cs cs sk cs en cs cs cs cs war nb cs cs cs pl hu hbs_lat cs cs cs cs cs cs pl pl cs sk cs pl cs cs cs cs cs en cs cs cs cs cs sl cs cs cs cs cs pl cs fr pl cs cs pt cs cs pt cs cs cs cs lt cs pl cs pl cs sl cs et cs cs cs pl sl cs sl cs cs pl cs cs pl cs pl sl cs cs cs cs cs hu cs cs de cs cs en pl nb pl cs it cs nb cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs fr cs cs pl cs cs cs cs hbs_lat cs de hu pl en cs cs cs
Sokol není a nechce být odtržen od světa. Spolupracuje s celou řadou organizací doma i v zahraničí, odkud čerpá nové podněty, zpracovává je a podle potřeby a možnosti je zařazuje do svého uceleného programu a systému.
Česká obec sokolská je členem Světového svazu sokolstva společně se sokolskými organizacemi v Evropě, Americe i Austrálii.
ČOS je také členem významné mezinárodní organizace ISCA (International Sport and Culture Association). V rámci ISCA dochází k čilým mezinárodním stykům, např. stážím našich mladých cvičitelů v zahraničí, k účasti na mezinárodních odborných konferencích, festivalech apod.
Světový svaz sokolstva je mezinárodní nevládní organizace zřízená podle českého právního řádu rozhodnutím Ministerstva vnitra ČR ze dne 31. ledna 1994. Svaz vznikl z popudu zakládajících sokolských organizací existujících ve světě i v tehdejším Československu (viz Stanovy Svazu). Počátky sokolského hnutí se datují do roku 1862, kdy především z iniciativy dr. Miroslava Tyrše a Jindřicha Fügnera byla v Praze založena první sokolská jednota. Sokolské hnutí se rychle šířilo nejen v českých zemích, ale během následujících desetiletí byly sokolské organizace zakládány v řadě evropských zemí a především v zámoří – v USA a Kanadě. Sokol však nebyl nikdy jen organizací sportovní a tělovýchovnou, ale díky působení M. Tyrše a jeho myšlenek a ideálů také organizací výchovně vzdělávací, společenskou, kulturní i politickou.
V době komunistické éry a takzvané sjednocené tělovýchovy v Československu, kdy sokolské hnutí bylo de facto zakázáno, žilo dále díky sokolským organizacím v zahraničí. Po obnově Sokola v Československu v roce 1990 byly obnoveny i vzájemné kontakty s organizacemi v zahraničí a tato spolupráce vyústila v roce v 1993 v návrh ustavit Světový svaz sokolstva, k čemuž došlo oficiálně jeho registrací na počátku roku 1994.
Světový svaz sokolstva byl založen za účelem spolupráce a podpory všech sdružených sokolských organizací, šíření sokolských myšlenek a obnovování či zakládání sokolských organizací všude, kde o to bude zájem. V praxi pak je jeho úkolem koordinovat činnost jednotlivých členských organizací a vzájemně si v ní pomáhat.
V současné době sdružuje Světový svaz sokolstva 18 sokolských organizací působících v 15 zemích světa.
