cs cs cs cs cs de cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs en cs cs cs cs cs cs cs en cs cs cs cs cs cs cs en cs en sl cs sl cs cs en cs cs cs en cs cs cs cs cs cs cs cs en cs cs en cs cs cs cs en cs cs cs cs cs cs en cs cs cs cs en cs cs cs en cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs en cs cs cs cs en cs cs cs en cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs en cs cs cs cs en cs cs cs nb cs cs cs en cs cs cs cs cs cs cs en cs cs cs cs en cs cs cs cs cs cs cs cs en cs cs cs en cs cs cs en hbs_lat cs cs cs cs en en cs en en en cs cs fr nl cs cs cs sv it en en en en cs sv en en sv fr en cs sv en en de fr en cs sl cs cs en fr fr fr en sv sv sv en en en en en fr fr fr en de fr fr hu hu cs sv en en de fr en cs sv en en de fr en cs en en en fr en hu hu cs sv sv en fr en hu hu cs cs en fr en sv en en en de en de en cs sv sv en de fr en ia fr fr sv en en en cs sv en en sv fr en cs sv en en sv fr en cs cs en sv en en en en en de en fr hu hu cs sv sv en sv fr en hbs_lat fr sv sv de de en cs nb da da en en en cs en en en en fr en cs hu hu en en en en cs cs cs de cs de cs hbs_lat cs cs cs de cs cs de cs hu cs de en cs cs cs cs en cs cs cs
Absolvováním limitních disciplin nebo zkoušky jako takové v kterékoliv ceně získává ohař loveckou upotřebitelnost k dohledávání, přinášení drobné zvěře a dosledu spárkaté zvěře v lesních honitbách a ve všech jiných honitbách, kde je plánován odstřel spárkaté zvěře.
Účelem této disciplíny je zjistit, jak je pes vycvičen a schopen překonávat výškové nebo hloubkové překážky s liškou v mordě.
Na vhodném místě v lese se zřídí umělá překážka podle připojeného nákresu.     Ohrádka se zhotoví nejlépe ze smrčí. Je 80 cm vysoká. Každá ze tří ohrazených stran je 4 m dlouhá. Zepředu je místo stěny 80 cm široký a 60 cm hluboký příkop s kolmými stěnami. Stěny ohrádky musí být vypleteny tak, aby pes nemohl jimi prolézt a aby se při přeskoku neporanil. Při dešti nebo jiných nepříznivých podmínkách může být v příkopu voda, jinak se tam nenapouští.
Vůdce volně odloží psa (bez vodítka) asi 10 m od příkopu a lišku přehodí přes příkop do ohrádky. Příkop s liškou nesmí překročit! Pokud tak učiní, snižuje se výsledná známka o jeden stupeň.
Vůdce nesmí opustit místo, ze kterého poslal psa pro lišku. Pokud tak učiní, snižuje se výsledná známka o jeden stupeň.
Pes musí na rozkaz přeskočit buď ohrádku nebo příkop, bez váhání uchopit lišku a opět nejkratší cestou ji přinést vůdci.
I s liškou může pes přeskočit, buď příkop, nebo ohrádku. Lišku musí odevzdat vůdci do 3 minut.
Překonání překážky, uchopení, přinesení a odevzdání lišky se hodnotí společnou známkou.
Známka 4 se udělí psovi, který přeskočí překážku, lišku bez váhání uchopí, zpět přeskočí překážku i s liškou a vůdci ji správně odevzdá.
Známka 3 se udělí psovi, který v ohrádce u lišky váhá (zdvihá hlavu), ale potom lišku uchopí, přinese a správně odevzdá.
Známka 2 se udělí psovi, který v ohrádce u lišky delší čas váhá, neprojevuje o ni zájem, nakonec ji uchopí, přinese a správně odevzdá.
Známka 1 se udělí psovi, který o lišku v ohrádce nemá zájem, zajímají ho jiné podněty, ale v časovém limitu lišku uchopí, přinese a správně odevzdá.
Známka 0 se zapíše psovi, který lišku v limitu nepřinese.
Každý další rozkaz k překonání překážky, tam nebo zpět, na uchopení, přinesení nebo odevzdání lišky snižuje známku o jeden stupeň. Na tuto disciplínu nastupují psi tak, jak byli vylosováni. Zkouší se jako první disciplína.
Chyby: neochota překonat kteroukoliv překážku, dlouhé váhání u lišky, nucení ke zdvihnutí vypadnuté lišky při zdolávání překážky, obíhání překážky, odběhnutí až do korony, nepřinesení lišky. Dále výslednou známku ovlivní všechny chyby v přinášení lišky dle ustanovení "Přinášení zvěře pernaté, srstnaté a lišky".
Myslivec má mít při šoulačce na spárkatou zvěř psa vždy při sobě, aby mohl v případě postřelení zvěře tuto co nejdříve dohledat. Není při tom rozhodující, zda jde pes volně za vůdcem nebo po jeho boku. Způsob šoulání však musí být zcela přirozený a musí odpovídat myslivecké praxi. Při šoulání nesmí pes být s vůdcem ve fyzickém kontaktu. Na zkouškách musí vůdce předem ohlásit způsob postupu psa rozhodčím.
Pes má myslivce sledovat pozorně, klidně a tiše, musí se dát nenápadným tichým pokynem odložit a stejným uvést do pohybu. Jakékoli nápadnější pokyny
vůdce, které odporují myslivecké praxi, jsou při šoulačce nepřípustné a snižují známku z výkonu.
