cs es en es de sv cs cs cs cs cs es cs it cs cs cs cs cs cs it es cs pt cs pl nl cs en cs fr cs cs en cs cs de cs cs cs cs cs cs de en nds es cs cs cs hbs_lat cs cs hbs_lat pl cs en en cs pl es en es es cs cs en cs cs cs cs en cs cs cs en en cs cs cs en cs cs cs cs en es sk cs en es es cs cs en es ja cs en es es cs cs en es en cs en es es es cs cs en cs it cs pt cs cs cs cs fr cs cs cs de de cs cs ru
Poslední srpnový den vstoupil do českých kin snímek Nebohá paní Pomsta, propagovaný výmluvným sloganem „nejočekávanější asijský film roku“. Marketing tentokrát nepřehání. Pod dílem je podepsán jihokorejský režisér a scenárista Chan-wook Park, celosvětově uznávaný autor (i v naší distribuci uvedeného) hitu Old Boy.
Lačnění po Parkově novém titulu podpořily již prvotní zprávy hlásající, že půjde o závěrečnou část jeho trilogie o pomstě; tedy o dílo tematicky navazující na Old Boye a o rok starší opus Sympathy for Mr. Vengeance. Hotový snímek, opatřený mezinárodním názvem Sympathy for Lady Vengeance (původní korejský název znamená „Laskavá slečna Geum-ja“), se okamžitě objevil na programu většiny mezinárodních filmových festivalů a dočkal se zařazení do mnohých národních distribucí. Očekávání byla tedy značná, nicméně Park svou novinkou před diváky neohroženě postavil své dosud nejvrstevnatější, velmi komplikovaně stavěné dílo.
Film předkládá veskrze jednoduchý příběh o ženě jménem Geum-ja, která šla na třináct a půl roku do vězení za čin, který nespáchala, během tamního pobytu zkonstruovala do detailu plán pomsty na opravdovém pachateli a po propuštění jej naplňuje. Park však fabuli divákům nepodává lineárně, nýbrž ji strukturuje do spletitého vyprávění. Po úvodních titulcích se s hrdinkou seznamujeme ve chvíli, kdy opouští vězení, a pomocí flashbacku se dozvídáme, za co si tak dlouhý trest odseděla. Během její následné poutě za pomstou stejným způsobem odhalujeme, co dělala ve vězení, jak je to s její vinou a především jak důkladně má svůj plán propracovaný. Ačkoli retrospektivy jsou vyvolávány kontaktem hrdinky s určitou postavou nebo věcí, nenaskýtá se nám během nich pohled subjektivní, vycházející z nějakého aktéra příběhu; je to pohled vševědoucí, vycházející z třetí osoby, verbalizované ženským hlasem.
Přítomnost vypravěče je nesmírně důležitá, neboť divákům zprostředkovává zásadní informace o hrdince, které ona před svým okolím pečlivě střeží. Zároveň však s námi vypravěč hraje lišáckou hru, neboť nikdy neřekne vše najednou. V divácích nejprve vytvoří určitý obraz hrdinky, ale záhy ho dalším flashbackem či jejím činem převrátí naruby nebo dočista zničí. Hrdinčina nejednoznačnost je přitom zásadní součástí jejího plánu pomsty, a měla by to tudíž být ona, kdo má vše pod kontrolou. Přítomnost zrazujícího vypravěče předjímá, že její vláda nad situací je pouze domnělá.
S cukrářskou precizností vystavěný plán prochází okolo poloviny filmu několika zatěžkávacími zkouškami a při konfrontaci s hrdinčinou obětí se ve světle netušených skutečností náhle stává bezpředmětným. Podobně jako v Old Boyovi proběhne střetnutí hrdinky a strůjce jejího krutého údělu úplně jinak, než jak ona i diváci očekávali. Geum-ja opouští roli vykonavatele, stává se pozorovatelem a místo kýžené úlevy z vykonané odplaty v ní sílí pocit hříchu a touha po očištění a vykoupení. Jak paradoxní pro nebohou slečnu, že při vykonávání činu dojde k pocitům, které jako součást svého plánu předstírala třináct let ve vězení, a že chvíle, kterou dychtivě očekávala, ji ukáže marnost počínání, jemuž zasvětila tolik času!
Původní korejský název cituje zbožšťující oslovení, které hrdinka získala ve vězení. Navenek se kající a hledající nápravu za čin, jenž ji přivedl do vězení, stala se pro mnohé ztělesněnou světicí. Tento stav režisér vizualizuje častou stylizací hrdinky do podoby katolické ikony a dokonce ji takto nechal znázornit na jednom z plakátů propagujících film. Park tento fakt využívá k manipulaci divákova vnímání její postavy, ale také k posílení svých úvah o pomstě a s ní spojeném násilí. Mnohokráte během snímku někdo označí hrdinku za svatou, ale divák takové prohlášení pokaždé vnímá jinak, podle toho, kolik o ní tou dobou již ví. Pohled na její „svatost“ se proměňuje i v samotné hrdince: nejprve se do světice stylizuje, následně dělá vše pro to, aby se daného dojmu zbavila, a v závěru dojde uvědomění, že v jejím počínání nic svatého nebylo, pročež osobním pokáním posléze dochází očisty a vykoupení. Jako mučedníci i ona dochází vznešenosti skrze bolest a konfrontaci s devastujícím násilím.
