cs cs cs cs cs cs fr cs cs cs cs cs cs cs cs pl cs cs hbs_lat uk cs cs cs cs hbs_lat cs cs et cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs nb cs cs cs hbs_lat cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs hbs_lat cs fr cs cs cs cs cs cs cs en cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs pl cs cs cs de cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs de cs en en cs cs hbs_lat de cs cs en cs cs cs en cs cs cs cs pl fy en sk pt als eo it fr de en sv fr de de fr fr fr sv en fr en ja fr de fr es nb fr de en en sv de de fr en fr it fr en sv cs en hbs_lat en cs cs cs cs de cs cs de cs cs ru cs cs cs cs cs hbs_lat de cs cs cs cs cs cs cs de cs cs cs cs cs en cs cs en cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs
Nad střechami starodávných domů Uhelného trhu vystupuje věž s dlouhou historií. Posledních téměř sto let je útočištěm umělců. Teď tady v ateliéru po malíři Otovi Janečkovi tvoří výtvarník a spisovatel Jan Brabenec. Český malíř žijící ve Vídni, ale tvořící v Praze zde maluje obrazy na netradiční materiál – hovězí kůže.
Návštěva autorova ateliéru je sama o sobě věc velkolepá. K tomu netradiční prostor v historické budově, který skýtá variabilní otevřený prostor, a tak i jeho dispoziční řešení je velmi netypické, plné tajemných pohledů a průhledů. Najednou se ocitnete mezi stěnami zaplněnými nádhernými obrazy a maskami…
Brabenec používá kůže jako výchozího materiálu k tvorbě obrazů a různých užitých objektů – hodin, zrcadel, desek, dóz, podložek, ale také šperků. Ty autorovy jsou nejen krásné a mají ušlechtilou strukturu a povrch. Časem se stávají po delším nošení i fetišem, bez kterého se cítí člověk špatně. Takový šperk je příjemný na nošení, nevyvolává alergické reakce jako mnohé kovy a je cenný nikoli tak svým výchozím materiálem, ale výtvarným dotvořením, lehkostí a půvabem své výtvarné linie.
„Když člověk kůži tvrdou, poddajnou, smyslnou a dobře tvarovatelnou dostane ,pod kůži‘, tak vás tohle tetování zevnitř úplně pohltí. Byl to živý organismus, kterého se dotýkalo slunce, hladil ho vítr, déšť smáčel, a já ho mohu svýma rukama znovu oživit. Když vás obraz z kůže dostane, už vás nepustí. Do živého díla musíte vstoupit a zabydlet se tam. A to je teprve začátek,“ vyznává se Brabenec z toho, co ho fascinuje na tvorbě z kůže.
S Brabencovými díly a šperkařskou tvorbou jeho ženy Tamary se můžeme setkat především v jejich galerii ve Vídni, v malebné uličce v centru města, která se jmenuje Spittelberggasse. Vystavují a prodávají také v Praze ve vybraných galeriích a výstavních síních.
Unikátní díla vyvedená originální technikou lákají ke koupi návštěvníky z celé Evropy. Běžnými zákazníky galerie na Spittelberggasse 7 jsou nejen Rakušané, ale například i Holanďané, Rusové, Italové a Moravané či Slováci, kteří to sem mají blíž než do Prahy.
