he cs cs he he he he he he he he en he he he cs cs cs he he he he he he he he en he he he cs cs cs cs cs cs it cs cs cs de en cs cs cs en sl cs cs cs cs cs cs en en pl fi hbs_lat sl cs zh cs cs en cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs it cs ru cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs sl en en pl fi cs sl cs es zh en pl cs ru en en cs cs la fi cs cs cs it es cs de cs en en sk cs sl cs cs cs en cs cs de cs sl cs cs cs en cs en en cs en cs en cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs it cs cs cs en pl cs cs cs cs en cs cs cs pl cs cs cs cs cs cs
Snažíme se pomáhat prosazovat sociální práva „transparentně postižených“, tedy: lidí jako já, kteří trpí postižením a vážnými nemocemi, které nejsou navenek nápadně viditelné – nedostatek vnější viditelnosti, který způsobuje silnou diskriminaci i ve vztahu dalším handicapovaným skupinám.
Zapojit se do hnutí je otevřené pro každého, a proto se můžete obrátit na ředitelku, paní Tatianu Kaduchkin:
Neděle-čtvrtek mezi 11:00 a 20:00 izraelského času – a to s výjimkou židovských svátků a různých izraelských svátků.
assaf benyamini – pisatel dopisů.
dodatek. 1) Níže je dopis, který jsem zaslal společnosti „Radet equipment and systems RDT Equipment & Systems“:
—– Zpráva přeposlána —–od: Asaf Binyamini
na: info@rdt.co.il   Odesláno dne: úterý 16. srpna 2022 ve 20:57:34 GMT+3 Předmět: Dopisy „RDT Equipment & Systems “ .
Do společnosti “Redet Equipment and Systems”.
Dnes, v úterý 16. srpna 2022 ve 14:00 mi na mé telefonní číslo 972-2-6427757 zavolala žena, která se představila jako vaše zaměstnankyně, mluví plynně hebrejsky a rozhodně se odmítla identifikovat jménem. Sociální hnutí, ve kterém působím (hnutí „nitgaber“ – transparentní invalidé), si podle ní u vás údajně objednalo jednu či druhou službu měření. Podotýkám, že během celého rozhovoru jsem se slyšel zdvojovat, kdykoli jsem mluvil (je možné, že to bylo provedeno záměrně, aby se mě pokusil zmást?). Podotýkám, že celý příběh mi přijde velmi podivný ze dvou důvodů:
a) Oblasti činnosti hnutí “nitgaber” – transparentní handicapovaní nijak nesouvisí s oblastmi činnosti Vaší společnosti.
b) U nitgaberského hnutí jsme si od vás nikdy neobjednali žádnou službu.
A s ohledem na tyto záhadné a také podezřelé okolnosti mi není jasné, proč jste se vůbec rozhodl mě kontaktovat telefonicky.
moje telefonní čísla: doma-972-2-6427757. Mobil-972-58-6784040.
Dodatek. A) Moje identifikační číslo: 029547403. B) Moje e-mailové adresy: 029547403@walla.co.il nebo: asb783a@gmail.com nebo: assaf197254@yahoo.co.il nebo: ass.benyamini@yandex.com nebo: assaf 002@mail2world.com nebo: assaffff@protonmail.com nebo: benyamini@vk.com nebo: assafbenyamini@163.com
2) Níže je dopis, který jsem poslal hnutí “Tzeirim Boarim” (hebrejský název: hnutí “upalování mladých lidí”):
Zdravím hnutí „Tzeirim Boarim“:
Následuje zpráva jménem paní Taťány Kadochkinové z hnutí „nitgaber“.
Téma: hnutí „nitgaber“ („transparentní“ postižení lidé)
Asi před deseti lety jsem já, Ham, založil hnutí „nitgaber“, pro „transparentní“ handicapované lidi. Osoby se zdravotním postižením s vysokým procentem invalidity a bez pracovní schopnosti, které však nejsou omezeny v pohybu.
Moje hnutí čítá a zastupuje asi 1300 lidí z celého státu IZRAEL, kteří mají zdravotní postižení v rozmezí od 75 % do 100 %, kteří nejsou schopni pracovat a kteří nemají pohybovou vadu nebo potřebují zvýšit procento svých postižení. . Hnutí umožňuje těmto lidem najít všechna svá práva z celého státu IZRAEL a určitá finanční podpora je také poskytována těm, kteří to nejvíce potřebují.
Naše hnutí bojuje za dostupné veřejné bydlení a přiměřené životní podmínky pro zmíněnou skupinu obyvatel. Mnoho zdravotně postižených, kteří nejsou schopni pracovat a mají 75%-100% invaliditu, ale nejsou omezeni v pohybu, žije v žalostných podmínkách.
