cs en it hbs_lat en fr de nl it cs cs pl cs cs cs en pl cs cs nl id cs cs cs cs cs cs cs de cs cs cs cs cs hu cs cs de fr en cs cs cs cs cs cs cs de cs sk cs cs cs eo cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs en cs cs cs cs cs de cs de cs cs cs cs la cs cs cs en cs en cs lt cs en cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs es es cs pl cs cs cs cs en cs cs cs
Propuštění politických vězňů, svoboda shromažďování, sdělovacích prostředků a nezávislých hnutí – to byly hlavní požadavky petice Několik vět. V polovině roku 1989 se pod ní podepsalo téměř 4 000 občanů. Nešlo jen o disidenty a klíčové osobnosti tehdejší umělecké scény, ale především o „obyčejné“ občany, kteří už s komunistickým režimem ztráceli trpělivost. O to zásadnější ránu jejich podpisy pro hroutící se systém znamenaly.
Události divokého léta 1989 připomenou: Rebeka Bartůňková (rozená Křižanová), Jana Petrová-Marcová, Alexandr Vondra, Stanislav Devátý a další.
Debatu doplní komentář historika Pavla Žáčka a nebudou chybět též dobové dokumenty a záběry Originálního videojournalu.
První měsíce roku 1989 znovu a jasně ukázaly, že i když se současné československé vedení velmi často zaklíná slovy přestavba a demokratizace, ve skutečnosti se dost zoufale vzpírá všemu, co demokracii vytváří nebo ji alespoň vzdáleně připomíná.
Petice a iniciativy občanů, které samo nezorganizovalo, odmítá jako nátlakové akce, pokojná lidová shromáždění rozhání, do přípravy nových zákonu nedovoluje veřejnosti mluvit. Tytéž měsíce však zároveň ukázaly, že občanská veřejnost se už vymaňuje z letargie a že stále víc lidí má odvahu veřejně projevit svou touhu po společenských změnách. Pohyb ve společnosti se tak začíná stále povážlivěji srážet s nehybností moci, roste společenské napětí a začíná hrozit nebezpečí otevřené krize. Takovou krizi si nikdo z nás nepřeje. Proto vyzýváme vedení naší země, aby pochopilo, že nadešel čas ke skutečným a důkladným systémovým změnám a že tyto změny jsou svobodná a demokratická diskuse. Prvním krokem k jakýmkoli smysluplným změnám, novou ústavou počínaje a ekonomickou reformou konce, musí tedy být změna společenského klimatu v naší zemi, do kterého se musí vrátit duch svobody, důvěry, tolerance a plurality. Podle našeho názoru je k tomu třeba:
1. Aby byli okamžitě propuštěni všichni političtí vězňové.
2. Aby přestala být omezována svoboda shromažďovací.
3. Aby přestaly být kriminalizovány a pronásledovány různé nezávislé iniciativy a začaly být konečně chápány i vládou jako to, čím v očích veřejnosti už dávno jsou, totiž jako přirozená součást veřejného života a legitimní výraz jeho různotvárnosti. Zároveň by neměly být kladeny překážky vznikání nových občanských hnutí, včetně nezávislých odboru, svazu a spolku.
4. Aby byly sdělovací prostředky i veškerá kulturní činnost zbaveny všech forem politické manipulace a předběžné i následné skryté cenzury a otevřeny svobodné výměně názorů a aby byly legalizovány sdělovací prostředky, působící dosud nezávisle na oficiálních strukturách.
5. Aby byly respektovány oprávněné požadavky všech věřících občanů.
6. Aby byly všechny chystané a uskutečňované projekty, které mají natrvalo změnit životní prostředí v naší zemi a předurčit tak život budoucích generací, neodkladně předloženy k všestrannému posouzení odborníkům a veřejnosti.
7. Aby byla zahájena svobodná diskuse nejen o padesátých letech, ale i o Pražském jaru, invazi pěti států Varšavské smlouvy a následné normalizaci. Je smutné, že zatímco v některých zemích, jejichž armády tehdy do československého vývoje zasáhly, se dnes už o tomto tématu začíná věcně diskutovat, u nás je to stále ještě velké tabu, a to jen proto, aby nemuseli odstoupit ti lidé z politického a státního vedení, kteří jsou odpovědni za dvacetileté upadání všech oblastí společenského života u nás.
Každý, kdo s tímto stanoviskem souhlasí, je může podpořit svým podpisem. Vládu vyzýváme, aby s ním nenaložila tak, jak je dosud zvyklá s nepohodlnými názory nakládat. Zasadila by tím osudovou ránu nadějím, jimiž jsme vedeni, totiž nadějím na skutečný společenský dialog jako jediné možné východisko ze slepé uličky, v níž se dnes Československo nalézá.
Vernisáž výstavy NIKA o životě herečky Niky Brettschneiderové
Milí přátelé, příznivci knihovny Libri prohibiti, srdečně vás zveme na vernisáž výstavy NIKA, která se …
České a slovenské exilové monografie a časopisy, válečné exilové monografie, krajanské monografie a časopisy.
České samizdatové monografie a časopisy, výběrově slovenské, polské, ruské, ukrajinské a východoněmecké samizdatové monografie a časopisy.
Hudební samizdatové a exilové nahrávky, nahrávky přednášek, bytové semináře, samizdatové a exilové filmové záznamy, dokumentární a amatérské filmové záznamy, tematické pořady České televize.
Archiválie uspořádané v osobních fondech a fondech institucí, korespondence, rukopisy.
Letáky a plakáty, domácí i zahraniční, drobné tisky a fotografie.
Dokumenty z let 1970-1989 tzv. „druhého oběhu“, tvořící přehled o podzemní činnosti a spolupráci polského a českého disentu v tištěné, zvukové a obrazové podobě, dokumenty polského exilu a zahraniční informace o dění v Polsku.
Ve fondu knihovny je nejrozsáhlejší sbírka exilového a samizdatového tisku, stále však ještě zůstávají citelné mezery, které je třeba doplnit. Prosíme proto o pomoc přátele doma i v cizině. Kdo máte staré samizdatové nebo exilové a krajanské knihy, noviny, časopisy, gramofonové desky, nahrávky, brožury, letáky, oběžníky apod., ozvěte se, je to důležité! Neméně důležitá je pro nás i finanční podpora. Také díky vaší pomoci pokračujeme v započaté práci a umožňuje nám zachovat si nezávislost. Děkujeme!
Digitalizace audio a video nahrávek
Digitalizace exilových a samizdatových časopisů
Katalogizace knih, časopisů a nahrávek
Zpracování osobních fondů a archivů
Pamětní místa na komunistický režim
Sdružení býv. pol. vězňů ČR
Projekt The Women Of Charter 77 And The New Dissenters
Projekt Rádia Svobodná Evropa představuje osudy tří signatářek Charty 77, jejichž odvaha se stala inspirací pro další ženy bojující za svobodu.