cs cs cs sv cs cs en cs cs en de hu cs sv cs cs en cs cs en de hu cs cs cs cs cs cs pt cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs en cs cs cs cs cs cs cs it cs cs cs cs cs cs cs cs cs hu de cs
Učebnice sebelásky je jednou z těch učebnic, které nám na škole chyběli. Přitom právě sebeláska je to, co potřebujeme pro šťastný a spokojený život. Přitom právě nedostatek sebelásky je tím, co stojí za mnoha a mnoha problémy, se kterými se celý život potýkáme.
Učebnice sebelásky, Lucie Kolaříková, Ženy ženám
Učebnice sebelásky je první odbornou knihou v České republice, která se se zabývá dobrým vztahem k sobě sama, uznáním a respektem k sobě, svým schopnostem a potřebám, zkrátka sebeláskou.
Komu Učebnice lásky přijde vhod?
Tato kniha je určena pro všechny, kdo chtějí sebelásku pochopit, zbavit se předsudků a naučit se ji v životě prakticky používat.
Je také pro ty, kteří svým působením ovlivňují sebevědomí, sebelásku a sebeúctu druhých – rodiče, učitelé, lektoři, koučové, manažeři a mentoři.
Teorie i praxe života
Kniha nabízí mnoho logických argumentů a praktických příkladů, pro přijetí sebe sama, jako základu pro skutečně kvalitní život. Naopak popisuje škodlivé projevy tiše sdílené falešné skromnosti, či upřednostňování druhých na svůj úkor. Kniha popisuje například, jakými způsoby sebeláska příznivě ovlivňuje mezilidské vztahy, výchovu dětí, osobní systém hodnot, sebevědomí, životní směrování, hladinu stresu, nebo naopak psychickou pohodu a vyrovnanost.
Obsahuje mnoho příkladů ze života obyčejných lidí i známých osobností, 15 praktických cvičení a 10 meditací k rozvoji sebelásky v běžném životě.
UKÁZKA Z KNIHY (upravená citace)
Bohužel se nezřídka dostáváme do konfliktu sami se sebou. Je to kvůli propasti mezi svou přirozeností a společenskými pravidly, zvyky, ke kterým jsme se zavázali již v dětství. V dětství je přirozenost těmito pravidly potlačována. Dlouhodobě musíme jako děti krotit svou divokou přirozenost, potlačujeme své já. Již jako dítě se začínáme chovat tak, že není v pořádku, abychom byli takoví, jací jsme.
Později přemýšlíme, jak žít šťastnější a spokojenější život. Zákonitě pak musíme narazit na onen konflikt s naučenými společenskými pravidly. Srdcem cítíme, že štěstí je v naší přirozené divokosti. Trpíme tím, že musíme obětovat něco z tvrdě naučených zkušeností. Méně podléháme pravidlům a dáváme stále větší průchod svému přirozenému nastavení, svému talentu, svým schopnostem a také svým potřebám. Vracíme se do dětství a znovu divočíme. Abychom si za těmito kroky ke štěstí a spokojenosti mohly stát, potřebujeme většinou sebelásku. Je to posun od myšlení k moudrosti. To sebeláska nám pomáhá pochopit, že naše přirozenost, naše přirozené nastavení si zaslouží více respektu a méně odsuzování.