„Spittelberg je de facto jediná zachovaná ulička staré Vídně, která byla revitalizovaná z podnětu tehdejšího starosty Helmutha Zilke. Cílem bylo, aby se tu usadili umělci a umělečtí řemeslníci. Už se to bohužel trošku změnilo, jak to tak bývá. Ne všichni pokračují dál, takže už je nás tu méně. Ale Češi zůstali,“ popisuje Brabenec a rozhovoří se o tom, jak se vlastně v rakouské metropoli ocitl: „Z Československa jsme se ženou a malým synkem emigrovali v roce 1980 a naše vídeňské začátky nebyly právě lehké. Měli jsme dvě stě šilinků v kapse a měl jsem tady kontakt na své francouzské zákazníky, kteří pracovali v OSN a kteří mi vlastně umožnili moji první výstavu v této organizaci. Veškeré další vazby byly ale nulové, takže jsme si tu zdejší existenci budovali z ničeho.“
Během let se však jemu a Tamaře podařilo vytvořit známou a navštěvovanou galerii. A nejen to, soustředí kolem sebe i další umělce: „My máme ve Vídni spolek, který se jmenuje Kunst Collegium. A ten existuje už asi patnáct let, ne-li déle. Držíme spolu basu a snažíme se dělat různé aktivity, nejen výstavy, ale i různé jiné věci. Proběhla zde řada divadelních představení, koncertů, na kterých vystupovali známí čeští umělci, jako byl třeba Miroslav Horníček, jako je stále ještě zaplaťpánbůh Jiří Suchý, Hana Hegerová, Jaroslav Krček, Hana Maciuchová, teď bych těžko všechny vyjmenoval…“
Podobné akce, na které zavítá nejen české, ale i rakouské publikum, probíhají na Spittelbergu i dvakrát za měsíc. Galerie Jana a Tamary je ale především centrem české výtvarné komunity ve Vídni. Umělci se zde představují na výstavách, pořádají se tu výtvarná sympozia, zájemci si tu mohou vybrat obraz, grafiku nebo kožený šperk. „Celkem se nám daří – hlavně před Vánocemi, protože to tu probíhá umělecký trh. Ten je velice známý, a dokonce tu prodáváme i pravé české bramboráky. Začali jsme s nimi, když jsem jednou ze suti, kterou jsem pomáhal odvážet, zachránil polní výheň s grilem. Nejprve je pekla Tamara a teď to dělá syn. Stále na ně stojí fronta deset metrů.“
Jak takový obraz malovaný na kůži vlastně vzniká? „Představte si, že člověk vezme kus kůže a použije ji místo papíru. Přišel jsem na to, že když kůži narovnám, je to pro mě vlastně malířské plátno. Nakreslím si, co bych tam chtěl mít, a pak postupuji podle principů, které jsem si za léta tvorby osvojil. Kombinuji techniky dřevorytu, batiky a normální malby. Pak s tím dělám různé fígle. Nakonec přidávám barvy a mnohdy se stává, že se obraz i podaří… Nyní maluji na polské hovězí kůže, protože české koželuhny jsou zlikvidované, aby se sem mohlo zboží dodávat právě ze zahraničí. Potřebuji kůži co nejsvětlejší, skoro až bílou, abych s ní mohl pracovat jako s plátnem,“ líčí Brabenec tajemství svých děl, z nichž je patrný nádech realismu, i přestože sám autor tíhne spíše k abstrakci.
Brabenec si vytvořil v okolí svého pražského bydliště, jak sám říká, takovou náves. „Ateliér mám v domě, kde je hostinec U dvou koček. Na dalším místě kupuji šunku pro kamaráda, je tu také galerie, kde mám své obrazy, a v Platýzu je obchod s výtvarnými potřebami. Takže mám tady tu svou ,náves‘, kde je vše v okolí, a hlavně jsou tady lidé, kteří ke mně přicházejí. Ateliér je přitahuje jako magnet, to dřevo a kůže – lidé to nečekají. Chodí se sem třeba nabíjet kamarád, který je plastický chirurg. Posedíme, povídáme si a on zase může do své náročné práce.“
Někdy přicházejí i děti. Bylo jich v ateliéru až čtyřicet najednou. Tiskly si tu knihařskými raznicemi, stály na ně frontu, ukazovaly si výrobky a dohadovaly se. „Určitě to pro ně bylo něco výjimečné a možná na to budou dlouho vzpomínat. Nebo má neteř, která pracuje s duševně handicapovanými, tak je sem také přivede. Přišlo takových patnáct ,velkých dětí‘, každému jsem něco dal, dárky si potom vyměňovaly a vznikla při tom úžasná atmosféra.“
Nejen výtvarná díla, ale i texty Brabencových knih (Cesta na východ, Napsáno křídou, Ostrovní příběh, Vídeň je Vídeň, ale bez Čechů by to nebylo ono a další) jsou spojovány především s historickými reáliemi: „Ve svých pracích se snažím vycházet z historie. Osobně mě inspiroval např. osud Jana Václava Radeckého z Radče. Je to velice zajímavá postava českého vojáka, který je ve světe daleko známější než třeba Jan Žižka. Přál bych mu, aby byl in memoriam více doceněn a nevzpomínalo se na něj pouze jako na potlačovatele národnostního hnutí. Velice vítám záměr Prahy 1 obnovit mu pomník na Malostranském náměstí.“
Tamara a Jan Brabencovi vystavovali více než stokrát na různých místech a v různých zemích. Jejich tvorba byla prezentována například v Praze, Karlových Varech, Mariánských Lázních, Františkových Lázních a v Brně. Mimo Českou republiku samozřejmě ve Vídni, Salzburgu, Linzi, Hallstattu, Grazu, v Římě, Berlíně atd. Díla jsou zastoupena v soukromých sbírkách na celém světě. Letos v září se připravuje výstavu v Karlových Varech v Galerii Vlk, průvodcem po ní bude v den vernisáže Ivo Šmoldas.