Šoulačka se provádí na aleji nebo cestě směrem od korony, aby psa při práci nic nerušilo. Šoulačka má být dlouhá asi 150 kroků, v třetině cesty vůdce psa tiše a nenápadně odloží, poodejde asi 15 kroků a nenápadným způsobem ho přivolá a pokračuje v šoulání. Po dalších 50 krocích jej opět odloží, odejde nejméně 50 kroků dále a na pokyn rozhodčího se ukryje na 5 minut. Asi v polovině zkušební doby jednou vystřelí. Po uplynutí 5 minut, které se počítají od okamžiku odložení psa na šoulačce, se vrátí pro psa. Odejde-li po odložení pes z místa do poloviční vzdálenosti mezi vůdcem a místem odložením (přibližuje se k vůdci, nebo zpět ke koroně), snižuje se známka za výkon až na 1. Přejde-li více jak polovinu vzdálenosti, je hodnocen jeho výkon známkou 0.
Není při šoulání chyba, když vůdce dá psovi nenápadný pokyn tím, že na něho pootočí hlavu.
Chyby: hlučné projevy psa v důsledku slabé nervové soustavy, přebíhání z boku na bok, vzdalování se od směru šoulání, stálé odkládání a dobíhání, hlasité povely, rychlá chůze, neochota psa k odložení, nevyčkání na místě, kňučení.
3.PRÁCE NA POBARVENÉ STOPĚ SPÁRKATÉ ZVĚŘE (limitní disciplina s časovým limitem 30 minut)
Zkouší se na uměle pobarvené 500 - 600 kroků dlouhé stopě spárkaté zvěře (zpravidla srnčí). Pes se přikládá na stopu na LZ, VZ nejdříve za 1 hod., nejpozději do 3 hodin po jejím založení. Na memoriálech a klubových VZ se zadáním titulu CACIT nejdříve za 2 hodiny a nejpozději do 4 hodin po jejím založení. Na založení stopní dráhy může být použito maximálně 0,3 l barvy (zpravidla vepřové krve, nebo barvy ze zvěře; ze zooveterinárních důvodů se nesmí použít hovězí krev). Na zkouškách a soutěžích se zadáním titulu CACIT 25 ml na 100 kroků stopní dráhy. Přesný čas založení zaznamená rozhodčí na lístku, který podepíše a připevní na strom u začátku dráhy.
Je zakázáno zakládat pobarvenou stopu proti směru stopní dráhy. Asi v polovině se založí pobarvené lože a řádně se označí (větvičky s větším množstvím nakapané krve). Do tohoto místa jde pes vždy jako vodič na řemeni a musí vůdce dovést k loži bez cizí pomoci. Celkem je stopní dráha dvakrát lomená a na jejím konci musí vždy ležet kus spárkaté zvěře, který je dobře zašitý, popř. i se zašitým otvorem po výstřelu. Stopní dráhy zakládá rozhodčí s pomocníky, kteří odstraňují značky ze stromů. Láhev se zbytkem barvy a pomocné předměty
se uschovají na konci dráhy přímo u položeného kusu spárkaté zvěře. Dráhy se předem vyznačují na stromech zepředu lístky, zezadu vápnem, barvou nebo lístky. Přední značky musí pomocník, jak již bylo uvedeno, odebrat. Nesmí je odhazovat po zemi a jejich zbytky ponechat na stromech. Lože se řádně označí zezadu pro kontrolu rozhodčího.
Vzdálenost mezi jednotlivými pobarvenými dráhami je nejméně 150 kroků a to v celém průběhu stopní dráhy. Spárkatá zvěř se nejprve položí na nástřel a odtud se nese k loži, které se založí jak je uvedeno výše a dále až na konec dráhy. Kus musí být stejný, jakým byla zhotovena pobarvená stopa.
Pořadatel vždy zajistí nejméně jeden kus spárkaté zvěře a na nošení schopné pomocníky.
Způsob vedení psa na pobarvené stopě, nahlášený při losování, nemusí být dodržen při vlastní práci a definitivní způsob vedení psa na pobarvené stopě může vůdce oznámit po vylosování stopní dráhy.
Pozn: nošení celého kusu spárkaté zvěře může být nahrazeno vlečením spárku při zakládání pobarvené stopy z položeného kusu na konci stopní dráhy.
Psa je možno vést jako:
a) vodiče na řemeni
a) Vodič na řemeni
Pes vede svého vůdce na rozvinutém barvářském řemeni nejméně 5 m dlouhém. Vůdce drží barvářský řemen na konci a může jej pustit nebo zkrátit jen při překonávání překážky, v hustém porostu a pod. V ideálním případě by měl být pes po celou dobu práce na pobarvené stopě zalehlý v barvářském řemeni a s jistotou sledovat stopu přes lože až na konec dráhy, kde leží zhaslá zvěř. Nalezené lože oznámí vůdce rozhodčímu dohodnutým způsobem (např. zvednutím paže, nebo slovně apod.). V případě, že pes lože mine, pokračuje v práci dále až k položenému kusu zvěře. Výsledná známka se však v tomto případě sníží o jeden stupeň. Výkon psa lze hodnotit známkou 4, může-li jej vůdce sledovat volným krokem. Pes by se neměl od stopní dráhy vzdálit do 20 kroků. Pokud tak nastane a pes se sám viditelně opraví, není to chyba. V opačném případě je rozhodčím zastaven a vrácen zpět na stopu. Ohlíží-li se vůdce, aby zjistil správný směr stopy podle značek, musí jej rozhodčí napomenout a za každé napomenutí se snižuje známka o jeden stupeň. Po celý čas musí být zřejmé, že pes je v barvářském řemeni zalehlý, že sleduje stopu s jistotou. Na pobarvenou stopu se může pes nasadit znovu nejvýše třikrát. Každé nové nasazení a vrácení psa na stopu snižuje známku o jeden stupeň tak, že vypracování celé stopy až po třetím zbloudění a vrácení se na stopu, hodnotí známkou 1. Pracuje-li pes přehnaně rychle a vůdce ho nestačí krokem sledovat, hodnotí se nejvýše známkou 2.
