cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs en cs cs cs cs cs cs pt cs cs cs cs cs cs cs pl cs cs cs sv it cs de cs cs cs cs cs cs hbs_lat cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs en cs cs cs en cs cs cs sk cs sk cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs fi cs cs cs en cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs pl pt cs cs cs cs cs cs cs en de cs
Cirok1 obecný (Sorghum2 vulgare3 Pers.) jest statná, až přes 3 m vysoká obilina, jejíž silná stébla jsou vyplněna sladkou bílou dření a porostlá skoro až pod latu plochými, asi 1 m dlouhými a několik cm širokými listy, jež připomínají listy kukuřice. Nahoře rozvětvuje se stéblo v bohatou, více méně rozloženou, tuhokvětou latu drobných dvojitých klásků.
Jeden klásek z dvojice jest jalový, často jen plevami zastoupen a spočívá na kratší nebo delší stopce. Druhý klásek jest přisedlý a obsahuje v tuhých, kožovitých plevách kvítek plodný, obojaký, o třech tyčinkách a svrchním semeníku s 2 perovitými bliznami; dolejší plucha tohoto kvítku jest tenkoblanná a nese osinu, která však snadno opadává. Někdy sedí vedle plodného kvítku ještě jeden kvítek prašníkový nebo jest po něm zákrsek.
Moučnaté, podlouhlé, poněkud smáčknuté obilky, značně větší nežli obilky obyčejného prosa, jsou barvy nejčastěji hnědé nebo žlutě červenavé.
Cirok obecný jest pro mnohé tropické země vedle rýže nejdůležitější obilinou, ba některé vyprahlé krajiny v Turkestanu a v střední Africe by bez této obiliny nemohly býti ani obydleny. Pěstují jej v několika odrůdách hlavně ve střední Africe - proto se mu říká též proso mouřenínské - v teplé Asii, zvláště ve Vých. Indii, odkudž mu říkají indické jáhly (u Mathiola indiánské proso), a v jižní Evropě, kde kultura jeho sahá až do Uher. Ještě také i v jižní Moravě dozrává.
Z obilek mele se mouka na chléb a na rozmanité pokrmy, které zastupují v některých krajinách rýži.
U nás možno cirok obecný pěstovati jen jako zelenou píci, poněvadž zpravidla nedozrává. ? tomu cíli však hodí se lépe cirok halepský (Sorghum halepense Pers.), druh slabší, s užšími listy, chudší latou a menšími semeny, ale pro naše krajiny otužilejší. V jižní Evropě roste jako těžce vykořenitelná plevel, ale také se tam místy - až po jižní Tyrolsko - pěstuje.
Jiný, velmi statný druh ciroku jest durrha neboli dura, dari (Sorghum durrha Roxb.), která vyniká latou silně staženou a má semena kulovatá. Pěstují ji od pradávných dob v Egyptě i v jiných zemích horké Afriky, v Arabii, Persii, Východní Indii a Číně, v novější době též na ostrovech Antillských. V Evropě ujala se kultura její hlavně na Sicilii. Hodí se zvláště pro krajiny neúrodné, suché, písčité.
Z obilek durrhy melou mouku na různé pokrmy jako z obilek ciroku obecného. V jihozápadní Africe však jich výhradně zpotřebují k výrobě výživného piva zvaného omatojo.
O ciroku cukernatém (Sorghum saccharatum Pers.) a odrůdě jeho c. pometlovém (S. saccharatum var. technicum) pověděno více v III. oddíle mezi rostlinami cukrodárnými.
Pozn. Novějším bádáním zjištěno, že všecky uvedené druhy ciroku pocházejí od společné rostliny mateřské - Andropogon Sorghum Brot.
1Utvořeno dle chorv. jména sierak, jež souvisí s vědeckým Sorghum
2V Africe nazývají tuto obilinu sorgho.
3Lat. vulgaris = obecný.
Nemáte oprávnění psát komentáře.
Echinochloa frumentacea - Ježatka obilní
Coix lacryma-jobi - Slzovka obecná
Oryza sativa - Rýže setá
Elytrigia repens - pýr plazivý
Glyceria fluitans - zblochan vzplývavý
Pennisetum glaucum - Dochan klasnatý
Eleusine coracana - Kalužnice křivoklasá
Zizania aquatica - Ovsucha vodní
Paspalum scrobiculatum - Paspal obilní
Setaria italica - Bér vlašský
Plané rostliny podle doby květu
Rostliny kvetoucí v září
Jedovaté a halucinogenní rostliny
Užitkové a pamětihodné rostliny cizích zemí
Názorná květena zemí koruny české
Český herbář z roku 1899
Komentář k článku Okvětí (perigon, perigonium):
Potřebujeme více druhů rostlin s okvetim!! [komentovat]
Komentář k článku Lewisia cotyledon - levisie květnatá:
Prosím, chtěla bych koupit semínka lewisií. Poradí mi někdo kde se prodávají, popř. kdo je má a chce prodat a může je poslat [komentovat]
Komentář k článku Verbascum phlomoides - divizna sápovitá:
Jméno je odvozeno od sápy = Phlomis. Koncovka "ides"je odvozený tvar od "eidos", tj. podoba. Phlomoides pak značí "podobající se sápě". Patrně tím byl zamýšlen tvar nesbíhavých listů na lodyze. [komentovat]
Komentář k článku Verbascum phlomoides - divizna sápovitá:
co prosím zunamená sápovitá rostlin,konkrétně u divizny se objevuje tento název..ODKUD PRAMENÍ?děkuji [komentovat]
Komentář k článku Senecio ovatus - starček Fuchsův:
stará německá důchodkyně sousedka už před 50 lety, když mi s ním léčila 14 dní hnisající oteklý "ukopnutý" palec. Od té doby s ním tahám hluboko zapíchnuté třísky, hnis při tzv. silničním lišeji, tj. písek hluboko v ... [přečíst celé, komentovat]
Komentář k článku Pachypodium lamerei - pachypodium:
Začali mi opadavat listy teď v létě jsou konce černé a pak je list žlutý jako suchý a upadne co stim je přelitá? A ještě nedá se v létě dát ven na zahradu na slunce jako Kaktusy tak dávám. [komentovat]
Komentář k článku Pachystachys lutea - tlustoklasec žlutý:
prosim vas ma niekto tuto rastlinku napredaj? [komentovat]
Licence: Fotografie a texty umístěné na těchto stránkách je možné pro nekomerční účely bezplatně použít v rámci sítě internet, pokud bude uveden autor (včetně aktivního odkazu na tento web) a pokud do díla nebude jakkoliv zasahováno. Jedná se tedy o licenci CC BY-NC-ND (Uvedení autora - Pouze nekomerční užití - Žádné modifikace).
Jakékoliv jiné použití fotografií a textů je možné až po vzájemné dohodě s autorem a zpravidla za úhradu. V případě zájmu o takové použití, prosím, kontaktujte autora.
Také si, prosím, přečtěte Zásady ochrany osobních údajů a soubory cookie.
Aniž bychom se chtěli chlubit, je tento web archivován Národní knihovnou ČR, aby byl uchován na věčné časy.