Nedostávají stejné dávky, jaké požívají důchodci, kteří také pobírají příplatek k příjmu. To znamená, že nemají slevy na nákup léků, slevy na účet za elektřinu a daň z nemovitosti, slevy na cestování v MHD a asistenci při nájmu podobně jako důchodci, nemají nárok na dotace na „topení/chlazení“ a další . Jinými slovy, nemají nárok na téměř žádné dávky, a to navzdory jejich zoufalé situaci. Kromě toho také nemají nárok na veřejné bydlení navzdory obtížným podmínkám, ve kterých každý den žijí.
Mezi jednotlivými postiženími je zásadní rozdíl a my věříme, že by tomu tak být nemělo!
Osoba se zdravotním postižením se zdravotním postižením, která má nárok na veřejné bydlení a pobírá pomoc na nájemné v rozmezí od 3 000 do 3 900 NIS měsíčně.
Také zdravotně postižení lidé se zdravotním postižením dostávají větší příspěvky než lidé se zdravotním postižením reprezentovaní hnutím, a to díky příplatkům k základnímu příspěvku, který zahrnuje mimo jiné speciální služby, příspěvek na mobilitu a doprovod a další.
v takové situaci dosahuje velikost těchto povolenek 15 000–17 000 NIS měsíčně. Naproti tomu zdravotně postižení zastupovaní hnutím, kteří nemají pohybovou vadu, mají 75%-100% invaliditu a nejsou schopni pracovat, dostávají pouze 3211 NIS měsíčně čistého!
Z toho vyplývá, že tato skupina je nejchudší a nejzranitelnější populací ve státě IZRAEL!!!
Během let své činnosti jsem se setkal s mnoha úředníky z různých stran v Knesetu ( parlament IZRAELU) a na různých vládních ministerstvech.
Hnutí se ale bohužel již deset let nedaří prosadit návrh, který by umožnil lidem se zdravotním postižením neomezeným v pohybu, kteří mají 75-100% invaliditu a nemohou pracovat, získat veřejné bydlení, popř. alespoň zvýšit objem pomoci, kterou dostávají při pronájmu bytu, a alespoň trochu zlepšit jejich životní podmínky.
Ve světle výše uvedeného jsem já, Taťána Kaduchkin, předsedkyně hnutí „nitgaber“ (transparentní zdravotně postižení),
Rád bych se s vámi setkal, abychom tento projekt podpořili a pomohli těmto lidem žít důstojnější a řádný život.
S požehnáním a velkou nadějí Taťána Kaduchkin, předsedkyně hnutí “nitgaber” (průhledný invalidní).
Telefon 1: 972-52-370-8001. Telefon 2: 972-3-534-6644.
Níže je zpráva, kterou jsem zanechal členovi Knessetu (parlamentu IZRAEL) Mossi Razovi – ke kterému jsem přijel na schůzku s ním v Knesetu. Na schůzku jsem dorazil v úterý 20. dubna 2021 ve 13:30.
Zdravím člena Knesetu Mossi Raz.
Předmět : Bytový problém pro invalidy.
Níže je uvedena řada problémů souvisejících s zdravotně postiženou a mentálně postiženou populací (populace, do které patřím i já), na které bych vás rád upozornil.
Zajímalo by mě, do jaké míry jste schopni prosazovat tato témata a/nebo provádět urgentní legislativní úpravy s cílem zlepšit naši situaci, podmínky naší léčby a naše šance na přežití a začlenění do společnosti.
Zdůrazňuji, že z minulých zkušeností jsem se naučil, že na schůzkách tohoto typu mi bude před příjezdem sděleno, že dostanu povolení mluvit, abych nastolil otázky, o kterých chci mluvit – nicméně na schůzce samotné nedostane svolení mluvit ani na vteřinu – a pokud se pokusím promluvit, nedej bože, bude to považováno automaticky za velmi vážné “narušení” a proto mě ochranka napadne a velmi agresivně vykáže – a to dokonce když to není potřeba a když je to úplně zbytečné, a také když je naprosto jasné, že nikomu žádné „nebezpečí“ nepředstavuji.
A znám tuto realitu, předávám vám tento dopis – pro případ, že i tentokrát bude toto chování vůči mně. Zřejmě právě to, že si dovolím přiblížit nelehkou situaci postižené komunity, je interpretováno jako velmi vážná hrozba – i když mi není vůbec jasné, koho nebo co konkrétně ohrožuje. Opouštím vás a zaměstnance vaší kanceláře s tímto dopisem – domů si ho nevezmu.
