hbs_lat en en cs fr de en en cs cs cs cs cs cs cs cs en cs en cs en cs km cs km cs km cs en cs en cs en cs km cs cs en en cs en cs cs en cs cs en cs cs en cs cs en cs cs en cs cs en cs cs en cs cs en en en
Návrh zceluje všechny vývojové etapy objektu do kompaktního celku respektujícího historicky danou parcelaci a objemovou konfiguraci památkově chráněného prostředí historického centra města.
Architektura domu je pevná, ale současně v jasně definovaných situacích umožňuje propojení vnitřní náplně domu s prostředím města a zahrady ve vnitrobloku. Figuru domu chápeme jako pomyslnou kulturní „archu“ usazenou na ostrohu historického centra. Objekt komunikuje s prostředím po celém svém povrchu.
Kulturní centrum se nachází v exponované urbanistické oblasti západní fronty centrálního veřejného prostoru města, v přímém kontaktu s kostelem J. A. Komenského. Objekt se z původního měšťanského domu rozvíjel v ose historické parcelace směrem k parkánům. Z vyvýšené úrovně parkánů centra se následně otevírá, dnes nevyužitý, pohled k zámeckému parku s tušenou dominantou nového kosteleckého zámku, a na údolí Divoké orlice.
Do prostoru náměstí objekt vstupuje dvoupodlažní hmotou se sedlovou střechou. Význam kulturního objektu ve scéně náměstí je oslabován měřítkově i architektonicky necitlivými dostavbami bezprostředního okolí v podobě budovy Městského úřadu a zvláště pak sousedního objektu obchodně bytového komplexu „Orlice“.
Vývojové etapy objektu se projevují v rozdílné architektonické i stavebně technické kvalitě jednotlivých fází. Původní měšťanský dům z konce 19. století byl postupně doplněn sálem, později také jevištěm a dalšími obslužnými provozy, včetně přístavku alternativního vstupu. Z hlediska kvality stavební substance jsou dostavby po roce 1948 neperspektivní, vykazují značné množství statických a stavebně technických problémů.
Objekt respektuje parcelaci historického centra. Dům rámcově zachovává objemové parametry nabyté v průběhu své existence. Částečnou redukcí objemu dává prostor k opětovnému uplatnění hodnotově vyšších objektů (kostel J. A. Komenského) a obnovení hodnotných průhledů a urbanistických vazeb.
Prostřednictvím doplnění transparentního objemu (s kulturní náplní posledního patra) využívá dům směrem do náměstí svoje právo být v městském prostředí akcentován. Vyzařované vnitřní světlo z jeho „lucerny“ orientuje pozorovatele v prostředí náměstí a dává najevo svůj společensky hodnotný vnitřní obsah.
Směrem do náměstí dům otevírá provoz kavárny s venkovní platformou. Ta je větší část dne stíněna samotným objektem a poskytuje příležitost pro pozorování života na náměstí.
Na severní straně se dům otevírá směrem ke kostelu J. A. Komenského. V rámci vnitřní variability provozu je možné akce rozšiřovat na vyvýšenou terasu s pobytovými schody. Kostel se stává součástí vnitřního prostředí přísálí (malého sálu) a současně rámuje průhled z terasy západním směrem.
Sál, prostřednictvím panoramatického okna za jevištěm, využívá příležitost zapojit do scénografie hodnotnou vedutu města orientovanou směrem k zámeckému parku se skrytou dominantou zámku. Z opačného pohledu kulturní dům opět manifestuje svůj vnitřní obsah a při pohledech směrem k vyvýšenému k historickému centru doplňuje parkány s dominantou kostela J. A. Komenského.
Jižním směrem dům nabízí propojení sálu směrem do „vnitrobloku“. Hmotové řešení objektu respektuje možnost na potenciální rozvoj a dostavbu v ploše parcelace sousedního objektu. Vzhledem ke shodnému vlastnictví obou domů se nicméně nabízí využít možnosti expanze vnitřních aktivit do venkovního prostoru. Ve vnitrobloku tak vzniká letní taneční parket, prostor pro promítání filmů a je zde umístěna letní scéna.
Dům komunikuje s okolím i v rovině střechy. Z třetího patra je zpřístupněna terasa nad sálem. Otevírají se příležitosti programově využít střechu ke komorním hudebním představením, přednáškám, nebo např. promítat na vyvýšenou hmotu provaziště, nebo zde vytvořit letní scénu. Variantně je možné terasu jednoduše zastřešit stahovatelným plachtovím. Z terasy se současně otevírají nové pohledy směrem k zámeckému parku a údolí Divoké Orlice.
Provoz je navržen tak, aby umožňoval souběh jednotlivých programových náplní i proměnu jejich prostorových nároků v čase. Návrh umožňuje intenzivní využití domu v průběhu celého dne tak, aby byla podpořena ekonomická efektivita provozu.
