cs cs cs cs cs cs la id cs cs cs nl cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs pl cs nl cs cs cs cs cs cs cs cs it cs en en sv cs cs nb cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs fr cs
Role digitálních technologií ve výuce cizích jazyků – didaktický prostředek a vzdělávací obsah - Ondřej Neumajer - domovská stránka
Publikováno 18.1.2016 Autor Ondřej NeumajerNapsat komentář
Digitální technologie mohou hrát ve vzdělávání více rolí. V původně dvoudílném článku, který vyšel na Metodickém portálu RVP.CZ jako poslední ze série Digitální technologie ve výuce cizích jazyků, se zmíníme o dvou těchto rolích. První díl pojednává o digitálních technologií jakožto o didaktickém prostředku, druhý díl přibližuje jejich roli ve vzděláváním obsahu.
Digitální technologie jsou pomůckou učitele při vyučování a žáka při učení. Intenzita rozvoje digitálních technologií znesnadňuje, až znemožňuje systematicky zachytit všechny možnosti a nabídky, které tyto didaktické prostředky aktuálně nabízejí. V okamžiku, kdy se o to někdo pokusí, bude již text do značné míry zastaralý.
Typickým příkladem dynamických změn jsou online služby internetu druhé generace vznikající jako internetové startupy, jejichž služby lze využívat v podobě online aplikací, případně aplikací ke stažení do nějakého počítačového zařízení (stolní počítač, tablet, chytrý telefon atp.) Ty vytváří pro učitele téměř nekonečné množství pedagogických příležitostí. Zároveň se ale tyto služby průběžně a značně flexibilně vyvíjejí, mění se grafickým podáním i nabízenými funkcemi, jejich vlastníci různě fúzují a konsolidují je do větších balíků online služeb, mnohdy je přejmenovávají. Jen obtížně může učitel zařadit do vlastního portfolia výukových aktivit ve výuce ověřenou přípravu na takovou výuku, kterou by mohl kdykoli v budoucnosti znovu využít – před opětovným použitím ji bude s vysokou pravděpodobností nutné aktualizovat, protože služba mezi tím dozná některých změn. To je ovšem jen menší obtíž, která širší zapojování digitálních technologií do výuky nedělá úplně jednoduchým.
Dnešním problémem na straně učitelů rozhodně není nedostatek vhodných příležitostí, ale nedostatek času pro výběr vhodného nástroje z jejich téměř nekonečné nabídky, společně s nižší mírou orientace v této digitální nabídce. Dobrou zprávou je, že právě díky znalosti cizích jazyků se nejnovější výukové inovace mezi učiteli jazyků dobře šíří, patrně nejrychleji ze všech vzdělávacích oblastí. Důvodem je právě schopnost učitelů jazyků nechat se inspirovat prostřednictvím internetu ze zahraničí. Abychom ukázali směr, jak lze takové služby využívat, zpracovali jsme několik příkladů.
Učitel může využívat výhody nových multimediálních formátů tím, že zprostředkovává žákům autentické materiály, například rozhovor v cizím jazyce zachycený na videu, který lze průběžně zastavovat, vracet. Pomocí videokonference může třídu propojit s třídou z jiné školy, společně mohou konverzovat, klást si otázky a hledat na ně odpovědi. Jelikož mohou být videa uložena na videoserverech online, mohou se k nim žáci dostat kdykoli, tedy i z domova. Sami mohou natočit vlastní video, ve kterém se pomocí webové kamerky, chytrého telefonu nebo tabletu představí a popíší, jaké májí koníčky a co je zajímá (viz módní trend youtuberů), následně jej pomocí online editoru videa sestřihají a nasdílí na videoserveru partnerské škole nebo využijí bezpečné prostředí určené právě pro online spolupráci škol, jako jeTwinSpace. Pod videem mohou žáci vzájemně sdílet komentáře a postřehy, případně mohou za tímto účelem navázat společný online chat. Celá spolupráce může vyvrcholit výměnným pobytem v zahraničí, jak tomu často bývá v případě projektů eTwinning, resp. Comenius.