webové stránky SVĚTOVÉHO SVAZU SOKOLSTVA
Přehled sletů pořádaných ústředím československého sokolstva v zahraničí
I. slet: Vídeň, 6. – 9. července 1962
Vystoupilo na něm 363 cvičenců, 30 sokolů jihoslovanských a ruských. Po úspěchu prvních dvou sokolských sletů konaných zahraničním sokolstvem po válce mimo hranice naší vlasti – Evropského okrsku v roce 1954 v Paříži a župy Vídeňské v roce 1956 ve Vídni, a po konání 3 sletů Kanadského Sokola (první v roce 1953 v Torontě, druhý v roce 1955 v Montrealu a třetí v roce 1960 v Norandě) usnesl se výbor Ústředí československého sokolstva v zahraničí uspořádat ve Vídni I. slet Čs. sokolstva v zahraničí, a to v roce 100. výročí založení Sokola. Slet vyvolal veliký zájem ve všech zemích svobodného světa, kde se nacházeli krajané a exulanti. Na slet přijely výpravy z USA a Kanady, z marocké Casablanky, z Londýna, Paříže, Bruselu, Curychu, Mnichova, Stockholmu a Västeras ve Švédsku. Jihoslovanští sokolové přijeli z Argentiny a Evropy, členové Ruského Sokola v zah raničí přicestovali z Paříže. Zahajovacím podnikem sletu byl skvělý sletový koncert, který řídil Rafael Kubelík – program byl zahájen Blaníkem ze Smetanova cyklu Má vlast a ukončen slavnostním Sukovým pochodem V nový život. V době konání tohoto sletu byl starostou Ústředí Československého sokolstva v zahraničí bratr Antonín Hřebík, předsedou sletového výboru bratr Weirauch. Řízením sletu byli pověřeni bratr L. Musil, sestra M. Fechtnerová (Vídeň), bratr O. Karásek, sestra M. Provazníková, náčelnictvo Ústředí.
II. slet: Montreal, 1. – 2. července 1967
Pět let po úspěšném I. sletu se konal II. slet u příležitosti světové výstavy EXPO 67 v kanadském Montrealu. Byl pořádán přímo na výstavišti, v rámci „Československých dnů setkání“, jimiž se představil zástupcům všech světadílů tvůrčí, činorodý duch sokolské myšlenky Tyrše a Fügnera. Na Československých dnech setkání manifestovala sokolská zásada zdravého ducha ve zdravém těle, neboť tam soutěžil výkvět sil nejen fyzických, ale i duchovních, reprezentovaných zasedáním Společnosti pro vědy a umění, Stálé konference slovenských demokratických exulantů, Československého národního sdružení v Kanadě a byla pořádána výstava českého a slovenského písemnictví. Sokolská myšlenka činorodého bratrství a demokratické spolupráce spojovala symbolicky vrcholné podniky všech krajanských organizací v Kanadě.
III. slet: Vídeň, 1. – 3. července 1972
Třetí slet se konal v 110. roce trvání sokolstva a také 4 roky poté, co ve vlasti došlo k pokusu o obnovu Sokola v době Pražského jara 1968, jemuž učinila konec srpnová sovětská okupace. Závodů na nářadí a her (volejbal, basketbal) se zúčastnilo celkem 155 závodníků. Hlavní sletový den se konal v neděli 2. července v prostředí na sokolské slety nezvyklém – v uzavřené a kryté dvoraně vídeňské Stadthalle. Poprvé byl na sletu Ústředí československého sokolstva v zahraničí zastoupen Sokol z Austrálie, příslušníci jednoty Sydney.
