cs en cs en en en en en cs fr cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs hu cs cs en cs cs cs fr cs en cs cs cs cs cs cs cs cs
Velmi časté téma - vypadání vlasů a chemoterapie. Dneska je opravdu hodně možností, jak se cítit dobře!
Když vám řeknou, že je to zhoubný, a že se musí nasadit chemky, je to dost blbej pocit. Ten se samozřejmě znásobí tím, že přijdete o vlasy (u některých typů chemoterapie), takže každý z okolí, kdo má "fištrónka", ví, že se něco děje.
Já o ně přišla po 14 dnech od první chemoterapie. Nechtěla jsem se dívat, jak mi to padá, takže jsem se ještě před tím nechala ostříhat ze svých dlouhých vlasů na krátko (a bylo to fakt super!) a vlasy jsem darovala na paruky onkologicky nemocným.
Když jsem v tu osudnou sobotu vlezla do vany a tahala celé hrstě vlasů, nažhavila jsem telefon, zavolala kamarádce, která přijela se strojkem a udělaly jsme s tím rychlý proces. Po ostříhání jsme zjistily, že padá zatím úplně minimum (ale byly to fakt obří chuchvalce). Do 14 dnů byl pryč i milimetrový ježeček.
No co, teď se musí jednat! A štěstí přeje připraveným a to já jsem byla.
Někdo to řeší parukou, jiný šátkem, šátkovým "tunýlkem", čepicí.
Já jsem si s předstihem nakoupila slušivé turbánky od firmy Christine Headwear ze stránek www.vlasy.com - to vše díky kamarádce, která si také prošla těžkým onemocněním a vydala o tom knihu a tam jsem se to dočetla, díky Adélko! Jsou úžasně měkké, v zimě v nich není zima, v létě teplo. Nasadí se jako čepice a můžete běžet ven. Jsou i vázací, ale to jsem si připadala jak v sultanátu, asi jsem to neuměla dostatečně naaranžovat. Zkoušela jsem i od české firmy, ale vůbec se to nedá strovnat v kvalitě a vzhledu.
Paruku jsem si koupila až po několika měsících v obchodě s parukami (umělé vlasy) a moc ráda jsem to střídala s turbánky. Hlavně do společnosti, když jsem chtěla být méně nápadná. Když máte na hlavě turbánek, většinou se lidi otočí, prohlíží si vás, nebo máte aspoň ten pocit. Časem vám to začne být jedno.
Co na hlavu bez vlasů v létě?
Ahoj, jmenuji se Bára, bydlím v srdci Lužických hor, je mi 34 a od konce února 2018 žiju se stomií.
Letní kratochvíle a Amsterdam
© 2018 - 2020 Všechna práva vyhrazena | e-mail: 100blog@seznam.cz
Tento web používá k poskytování služeb, personalizaci reklam a analýze návštěvnosti soubory cookie. Používáním tohoto webu s tím souhlasíte.