cs en cs en cs cs cs cs cs cs cs cs eo cs cs en cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs is cs en cs cs sv cs ca cs de en cs ca
Zima byla dlouhá, i když relativně mírná. Lépe, než zima by ale bylo lepší říkat „Období pěstitelské nečinnosti“. Už pomalu začínám přemýšlet o prvních výsevech. Scházeli nám ale ještě semínka mangoldu a zelí, tak jsme se s manželkou rozhodli, že zajedeme do OBI koupit semínka a pak se uvidí. V sobotu bylo moc hezky a já jsem tak trochu začal tlačit na to, že pojedeme i na zahradu a chalupu, i kdyby jenom na otočku. Minimálně bych rád zastříhnul stromky a chtěli jsme si z chalupy dovést ještě zbytek kysaného zelí.
Nejdřív jsme tedy jeli do OBI, kde to samozřejmě nezůstalo jenom u chybějících semínek. To jsem ale už dopředu tušil a proč si taky po zimě neudělat radost. Ze semínek nám v podstatě chyběl jenom mangold a zelí (z toho, co jsem naplánoval). Se semínky nám ale v OBI tentokrát moc radosti neudělali. U mangoldu měli jenom odrůdu „Lucullus“. V roce 2019 jsme pěstovali odrůdy tři, hezky se doplňovali a rád bych je pěstoval v roce 2020 taky. Vlastní semínka ale nevyšla a ani jsem je neobjednával, takže beru to, co je. Zase na druhou stranu, pokud bych si měl ze tří pěstovaných odrůd vybrat jenom jednu, tak by to byla odrůda „Lucullus“. Takže jsme nedopadli až tak špatně. V roce 2020 i tak plánujeme pěstovat mangold v o dost menším množství. U zelí to bylo skoro stejné. Očekával jsem, že budou mít odrůdu „Pourovo pozdní“, tak jak po jiné roky. Tu jsem ale nenašel a jediné zelí, které tam bylo pozdní a určené na krouhání, byla odrůda „Madison F1“. Zkušenosti s ní nemám a je to hybrid. To ale zatím nevadí, protože si semínka u zelí zatím nechávat nechceme.
Kromě semínek v pytlících jsem přemýšlel, že bych se podíval i po cibuli sazečce. V roce 2019 jsem ji kupoval až později, těsně před výsadbou. To už měli v OBI v podstatě jenom zbytky, takže jsem koupil to, co bylo. Teď tam měli na výběr dvě odrůdy žluté a jednu odrůdu fialové cibule. Tu fialovou jsem ani nekoukal, co to je za odrůdu, protože jsme zatím od začátku pěstování neměli s fialovou cibulí dobré zkušenosti. Z těch žlutých měli klasické odrůdy „Stuttgartská“ a „Všetana“. To mně potěšilo, protože odrůdu „Všetana“ jsme pěstovali v roce 2018 s hodně dobrým výsledkem. Chtěl jsem ji koupil i v roce 2019, ale to už byla vyprodaná. Tentokrát se zadařilo. Kromě tři odrůd „klasické“ cibule tam měli ještě šalotku. Stejné odrůdy „Golden Gourmet“ a „Red Sun“ jako v roce 2019. My už máme vlastní sadbu, takže to uvádím jenom pro zajímavost, nebo kdyby někdo chtěl koupit.
Pytlíky se semínky, ani cibule, nebylo nakonec to hlavní, co jsme v OBI nakoupili. Naši pozornost upoutali stojany se sadbou různých květin. Kromě zeleniny a ovocných stromků stále více sázíme právě květiny. Manželka se chtěla podívat hlavně na cibuloviny (narcisy, tulipány), které ale neměli. Měli ale pár jiných druhů, které nás zaujali. Jako první mi padla od oka odrůda pivoňky se skoro úplně bílým květem. Byla tam ještě jedna odrůda s červeným květem, tak jsme koupili obě. Manželku zase zaujali srdcovky, ze kterých měli bílou a růžovou verzi. Vzali jsme samozřejmě obě. Denivky chci pěstovat už od začátku a něco už na zahradě i máme. Tady měli tři odrůdy, které ještě nemáme (asi) a vzali jsme je všechny. Nakonec manželka vybrala ještě dvě odrůdy kosatců. To jsme to už museli stopnout, protože se naše zastávka v OBI začínala prodražovat. Ty kytky nejsou zrovna nejlevnější (60-90 Kč za balení). To jsem ještě tehdy nevěděl, že kromě kosatců je v každém balení jenom po jeden kus kytky … Ještě že jsou to trvalky a snad se nám je podaří namnožit.
Z OBI vyrážíme nejdřív na zahradu. Podívat se, jak to po zimě vypadá a možná i něco udělat. Kromě pár skoro padlých kůlů v oplocení vypadá zahrada celkem v pohodě. Kůly bude potřeba spravit, ale to až příště. Nechtěli jsme se zdržovat, a tak jsme hned šli na stříhání stromků. Ostříhal jsem jenom jádroviny (jabloně a hrušně). Na peckoviny (slivoně, třešně a višně) je zatím ještě asi tak měsíc čas. I tak jsem ostříhal jenom poškozené, odumřelé, nebo nějak špatně rostoucí větvě. Jenom u na podzim vysazené hrušně jsem udělal pořádný rez.
Manželka vysadila k jezírku pár kosatců a vyrazili jsme na obhlídku záhonů. Byl jsem zvědavý, jestli už vyklíčil česnek. U česneku ani šalotky zatím na záhonu ani náznak klíčení, co je asi dobře. Přece jenom, ještě je čas. Radost nám ale udělali záhony se zeleninou, kterou jsme nechali přes zimu. Asi i díky mírné zimě vypadala velmi dobře. Hodně špenátu z letního výsevu jsme sklidili už na podzim. Další sklizeň (sklizně) nás čeká teď na jaře. Ten špenát vypadá, snad jako kdyby ani nebyla žádná zima (ona teda taky moc nebyla).