Chyby: pracuje-li pes nezalehlý v řemeni, bloudí, sleduje-li stopy zdravé zvěře, stále je ho potřeba pobízet, pracuje-li nervózně a rychle, nezájem o správnou stopu a zvláště její dokončení.
b) Oznamovač včetně hlasitého
Před započetím této disciplíny ohlásí vůdce rozhodčímu, jakým způsobem mu pes oznámí nalezenou zvěř.
Od nástřelu k pobarvenému loži pracuje pes na řemeni jako vodič. U lože ho vůdce vypustí a zbytek dráhy musí pes vypracovat volně, zvěř si ověří a vrátí se pro vůdce, který čeká na místě vypuštění. Rozhodčí na konci dráhy sleduje, zda si pes zvěř ověřil. Po odběhnutí psa od zvěře oznámí rozhodčí zatroubením, že pes u zvěře byl a že se vrací. Po příchodu k vůdci musí mu pes dříve ohlášeným způsobem oznámit, že zvěř našel a snažit se vůdce ke zvěři dovést bez spojení vůdce a psa řemenem či vodítkem. Pes se musí pro vůdce vrátit do 5ti minut od vypuštění.
Selže-li pes jako oznamovač, může jej vůdce do 10ti minut přivolat, čas se počítá od vypuštění od lože. Dále pes pracuje jako vodič s tím, že se známka sníží o jeden stupeň.
V případě, že pes mine lože, nechá jej rozhodčí odejít asi 50 kroků, načež upozorní vůdce, že pes lože minul, a proto bude pokračovat v dokončení práce na pobarvené stopní dráze jako vodič. Pes je hodnocen jako vodič s tím, že se známka sníží o jeden stupeň.
Hlasitý oznamovač se zkouší obdobně, jen s tím rozdílem, že pes musí po vrácení se k vůdci oznámit nalezení zvěře hlášením a během vedení vůdce ke zvěři v určitých intervalech hlásit.
Povzbuzování psa při práci oznamovače není chybou.
Chyby: nepřijde-li pes po vypuštění ke zvěři, aby si ji ověřil a vrátí se k vůdci, nevýrazné oznamování, nejisté vedení ke zvěři. Neoznámí-li nalezenou zvěř vůdci způsobem, který vůdce rozhodčím předem ohlásil, nemůže se práce hodnotit jako práce oznamovače.
Pes po přiložení na nástřel pracuje k loži na řemeni jako vodič. U lože vůdce psa vypustí a ten pracuje dále jako hlasič, tzn., že zbytek pobarvené dráhy musí vypracovat samostatně a do 5 minut po vypuštění začít hlásit nalezenou spárkatou zvěř a v hlášení pokračovat až do doby, kdy k němu vůdce přijde. Psa nelze žádným způsobem povzbuzovat nebo nutit hlásit. Nepovažuje se za chybu, jsou-li v hlášení krátké pomlky. Selže-li pes jako hlasič, nebo mine pobarvené lože, postupuje se jako u oznamovače.
Odejde-li vůdce od lože k hlásícímu psu a ten pak hlásit přestane, nebo nehlásí u zvěře, nebo od ní odejde, je pes hodnocen známkou 0.
Chyby: bloudění, sledování stop zdravé zvěře, nevýrazné hlášení, opožděné hlášení, hlášení s dlouhými odmlkami, nehlášení, opuštění zvěře, nezájem o práci a zvláště o její dokončení.
Jako oznamovač (včetně hlasitého) a hlasič může být pes vypuštěn 2x. Čas 5 minut se však počítá od prvního vypuštění.
Když pes vedený jako oznamovač nebo hlasič místo oznámení nebo hlášení nalezené zvěře tuto zvěř vůdci přinese, práce se ukončí a dosavadní hodnocení jako vodiče na řemeni se sníží o jeden stupeň. Pokud pes vedený jako oznamovač nebo hlasič nalezenou zvěř místo pouhého ověření kus poponese (do 20ti kroků) a dále pracuje již bezchybně, není to považováno za chybu. Podmínkou je, že vůdce musí bezpečně ke kusu dovést v případě oznamovače a nebo u něj hlásit v případě hlasiče.
úkolem této discipliny je vyzkoušet psa, zda je schopen dosledovat usmrcenou, postřelenou nebo jiným způsobem zraněnou spárkatou zvěř. Za tímto účelem se zakládá stopní dráha 500-600 kroků dlouhá, dvakrát obloukovitě lomená. Stopní dráhy se vpředu označují snímatelnými značkami, které se při zakládání stopy sejmou a z druhé strany je označení barvou pro kontrolu rozhodčích. Na začátku stopní dráhy musí být rozhodčím zapsán čas založení stopy.
