it cs pl cs es cs pl cs es it cs en ceb cs cs cs cs pl cs cs cs cs cs cs cs cs en de cs fr cs en cs cs cs cs cs cs cs cs cs en cs cs cs cs cs cs cs cs cs en cs cs cs cs cs cs cs en cs cs cs cs cs en cs en en en en en en en en en en en en sk it cs cs cs cs cs cs cs hbs_lat en pl cs cs cs fi cs cs ca en es it cs cs ru it cs cs ru it cs cs ru en es en
Nikdy není na dně. Anny má tři odrostlé děti, je dvakrát rozvedená a pracuje jako toaletářka. Ve 46 letech se navíc dobrovolně vydává na dráhu pouliční prostitutky – přilepší tak na Vánoce vnoučatům Časosběrný film Anny zachycuje 16 let životního příběhu svérázné ženy, která vždycky vidí raději nebe nežli dno. Hledá lásku, vzdoruje smůle i nemocem, ale všechny své životní obtíže bere s jadrným humorem a praktickým nadhledem.
Za přispění Státního fondu pro podporu a rozvoj české kinematografie
Čím je pro vás osud Anny inspirativní?
Anny nikdy nic nevzdává. Vždycky se dokáže o sebe postarat, najít si práci. ví, že je v nejnižší vrstvě společnosti, ale nefňuká. Pracuje na záchodcích a aby mohla dětem přilepšit na Vánoce, tak si šlápne. Je to absolutní realistka. Ale ta touha najít cestu a dostat se z problému, nepropadnout depresi? Toho si velmi cením.
Realistické vyprávění se v Anny střídá s divadelními výjevy. Jak jste o nich uvažovala?
Divadlo je aktivitou sdružení Rozkoš bez rizika, které se stará o pražské prostitutky. Hry samotné píše paní doktorka Malinová, která Rozkoši šéfuje. Témata částečně souvisí s jejich profesí, jednotlivé role píše herečkám na tělo. Anny tu například vystupuje s písní „Předposlední cigareta“, což byl i pracovní název našeho filmu. Když jsem před dvaceti lety dodělávala televizní film Rozkoš bez rizika, využila jsem těch divadelních záběrů hodně. Až moc. Navzájem se přebíjely, brala jsem to jako chybu. V Anny je jich proto méně. Je to ale autentická aktivita Anny, která žije nezávisle na našem filmu.
Jak se vám v Anny pracovalo s hudbou?
Obvykle hudbu příliš nepoužívám, není to moje parketa. Ale v Anny nechám několikrát zaznít předehru k Verdiho opěře La traviata, která také vypráví o prostitutce. V pouličních scénách hraje teprve předehra předehry, samotné valčíkové téma zazní až na konci. Dle mého dodává filmu smíření se životem, souznění a soucit. Protože i život na té nejobyčejnější úrovni má svou hodnotu, noblesu a vážnost.
Natáčela jste s recidivistou, s drogově závislými, s lidmi bez domova. Čím vás přitahují hrdinové společenského dna?
Sociální témata mě zajímala vždycky. Marcela, René, Katka, Mallory – je strašně jednoduché nad těmihle lidmi ohrnout nos. Já se na ně radši napojím a něco o jejich životě zjistím. Zároveň se pohybují v prostředích, kam se běžně nedostanu a připadá mi zajímavé je objevit a odvyprávět tak, aby to bylo divácky poutavé.
Anny jste sledovala 16 let, čím vás přitahují časosběrné dokumenty jako takové?
Snažím se zachytit běžné lidi v konkrétní době. Oni postupně vypráví příběh svého života a my nikdy nevíme, jak a kam se to posune. Jsou to v podstatě takové deníky, které ukazují, jak se v téhle zemi žije. A v mém případě jde často o lidi z nejnižší kategorie. Co je zajímalo? Čím se zabývali? Jak to reflektovali?
Je to sázka na nejistotu. Zároveň je třeba říct, že i když mám pocit, že každý život je zajímavý, tak musím cítit šanci, že by z toho ten film mohl být. Nejde úplně střílet do neznáma.
Jaký byl váš vztah s Anny během let?
Byly jsme s Anny v permanentním kontaktu. Volaly jsme si, tak jsem se dozvídala, co se jí zrovna děje – ohlásila mi svatbu například. Natáčeli jsme zhruba osmkrát za rok, ale scházely jsme se i mimo natáčení. Díky tomu pak spoluprožívám její příběh. Když mi v nemocnici vyprávěla o světle na konci tunelu, jezdil mi mráz po zádech. Zároveň ale musím udržet jistou hranici, abych se z toho nezbláznila.
Jakým způsobem při natáčení docilujete toho, že se vám hrdinové otevřou?
Nikdy své hrdiny netahám, kam by nepatřili. Přizpůsobujeme se jim, stejně jako situaci, v níž se ocitáme. I když si dopředu připravím otázky a situace, velmi často se nakonec děje něco jiného. Potřebujeme to natočit, ať se děje, co se děje. Proto je třeba pružně reagovat a improvizovat.