Kadeřávek a růžičkovou kapustu necháváme přes zimu na záhonech už od začátku. Zimní počasí zvládají oba druhy zeleniny celkem v pohodě. I když to z obrázku tak nevypadá, tak kadeřávek vypadal hodně dobře, úplně čerstvě, jako by na záhonu úplně zářil.
U růžičkové kapusty jsme zatím sklízeli kapustičky spíše v menší velikosti, a to před zimou, i po zimě. Po této zimě jsem u jedné rostliny objevil kapustičky pro nás rekordní velikosti. Něco, co jsem doteď viděl jenom v obchodě. Naše předchozí kapustičky byly asi půlka z toho. I samotná rostlina rostla nejbujněji ze všech, co jsme v roce 2019 měli. Sazeničku jsme si předpěstovali sami, ale odrůdou už si nejsem na 100% jistý. V roce 2019 jsem vyséval semínka dvou odrůd, „Groninger“ a „Dolores F1“, takže to bude něco z toho.
Příjemným překvapením po zimě byl mangold. Ten se dá pěstovat více let po sobě a měl jsem to i v plánu, ale zatím to nevycházelo. I když se rostlinky mangoldu po zimě obnovovali, tak je pak sežraly myší, kterým mangold asi moc chutná. Tento osud jsme předpokládali i u mangoldu po sezoně 2019, protože moc jiné zeleniny už na zahradě nezůstalo. Možná proto, že toho mangoldu bylo v roce 2019 hodně, tak ho ještě i po zimě na záhonu celkem dost zůstalo. To jsem moc rád, protože jsem si ověřil, že mangold dokáže na zahradě přezimovat. Taky to je hned zjara dobrý zdroj listové zeleniny do salátů. Ještě si nejsem úplně jistý, co s tím mangoldem udělám. Možná něco nechám na záhonu a možná něco přesadím. Určitě bych rád zkusil, jak se mu bude dařit i další rok po přezimování, nebo možná i další roky. Chtěl bych ho zkusit pěstovat i jako skoro trvalku pod stromy.
Ještě větším překvapením než mangold, byla brokolice. Poslední sklizeň v roce 2019 byla hodně pozdě a rostliny jsme nechali na záhonech. Teď na jaře máme u brokolice další sklizeň. Nečekané, ale o to příjemnější.
Když už jsem byl na zahradě, tak jsem zkontroloval i záhony, kde jsem vyséval zelené hnojení. Při poslední návštěvě zahrady v roce 2019 ještě porost vypadal celkem bujně. Po zimě, i když mírné, to už tak není a po hořčici zůstali na záhoně trčet jenom suché tyčky. „Likvidace“ porostu zeleného hnojení za pomocí mrazu tedy zafungovala.
U záhonů s luskoobliní směsí se rostliny obnovovaly i po dvou posekáních. Zima je ale taky zlikvidovala spolehlivě. V roce 2020 tam chceme pěstovat brambory, takže v podstatě jenom zakryjeme záhon králičím pletivem, položíme brambory a zasypeme směsí sena a slámy.
Když už jsme byli příjemně překvapení rostlinami na záhonech, tak jsme využili jejich dobrého stavu a udělali první sklizeň v roce 2020. Už jsem celkem začal pociťovat deficit čerstvé listové zeleniny, tak se to celkem hodí. Sklidili jsme mangold, kadeřávek a špenát do salátu pro nadcházející týden. Růžičkové kapustičky jsme použili hned přes víkend do fazolového guláše. Brokolici jsme zatím nesklízeli. Počítám s tím, že u listové zeleniny do doby nových výsevů ještě několik sklizní mít budeme.
Zahradu jsme odbyli celkem rychle a přesunuli se na chalupu. Bylo potřeba minimálně vysadit zakoupené kytky. Jak jsem psal před koncem roku, že už začínají vylézat sněženky a že možná se na jaře dočkáme kromě vyklíčeného česneku i kvetoucích sněženek, tak jsme se dočkali, i když jenom z půlky. Česnek ještě nevylezl ani na chalupě, ale sněženky kvetou hezky a jsme moc rádi, že přežily masakr na chalupě.
Na chalupě jsme vysadili kytky zakoupené v OBI. Nesázeli jsme je podle nějakého plánu, spíše tak „od oka“ mezi jabloně. Rád bych tam měl časem zahradu ve stylu, že mezi ovocnými stromy rostou kytky, jedlé trvalky, keře a bylinky. Tady ale nechci dělat nějaké přesné plány osázení, jako u zeleninových záhonů. Prostě budeme pod stromy průběžně dosazovat rostliny podle toho, jak se nám to bude zdát, že by to mohlo být dobré, nebo jak se nám to bude líbit. Tuto část zahrady bych měl rád co nejmíň zásahovou. Na obrázku je trojice denivek vysazena mezi dvě jabloně a ve středu mezi denivkami je zase skupinka hvozdíků, které manželka vykopala na zahradě.
Kromě sázení kytek a mírného ořezání jabloně jsme na chalupě v podstatě nic jiného nedělali. Ne, že by nebylo co, právě naopak. V hlavě mám práce, co je potřeba udělat, tak na několik měsíců dopředu. První návštěvu našich pozemků jsme ale spíše pojali více cvičně, hlavně se podívat, jak vypadají po zimě. V roce 2019 jsme ale taky provedli první návštěvu zahrady v 8. týdnu, takže to vypadá, že sezóna začíná. Už se na to moc těším.