cs en cs cs km km cs km cs en cs en cs km cs cs cs en cs km cs km cs km cs km cs km cs km sv cs de cs ml en en en en en en en en en en en en en en en en en
Umění improvizace je jednou ze základních schopností každého dobrého kytaristy. Jedná se o to být schopný rychle reagovat na jakýkoliv hudební podklad a být tak schopný si například „zadžemovat“ i s jinými muzikanty.
Spousta začínajících kytaristů dělá tu chybu, že se improvizaci vůbec nevěnují, často s odůvodněním, že se nejdřív potřebují naučit hrát a až potom se začnou učit improvizovat. Pokud ses dočetl až sem, tak už takovou chybu neuděláš. Opak je pravdou. Samozřejmě na to, aby člověk hrál zběsilá rychlá sóla, na to je potřeba se pořádně naučit hrát a vypilovat techniku, což trvá nějaký čas. Improvizaci se ale můžeme (a měli bychom) začít věnovat v podstatě tehdy, když začínáme hrát. Není potřeba mít zvládnutou techniku na úrovni profesionálních hráčů. Ta se bude zlepšovat postupně. Hned od začátku je ale nutné učit se správně pracovat s jednotlivými tóny. Vůbec nevadí, že jsem zatím omezený rychlostí, protože velké věci se dají dělat i s jednoduchou melodií.
Takže než půjdeme dál, chci, aby sis řekl a myslel to vážně, že se můžeš naučit improvizovat, už teď. Není to vlastně vůbec nic komplikovaného.
Hudba obecně je nesmírně rozmanitá a stejně tak jsou rozmanité možnosti toho, jaké tóny můžu používat do konkrétního hudebního podkladu (řekněme to nějaké konkrétní řady akordů). Nebudeme dnes probírat všechny možnosti (to bych o tom mohl napsat rovnou celou knížku). Protože jsem to nazval „improvizace pro úplně začátečníky“, tak si ukážeme, jak správně začít. Ukážeme si první velmi důležitý krok, se kterým můžeš pracovat a hned ho použít, a na kterém můžeš v budoucnu dál stavět.
Začneme tím, že si ukážeme prstoklad stupnice, které se říká pentatonika. Pokud už ses s ní setkal, tak jen dobře, pokud ne, tak její prstoklad je následující. Budu ji hrát přes všech 6 strun, začnu na tlusté E struně na 5.pražci, to bude náš první tón. Další tón bude 8.pražec na stejné struně. Následuje 5. a 7. pražec na A struně, 5. a 7. pražec na D struně, 5. a 7. pražec na G struně, 5. a 8. pražec na H struně a 5. a 8. pražec na E struně. Tady je prstoklad stupnice zaznamenaný na tabulatuře:
Tato varianta je od nejhlubšího tónu po nejvyšší. Stupnici ale můžeš zahrát i v opačném směru (zrcadlově obráceně), takto:
Protože první tón této stupnice (5.pražec na E struně) je tón A, pak si zapamatuj, že celý název stupnice je „Pentatonika A moll“. Zahraj si stupnici několikrát v obou směrech, ať si co nejvíc zapamatuješ, jaké tón obsahuje.
Dalším krokem je otevřít si www.youtube.com a do vyhledávání si zapsat přesně těmito slovy „backing track a minor“. Vyjede ti spousta různých videí s nejrůznějšími podkladovými skladbami. Jsou v různých žánrech (rock, pop, metal, jazz, blues atd.) a taky v různých rychlostech. Vyber si takový podklad, který je Ti nejbližší. Důležité je si pohlídat, aby v názvu bylo „a minor“, což nám značí, že nám do tohoto podkladu bude pasovat právě pentatonika A moll, kterou jsme si ukazovali.
1. Pusť si podkladovou skladbu a zahraj si do toho pomalu pentatoniku tam a zpátky několikrát po sobě. Poslouchej, jak tam zní a pasují jednotlivé tóny.
2. Tóny v pentatonice můžeš střídat libovolným způsobem a tím začneš tvořit nejrůznější melodie. Některé melodie můžou znít lépe, některé hůře. Snaž se poslouchat a říkej si sám pro sebe, které varianty se Ti líbí a které méně. Nenech se odradit tím, že ze začátku to nemusí znít úplně dle Tvých představ – žádný učený ale z nebe nespadl. Když to budeš cvičit pravidelně a věnuješ tomu nějaký čas, tak Tvá hlava začne třídit dobré nápady a pokaždé to bude znít lépe a lépe.
DŮLEŽITÉ!!! Není potřeba snažit se ze začátku hrát co nejvíce tónů. Opak je pravdou. Zejména ze začátku je vhodné (a bude to znít mnohem lépe), když nebudeme zbytečně spěchat a snažit se za každou cenu zahrát toho co nejvíce. Není vůbec špatně některé tóny nechat znít delší dobu.
Přeju Ti s tímto cvičením hodně zábavy. Databáze těchto podkladových skladeb je na Youtube poměrně bohatá, takže si to můžeš zkoušet pokaždé s jinou písničkou. A to je ono. Tím, že začínáš skládat tóny pentatoniky v libovolném pořadí, tak začínáš improvizovat!
Pokud jsem něco vysvětlil nejasně, klidně mi napiš a pokusím se to napravit. Pokud by ses chtěl přesvědčit, že to hraješ správně, nebo pokud bys měl jakékoliv doplňující dotazy nebo chtěl v improvizaci pokračovat, napiš si o nezávaznou úvodní hodinu ZDARMA, na které to všechno můžeme probrat.