IV. slet: Curych, 2. – 5. července 1976
Svým průběhem a počtem cvičenců a diváků, svou úrovní a zejména nadšeným, srdečným bratrským ovzduším překonal tento slet všechna očekávání a byl do té doby nejúspěšnějším. Sletu poprvé předcházely Zimní sletové hry, které se konaly ve 2 částech – první byly závody v obřím slalomu 31. ledna a 1. února v Unteribergu ve Švýcarsku, na nichž soutěžilo 130 závodníků všech složek. Druhou částí byly závody v běhu na lyžích 13. a 14. března v Jachenau v Bavorsku za účasti 25 závodníků. Slet byl zahájen v pátek 2. července seznamovacím večerem, v sobotu se celý den konaly sletové závody (53 závodníků), v soutěži ve volejbalu nastoupilo 16 sokolských družstev. Hlavní sletový den, v neděli 4. července, vystoupilo celkem 580 cvičenců, 165 hostů a sledovalo ho přes 7000 diváků. Slet byl ukončen v pondělí sokolským sněmováním – dopoledne se konal III. sjezd Čs. sokolstva v zahraničí, jehož součástí byl odpoledne následující sjezd cvičitelských a vzdělavatelských sborů Čs. sokolstva v zahraničí. Slet v Curychu byl velice dobře připravený. Švýcarský okrsek pro něj organizoval velký počet nácvičných a secvičných setkání. Slet byl hodnocen jako jeden z nejlépe organizovaných zahraničních sletů v rámci Ústředí Sokola v zahraničí. To vedlo k tomu, že Ústředí změnilo Švýcarský okrsek na župu, k čemuž došlo v Curychu 30. října 1976. Starostou Ústředí byl v době curyšského sletu br. A. Hřebík, předsedou sletového výboru V. F. Svoboda. Slet řídilo náčelnictvo Ústředí, br. Jan Waldauf a ses. Vlasta Waldaufová. četných sesterských spolků ze sousedních Spojených států i z celé Evropy. První sletový den se konaly závody na nářadí, v nichž změřilo síly celkem 156 závodníků. Hlavní vystoupení 2. července zahájil předseda sletového výboru, starosta Kanadského Sokola br. Bedřich Falta, hlavní projev přednesl starosta Ústředí br. A. Hřebík. V tento den vystoupilo celkem 360 cvičenců a dalších 250 hostů – studentek montrealských středních škol. Závody i vystoupení na hlavním sletovém dnu řídili náčelník a náčelnice Ústředí Jan Waldauf a Marie Provazníková. „posrpnové“ emigrace, jednoty Americké obce sokolské, Slovenské tělocvičné jednoty Sokol v USA; nastoupili také zástupci Jugoslávského Sokola ve svobodném světě, Dělnického Amerického Sokola a Čs. Orla ve Vídni. Celkem se hlavního sletového vystoupení zúčastnilo 366 cvičenců a cvičenek. Starostou Ústředí byl br. A. Hřebík, starostou sletového výboru br. J. Roušar. Slet řídili náčelník a náčelnice Ústředí br. Jan Waldauf a ses. Vlasta Waldaufová. Poslední sletový den, 3. července, se konal II. sjezd Čs. sokolstva v zahraničí. Sjezd mimo jiné přijal „Sokolský manifest“, který byl po sletu rozeslán představitelům vlád demokratických států, vysílán rozhlasem Svobodné Evropy také do Československa a uveřejněn v mnoha časopisech.
V. slet: Vídeň, 2. – 5. července 1982
První den sletu zahájil sletový turnaj v odbíjené žen a mužů, odpoledne přijal sokolskou delegaci prezident Spolkové republiky Rakousko. V sobotu 3. července byly na pořadu sletové závody v nářaďovém tělocviku, večer se pak konala slavnostní sletová akademie. Hlavní sletový den s veřejným vystoupením byl v neděli – po společném nástupu všech složek a slavnostním zahájením byla na programu společná cvičení prostná žactva a dorostu, vystoupení hostů, Slovanské tance (taneční vystoupení v národních krojích), ukázka cvičení na nářadí, gymnastika na moderní rytmy (zvláštní vystoupení žen a dorostenek Sokolské župy Vídeňské), závody župních štafet a společná cvičení prostná mužů a žen. Vystoupilo přes 790 cvičenců. Starosta Ústředí br. Jan Waldauf byl předsedou sletového výboru Ústředí, předsedou sletového výboru župy Vídeňské byl br. František Sion. Slet řídilo náčelnictvo Ústředí, br. Ludvík Musil a ses. Gisela Sionová. V pondělí 5. července navázal na slet IV. sjezd Československého sokolstva v zahraničí a Den sokolské mládeže.
VI. slet: Curych, 3. – 7. července 1986
Po úspěšné organizaci IV. sletu v roce 1976 se po 10 letech stal švýcarský Curych opět hostitelem sokolského sletu. Závěrečného cvičení se zúčastnilo 515 cvičenců, celkově na sletu vystoupil o 1000 cvičenců. Starostou Ústředí byl br. Jan Waldauf, předsedou sletového výboru byl br. Veselý.