en cs cs cs cs cs cs fr de en cs hu cs ms cs cs cs cs cs cs cs cs hu cs cs hu cs cs cs cs it en en cs es cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs hy en fi es
V sobotu brzo ráno jsme vyrazili na více jak čtyrhodinovou cestu do malého města na jihu Německa Ludwigsburg. Zde se totiž konal další otevřený seminář Keysi Fighting Method, který byl opět pod patronátem našich německých kolegů Rouvena Seiegeleho a Harry Lehnerta, evropských KFM ambasadorů. Ze Španělska přijel Greg se svým sparringem Rubenem Gallego. Téma tohoto semináře bylo právě výše zmíněne ”Nunca te rindas”. S tímto heslem KFM jsme se seznamovali na mnoho různých způsobů.
První den, jsme cvičili boj na zemi a v tělocvičně, samozřejmě bez tatami. Ukázali nám rozdíly mezi sebeobranou na ulici a sebeobranou na ulici, která se cvičí pouze v tělocvičně. Abychom získali konkrétní představu a měli vlastni zážitek, po par hodinách cvičení jsme vyšli ven na hřiště, kde nebyl problém nalézt zapomenuté skleněné střepy nemluvě o jiných podobných ”lahůdkách” Museli jsme se zout , včetně ponožek a vyzkoušet si boj na zemi v reálném prostředí. Díky tomu jsme zjistili, ze vytáhnout ruku přibitou kolenem k zemi není zase až taková legrace jako na tatami. Opět jsme se tak utvrdili, ze na zem bychom se měli dostat pouze v krajním případě a pokud se tak stane, měli bychom se snažit klečet kolenem na útočníkovi místo na zemi a pokud se již potřebujeme opřít o zem, měli bychom mít mezi svou dlani a zemi například hlavu protivníka.
Přesvědčili jsme se také, ze klečet na hrubé betonové zemi je zážitek, který si příště rádi necháme zajít. Cílem nebylo se prát, ale pochopit jak co nejdříve uniknout. Na konci prvního dne jsme si vyzkoušeli drily na rozvoj sensitivity rukou tak, abychom dokázali prostřednictvím Pensador ( Myslící muž) projít přes útok protivníka, nalepit se na něj a provést protiútok. Na závěr nám také ukázali, jakým způsobem KFM využívá páky na zápěstí, loket či rameno.
Druhy den jsme odjeli na diskotéku Rockfabric, kde jsme si měli vyzkoušet v reálném prostředí vše, co jsme se naučili předchozí den. Vysvětlili nám, ze studenti se učí principům pohybu, techniky obrany a útoku, ale instruktoři pak vše cvičí v realném prostředí jako je například tato diskotéka. Cílem instruktora je aplikovat naučené v reálném prostředí a předpokládá se, ze mají techniky a principy zvládnuté, proto jsou semináře na staveništi, pláži, na koupališti, ve městě, autě, ve dne v noci, za deště, prostě kdekoliv a kdykoliv tak, aby se zajistilo, ze KFM se nestane dalším systémem, který je perfektní v dojo, ale na ulici je to již horší.
A co se týká terminu “system”: Bylo nám vysvětleno, proč je Keysi nazyváno metodou a ne systémem. System obsahuje předem dané techniky útoku a obranu na rozdíl od metody, která učí principy fungovaní těla na základě přirozených instinktů člověka a jeho biomechaniky. Sami zdůraznili, ze nevymysleli nic nového, jde jen o to, aby naučili lidi opět využívat v boji instinkty člověka. Take nám vysvětlili, že KFM není Justo a Andy, ale je to cely tým instruktorů. Jde tedy o jiný přístup než v případě asijských bojových umění, kde je často ten který styl založený na jméně jednoho člověka. Výhodou toho přístupu je, ze zde bude vždy někdo, kdo bude dohlížet, aby KFM neulítlo do matrixovských technik nicméně KFM se bude vyvíjet na základě vstupu celého instruktorského týmu. Proto již nabízí kurzy pro děti, pro dospělé jakož i pro policii. Zpět však na diskotéku.
Trénovali jsme například následující scénáře:
Sedíte u stolu sami a objevil se útočník. Začal se na vás tlačit a vy začínáte řešit situaci v prostorové omezeném prostředí.
Sedíte u stolu s přítelkyní a objevil se útočník, který se na vás začíná tlačit a vy začínáte řešit situaci tak, aby při rvačce nebyla zraněná přítelkyně.
Stali jsme se sklenkou v ruce s přítelkyní po boku a najednou se do nás začal někdo navážet. Naučili jsme se využívat předměty, které máme v ruce či po ruce k podpoře našeho útoku.
Spadli jsme na zem, kde jsme se museli vyhýbat rozbitým sklenicím (simulovanými plastovými kelímky nebo plechovkami od energy drinků ), spacifikovat útočníka a zároveň dávat pozor, co se děje kolem, protože se nezřídka stávalo, ze zatímco jsme se plně věnovali útočníkovi, kolemjdoucí instruktor nás ”sejmul” plastovou lahvi do hlavy
Těch scénářů bylo samozřejmě daleko vice, vydalo by to však na samostatný článek a proto se posuneme dal. Vše se zkoušelo jak dynamicky, tak silově na lapy. O přestávce byla naše “česká delegace” pozvána k seriozní diskusi, jak budeme pokračovat v našem instruktorském vzdělávaní. Zodpověděli naše dotazy ohledně KFM organizace, způsobu dalšího rozvoje a planu našich instruktorských seminářů tak, abychom se posunuli blíže k výuce KFM i v České republice.
Po přestávce nám přidali do scénářů další vnější faktory jako je stroboskop, dym, vice lidi na omezeném prostoru, apod. takže se obrana stávala vice a vice náročnější. Na konci nasledovala obvyklá společná fotka, potvrzeni si terminu instruktorských a otevřených seminářů a vice jak čtyrhodinová cesta domu.