A nyní k podrobnostem samotných témat:
1) Problém financování/platby nájmu – před mnoha lety bylo stanoveno (a není jasné kým – nicméně je to pravděpodobně ten či onen státní úředník), že handicapovaní lidé žijící v komunitě mají nárok na pomoc ve výši 770 šekelů měsíčně za účelem placení nájemného. Jak víme, v posledních letech došlo ve Státu Izrael k velmi výraznému nárůstu cen bytů – a v důsledku toho samozřejmě také k výraznému nárůstu nájemného. Výše podpory 770 NIS, která byla stanovena před mnoha lety zcela svévolně a bez jakéhokoli vysvětlení a logiky, se však neaktualizuje. Bohužel i po velké korespondenci (a mluvíme minimálně o několika tisících či dokonce desetitisících dopisů a bohužel pro pisatele těchto slov nejsou tato čísla vůbec přemrštěná), která byla zaslána každému možná strana: ministerstvo výstavby a bydlení a jeho různé pobočky, další vládní ministerstva jako ministerstvo financí a úřad předsedy vlády, mnoho novinářů, se kterými pisatel tohoto dokumentu osobně hovořil, mnoho právníků a dokonce i vyšetřovací úřady a velvyslanectví cizích zemí – nic nepomáhá – a v důsledku toho se výše pomoci neaktualizuje, mnoho zdravotně postižených je vyhozeno na ulici a tam najde smrt hladem, žízní nebo zimou v zimě a případně úpalem nebo dehydratací v léto. Je třeba poznamenat, že organizace pro využívání práv, jako je sdružení „Yadid“ (které, jak víme, bylo před několika měsíci uzavřeno) nebo kliniky právní pomoci na univerzitách a vysokých školách, se kterými je pisatel tohoto článku také v kontakt nikdy nepomůže a důvod je prostý: podpora ve výši 770 NIS je poskytována podle zákona a organizace pro využívání práv mohou pomoci pouze podle stávajícího zákona a jedinou adresou v případech, kdy dojde ke změně legislativy je nezbytný, jak víte, Kneset. Zde se však situace stále komplikuje: jak víme, po velmi dlouhé období více než dvou let neexistuje žádná funkční vláda a Kneset a Stát Izrael jsou ve skutečnosti ve stavu nepřetržité přechodné vlády. Přímým a zničujícím důsledkem této situace je neexistence možnosti provést zásadní změny zákona, které jsou naléhavě vyžadovány – některé z nich zde podrobně uvádím. Je třeba poznamenat, že i když Kneset a vláda jednaly na základě požadavků pisatele těchto řádků, jakož i žádostí organizací zdravotně postižených a mnoha dalších stran ohledně výše pomoci členům Knessetu, byly automaticky nasměrovány na organizace pro využívání práv – a to i přesto, že sami členové Knessetu dobře vědí, že v tomto případě nemohou být organizacemi pro využívání práv adresou, ale pouze oni sami.
2) Komunikace s pronajímateli – existuje mnoho případů, kdy mají zdravotně postižení lidé potíže s jednáním s pronajímatelem z důvodů souvisejících s jejich nemocí nebo zdravotním postižením. V těchto situacích se od sociálních pracovníků vyžaduje, aby působili jako zprostředkovatelé – a velká část sociálních pracovníků tuto roli skutečně nemůže v každém případě převzít. A co víc: rozsáhlé škrty v pracovních pozicích sociálních pracovníků v posledních letech v kombinaci se ztíženými pracovními podmínkami, nízkými mzdami, neadekvátním zacházením ze strany rodin pacientů, kteří je v mnoha případech vnímají jako, a nespravedlivě, zodpovědní za špatnou péči, které se jejich příbuzným dostává – a to vše v kombinaci s nemožným pracovním vytížením, které je někdy nutí k tomu, aby neměli jinou možnost než zanedbávat i naléhavé nebo nebezpečné situace – to vše ještě více ztěžuje postiženému najít vhodný byt a na pomoc sociální pracovnici.
3) Platební prostředky pacientů – existují situace, kdy se člověk po dlouhé době pobytu v nemocnicích přestěhuje do komunity a bez životních návyků, které jsou považovány za normativní, jako je chození do práce, převzetí odpovědnosti za řízení svého života , atd. Požadavky, které jsou kladeny jako podmínka pro podpis nájemní smlouvy, jako je podpis garanční prověrky, jsou pro lidi v této fázi života nedosažitelné. Mnoho léčebných a rehabilitačních rámců, které existovaly v minulosti (v jednom z nich pisateli tohoto dokumentu pomohli asi před 26 lety při odchodu z nemocnice za účelem asistovaného života), uzavřelo nebo výrazně omezilo rozsah Jejich činnost v posledních letech – něco, co může zabránit rehabilitaci od lidí, kteří v této fázi svého života nebudou schopni postoupit vpřed bez těchto nezbytných terapeutických a rehabilitačních obalů.