Vzdálenost mezi jednotlivými stopními drahami je 150 kroků a na tuto vzdálenost by se stopní dráhy k sobě neměly přibližovat v celém svém průběhu. Začátek stopní dráhy je mysliveckým způsobem označen (nástřel) a asi v polovině je pobarvené lože, které se rovněž označí(spárky, barvou nebo je zde položen kus spárkaté zvěře, který je při zakládání stopní dráhy pomocníky na barvě po stopě nesen. Při použití spárků na založení stopy není nutné kus po stopní dráze přenášet. ) Pokud okolnosti dovolují, doporučuje se, aby byly stopní dráhy založené po větru.
K založení stopní dráhy se může použít 0,3 l vepřové krve, barvy ze zvěře a nebo se zakládá stopa pomocí spárků. K založení stopní dráhy pomocí spárků lze použít běžně užívané techniky (nášlapové dřeváky, kolečko, tupování). V případě použití nášlapových dřeváků nebo kolečka musí být spárky z jednoho kusu zvěře. Ideální je použít spárky z kusu položeného na konci stopní dráhy, čímž se tato disciplina nejvíce blíží praktickému dosledu.
Pes je na stopu nasazen nejdříve 1 hod. po jejím založení a maximálně do 3 hod. po jejím založení. Úkolem psa je během 1 hodiny kus spárkaté zvěře dosledovat. Pes může pracovat jako vodič – vypracuje celou stopní dráhu na barvářském řemenu, nejméně 5 m dlouhém. Pes má sledovat stopu na rozvinutém barvářském řemenu a to tak, aby jej vůdce mohl sledovat volným krokem a z celé práce musí být patrné, že pes stopu sleduje s jistotou. Pes by se neměl od stopní dráhy vzdálit do 20 kroků. Pokud tak nastane a pes se sám viditelně opraví, není to chyba. V opačném případě je rozhodčím zastaven a vrácen zpět na stopu. Vůdci je zakázáno se otáčet po značkách stopní dráhy a je-li to opakovaně, má rozhodčí právo takovou práci ukončit a limitní disciplinu hodnotit jako neuspěl.
V případě, že pes pracuje jiným způsobem než vodič, musí vypracovat stopní dráhu k pobarvenému loži zvěře jako vodič a odkud je vypuštěn. Na vypracování stopní dráhy má pes 60 minut a čas se počítá od přiložení psa na nástřel. Pes může být opraven a na stopu nasazen nejvýše 5x (nepočítá se přiložení psa k nástřelu).
4.PŘINÁŠENÍ VLEČENÉHO ZAJÍCE NA DÁLKU V LESE (limitní disciplina) se zkouší stejně jako u vlečky s liškou. Známka 0 je však z této disciplíny nepřípustná pro uspění v ceně.
Časový limit: 10 minut (platí i pro limitní disciplinu)
Obě disciplíny se zkouší a hodnotí samostatně.
Vzdálenost mezi všemi stopními drahami (vlečkami) je nejméně 100 kroků a to v celé délce stopní dráhy. Rozhodčí na konci stopní dráhy sleduje výkon psa a signálkou dává znamení  pokud pes prokazatelně u zvěře byl ( ověřil zvěř, uchopil zvěř a krátce poponesl zvěř). Povel signálkou musí být rozhodčím dán tak, aby nerušil výkon psa.
vlečka se zajícem v lese je 300 kroků dlouhá, 2x obloukovitě lomená. Zakládá se v lesních porostech, na lesních pasekách. Protože jsou stopní dráhy předem vyznačené, nemůže být v lese striktně dodržen požadavek zakládat vlečku po větru. Stejně jako u vlečky se srstnatou v poli není vůdce psa limitován počtem ani obsahem povelů a počtem nasazení na vlečku. Zajíce musí pes donést do 10ti  minut. Čas se počítá od vypuštění psa při prvním nasazení.
Neobstojí i psi, kteří prokazatelně zvěř načínají, hrobaří nebo příliš tvrdým skusem poškozují.
5.PŘINÁŠENÍ VLEČENÉ LIŠKY NA DÁLKU V LESE
Časový limit: 10 minut
Vlečka s liškou se zakládá tažením lišky v lesním porostu s dvěma oblouky na vzdálenost  300 kroků. Rozhodčí, který vlečku zakládá, ponechá zvěř ležet přesně na konci stopní dráhy, odejde v přímém směru a ukryje se tak, aby ho pes neviděl ani nenavětřil.
Pořadatelé vyznačí všechny dráhy liščí stopy (na přední straně stromů od nástřelu) vápnem, barvou nebo připevněnými papírky.
Na vyzvání rozhodčího přiloží vůdce psa na nástřel, označený srstí nebo vlnou. Vůdce může vést psa na šňůře nebo vodítku 20 kroků od nástřelu. Potom ho volně vypustí s posledním povelem k přinesení zvěře. Vůdce může psa nasadit na stopu nejvýše třikrát, avšak druhé a třetí nasazení snižuje známku vždy o 1 stupeň.
Není důležité, jak pes dráhu sleduje, ale s jakou dychtivostí a ochotou přijde ke zvěři, uchopí ji a co nejrychleji přinese vůdci.
Aby pes obstál, musí přinést zvěř do 10 minut bez ohledu na to, byl-li nasazen jednou nebo třikrát (limitní čas se počítá vždy od prvního nasazení). Nepřinese-li zvěř ani po třetím nasazení, obdrží známku 0 bez ohledu na čas. Tato známka jej na LZ ze zkoušek nevylučuje, ale zařazuje jej do III. ceny. Na VZ a memoriálech nesmí být z této disciplíny 0. Zvěř k založení vlečky musí být vyspělá a nezávadná.
