seděli s pivem v obýváku a s ostatníma koukali na film. Začal prý před pěti minutami, tak jsem si vzal něco k jídlu, pivo a šel jsem se koukat také. Film byl anglicky, bez titulků, půjčený z knihovny. Rozuměli jsme asi tak na 30%. V knihovně prý půjčují bezplatně DVD tituly. Asi to někdy taky zkusíme.
Po skončení filmu šli všichni spát a jen já s Ondrou jsme uvažovali, jestli si ten film nepustit znova s anglickýma titulkama, abychom se konečně dozvěděli o čem to bylo . Nakonec jsme ale koukali raději na Star Trek asi až do 2 v noci.