4) Problém regulace – dnes je naprostá nerovnováha, pokud jde o povinnosti a práva vlastníků bytů na jedné straně a nájemců bytů na straně druhé. Existuje mnoho zákonů, které chrání pronajímatele před tím či oním zneužíváním doby nájmu, které může být ze strany nájemců. Na druhou stranu neexistují žádné zákony, které by chránily lidi žijící v bytech před vykořisťováním ze strany pronajímatelů – a v důsledku toho lze v mnoha nájemních smlouvách nalézt skandální, drakonické a někdy dokonce nezákonné doložky – a neexistují žádné zákony zaměřené na ochranu nájemníků těchto bytů, kteří jsou nuceni tyto smlouvy podepisovat. Nájemníci bytů nemají v mnoha případech zákonné právo vznést námitky proti urážlivým doložkám, které jsou podepsány jako podmínka pronájmu nemovitosti – a budou zcela vystaveni rozmarům majitelů bytů a někdy i během samotné doby pronájmu.
Tento problém je samozřejmě problémem populace
Je však třeba vzít v úvahu, že jednání s pronajímateli v těchto situacích je přirozeně obtížnější pro znevýhodněné skupiny obyvatel, jako jsou zdravotně postižení nebo nemocní.
5) Potíže s informováním – existují značné potíže, pokud jde o upozorňování na zmíněné obtíže a jejich odhalování na veřejnosti za účelem provedení nezbytných nezbytných náprav. Současné priority různých médií, která se o problematiku téměř nezajímají, roztříštěnost mezi organizace zdravotně postižených, neochota mnoha složek společnosti, ve které žijeme, aktivně se podílet na pokusech o nápravu a zlepšení situace – všechny tyto zátěže a velmi znesnadňují úsilí o upozorňování veřejnosti na tyto problémy způsobem, který přinutí členy Knesetu provést nezbytné úpravy legislativy, místo aby nadále ignorovali a nic nedělali. Další problém existuje, pokud jde o vytváření reklamní kampaně:
6) Čekací doba na léčbu – existuje mnoho případů, kdy lidé, kteří do určité fáze svého života vůbec nepotřebovali pomoc služeb duševního zdraví – ale v důsledku těžkých životních okolností nebo traumatické nebo obtížné události ten či onen potřebuje pomoc profesionála v oblasti duševního zdraví – a samozřejmě v mnoha případech jde o pomoc dočasnou nebo jednorázovou, nikoli chronickou. Čekací lhůty na ošetření či psychologickou pomoc jsou dnes velmi dlouhé – a v důsledku nedostatku včasné pomoci se může stav lidí zbytečně zhoršovat. Investice dodatečných zdrojů do veřejného systému duševního zdraví mohou situaci jistě změnit. Je třeba mít na paměti, že ani z ekonomického a rozpočtového hlediska nemá takové chování žádnou logiku: když se stav lidí zhorší během dlouhé čekací doby na léčbu, jejich situace se nadále komplikuje – a co mohlo být jednorázové pomoc, která stát stojí peníze, se mění v ještě vážnější situaci, která následně stát stojí vysoké finanční náklady Nekonečně.
7) Zubní ošetření – Jak víte, ve státě Izrael se člověk, který potřebuje zubní ošetření, téměř vždy obrátí na soukromé lékaře – a to proto, že systém veřejného zdravotnictví v současné době v této oblasti neposkytuje odpověď. Je třeba poznamenat, že mentálně postižení a také zdravotně postižení obecně, jejichž finanční situace je v každodenním životě velmi obtížná, a to i bez spojení se stomatologickým ošetřením, je pro tyto ošetření ještě obtížnější, pokud a když je to nutné. Kombinace vážných duševních problémů a vážné ekonomické tísně způsobuje, že tito lidé čelí v případě potřeby rozbitému korytu a úplné slepé uličce a někdy i neodkladné stomatologické péči. Je třeba vzít v úvahu, že dnes v podstatě neexistuje systémové řešení problému, který se vůbec neřeší – a je třeba myslet na vhodnou legislativu a vytvoření rozumných možností, pokud jde o zubní ošetření těchto populace.