Protikladnost a zároveň vzájemnou propojenost svatosti a násilí Park formuluje nejen prostřednictvím postavy hrdinky a jejího okolí, ale vtěluje ji též do formální stránky filmu. Barokně nabubřelé obrazy, připomínající opulentní katolické svátosti (navíc podmalované variacemi na Vivaldiho a Paganiniho hudbu), staví proti paralyzujícím scénám syrového a bestiálního násilí. Park jej ovšem odmítá coby prostředek zábavy nebo objekt estetizace a už vůbec se v něm nevyžívá. Největší zájem projevuje o jeho psychický dopad na postavy a samozřejmě i na diváka. Vzbuzuje v divácích otázky, zdali násilí vede k hříchu nebo k vykoupení a zdali je možné po spáchání násilného činu dojít odpuštění a očištění. Ačkoli na mnoha úrovních tyto otázky zůstávají otevřené, nechává režisér postavu slečny jménem Geum-ja jako první ze svých tří filmů o pomstě dojít očištění a navíc i šťastného konce. Musela však obojí vykoupit svou strastiplnou cestou a bolestí, kterou podstoupila i způsobila.
Sympathy for Lady Vengeance
Jak již bylo naznačeno, málokdo opomene zmínit příslušnost filmu k takzvané Parkově „trilogii pomsty“. Označení trilogie je však zavádějící, neboť tyto tři snímky netvoří třídílnou ságu, jako třeba Pán prstenů, ani sérii volných pokračování à la komiksový cyklus X-Men. Chan-wook Park k pomstě přistupuje jako k etickému a filosofickému problému a jeho filmy dohromady tvoří traktát složený ze tří volných úvah na dané téma. Proto divácká znalost či neznalost prvních dvou děl nemá zásadní vliv na prožitek z aktuální části třetí, a Nebohá paní Pomsta tudíž rozhodně nepředstavuje volné pokračování Old Boye, jak strategicky tvrdí český distributor. Jediná zřetelná návaznost zde spočívá v obsazení herců z předchozích filmů do nových rolí, což sice otevírá možnost intertextuální interpretace, ale i bez ní zůstává snímek mnohovrstevnatým, podnětným celkem. Park ostatně odmítá, aby byl vnímán jako „auteur“, u něhož lze vysledovat jednotnou (žánrovou, vyprávěcí) linii, vinoucí se napříč jeho tvorbou; platí to jak o jeho dílech před „trilogií“, tak i pro tři tematicky stmelené filmy o pomstě.
Nutno říci, že ve všech třech opusech Park vychází z pojetí odplaty jakožto prostředku, kterým oběť doufá do svého světa navrátit racionální řád. Uchýlením se k odplatě však zasahuje do životního řádu druhých osob, čímž zákonitě uvádí do chodu tragický řetězec příčin a následků. Parka zajímá dualita pomsty, přinášející zároveň destrukci i sebedestrukci. Jeho hrdinové proto nikdy nejsou heroičtí, nýbrž jsou vždy ubozí a tragičtí, a vykonáváním vendety se opětovně stávají oběťmi. Tyto styčné body u každé z částí představují úplný základ, od něhož se Park vždy vydá jinou cestou a k jinému cíli. Filmy se navzájem liší na všech úrovních, od charakteru vykonávání činu přes výstavbu děje až po celkový styl. Znalost všech dílů může ukázat důkladnost a hloubku, s jakou se Park otázkám spojeným s pomstou postavil, ale stejně tak vyústí v obdiv nad tím, jak své úvahy přetvořil ve tři originální a samostatná díla.
Autor je dramaturg asijské sekce Febiofestu.
Nebohá paní Pomsta (Sympathy for Lady Vengeance). Jižní Korea 2005; 112 minut. Režie Chan-wook Park, kamera Jeong-hun Neony, scénář Seo-gyeong Jeong a Chan-wook Park, střih Jae-beom Kim a Sang-beom Kim, hudba Yeong-wook Jo. Hrají Yeong-ae Lee, Min-sik Choi, Yea-young Kwon, Su-hee Go, Shi-hoo Kim ad.
Co se cizincům líbí na těch nudných filmech?
Poslední z letošních filmových čísel A2 je svázáno s dramaturgickou nabídkou festivalu Filmasia, který se koná v Praze od 30. listopadu do 3. prosince 2006. Recenzi na zahajovací snímek přehlídky nabízí stránka 11 a dílem, které formovalo tchajwanskou kinematografii poslední …
Temný rytíř, temné město
Byť nový film Christophera Nolana dějově přímo navazuje na režisérův tři roky starý snímek Batman začíná, v zásadních ohledech se od něho liší. Zatímco předchozí titul byl pouze…
Mé noci s mluvícími genitáliemi
Mezi stěžejní tituly letošního, desátého ročníku Festivalu otrlého diváka náleží Mé noci s Alicí, Penelopou, Arnoldem, Maude a Richardem. Vrcholný snímek klasického období francouzské …
mediální partneři / spřátelené instituce
© 2005–2017 A2 kulturní čtrnáctideník • ISSN 1803-6635 • A2, o.p.s., Na Květnici 700/1a, 140 00 Praha 4 • mail[at]advojka.cz • Design by Parallel Practice feat. Mütanta • Program by delikates