Mystery Hangout či Mystery Skype je výuková aktivita využívající videokonferenci, která již získala i vlastní název. Žáci si společně připraví otázky, které pak kladou v cizím jazyce v online videopřenosu neznámé třídě z neznámého státu a města. Otázky, na něž lze odpovídat pouze ano/ne, mají pomoci co nejrychleji určit, z jaké lokality je druhý žákovský kolektiv.
V článku Thinglink aneb Deutsche Städte interaktivně ve výuce němčiny přibližuje autorka využití aplikace Thinglink, pomocí které žáci prozkoumávají reálie německých měst a vytvářejí interaktivní mapy. Ty obsahují ke zvoleným městům další informace zprostředkovávané texty, odkazy, obrázky či videa. Žáci výslednou mapu Německa vytvářejí společně prostřednictvím skupinové práce.
Možnosti dotykového ovládání na tabletu si procvičovali žáci za využití aplikace Book Creator při tvorbě elektronické knihy v hodině angličtiny. Při práci na komiksu využili žáci i QR kódy a cloudové úložiště Dropbox. Výsledkem je pro žáky atraktivní činnost, která má komplexní charakter – žáci si procvičí jak psanou, tak mluvenou formu jazyka a to prostřednictvím smysluplné práce s digitálními technologiemi, která rozvíjí jejich digitální dovednosti.
Univerzální sdílenou nástěnku realizovanou prostřednictvím online aplikace Padlet je možné využít například pro téma německého jazyka Hobbys und Sport, možné je využít i dotyková zařízení jako interaktivní tabule, tablet či chytrý telefon.
Všechny tyto aktivity, ač to na první pohled tak nemusí vypadat, rozvíjejí jazykové dovednosti žáků a to nejen v oblasti recepce, ale i produkce. Moderní digitální didaktické nástroje pro učení totiž již dávno nevypadají tak, jako instruktivně řešené výukové programy devadesátých let minulého století, které se zaměřovaly především na dril, opakování a testování. I takové ale lze samozřejmě i dnes využívat.
Aplikace pro mobilní dotyková zařízení využitelné ve vzdělávání, lze pořizovat v obchodech s aplikacemi (pro platformy Apple iOS, Google Android či Microsoft Windows). Kategorie aplikací pro vzdělávání patří v těchto obchodech k těm nejrozsáhlejším, navíc lze mnohé aplikace stahovat a používat zdarma, stejně jako ty v našich ukázkách.
Do kategorie digitálních technologií v roli didaktického prostředku lze dále zařadit například elektronické slovníky s možností vyhledávání a přehrání výslovnosti daného výrazu, online editory s opravou gramatiky a pravopisu. Využít lze i univerzálnější prostředky digitálních technologií, jako je interaktivní tabule, elektronická učebnice, vizualizer, hlasovací zařízení, mobilní dotyková zařízení atp. Nabídka je dnes skutečně extrémně široká.
Druhou klíčovou rolí, kterou digitální technologie ovlivňují vzdělávání, je jejich stále masivnější uplatňování v jednotlivých oborech lidské činnosti. Musí tak docházet k reflexi těchto změn do vzdělávacích obsahů příslušných rámcových vzdělávacích programů (RVP) a případných standardů těchto oborů. Řidiči dnes běžně používají místo tištěných map GPS navigaci, tvorba knih probíhá kompletně digitálně v příslušných softwarových editorech, architekt navrhuje dům pomocí CAD systémů, mezi nejrozšířenější slohové útvary patří blog, personalista vyhledává v online životopisech na sociálních sítích jako je LinkedIn… Svět práce se vlivem mnoha vlivů mění a s ním se musí aktualizovat i vzdělávací obsah, prostřednictvím kterého školy žáky s tímto světem seznamují.