Způsob přinášení a odevzdání zvěře se zapisuje do předmětu přinášení lišky. Rozhodčí na konci stopní dráhy sleduje výkon psa a signálkou dává znamení pokud pes prokazatelně u zvěře byl ( ověřil zvěř, uchopil zvěř a krátce poponesl zvěř). Povel signálkou musí být rozhodčím dán tak, aby nerušil výkon psa.
6.VYHLEDÁVÁNÍ ZVĚŘE V HOUŠTINÁCH (limitní disciplina – časový limit 5 minut)
Pes má prohledat houštinu co nejhlouběji a do stran, zvěř vyhledat a z houštiny vyhnat. Na písknutí se má dát odvolat. Zvěř v houštině nemá vystavovat, ale vyvstalou má hlasitě sledovat až ven z houštiny. Střelenou zvěř může bez rozkazu přinést. Nepočítá se za chybu, chytne-li pes při naháňce zvěř, bezchybně ji přinese a odevzdá. Z chování psa musí být zřejmé, že reaguje na povely svého vůdce. Hlasité sledování zvěře se zapíše do průkazu původu i do soudcovské tabulky, nemá však vliv na hodnocení výkonu psa.
Není přípustné, aby se všichni psi zkoušeli v jednom místě.
Chyby: časté pobízení, časté vybíhání z houštiny, hledání na pokraji houštiny, nereagování na povely vůdce, daleké prohánění zvěře.
7.SLÍDĚNÍ a DOHLEDÁVKA – limitní disciplina pro loveckou upotřebitelnost (časový limit 10 minut) – zkouší se pouze na LZ
Slídění časový limit: 5 - 10 minut.
Slídění se zkouší v řídkém lese s travnatým porostem nebo v zatravněných pasekách. Pes musí při slídění hledat před vůdcem. Není chybou, hledá-li ve vzdálenosti 50 kroků, musí být ale v dohledu vůdce.
Přijde-li pes při slídění na drobnou zvěř, musí zůstat absolutně klidný. Po jejím vyběhnutí vůdce zvěř střelí a pes ji musí přinést. Pokud pes na zvěř nepřišel, vůdce na pokyn rozhodčího vystřelí. Vůdce může psa při slídění usměrňovat jemným ne však častým pískáním.
i v lesních podmínkách musí pes prokázat schopnost dohledání a přinesení drobné zvěře. Pokud nelze drobnou zvěř střelit, pohodí se psu do krytiny (zarostlé paseky, vyšší lesní podrost) současně 1 kus pernaté a 1 kus srstnaté zvěře, tak, aby to vůdce ani pes neviděl. Vůdce postupuje se psem proti větru, může psovi dávat libovolné povely, může jej usměrňovat pískáním i slovem. Podstatné je, aby pes do 10 minut dohledal a k vůdci nejméně na 3 kroky donesl jak zvěř pernatou, tak zvěř srstnatou.
Neobstojí psi, kteří prokazatelně zvěř načínají, hrobaří nebo příliš tvrdým skusem poškozují.
8.DOHLEDÁVKA STŘELENÉ A POHOZENÉ PERNATÉ A SRSTNATÉ ZVĚŘE (limitní disciplina)
Časový limit: maximálně 10 minut, kontrolní pes maximálně 5 minut
Tato disciplína má vyzkoušet použitelnost psa v lovecké praxi, tj. zda střelenou, postřelenou nebo uhynulou zvěř pernatou i srstnatou řádně dohledá a přinese. Jako dohledávka se tato práce hodnotí jen tehdy, dohledá-li ohař zvěř nosem, nikoliv zrakem.
Při dohledávce nesmí dávat vůdce psovi povel aport, nebo přines. Může pouze používat povely hledej ztracenou. Dá-li vůdce psovi místo povelu hledej, nebo hledej ztracenou povel aport, nebo přines i přes to, že pes o dohledávané zvěři ještě neví, je to považováno za chybu.
Za každý povel k přinesení zvěře se za těchto okolností snižuje známka z dohledávky o jeden stupeň. Dá-li vůdce při dohledávce více než 3 povely k přinesení zvěře, obdrží pes z dohledávky známku 0 a na zkouškách neobstál.
Zjistí-li rozhodčí, že pes dohledávanou zvěř navětřil, prokazatelně o ní ví a tuto zapírá, přikáže vůdci, aby dal psovi povel k přinesení. Přinese-li pes po tomto povelu zvěř, je hodnocen z dohledávky nejvýše známkou 2, po dalším povelu známkou 1.
Dohledá-li pes postřelenou pernatou zvěř po stopě a přinese ji ze vzdálenosti alespoň 100 kroků, hodnotí se jeho práce jako dohledávka a zároveň jako splněná disciplína „Přinášení vlečené zvěře pernaté na dálku“.
nedohledá do 10ti  minut, je hodnocen známkou 0.
Každému zkoušenému psovi se ještě pohodí 1 kus pernaté a 1 kus srstnaté zvěře a to tak, aby to vůdce ani pes neviděli. Zvěř musí být pohozena do krytiny. Každý pes musí mít vlastní prostor. Vůdce vypustí psa zásadně proti větru, alespoň 50 kroků od pohozené zvěře a může se psem postupovat. Na pokyn rozhodčího se vůdce zastaví a pes pokračuje v dohledávce. Rozhodčí si zejména všímá, jak pes používá nos, na jakou vzdálenost zvěř navětří, s jakou ochotou ji vezme a přinese vůdci. Vůdce může psa usměrňovat tak, aby jej udržel v určeném prostoru, kde se pohozená zvěř nachází.
