cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs
Náušnice z chirurgické oceli jsou u většiny žen módním doplňkem již od raného dětství. Jsou nezbytnou součástí každé šperkovnice patřící ženě, která se chce líbit. Tento kousek třpytící se mezi prameny vlasů dokáže podtrhnout ženskou krásu naprosto jedinečně. I takto malý detail nesmí chybět k večerní róbě ani k pracovnímu outfitu.
První zmínky o náušnicích pocházejí pravděpodobně z Blízkého východu a sahají přibližně do roku 3 000 př. n. l. V té době se náušnice používaly především pro určení náboženské či kmenové identity nositele. Náušnice v té době, pravděpodobně byly hlavně ukazatelem sociálního statusu jedince v komunitě, byly známkou bohatství. Povinným módním doplňkem se staly v antickém Řecku či starověkém Egyptě, kdy jejich hrdou nositelkou byla i samotná Kleopatra. Z historických dokumentů a nákresů bylo zjištěno, že ozdobu uší nosil i sám král Tutanchamon. První náušnice byly archeology objeveny při vykopávkách v královské hrobce v Iráku. Pocházejí z roku asi 2 500 př. n. l.
Ve středověku se náušnice nosily minimálně nebo vůbec. V té době byla móda velkých klobouků, vysokých límců a hrozilo zde nebezpečí zapletení náušnic do tkanin či vlasů. Na výsluní se náušnice dostávají opět v 17 století. byly vyráběny z drahých kovů jako je zlato a stříbro a zdobeny byly velkým množstvím drahých kamenů. S příchodem 19. století se móda mění a náušnice opět mizí ze scény. Důvodem této změny bylo, že do módy přicházejí klobouky, které lemují tváře.
Začátkem 20. století, kdy do módy přicházejí vyšší účesy a drdoly se náušnice opět dostávají ke slovu. Oblibuje si je čím dál větší množství žen. Až do poloviny 20. století se nosily náušnice všech tvarů a velikostí. V té době se rozlišovali náušnice na konzervativnější, ty byly nošeny ženami během celého dne, a na náušnice které se nosily ve večerních hodinách. Zhruba v polovině 20. stolení nastal velký zlom. Byly vynalezeny náušnice „Klipsové“. Od této chvíle se mohly náušnicemi pyšnit i ženy, které do této chvíle odmítaly propíchnutí ušního lalůčku. Ve stejné době, tedy ve druhé polovině 20 století, přicházejí do módy malé lehké náušnice, které nebránily v žádném pohybu. Ženy si mohly vybírat náušnice z různých materiálů a v různých barevných variantách. Náušnice se stávají každodenním doplňkem ženy v zaměstnání, při formálních i neformálních příležitostech.
Dnes se klade na náušnice veliký důraz. Není již pravidlem, že se jedná o šperk výhradně ženský. Náušnicemi se mohou pyšnit i muži. Nabídka náušnic je opravdu velmi široká. Dá se vybírat z mnoha typů náušnic, mnoha barev a materiálů. Mezi nejoblíbenější patří zlato, stříbro, ale v poslední době i chirurgická ocel a porcelán. Náušnice jsou vyráběny s mnoha různými druhy zapínání.
Náušnice – význam a symbolika
Jedná se o jeden z nejstarších způsobů modifikace lidského těla. Asi nejstarší důkazy o tom, že náušnice z chirurgické oceli nosily v dávných dobách i muži, najdeme na stěnách paláců staré Persie – obrázky vojáků s jednou náušnicí.
Náušnice v různých částech světa
V orientu nosily náušnice obě pohlaví, na Západě (včetně starého Izraele a Egypta) zdobily výhradně ženy. V Řecku a Římě nosily náušnice jen ženy. Jedna náušnice byla zvláště populární v Evropě v renesanci a baroku.
V Evropě vyšly náušnice z módy v 17. a 18. století s módou paruk a klobouků, které zakrývaly ušiska. Na scénu se náušnice vrátily v plné síle opět v 20. století. Méně bolestivé metody propichování uší vedly k nové popularitě tohoto druhu zdobení. Okolo roku 1900 totiž vznikly klipsové náušnice, které byly považovány za mnohem hygieničtější. Od této doby jsou náušnice opět v módě.
Několik náušnic buď v jednom, nebou obou uších došlo obliby v 70. letech minulého století v Americe. Ženy nosily v ušním boltci druhou sadu náušnic, muži nosily dvě náušnice v jednom boltci.
Malá náušnice v uchu námořníka znamenala, že buď obeplul svět a nebo se plavil přes rovník. Náušnice u námořníků měla i jiný význam – v případě ztroskotání lodi měla sloužit náušnice jako platidlo na vystrojení křesťanského pohřbu. To byl tedy i jeden z důvodů, proč námořníci investovali velké peníze do zlatých náušnic.
V různých západních státech byl často piercing levého nebo pravého ucha spojován se sexuální orientací. V 60. letech se říkalo, že „levá je pravá a pravá je špatná“ – nošení náušnice v pravém uchu mělo u muže symbolizovat homosexualitu.
V jižní Indii propichují většině děvčat uši při náboženském obřadu již před 5. rokem jejich života. Podobné zvyky se praktikují i v jihoazijských zemích, včetně Nepálu, Sri Lanky a Laosu. Naproti tomu chlapci čekají na svůj první piercing do ranné dospělosti.
Většina náušnic nošených v naší kultuře jsou vyráběny tak, aby je bylo možné poměrně snadno vyjmout nebo vyměnit. Náušnice mohou být ale také permanentní – nevyndatelné. Ty se dříve používaly jako znak otroctví. Dnes se objevují jen zřídka ve formě větších kruhů, které nositel těžko, nebo vůbec nesundá bez asistence další osoby.