8) Oblasti hospitalizace – osoba, která v současné době potřebuje masivní psychiatrickou léčbu ve veřejné nemocnici nebo na klinice, ji může dostat pouze na klinice nebo nemocnici, která je v blízkosti oblasti jeho bydliště. Existují případy, kdy pacienti dávají z toho či onoho důvodu přednost léčbě na jiné klinice – ne nutně té, která je velmi blízko oblasti jejich bydliště. Pacientům by měla být umožněna svoboda volby – a pacient, který není spokojen s léčbou na konkrétní klinice nebo nemocnici, by měl dostat možnost přestěhovat se na kliniku nebo nemocnici jinam. Tato možnost je v současnosti dána ve všech ostatních oborech medicíny – a není důvod upírat svobodu volby místa léčby pouze v oblasti duševní léčby. A co víc: taková svoboda volby, pokud by byla dána, by jistě mohla způsobit, že si nemocnice a kliniky v oblasti duševního zdraví budou navzájem konkurovat o pacienty – něco, co by rozhodně mohlo vést k lepší léčbě a službám.
9) Povědomí populace – obecná populace někdy projevuje velmi výrazný odpor, pokud jde o léčbu duševního zdraví, která se poskytuje v oblasti, kde lidé žijí – něco, co pramení z nedostatečné informovanosti a nedostatku uznání v oboru – a bez jakéhokoli praktické nebo logické odůvodnění. Snížení odporu a neochoty obyvatelstva prostřednictvím vhodného systémového informačního systému může jistě usnadnit život pacientům a pacientům, jejichž život je v každém případě velmi obtížný kvůli samotné nemoci a postižení. Nedostatečná informovanost ve společnosti, ve které žijeme, způsobuje případy námitek obyvatel proti otevírání ubytoven nebo léčebných zařízení v blízkosti jejich bydliště, což vede ke značnému zpoždění při otevírání těchto zařízení a někdy dokonce k prevenci jejich vzniku. otevření po žalobách podaných obyvateli. A co víc: existuje poměrně dost případů, kdy dochází k záměrnému obtěžování obyvatel vůči těmto pečovatelským zařízením, když se nacházejí v oblasti jejich bydliště – a je velmi možné, že zvyšování povědomí veřejnosti by mohlo vést ke značnému snížení počet těchto případů.
115 Costa Rica Street,
moje telefonní čísla: doma-972-2-6427757.
dodatek. 1) Moje IČO: 029547403.
2) Moje e-mailové adresy: 029547403@walla.co.il
nebo: assaf197254@yahoo.co.il nebo: ass.benyamini@yandex.com nebo: a32assaf@outlook.com nebo: assaf002@mail2world.com
3) Léčebný rámec, ve kterém jsem byl do 16. března 2021 (kvůli pokračujícím škrtům a snižování rozpočtů na zdravotnictví a sociální zabezpečení a nedostatečnému řešení těchto problémů v nepřítomnosti fungující vlády nebo Knessetu), jsem chronicky opuštěn nemocní velmi vážnými nemocemi a problémy bez vhodného léčebného rámce. Všechny mé pokusy najít pro ni relevantní léčebný rámec se mohu spolehnout na hliněné nádoby – a nelze říci, jak dlouho tato katastrofická situace potrvá):
Ha Avivit St. 6,
Telefonní čísla v kancelářích hostelu:
E-mailová adresa hostelu: avivit6@barak.net.il
Sociální pracovnice z týmu hostelu, u které jsem byl
4) Rodinný lékař, u kterého jsem sledován:
“Klalit Health Services” – klinika “tayelet”,
Ulice Daniela Yanovského 6,
Telefonní číslo kanceláře kliniky:
5) Podrobnosti o pravidelných lécích, které užívám:
2 pilulky po 300 mg každý večer.
400 mg – každé ráno. 400 mg – každý večer.
150 mg – každé ráno. 150 mg – každý večer.
10 mg každý den večer.
6) Níže je uveden seznam zdravotních problémů, kterými trpím:
Duševní nemoc-kompulzivní syndrom OCD a také onemocnění definované jako schizoafektivní porucha
Neurologický problém, jehož definice není jasná. Hlavní příznaky problému: předměty padající z mých rukou, aniž bych si toho všiml, závratě, ztráta citu v některých oblastech dlaní a určitý problém s rovnováhou a držením těla.
Chronický výhřez ploténky vzadu na obratlích 4-5 – který také vyzařuje do nohou a ztěžuje chůzi.
Dráždivý střevo syndrom .
Počínající známky kardiologického problému z posledního měsíce (tato slova píšu ve čtvrtek 22. března 2018). V době psaní těchto řádků je stále nejasná podstata problému, který se projevuje bolestmi na hrudi po většinu dne, potížemi s dýcháním a také s mluvením.