cs en cs cs cs cs cs cs en cs hbs_lat cs cs cs pl cs cs cs cs cs cs cs en hbs_lat cs cs cs cs cs de cs cs cs cs cs cs cs de cs cs cs cs pl cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs fr fr en sk en hsb en en de en en en en en sv en fr en de en de en fr en fr en fr en sv en en en fr en en en ja en fr en de en fr en es en nb en fr en de en en en en en sv en de en de en fr en en en fr en it en fr en de en en pl cs cs id cs ru pl cs cs cs cs cs cs es cs
Narodil se v Olšanech 15. prosince 1813 v jednom z olšanských selských gruntů. Rodiče pro něj vybrali kněžské povolání. V roce 1838 byl vysvěcen na kněze. Prvním působištěm se stala fara v Morkovicích, poté působil ve Vlkoši a v Kyselovicích. Byl autorem náboženských písní a vydal Katolický kancionál (liturgický zpěvník), k němuž vydal v roce 1852 i nápěvy. O oblibě Bečákova kancionálu svědčí skutečnost, že byl do roku 1883 vydán ve 22 vydáních. V roce 1840 se stal zakladatelem církevního časopisu Cyril a Method, v roce 1853 vydal Život P. Ježíše a P. Marie Bonaventury i Mariánská kázání. Úspěchy, kterých dosahoval jako duchovní i spisovatel vedly k tomu, že byl v polovině roku 1854 jmenován asesorem (soudním přísedícím) olomoucké arcibiskupské konzistoře. Zemřel 9. května 1855.
Narodil se v Olšanech 19. února 1926. Po ukončení studií pracoval jako zemědělec. Zprvu jako soukromý rolník, od roku 1952 v JZD Olšany u Prostějova, od roku 1976 v JZD Vrbátky. Svou literární dráhu zahájil malými prózami v novinách a časopisech. Publikovat začal v prostějovské Stráži lidu, dále přispíval do novin Mladá fronta, Lidová demokracie. Přeložil z polštiny, "Klíč moudrosti", "Modré přilby na přehradě" Jana Dobraczynského, "Beze zbraně" Zofie Kossakové, "Konec velkých prázdnin" Anky Kowalské a další. Je také autorem vlastních prozaických knih. V nakladatelství Blok postupně vyšly knihy Ještě je na růži rosa (1973),Zůstaň, jsi krásná (1975), Tráva kvete (1982). Několik jeho próz bylo také přeloženo do polštiny a němčiny. Převážná většina jeho povídek je tematicky spjata s životem na vesnici a má velmi prostý děj. Postavy jsou zachycovány v mezních okamžicích života, kdy si uvědomují blízkost smrti a bilanucjí své životní prohry i vítězství. Povídky Zůstaň, jsi krásná jsou situovány do období nacistické okupace, jejich hrdinové hledají smysl života v lásce, která je jim protiváhou válečné nelidskosti. Zemřel 17. února 1986.
Narodil se v Olšanech 19. srpna 1902. Pocházel z rodiny venkovského učitele a rodinné tradici zůstal věrný. Po vysokoškolských studiích působil jako středoškolský profesor v Plzni, na Slovensku a od roku 1939 v Brně. Jeho badatelským zájmem se staly tři regiony - Haná, Slovácko a Valašsko. Přínosná byla jeho studie K původu a vývoji pozdně feudální diferenciace venkovského lidu na Hané do poloviny 17. století. Zemřel 2. května 1971.
Narodil se 29. března 1902 v početné rodině olšanského domkaře a domáckého krejčího. Po středoškolských studiích absolvoval práva na brněnské Masarykově univerzitě. Svou profesní dráhu zahájil v Brně. V roce 1938 se přestěhoval do Prostějova, po válce žil v Uničově. Jeho zálibou byla historie a vlastivědné práce. Publikoval v regionálních časopisech např. v Severní Moravě nebo ve Zprávách Vlastivědného ústavu v Olomouci a nezapomněl ani na své rodné Olšany. Zemřel 14. února 1999.
Narodila se v Olšanech 7. března 1905. V rodných Olšanech strávila celý svůj život. Anna, rozená Davidová, se v roce 1930 provdala za Kašpara. Již jako malé děvče začala provádět zdobení kraslic. Svými hanáckými kraslicemi, které zdobila technikou vyškrabování (s touto technikou se seznámila u své sestřenice Antonie Davidové), byla známa po celé republice. Vystavovala v Olomouci, Litovli, Zlíně a její výrobky jsou také součástí národopisné expozice  Národního muzea v Praze. V roce 1980 získala titul mistra lidové umělecké tvorby. Zemřela 27. července 1996.
Narodil se 22. září 1848. Pocházel z Petřkovic na Novojičínsku. V Olomouci absolvoval učitelský ústav. Nejdříve působil na obecní škole v Mostkovicich. V září 1874 nastoupil jako učitel v Olšanech a olšanské škole zůstal věrný až do odchodu do důchodu v roce 1925. V roce 1910 byl poctěn čestným titulem "ředitel". Za dobu svého působení vychoval a vzdělal několik generací olšanských i hablovských občanů. Vykonával také funkci obecního tajemníka a byl i dlouholetým kronikářem obce. Zemřel 26. srpna 1926.