Předměty „Dohledávka čerstvé střelené pernaté a srstnaté zvěře“ a „Dohledávka pohozené pernaté a srstnaté zvěře“ jsou nedílnou součástí disciplíny “Dohledávka střelené a pohozené pernaté a srstnaté zvěře“. Každý předmět se zkouší samostatně. Aby pes obstál, nesmí mít ze žádné disciplíny známku 0. Dosažené výsledky z každého předmětu se zapisují do soudcovské tabulky poznámkou. Vypočtený průměr pak tvoří výslednou známku z disciplíny „Dohledávka střelené a pohozené pernaté a srstnaté zvěře“.
Při zkoušení disciplíny „Dohledávka pohozené zvěře pernaté a srstnaté“ je na rozdíl od disciplíny „Dohledávka střelené zvěře pernaté a srstnaté“ použití kontrolního psa nepřípustné.
Nedohledá-li zkoušený pes pohozenou zvěř do 10 minut obdrží známku 0 a je z dalšího zkoušení vyloučen. V tomto případě je rozhodčí povinen ukázat vůdci, kde zvěř v krytině leží.
Vystavuje-li pes při dohledávce jinou živou zvěř, může ji vůdce sám zvednout a dále pokračuje v disciplíně dle pokynů rozhodčího.
Dohledá-li ohař pohozenou zvěř do 4 minut od vypuštění dostane známku 4, do 6 minut známku 3, do 8 minut známku 2 a do 10 minut známku 1. Tyto časové limity platí pouze pro předmět „Dohledávka pohozené pernaté a srstnaté zvěře“. Dohledávka střelené a postřelené pernaté a srstnaté zvěře se hodnotí dle skutečně provedené práce v časovém limitu 10 minut.
Chyby: nezájem, nebo malý zájem o dohledání zvěře, povely k přinesení zvěře, nesoustředěnost na dohledávání.
při praktickém využití psa v myslivosti je nejdůležitější, aby pes střelenou, poraněnou nebo jiným způsobem zraněnou drobnou zvěř dohledal a přinesl vůdci. Proto je z praktického hlediska dostačující, pokud pes dohledá a přinese střelenou zvěř a to jak pernatou, tak srstnatou. V případě, že tak splní, nemusí se mu již dělat dohledávka pohozené zvěře pernaté nebo srstnaté. Dohledá-li pes jeden druh střelené zvěře s druhým druhem zvěře se provede dohledávka pohozené zvěře. V případě střelené zvěře musí pes tuto zvěř dohledat nosem, nikoliv zrakem. Dohledá – li pes střelenou zvěř zrakem, nelze psovi přiznat splnění discipliny dohledávka střelené zvěře, pouze splní disciplinu přinášení. V případě, že pes nedohledá střelenou zvěř do 10 minut, je na tuto práci nasazen kontrolní pes a to je další pes v pořadí a pokud takový není, použije rozhodčí předcházejícího psa. Dohledá – li kontrolní pes střelenou zvěř do 5ti  minut, je zkoušený pes hodnocen známkou neuspěl. Pokud kontrolní pes zvěř nedohledá, považuje se tato zvěř za nedohledatelnou. Nemá - li pes možnost dohledat střelenou zvěř, pohodí se mu do krytiny postupně jeden kus zvěře (pernaté a pak  srstnaté) a to tak, aby to pes ani vůdce neviděl. Úkolem psa je tento kus zvěře do 10ti  minut najít. Vůdce může dávat libovolně povely a to i třeba k přinesení. Podmínkou uspění na této disciplině je přinesení pohozené zvěře do 10ti  minut k vůdci. Vůdce může se psem postupovat, ale ne na vzdálenost kratší než l5 kroků k pohozené zvěři. V případě střelené zvěře se dohledávka odehrává jako při praktickém lovu. Vzdálenost vůdce od zvěře není limitována. Podmínkou je, že pes musí prokazatelně zvěř najít a pokud je poraněná i donést bez ohledu na počet povelů. Pokud má z této discipliny pes uspět, musí prokázat dohledávku na zvěři pernaté i srstnaté bez ohledu zda je zvěř střelená nebo pohozená.
V případě nedohledání pohozené zvěře pernaté nebo srstnaté se kontrolní pes nepoužívá. Rozhodčí po uplynutí časového limitu disciplinu ukončí a vůdci ukáže, kde pohozená zvěř ležela.
Dohledá – li pes po stopě (nikoli zrakem) střelenou pernatou zvěř na vzdálenost nejméně 100 kroků, má splněnou disciplinu dohledávka pernaté zvěře a přinášení pernaté zvěře v poli na dálku. Dohledá – li pes po stopě (nikoliv zrakem) na vzdálenost nejméně 200 kroků střeleného zajíce nebo králíka, má splněnou disciplinu dohledávka srstnaté zvěře a přinášení srstnaté zvěře v poli na dálku. Jak v případě pernaté zvěře, tak srstnaté zvěře musí disciplinu ukončit do 10ti  minut. Střelenou či pohozenou zvěř pernatou nebo srstnatou musí pes k vůdci donést nejméně na vzdálenost tří kroků a nemá vliv na uspění v této disciplině, zda pes zvěř odevzdá nebo před vůdce položí. V případě poraněné nebo postřelené zvěře se této zvěře musí vůdce pomocí psa zmocnit, aby mohl ukončit její utrpení. Ponechá - li pes poraněnou nebo postřelenou zvěř uniknout, je z této discipliny hodnocen neobstál. Neobstojí i psi, kteří prokazatelně zvěř načínají, hrobaří  nebo příliš tvrdým skusem poškozují.