Pro všeobecné vzdělávání a aktualizace jeho rámcových vzdělávacích programů by mohl být inspirativní postup uplatňovaný v odborném vzdělávání. To řeší změny v požadavcích na pracovní kvalifikace prostřednictvím Národní soustavy kvalifikací. Pro každý obor existuje sektorová rada, která se skládá ze zástupců zaměstnavatelů, střešních organizací a svazů. Existujících 29 sektorových rad pokrývají téměř celý rozsah činností českého národního hospodářství. Právě tito odborníci z praxe se pod vedením odborníků na tvorbu kvalifikačních a hodnotících standardů podílejí na změnách profesních kvalifikací. Obdobný způsob by měl zajišťovat, aby RVP všeobecného vzdělávání zohledňovaly a reflektovaly změny v oborech způsobené technologickým pokrokem.
Oblast cizích jazyků je digitálními technologiemi dotčena neméně intenzivně. Většina populace nosí v kapse chytrý telefon a prostřednictvím aplikace má k dispozici slovník cizích slov. Například pokročilá aplikace Google Překladač, která je k dispozici zdarma, umožňuje překlady do devadesáti jazyků. Obousměrný automatický překlad řeči je k dispozici pro 40 jazyků, stačí říct do mikrofonu v telefonu či tabletu větu v češtině a aplikace ji přeloží a nahlas přečte třeba ve španělštině. Slova a věty lze zadávat pomocí dotykového displeje prostřednictvím softwarové (virtuální) klávesnice nebo je nakreslit (napsat) tiskacím či psacím písmem prstem či stylem na displej, počítač je rozpozná a převede na slova.
Nejnovější novinkou je pak možnost namířit kameru v telefonu či tabletu na nějaký cizojazyčný nápis a aplikace Google Překladač jej nejen přeloží a případně následně přečte v českém jazyce, ale přímo v náhledu na displeji zobrazí přeložený text v grafickém provedení, které je stejné, jako původní nápis. Vlastně se jedná o jistý druh rozšířené reality(augmented reality), která působí trochu jako sci-fi.
Obr. 1: Aplikace Překladač Google je k dispozici pro uživatele zdarma
Automatické rozpoznávání textu celých tištěných stránek (OCR – Optical Character Recognition) a jeho převod na tištěný text a následný překlad do nebo z češtiny je dnes otázkou pár vteřin. Aplikace může dokonce sama rozpoznat, o který světový jazyk se jedná. Nově je možné si stáhnout jazykový balíček do telefonu či tabletu offline a pro překlad tedy není nutné být připojen k internetu. To je obzvláště výhodné v zahraničí, kde pak není nutné platit telefonnímu operátorovi za datový tarif.
Kvalita strojového překladu stále za kvalitním překladatelem z masa a kostí pokulhává, každým rokem je ale lepší. Je zajímavé, že například Google Překladač nepoužívá pro překlady umělou inteligenci, ale statistickou metodu, která funguje na základě znalosti velkého množství dříve již správně přeložených vět. Masivní využití strojového překladu od Google v praxi ilustruje počet slov, který aplikace přeloží každý den. V roce 2015 to bylo neskutečných 100 miliard.
Využít strojový překlad od Google lze mnoha způsoby. Kromě případů popsaných výše je dnes běžné, že si uživatel nechá překládat celé webové stránky, prohlížeč pak celou stránku přeloží a zobrazí v původním grafickém vzhledu a uspořádání, ale v požadovaném jazyce. Na videoserveru YouTube si může kdokoli nechat zobrazovat titulky, které vznikají automatickým rozpoznáváním řeči a jejím převodem na text. Zároveň je možné zapnout překlad takto vzniklých titulků do cizího jazyka. Například pod anglicky hovořícím videem je tak možné v reálném čase sledovat české titulky, aniž by bylo potřeba kontaktovat autora videa. Před pár lety tyto možnosti neexistovaly a ten, kdo cizí jazyk neuměl, byl v podstatě odkázán na tištěný slovník.
Jedním z důsledků zlepšující se kvality automatických překladů je, že stále větší množství firem pořizuje návody a další informace o svých výrobcích tímto levným způsobem, nikoli živým překladatelem. Jiným příkladem pak může být osobní praxe autora článku, kdy pro cesty do zahraničí využívá Google Překladač jako příruční nástroj, který již dávno nahradil kapesní slovník ve své tištěné podobě.