Jan Brabenec je také činný v Životě 90, kde spolupracuje s Janem Lormanem. Rád glosuje rakouskou politiku v tamních novinách. Kromě výtvarného umění a literatury se zajímá o architekturu a divadlo.
Úřad městské části Praha 1
Vodičkova 18, 115 68 Praha 1
Tel.: 221 097 111
ID datové schránky: b4eb2my
Pondělí 8:00 hod. – 18:00 hod.
Středa 8:00 hod. – 18:00 hod.
Aktuální číslo časopisu Jedna
Vernisáž výstavy Ivana Dědičíková: Mýma očima
Zveme vás na vernisáž výstavy Ivana Dědičíková: Mýma očima do Týnské literární kavárny. Ivana Urbánková, ale vystavuje pod rodným jménem Dědičíková. Vystudovala pedagogickou školu a pracuje jako učitelka ve školce. K malování jí přivedl její třídní profesor na pedagogické škole. Malování jí naplňuje, maluje to co cítí. Zvrat nastal, když se nešťastně zamilovala, začala malovat…
V. Národní setkání hudebních souborů seniorů rozezpívá Prahu opět na podzim
Veřejnosti svůj bohatý program letos znovu představí tradiční pražská kulturní událost Národní setkání hudebních souborů seniorů (NSHSS). Již pátý ročník setkání se uskuteční ve dnech 30. září a 1. října 2022. Akce se koná pod záštitou místostarosty Prahy 1 Petra Burgra. Více informací naleznete ZDE
Oslavme společně svátek seniorů! Ve čtvrtek 6. 10. od 10:00 do 17:00 v parku Kampa se uskuteční kulturní akce zdarma pro celou rodinu. Vystoupí kapela Masakrózní hustec, kapela Druhá sláma, senioři z HAFstudia, klavírista Patrik Kačo, ZUŠ Open. Těšit se rovněž můžete na bohatý doprovodný program. Vstup na akci je zdarma!
Úřad městské části Praha 1
Úřad městské části Praha 1
Vodičkova 18, 115 68 Praha 1
Tel.: 221 097 111
Připravili jsme pro vás jednoduché návody pro řešení nejčastějších situací a Vašich potřeb
Seznam volně dostupných formulářů ke stažení, řazených dle jednotlivých odborů. Více zde
Copyright © | Vodičkova 18, 115 68 Praha 1 | Tel.: 221 097 111 | posta@praha1.cz | Informace o ochraně osobních údajů | RSS - Hlavní zprávy
Tento web používá soubory cookies 🍪. Používáním tohoto webu souhlasíte s ukládáním a používáním nezbytných souborů cookies. Zakliknutím tlačítka "Povolit vše" udělujete souhlas k ukládání a používání i dalších souborů cookies jako jsou statistické, preferenční a marketingové. Více informací o cookies
Nastavení Zakázat vše Povolit vše
Vyberte si, jaká nastavení chcete povolit. Více informací o cookies
Technické cookies jsou nezbytné pro správné fungování webu a všech funkcí, které nabízí. Nepožadujeme Váš souhlas s využitím technických cookies na našem webu. Z tohoto důvodu technické cookies nemohou být individuálně deaktivovány nebo aktivovány.
Analytické cookies nám umožňují měření výkonu našeho webu a našich reklamních kampaní. Jejich pomocí určujeme počet návštěv a zdroje návštěv našich internetových stránek. Data získaná pomocí těchto cookies zpracováváme souhrnně, bez použití identifikátorů, které ukazují na konkrétní uživatelé našeho webu. Pokud vypnete používání analytických cookies ve vztahu k Vaší návštěvě, ztrácíme možnost analýzy výkonu a optimalizace našich opatření.
Používáme rovněž soubory cookie a další technologie, abychom přizpůsobili naše webové stránky potřebám a zájmům našich návštěvníků.
Reklamní cookies používáme my nebo naši partneři, abychom Vám mohli zobrazit vhodné obsahy nebo reklamy jak na našich stránkách, tak na stránkách třetích subjektů. Díky tomu můžeme vytvářet profily založené na Vašich zájmech, tak zvané pseudonymizované profily. Na základě těchto informací není zpravidla možná bezprostřední identifikace Vaší osoby, protože jsou používány pouze pseudonymizované údaje. Pokud nevyjádříte souhlas, nebudete příjemcem obsahů a reklam přizpůsobených Vašim zájmům.