V jakém štábu za svými hrdiny vyrážíte?
Snažím se vždycky eliminovat pocit natáčení. Proto jsme ve třech: kameraman, zvukař a já. Žádné svícení, nikdo další.
Daří se vám držet stálou posádku?
Kameramani i zvukaři se mění. Je důležité, aby se všichni dokázali napojit na můj styl. Neděláme krásné záběry, které se dlouho aranžují, ale potřebujeme zachytit, co se děje tady a teď. Autenticita je pro mě víc než krásná kamera.
Vaši hrdinové mají silné místní kořeny, coby filmoví hrdinové ale oslovují festivalové diváky po celém světě. Čím si to vysvětlujete?
Často jsem se na festivalech diváků ptala, jak rozumějí lokálním tématům v mých filmech. Odpovídají, že jsou to univerzální příběhy. Sociální témata mají pro různé lidi různou podobu, ale globálně tam bude něco podobného – autenticita.
Jak ji dokážete na plátno přenést?
Dneska je mezi dokumentaristy obvyklé vyjíždět za aktuálními tématy do cizích zemí. V Sýrii, Afghánistánu se zaznamenávají válečné konflikty, sociální krize. Já tohle nedělám a neumím. Definovala jsem se jako lokální kronikář. Jsem tady, v Česku. To je svět, jemuž rozumím. Když tady u někoho v bytě uvidím na stěně obrázek, pomůže mi to toho člověka charakterizovat. Je to banální metafora, ale zkrátka potřebuju být domácí. Znát souvislosti a kontext, abych mohla sledovat a zejména poutavě vykreslit osudy zdejších lidí.
Budapest International Documentary Festival 2022 (Hungary) – Special Mention
Sofia International Film Festival 2021 (Bulgaria) – Best Documentary Film
DOK. fest München 2021 (Germany) – VIKTOR.DOK Award – Best Film
Message to Man 2021 (Russia) – Best Documentary Film
Budapest International Documentary Festival 2022 (Hungary) – Special Mention
International Documentary Film Festival Amsterdam 2020 (Netherlands)
DocPoint – Helsinki Documentary Film Festival 2021 (Finland)
Crossing Europe Linz Film Festival 2021 (Austria)
One World International Human Rights Documentary Film Festival 2021 (Czech Republic)
Iceland Documentary Film Festival 2021
Docs Against Gravity Film Festival 2021 (Poland)
Vlastimil Hamerník, Martin Kubala, Ivan Vojnár, Stano Slušný, Jiří Chod, David Cysař, Ervín Sanders, Miroslav Souček, Martin Nováček, Braňo Pažitka, Tomáš Třeštík
KDE SE VZALA ANNY?
„V roce 1996 jsem začala točit sérii časosběrných dokumentů o ženách. Mělo jít o hrdinky z různých společenských vrstev. Zaujala mě organizace Rozkoš bez rizika, která se stará o pražské prostitutky. Začala jsem točit se šéfkou doktorkou Malinovou a zároveň i se třemi klientkami Rozkoše bez rizika. Strávili jsme spolu pět let a výsledkem byl film Rozkoš bez rizika (2001) pro Českou televizi. Když jsem se později dohodla s produkční společností Negativ, že bychom s některými hrdiny mých časosběrných filmů pokračovali, padl i návrh na Anny.
Anny byla zajímavá tím, že to nebyla typická prostitutka. Začala šlapat ve 46 letech, motivovalo ji přilepšení vnoučatům. Mě se líbilo, že se svými výraznými rysy podobá italské herečce Giuliettě Masinové. Ve Felliniho filmu Cabiriiny noci (1957) ztvárnila prostitutku, a mě tak přišlo, že tu máme jisté Cabiriiny noci po česku. Anny byla autentická, nestylizovala se, o profesi pouliční prostitutky mluvila s nadhledem a humorem.“
Negativ byl založen v roce 1995 a nyní je jednou z nejvýznamnějších producentských společností v České republice. Za dobu své existence vyrobil přes 40 celovečerních hraných, dokumentárních a animovaných filmů. Společnost se zaměřuje na projekty s mezinárodním koprodukčním potenciálem a dlouhodobě spolupracuje s autory jako jsou Bohdan Sláma, Helena Třeštíková, Michaela Pavlátová nebo Marek Najbrt.
Ostrovní 30, 110 00 Praha 1
+420 603 360 661
Negativ Film Productions @film_negativ ·
S Bohdanem Slámou točíme v srdci Moravského Toskánska film podle jeho vlastního scénáře. Snímek s pracovním názvem SUCHO pojednává o napjatém soužití dvou sousedských rodin.
Negativ Film Productions @film_negativ ·
#tbt Šeptej. Díky @Ian_Willoughby.
Negativ Film Productions @film_negativ ·
DĚTI NOCI vstoupily do českých kin před čtrnácti lety. Martha Issová a Jiří Mádl získali za své herecké výkony křišťálové glóby na @KVIFF a snímek vyhrál cenu za nejlepší film na @neissefilmfest. DĚTI NOCI najdete ke shlédnutí on-line na @KVIFFTV.