Automatický překlad je velkým fenoménem, který mění chování lidí, v oblasti cizích jazyků existuje ale množství dalších oblastí, které digitální technologie ovlivňují. Dostupné textové editory obsahují slovník synonym, resp. tezaurus, automaticky opravují překlepy a v některých jazycích i gramatiku. Digitální technologie ale mění i způsoby, kterými lidé komunikují. Například se zkratkami a akronymy používanými původně v rychlé online komunikaci jako je chat a SMS se nyní běžně setkáváme v elektronické poště, diskuzních fórech či na sociálních sítích. Nasmajlíky a emotikony vytvářené z interpunkčních a dalších speciálních znaků dnes běžně narazíme v online magazínech a někdy i v tištěných časopisech.
Dvě výše uvedené kapitoly se snaží naznačit, že digitální technologie ovlivňují jak pedagogiku a didaktiku výuky cizího jazyka, tak mění samotné způsoby používání a práce s cizím jazykem ve společnosti a každodenním životě, což pak v důsledku vyžaduje změny ve vzdělávacím obsahu ve školách. Oba přístupy se prolínají, mnohdy je obtížné je odlišit. Učitel cizího jazyka si nemusí v praxi toto teoretické dělení uvědomovat, důležité je, že důsledky digitálních technologií na jeho obor ve své pedagogické činnosti zohledňuje.
Je zřejmé, že množství fenoménů spojených s digitálními technologiemi v kombinaci s používáním cizích jazyků je mnohonásobně rozsáhlejší, nežli je v tomto článku uvedeno. Rozhodně to neznamená, že by se cizí jazyk díky automatickému překladu a dalším vymoženostem digitálních technologií měl ve škole přestat vyučovat. Je ale nezpochybnitelnou jistotou, že úkolem učitelů je s těmito nástroji a fenomény naučit žáky efektivně pracovat a vhodně je používat. Integrace těchto možností práce s jazykem bude pedagogika a didaktika výuky cizích jazyků a dalších provázaných vzdělávacích oblastí a oborů do svých postupů integrovat postupně. Jedná se o složitý a náročný proces, jehož jedním z kroků je aktualizace rámcových vzdělávacích programů.
NEUMAJER, Ondřej. Role digitálních technologií ve výuce cizích jazyků – didaktický prostředek. Metodický portál, 14. 1. 2016. ISSN 1802-4785. NEUMAJER, Ondřej. Role digitálních technologií ve výuce cizích jazyků – vzdělávací obsah. Metodický portál, 18. 1. 2016. ISSN 1802-4785.
Předchozí Previous post: Mobil díky senzorům všudypřítomnou didaktickou pomůckou
Další Next post: Jak zvýšit kvalitu škol pomocí otevřeného vzdělávání
Napsat komentář Zrušit odpověď na komentář
Vaše e-mailová adresa nebude zveřejněna. Vyžadované informace jsou označeny *
Rozhovory a podcasty – jaro 2022 10.6.2022
Počítač ve škole 2022: Proměny digitálního vzdělávání – akcelerace i stagnace 23.5.2022
Časopis Komenský: Rozhovor o digitálních technologiích ve vzdělávání 20.2.2022
Co se děje v digitálním vzdělávání 14.2.2022
Konference FutureEdu: Digitální občanství 16.9.2021
Konference FutureEdu: Digitální občanství – iTveSkole.cz: Konference FutureEdu: Digitální občanství
Časopis Komenský: Rozhovor o digitálních technologiích ve vzdělávání - Ondřej Neumajer - domovská stránka: Inkluzivní vzdělávání s využitím digitálních technologií
Ondřej Neumajer: Být digitálně gramotný už neznamená jen ovládat počítač
Jana: Být digitálně gramotný už neznamená jen ovládat počítač
Ondřej Neumajer: Inovované pojetí funkce ICT koordinátora/metodika
Zveřejněné texty podléhají (až na explicitně označené výjimky) licenci Creative Commons Uveďte autora-Neužívejte dílo komerčně-Nezasahujte do díla 4.0 Unported.