cs cs cs cs cs cs cs fr de en cs hu cs ms cs cs cs cs cs cs cs cs hu cs cs hu cs cs cs cs it en cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs en cs cs en fi es
Český červený kříž pro nás na sobotu 23.5.2015 připravil celodenní praktický seminář první pomoci zaměřený na zvládání post sebeobranné fáze. Kurz byl určen členům oddílu Jujutsu.cz a absolventkám kurzu sebeobrany pro ženy a byl nadstavbou k tréninkům jujutsu a kurzům sebeobrany. Cílem bylo osvojit si poskytování první pomoci v případě zranění způsobených v souvislosti s napadením.
Sešlo se nás 18 a pod vedením paní Jarky Markové se nám věnovalo 8 instruktorů a figurantů. Celý den probíhal ve velmi příjemné atmosféře podpořené občerstvením, instruktorský tým byl velice dobře sehraný, včetně figurantek z řad dětí, které hrály svou roli neméně autenticky a věrohodně než jejich dospělé kolegyně.
Kurz sestával z výkladu teorie prokládaného modelovými situacemi. Těch bylo celkem 6, první z nich přišla bez varování hned pár minut po začátku a držela nás tak po celou dobu kurzu ve střehu. Některé se odehrávaly v interiéru, jiné venku (na ulici či v parku) a obnášely situace od pokousání psem či střetu s narkomany přes dopravní nehodu, výbuch plynu v domě, až po řádění šíleného střelce v parku. Velmi autenticky namaskovaní figuranti byli často velice přesvědčiví, místy nám kladli odpor, snažili se nám rozmlouvat správné postupy či komplikovat situaci hysterickými scénami. V každé z modelových situací bylo 3–6 zraněných a řešili jsme se zpravidla ve tříčlenných týmech.
Zejména po didaktické stránce byl koncept semináře velmi zdařilý: namísto tradičního modelu půl dne teorie a její následné aplikace nás instruktoři často nechali řešit modelové situace bez toho, abychom předem dostali správný vzorec, jak na to. Nutnost samostatně vyhodnotit situaci a pocit oné bezradnosti, kdy si nejste jistí správností postupu, stejně jako zpětné uvědomění si vlastních chyb, zanechaly jistě mnohem hlubší paměťovou stopu než by dokázala pouhá aplikace předem vysvětleného. Ke každé z modelových situací nám instruktoři následně samozřejmě dali zpětnou vazbu s vysvětlením, jak v takovém případě postupovat.
Mimo postupů první pomoci jako takové modelové situace prověřily zejména součinnost a organizovanost týmu, jakožto i komunikaci a přenos informací jak s operátorkou záchranné služby, tak mezi zachránci. V rámci poskytování první pomoci bylo třeba zajistit vlastní bezpečnost, vyhodnotit povahu a závažnost jednotlivých zranění, stejně jako zavolat rychlou záchrannou službu.
Teorie byla podávána velice srozumitelným a povzbudivým způsobem tak, aby účastníci neriskovali své vlastní zdraví, ale zároveň se nebáli pomoci ze strachu, že něco udělají špatně.
Po celém dni jsme si odnesli dobrý pocit, spoustu zkušeností, znalostí a zajímavých informací, ale také zjištění, jak zoufale málo pomůcek, které by mohly posloužit k záchraně života, u sebe nosíme, a že např. sterilní obvaz či rukavice nezaberou moc místa, jejich přítomnost však může být pro přežití klíčová.