cs es en es de sv cs cs cs cs cs es cs it cs cs cs cs cs cs it es cs pt cs pl nl cs en cs fr cs cs en cs cs de cs cs cs cs cs cs de en nds es cs cs cs hbs_lat cs cs hbs_lat cs en es cs pl cs en es es cs cs en cs cs cs en cs cs en cs cs cs cs cs cs cs cs es en zh cs en es es cs cs es en hbs_lat cs en es es cs cs cs es cs en cs en es es es cs cs en cs it cs pt cs cs cs cs fr cs cs cs de de cs cs ru
Po dvou sbírkách z kategorie „neurazí, ale nenadchne“ vydává Ladislav Puršl (nar. 1976) svůj básnický Záznam. Záznam, který záznamem není.
Už po několika stránkách nové sbírky Záznam je to jasné: Puršl se rozhodl pro překvapivě radikální změnu poetiky. Patos na hraně kýče z Paměti vody (2004), v němž pro samé anděly, hady, „zlé duchy“ a „bledé stěny“ není kam šlápnout, i poněkud ohranou přízračnou melancholii s funebrálními motivy v Mločí mapě přenechal jiným – a oběma nohama stanul na zrádné půdě takzvané každodennosti.
K tomu, aby básně nebyly přespříliš hruškovské, jim pomáhá onen „zenový“ rozměr, avizovaný v textu na obálce (jenž jinak svou přímočarou chlubivostí může nadělat víc škody než užitku). S inspirací Východem si u nás básníci pohrávají rádi a často, a to napříč poetikami i generacemi, takže to v kontextu současné poezie zdaleka není nic exotického. V tomto aspektu se ovšem Záznam, věren svému názvu, docela dobře vyhýbá vnější efektnosti a dalším svodům (doslovných nápověd typu „mysl vystupuje/ z ulpívání“ tu není mnoho). Žádné „východní“ hrátky s formou či tematikou, ale symptomaticky pozměněný způsob nazírání. Pohled lyrického subjektu je pozorný, a přitom „nebere vše“, dává si na čas, než ze změti každodenních banalit uloví moment, díky němuž se cosi změní, prolomí, vymkne, „otevře tajenou místnost“ – a pak umlkne, zaznamenán s veškerou básnickou přesností („Smích leze po stěně/ jako mokrá skvrna.“). Takzvaná skutečnost nemá, alespoň v této poezii, jinou možnost než pokaždé znovu uniknut, uhnout před zvěcněním a braním „od kusu“. V tom lze spatřovat, neobávámeli se velkých slov, etický i filosofický rozměr nových Puršlových básní. Název sbírky, Záznam, tedy nakonec vyznívá spíš polemicky a rozporuplně: je to záznam, který není záznamem (v běžném slova smyslu) – a právě proto je tak přesný.
Setrvačnost tíhy i lehkosti
Puršlova nová sbírka má ovšem tu přednost i úskalí, že se dobře čte. Jenže právě druhé, třetí či další čtení odhalí, že se s chválou není třeba ukvapovat. V druhé polovině sbírky autor začíná hřešit na to, že mu to jde tak dobře od ruky, a další básně jako by přibývaly tak trochu ze setrvačnosti. Některé z nich navíc neunesou vlastní tíhu, anebo naopak (častěji) lehkost. Zázračná proměna banality v mnohoznačně rozbíhavou událost vybízející k meditativnímu zahloubání či, jak se píše na obálce, „sebeironicky důvtipné účasti“, se pak zkrátka nekoná, neb se konat nemůže. Citujme třeba (celou) báseň Babička: „Zakletá ve fotografii/ den ze dne žloutne,/ ale má alespoň/ dostatek světla.“ Dobře, a dál?
Pár nepovedených veršů, stejně jako povědomé tóny tu rudčenkovské („pokoje naplnila slast“), tu borkovcovské (U snídaně), tu dokonce kolmačkovské (Meluzíny), ovšem nemění nic podstatného na tom, že obrat o dobrých sto osmdesát stupňů se Ladislavu Puršlovi vydařil – a že rozhodně není třeba činit v dohledné době další.
Ladislav Puršl: Záznam. Revolver Revue, Praha 2010, 68 stran.
Reflexe poezie jako hledání toho, co je před příběhem, a vlastně tak trochu i za ním.
Hry o životě a smrti
Nová Řezníčkova sbírka Kakodémonický kartáč má přiléhavý název: srst pomyslného „zvířete jménem poezie“ totiž vykartáčuje tak důkladně, že nezbude …
Nad básnickým debutem Jitky N. Srbové
Jitka N. Srbová, šéfredaktorka Almanachu Wagon, jejíž básnická tvorba byla doposud známá především z internetových stránek pod nickem Natasha, vydala svou první sbírku. Její poezie se zdá být na milimetr vypočítaným dílem, kterého se ale nelze dotknout.
mediální partneři / spřátelené instituce
© 2005–2017 A2 kulturní čtrnáctideník • ISSN 1803-6635 • A2, o.p.s., Na Květnici 700/1a, 140 00 Praha 4 • mail[at]advojka.cz • Design by Parallel Practice feat. Mütanta • Program by delikates