cs cs en cs cs sv cs cs pt de cs cs cs cs cs cs cs pl cs cs sv cs cs pt de cs cs cs cs cs cs cs pl cs cs cs cs pt cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs sk cs cs cs cs cs cs cs cs cs es cs cs cs cs cs sl cs cs cs sv cs cs cs cs cs sv cs cs sv cs cs cs pt cs de cs sv cs cs cs cs sv es cs cs cs cs
Více než 40 tisíc diabetiků v Česku se léčí na komplikace spojené s diabetickou nohou i když se jim dá z velké části předejít správnou péčí o nohy a vhodně zvolenou obuví.
Postižení dolních končetin u diabetiků je jednou z nejobávanějších komplikací. Vyskytuje se asi u pěti procent z nich. „Je to stav, kdy se v důsledku diabetu a jeho komplikací objeví otevřené rány na nohou, které se špatně hojí a jsou infikovány. Přímým důsledkem syndromu diabetické nohy může být i odumření tkání s následnou amputací,“ vysvětluje profesor Milan Kvapil, předseda České diabetologické společnosti. Rozhodující je včasné zahájení léčby na specializovaném pracovišti, které se zabývá nejen bezprostředním ošetřováním vředů. Asi nejvíc je ohrožena noha pod kotníkem, právě tady vedou i drobná poranění ke vzniku vředů a infekcí. „Rád bych zdůraznil největší záludnost, která na pacienty číhá – nemocní s delším průběhem nedostatečně kompenzované cukrovky mají diabetickou neuropatii. Jejím přímým důsledkem je, že necítí bolest. Lehce pak podcení první stadia syndromu diabetické nohy a následně už nelze zabránit amputaci. Proto je důležité pečlivě se hlídat a nepodcenit zdánlivě ,nebolestivé‘ rány na nohou,“ říká dále Milan Kvapil. Diabetik by se proto měl obrátit na specialistu při jakémkoliv poškození kůže, drobné rance, hnisání nebo zatrženém nehtu.
Hojení vředů na dolních končetinách je záležitost dlouhodobá, někdy i několikaletá. Co tedy může diabetik udělat pro to, aby k této komplikaci vůbec nedošlo? „Nejlepší prevencí syndromu diabetické nohy je důsledná léčba diabetu, zvýšených tuků v krvi a dodržování životosprávy – zejména důsledný zákaz kouření. Nicméně pokud jsou u nemocného už vyvinuta další rizika navíc k diabetu – zejména poškození nervů (diabetická neuropatie) nebo snížená průchodnost cév (ischemická choroba dolních končetin), je na místě důsledná prevence – zejména denní ošetření nohou, koupel ve vlažné vodě, vhodné hydratační krémy, ale i denní kontrola nohou pohledem,“ upozorňuje prof. Milan Kvapil. Pečlivě si proto prohlížejte plosky nohou, a to i pomocí zrcátka, pokud si na chodidla nevidíte. Pedikúra je vhodná pouze tehdy, provádí-li ji odborník seznámený s principy péče o nohy pacienta s diabetem.
Pro diabetiky je nejlepší medicinální pedikúra prováděná na sucho, kde nehrozí riziko poranění. Foto: Shutterstock
K prevenci syndromu diabetické nohy patří nejen pečlivá péče o nohy, ale i kvalitní zdravotní obuv pro diabetiky, protože každé malé poranění či oděrka mohou být důvodem závažného problému. Nesprávné boty bývají nejčastější zevní příčinou vředů. Nikdy nenoste obuv naboso, vždy používejte ponožky s volnějším lemem – neměly by nohu škrtit, zařezávat se nebo tlačit. Diabetici, u nichž jsou již poškozeny nervy a cévy, mají sníženou citlivost vůči teplu, chladu a bolesti a zároveň sníženou schopnost hojení ran. Dotyčný pak necítí například kamínek či shrnutí podšívky v botě, shrnuté či zařezané ponožky nebo zapíchnutí cizího předmětu do chodidla. Proto byly stanoveny velmi přísné normy parametrů správné profylaktické obuvi pro diabetiky a doporučení, jak se má diabetik obouvat, aby předešel vzniku syndromu diabetické nohy. Obuv musí být vyrobena z pravé kůže (kůže „dýchá“ a je přizpůsobivá různým tvarům nohou) a má být uzavřená. Například sandály nebo boty s otevřenou špičkou jsou nevhodné kvůli ohrožení vznikem ranek, které mohou způsobit cizí ostré předměty. Boty by měly být prostorné a měly by mít široký a vysoký nárt. Uvnitř boty nesmějí být žádné švy ani výstupky. Obuv by měla mít antimykotickou a antibakteriální úpravu podšívek a stélek (vložek v obuvi). Stélky mají být anatomicky tvarované a vyměnitelné. Podpatek nesmí být vysoký, aby nedocházelo k přetěžování přední části nohy pod prsty a nevyvíjely se gangrény. Podešev nesmí být ani příliš měkká (prevence otlaků plosek nohou), ani příliš tuhá, aby nebránila přirozenému ohybu nohou. Přesných specifikací je ještě více, nicméně vhodné boty lze poznat na trhu tak, že jsou označeny a schváleny pro předpis na poukaz pro zdravotní pojišťovny.
Vhodnou prevencí je i cvičení. Specifické cviky pro prevenci syndromu diabetické nohy neexistují, lze ale určitě doporučit obecné relaxační cvičení, které zvyšuje rozsah pohybů v kloubech a pružnost šlach, stejně jako zlepšuje pevnost svalů. Dobrým osvěženímpro nohy je každodenní procházka. Zkusit můžete i několik jednoduchých cviků na prokrvení:
Napínání lýtkových svalů – opřeni dlaněmi o zeď, nohy vzadu s patami přitisknutými k zemi. Desetkrát pokrčte ruce v loktech, držte záda i nohy rovné. Cvičíte tak lýtkové svaly proti křečím.
Chůze do schodů po špičkách – mezi patry přecházejte nahoru a dolů jen po špičkách.
Kmitání nohou – na jedné noze na mírně vyvýšené podložce kmitejte volnou celou dolní končetinou dopředu a dozadu desetkrát, pak nohy vystřídejte.
Zdvihání pat – vstávejte na špičky dvacetkrát nahoru a dolů, zkuste střídat i přenášení váhy z levé nohy na pravou a naopak.
Vztyky a sedy na židli – složte si ruce křižmo na hrudník, vstaňte a sedněte si desetkrát na židli.
Text: Andrea Skalická, foto: Shutterstock
Manuál péče o nohy pro diabetiky
Doporučuje se každodenní prohlížení nohou.
Každou změnu na nohou bez prodlení konzultujte s lékařem.
Nohy si nechte pravidelně kontrolovat svým diabetologem nebo podiatrem.
Doporučuje se alespoň jednou ročně podstoupit vyšetření průchodnosti cév.
Nohy si jednou až dvakrát denně myjte vlažnou vodou a následně ošetřete hydratačním krémem.
Velice důležité je pravidelné provádění pedikúry. Pozornost je třeba věnovat především správnému stříhání nehtů a odstraňování otlaků. Pokud vám to nejde, svěřte se do péče odborného pedikéra, který ví o vaší nemoci.