cs es en es de sv cs cs cs cs cs es cs it cs cs cs cs cs cs it es cs pt cs pl nl cs en cs fr cs cs en cs cs de cs cs cs cs cs cs de en nds es cs cs cs hbs_lat cs cs hbs_lat sl cs it cs cs pl cs en es es cs cs en cs cs cs cs cs en cs cs cs cs de cs pl cs cs cs en cs en es es sk cs cs cs en cs en es es cs cs cs cs ru cs en es es es cs cs en cs it cs pt cs cs cs cs fr cs cs cs de de cs cs ru
Kurátor Milan Mikuláštík připravil pro Galerii NTK další z výstav představujících současné podoby tradičních médií. Pět mladých umělců se věnuje „malbě s přesahem“. Spojuje je také motiv znaku nebo kódu jakožto prostředku nazírání světa a tematizování komerce.
Autoři zastoupení na výstavě Hypebeast Vertigo v Galerii NTK jsou všichni spojeni s Vysokou školou uměleckoprůmyslovou v Praze, a byť vycházejí z různých ateliérů, můžeme je souhrnně označit za mladé malíře používající množství výtvarných technik a materiálů – od těch tradičních po atypické. Každý z nich pracuje s médiem obrazu svébytně a jejich tvorba svým způsobem překonává samotné hranice obrazu.
Do instalace nás uvádí cyklus Kryptologik 2.0. dvojice Namora Ýnrobýva a Olbrama Pavlíčka. Jejich plátna v sobě mají zakódované znaky a hesla vztahující se k popkulturním mýtům. Olbram Pavlíček nalézá formální východiska v trashové estetice a často vytváří objekty z odpadků či zakrývá plochy obrazu černým igelitem. Namor Ýnrobýv na svých pastózních obrazech abstrahuje poznatelný svět do ohraničených znaků a tvarů. Pracuje s archetypy a symboly, které mu slouží k přenosu dnešního vizuálního světa na plátno. V rámci společného cyklu vznikl i objekt z plastových židlí spojených tavnou pistolí. Dílo připomíná krystalový útvar, jenž do sebe vtahuje okolní energii i pozornost diváků. Jeden z čitelných nápisů na soše – „IDEA“ – je odkazem na globální nábytkářský koncern IKEA. To vybízí k vnímání umění jakožto dostupného produktu do každé domácnosti. Oba zmínění umělci používají kryptografickou metodu, skrze niž docilují identifikace a interpretace skrytých motivů.
Ve druhém podlaží galerie představuje svou tvorbu Julius Reichel, který pracuje s obrazem a objektem zároveň. Rozlišení mezi těmito dvěma médii popírá tím, že pracuje s asymetričností a fragmentárností vyřezaných desek, které pokrývá malbou a sestavuje z nich několikadílný objekt. V názvech svých děl pak používá hypertextové odkazy: nahodilá skladba písmen, která však tvoří kód nesoucí význam, posiluje výraz jeho složitých expresivních obrazů. Znakovost a archetypálnost zde představují tendenci, která je pro současné umění příznačná.
Jakub Choma se na výstavě představuje svým cyklem zaměřeným na ikonický komiks ScoobyDoo a v duchu postinternetové estetiky přenáší na plátna jednotlivé scény příběhů. Vtipné narážky na dnešní dobu podtrhuje komiksová forma, křiklavé barvy a monochromní plochy. Současně na svá díla autor cíleně přidává značky prodejního zboží či čárové kódy výrobků. I v přehršli předmětů a vzorů se Chomovi daří udržet koherenci celkové koncepce a jeho práce s tematikou popkultury nepotřebuje další vnější vodítka ke svému čtení.
Pro popsání děl Filipa Dvořáka by se hodilo spojení „vesmírná intimita“. Jeho díla jako by se zhmotnila přímo z myšlenek umělce, působí neposkvrněně a minimalisticky, ale také křehce. Jedním z materiálů, které Dvořák využívá, je pěnový molitan, který je precizně prořezán do abstrahovaných fragmentů rokokových ornamentů. Povrchová úprava molitanu se třpytivým efektem vyvolává dojem výjimečného předmětu a luxusního zboží.
V kontrastu k plátnům a objektům umístil kurátor Milan Mikuláštík do galerie aktuální reportážní videa z televizních sportovních a zpravodajských stanic. Divák se tedy ocitá ve zcela současném prostředí. Propojení masmédií a umění se stává nutností dnešního vnímání reality. Díky internetu a globálnímu šíření informací v médiích téměř v reálném čase máme pocit, že společenské procesy jsou stále transparentnější a jsme nastaveni tak, abychom ve velkém vstřebávali informace a dešifrovali kódy.
Jako celek působí výstava kompaktně a nápaditě a dobře zapadá do členitého prostoru Galerie NTK. Díla všech autorů vybízejí k dialogu, avšak fakt, že se nedotýkají současných událostí explicitně, je podržen hrou umělců s konzumenty umění. Je to umělecký artefakt, experiment, reklama, prefabrikát nebo odpad? Pro charakter jejich tvorby bychom mohli použít předponu „meta“, a to jak ve spojení se substantivy interpretujícími přesahy výtvarného sdělení, tak s těmi, která vyjadřují recepci okolní reality a vizuálních proměn naší postmoderní doby. Název Hypebeast Vertigo snad můžeme interpretovat jako vyjádření metamorfózy dnešního estetického vjemu, který je na výstavě prezentován „metamalbami a metaobjekty“.
Autorka je studentka Katedry dějin umění Univerzity Palackého v Olomouci.
Hypebeast Vertigo. Galerie NTK, Praha, 2. 12. 2016 – 21. 1. 2017.
Americký kurátor přijel do Prahy, aby zaštítil výstavu Ajita Chauhana a Coracla Nestjoba, dvou umělců ze Sanfranciského zálivu, ve smíchovské galerii Svit. Hovořili jsme o přístupu ke kurátorství …
Výstavy mladého kurátora Michala Novotného úspěšně manévrují mezi didaktičností a vágností. Zaměřují se sice na obecné, všem přístupné otázky, každé dílo …
Jsem spíš takový kazisvět
U příležitosti vyhlášení prvního ročníku Ceny Věry Jirousové jsme mluvili s jejím čerstvým držitelem v kategorii pro etablované kritiky výtvarného umění – mimo …
mediální partneři / spřátelené instituce
© 2005–2017 A2 kulturní čtrnáctideník • ISSN 1803-6635 • A2, o.p.s., Na Květnici 700/1a, 140 00 Praha 4 • mail[at]advojka.cz • Design by Parallel Practice feat. Mütanta • Program by delikates