Hlavní vstup do objektu je orientován do náměstí. Vstupní prostor tvoří kavárna, ze které je následně přístupné foyer. Na kavárnu se váže zázemí zaměstnanců a vstup do suterénu, který je nadále využíván jako skladovací zázemí.
V prostoru je upravena pozice baru a doplněno zázemí pro přípravu sortimentu. Směrem do náměstí jsou odstraněny parapety pro zvětšení užitné plochy kavárny. Stávající identitární vrstva v podobě podpisů na stěnách bude digitálně naskenována a zakomponována vhodnou technologií do prostoru upravené kavárny.
Z prostoru foyer je přístupná hlavní vertikální komunikace objektu s výtahem a požadované zázemím v podobě šaten a toalet, které jsou primárně určeny pro provoz kavárny. V ose hlavního vstupu se vchází do hlavního sálu, případně do přísálí. Oba sály mohou fungovat jak samostatně, tak propojeně, včetně provázání s oběma venkovními terasami.
Hlavní sál a přísálí
Sál zachovává svoje prostorové parametry, hmota jeviště se posunuje do koncové polohy objektu a zapojuje do interiéru vedutu města. Kapacita sálu včetně balkonů splňuje požadovanou kapacitu 300 diváků pro divadelní představení nebo promítání filmů. V rámci plesů se k hlavnímu sálu skrze skládatelné dveře připojuje přísálí. Balkon je přístupný přes hlavní schodiště z 2. NP. Hlavní sál i přísálí (malý sál) mají samostatné obslužné vstupy ze servisního zázemí. Otvory panoramatického okna za jevištěm nebo bočních oken na terasu budou variabilně uzavírány/zatemňovány, aby v rámci provozu nedocházelo k ovlivňování prostoru nadměrnou osvětleností. Hlavní hygienické zázemí pro návštěvníky je umístěno ve 2.NP nad přísálím s přístupem od hlavního schodiště /výtahu. Toalety pro osoby se sníženou schopností pohybu jsou umístěny v přízemí, kde současně slouží pro běžný provoz kavárny.
Těžiště administrativního provozu je soustředěno do 2.NP původního měšťanského domu. Kanceláře jsou orientovány směrem do náměstí. Na toto zázemí přímo navazuje prostor promítací a zvukové kabiny a souvisejících prostor technického zázemí. Provozně oddělený přístup do administrativní části je zajištěn stávajícím servisním schodištěm.
Studio / taneční sál
Prostor je, včetně souvisejícího zázemí, situován do nástavby ve 3.NP. Orientován je do náměstí, prostřednictvím výrazného prosklení vstupuje do scény náměstí projekcí svého vnitřního obsahu. Charakter prostoru umožňuje využití pro nejrůznější spolkové činnosti a aktivity. Přístup je možný buď přes hlavní schodiště, nebo při souběžném provozu se sálem přes administrativní zázemí a následně hlavním schodištěm z 2.NP. Sál je doplněn návštěvnickými šatnami a místností pro lektory.
Je umístěn ve 3.NP a umožňuje přímý přístup na pobytovou terasu nad hlavním sálem. Jeho vazba na taneční sál nabízí variabilní programové spojení obou sálu s přesahem na střešní terasu (výstava s doprovodným rautem, hudebním vystoupením, atd.). Jako výstavní sál může být alternativně využíván i prostor přísálí (malého sálu) včetně foyer.
Jeviště a jeho zázemí
Prostor jeviště a jeho zázemí je přístupný samostatným provozním vstupem od kostela. Současně je zde samostatný vstup do přebudované části suterénu. Všechny prostory jsou vertikálně spojeny schodištěm a současně zvedací hydraulickou plošinou pro transport kulis a dalšího vybavení. Zázemí účinkujících je umístěno v 2.NP v přímém spojení s hlavním i vedlejším sálem. Suterén je upraven tak, aby poskytoval plnou užitnou výšku. Jsou zde umístěny sklady, dílny a další požadované provozy.
Ve vazbě na hlavní sál je ve vnitrobloku situován letní taneční parket, který je vzhledem k výškovým poměrům lemován pobytovými sedacími schody. Ty vytvářejí příležitost orientovat letní scénu (dočasné rozebíratelné konstrukce) paralelně s osou hlavního jeviště. Současně je, v alternativním uspořádání, možné promítat na plnou boční stěnu a do prostoru zahrady umístit jednoduché praktikábly na sezení. Řešení zpřístupňuje prostor vnitrobloku z po schodech z ulice I. J. Pešiny.
Návrh zachovává vzrostlé solitéry stromu, drobně upravuje figuru zpevněných ploch a posiluje pobytový charakter místa. Doplněný solitér stromu potlačuje nepřívětivý výraz budovy MěÚ, kruhové lavice u kmenů vytvářejí příležitost pro zastavení. Parkování je možné u fasády úřadu, nicméně by bylo vhodné přemýšlet o jeho redukci / vymístění a posílit celkovou pobytovost místa a dialog mezi kostelem a kulturním centrem.