Časový limit: 10 minut
Zkouší se v lesním porostu stejně jako disciplína „Dohledávka pohozené zvěře pernaté a srstnaté“ na PZ (platí časové limity).
Při posuzování nosu je třeba si všímat, na jakou vzdálenost pes navětří zvěř, rychlosti při hledání, větru (jeho síly), vlhkosti a teploty vzduchu, druhu půdy, porostu, druhu zvěře a délky hledání (času). Pes nemusí zvěř vystavit hned, může jít po jejím pachu a potom ji vystavit na kratší vzdálenost. Vzdálenost je třeba posuzovat vždy od prvého navětření a ne od vystavování. Je třeba přihlížet k tomu, že se pes při práci s bažantí zvěří k ní přiblíží na kratší vzdálenost, než ji pevně vystaví. Jemnost nosu se posuzuje během celých zkoušek. Přecházení zajíců ještě nemusí být známkou špatného nosu.
Chyby: navětření zvěře na kratší vzdálenost při příznivém větru, soustavné vystavování dýchánků a míst, kde se zvěř zdržovala.
Jestliže LZ kvalifikuje psa v určitých případech, jako lovecky upotřebitelného, je třeba na těchto zkouškách také hodnotit kvalitu nosu. Je to možné, především při slídění nebo dohledávce. Rozhodčí během slídění pozoruje práci psa a podle vzdálenosti, na kterou zvěř navětřil, si ověřuje kvalitu jeho nosu. Když během slídění nepřijde pes do styku s živou zvěří, ověří se kvalita jeho nosu při dohledávce. Zde je třeba sledovat, na jakou vzdálenost pes navětřil pohozenou zvěř, zda s vysokým či nízkým nosem a za jaký čas ji dohledal. Doplňující poznatky o kvalitě jeho nosu si rozhodčí ověřují během celých zkoušek. Navětření zvěře na krátkou vzdálenost je chyba, která ovlivňuje výslednou známku z nosu.
Časový limit: 10 minut
Tuto disciplínu je třeba co nejvíce přizpůsobit myslivecké praxi.
Při naháňce má být pes na stanovišti absolutně klidný. Vůdce ho může mít při zkoušení připoutaného na vodítku nebo volně odloženého. Pes na vodítku obdrží vždy o jeden stupeň nižší známku.
Pes nepokojný na stanovišti, kňučící, nervózní, který může zradit přibíhající zvěř a pes, který uteče z místa odložení nebo vyběhne za zdravou zvěří, se hodnotí známkou 0.
Pro zkoušení této disciplíny se vůdci se psy rozestaví nejméně 50 kroků od sebe, např. jako při obstavené leči. Psi, kteří nejsou právě zkoušeni, nesmí se zdržovat nablízku.
Disciplína se zkouší 10 minut, každý vůdce vždy asi po 2 minutách vystřelí loveckým způsobem, zvěř se však nestřílí.
Na ZV je vůdce povinen na rozkaz rozhodčího vystřelit v době, kdy pes neviděl žádnou zvěř a rovněž tehdy, zvedne-li se před psem vystavovaná zvěř. Po výstřelu musí pes zůstat klidný, nesmí se výstřelu bát, ani bázlivě pobíhat. Bojí-li se výstřelu, nebo se po výstřelu vzdálí a nedá se přivolat, dostává známku 0 a vylučuje se z dalšího posuzování (tento důvod se zapisuje do soudcovské tabulky a do přehledu výsledků zkoušek).
Na ostatních druzích zkoušek jsou vůdci povinni na vyvstalou zvěř, kterou pes vystavoval, ihned vystřelit. Na příkaz rozhodčího musí vůdce vystřelit na vyvstalou zvěř, kterou pes nevystavoval. Vůdce nesmí zvěř úmyslně chybovat. Viděl-li pes zvěř po výstřelu padat, může ji bez povelu přinést, což se nepovažuje za chybu.
Chyby: bázlivost a splašenost po výstřelu, zaskakování za zvěří po výstřelu. Pes, který zůstane po výstřelu u nohy svého vůdce a ani na jeho rozkaz nechce zvěř hledat, musí být ze zkoušek vyloučen.
13.PŘINÁŠENÍ ZVĚŘE PERNATÉ, SRSTNATÉ (limitní disciplina)
A LIŠKY (časový limit 10 minut)
Účelem discipliny přinášení zvěře je vyzkoušet schopnost psa a jeho ochotu k přinášení zvěře. Aby bylo možné tuto schopnost co nejobjektivněji posoudit, je zapotřebí získat co nejvíce pomocných známek z přinášení. Známky z přinášení zvěře pernaté (a to i vodní), srstnaté a lišky se průměrují a aritmetický průměr je výsledná známka z přinášení zvěře pernaté (a to i vodní), srstnaté a lišky.
Aby pes na zkouškách obstál, nesmí dostat ani jednu 0 z přinášení. Vyjímka  je 0 z přinášení lišky na LZ na disciplině přinášení vlečené lišky v lese na dálku. Přinášení je součástí discipliny přinášení lišky přes překážku a přinášení kachny z hluboké vody a při hodnocení těchto disciplin se chyby v přinášení promítají v celkovém hodnocení discipliny.
Při zkoušení této disciplíny na PZ by měl být střelen alespoň 1 kus (druh) zvěře před každým psem. Je-li v daných podmínkách méně zvěře, musí se střelit alespoň 1 kus (druh) zvěře v každé skupině. Na VZ a memoriálech se musí střelit nejméně 1 kus (druh) zvěře před každým psem. Vidí-li pes po výstřelu zvěř padat může ji bez povelu přinést a nepovažuje se to za chybu. Musí zvěř rychle uchopit do plné mordy, bez těžkostí přinést, posadit se před vůdce a až na jeho rozkaz pustit. Tichý povel k usednutí může dát vůdce pouze na PZ.
Rozhodčí se musí přesvědčit, zda pes drží zvěř pevně, nemačká a nepouští ji předčasně bez rozkazu.
Při hodnocení musí rozhodčí brát v úvahu: počasí, únavu psa, vzdálenost, ze které musel pes zvěř přinést a podobně. Na LZ, VZ a memoriálech může dát vůdce psovi maximálně 3 povely k přinesení zvěře. Nepřinese-li pes zvěř ani na třetí povel, hodnotí se známkou 0 a na zkouškách neobstojí (vyjímka přinášení lišky na disciplině přinášení vlečené lišky v lese na dálku). Dostane-li pes na PZ k přinesení zvěře více povelů jak tři, může obdržet za tento výkon nejvýše známku 1. Zvěř však musí přinést do 10ti minut. U psa, který prokazatelně o zvěři ví (ověří, poponese) nebo tuto prokazatelně zapírá, má rozhodčí právo přikázat vůdci, aby dal povel k přinesení. Donese - li pes zvěř po prvním povelu, může být hodnocen nejvýše známkou 2, při dalším povelu získává pes známku 1.  Na PZ musí pes zvěř donést do 10ti  minut bez ohledu na počet povelů.
Chyby: neochotné uchopení zvěře, mačkání, pohrávání a pohazování, vypuštění zvěře před vůdcem při odevzdání, časté pokládání zvěře, opakování povelů k přinesení (každý další povel snižuje známku o jeden stupeň). Při přinášení pernaté zvěře držení jen za peří, u srstnaté za běhy nebo srst může pes obdržet na PZ nejvýše známku 2, na VZ a memoriálech jen známku 1. Známku 0 z přinášení obdrží psi, kteří zvěř prokazatelně načínají, hrobaří nebo příliš tvrdým skusem poškozují.
Ke splnění této limitní disciplíny musí pes prokázat schopnost přinášet zvěř pernatou i srstnatou. Jako splnění disciplíny se považuje donesení zvěře k vůdci (nejméně na 3 kroky). Na hodnocení nemá vliv způsob úchopu, předání zvěře vůdci, počet a obsah povelů. Pes musí oba druhy zvěře donést vždy do 10ti  minut. Čas se počítá od prvního povelu k přinesení. V případě  poraněné nebo postřelené zvěře se této zvěře musí vůdce pomocí psa zmocnit, aby mohl ukončit její utrpení.
Ponechá - li pes poraněnou nebo postřelenou zvěř uniknout a vůdci jí nedonese, je z této discipliny hodnocen neobstál. Dále neobstojí psi, kteří prokazatelně zvěř načínají, hrobaří  nebo příliš tvrdým skusem poškozují.
Pes má jít klidně při levé noze vedoucího, nemá ho předbíhat ani za ním zaostávat. Při spatření zvěře nebo při střelbě se nesmí na řemeni cukat. Disciplína se zkouší během celých zkoušek, ve chvílích, je-li pes veden na volně visícím řemeni, a to i tehdy, když vůdce neví, že ho rozhodčí pozorují. Na LZ, VZ a memoriálech se vodění na řemeni zkouší také v lese v tyčovině. Pro posuzování této disciplíny, vytyčí v lesním nebo podobném porostu trasu, která by měla být pro všechny zkoušené psy přibližně stejná. Trasa je kruhového tvaru a vede přes rozličné terénní překážky (padlý strom, mezi keři, přes příkop atd.).  Rozhodčí sleduje ze středu kruhu vůdce se psem po celé délce trasy. Vůdce vede psa na vypouštěcím vodítku nebo svinutém barvářském řemeni. Během zkoušky vůdce nesmí držet vodítko v ruce a usměrňovat pohyb psa.  Pes má jít klidně za svým vůdcem nebo vedle jeho levé nohy, nemá ho předbíhat ani se nechat táhnout. Nemá se zaplétat do keřů, ani zachytávat za stromy. Vůdce projde kolem několika keřů nebo stromů těsně, aby dokázal, jak pes zvládá vodění na řemeni. Tahá-li pes svého vůdce, zachytává-li za stromy nebo keře, nebo ho správně nenásleduje, obdrží za každou chybu o jeden stupeň sníženou známku.
Chyby: předbíhání, tahání, takové zaostávání, až je vodítko napnuté. Při opakovaném trhání a kňučení psa při spatření zvěře nebo při střelbě se hodnotí pes známkou 0 a musí být z dalšího posuzování vyloučen. V lese nesmí pes zaskakovat za stromy, musí sledovat vůdce a v žádném případě jej nesmí omezovat v pohybu.
Poslušnost a ovladatelnost jsou základní disciplíny při předvádění psa. Pes musí ochotně a okamžitě uposlechnout a vykonat každý hlasitý nebo jiný rozkaz svého vedoucího. Aby utvrdil vůdce psa v klidu před zvěří nebo po výstřelu, může používat tiché, ale ne moc časté povely. Nereaguje-li pes ihned na povel svého pána, považuje se to za chybu v poslušnosti.
Pes, který z jakýchkoliv příčin neuposlechne svého vůdce a nedá se připoutat na vodítko, vylučuje se z dalšího posuzování. Když se vzdálí z vlivu svého vůdce a do 10ti minut se nevrátí, vylučuje se rovněž ze zkoušek.