cs cs sv cs de cs cs cs cs cs cs cs en fr en cs cs cs cs en sk cs en cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs
Opadavý, až 40 m vysoký strom. Borka šedohnědá, dlouho hladká, ve stáří rozpraskaná. Listy střídavé, krátce řapíkaté, drsně chlupaté, obvejčité, špičaté, mírně asymetrické, na okraji zubaté, na bázi srdčité a obvykle částečně překrývající řapík. Květy vyrůstají ve stažených květenstvích po 15 až 30, jsou krátce stopkaté, 4 až 5četné, okvětní lístky na okraji rezavě brvité, tyčinky výrazně vyčnívající z květu, blizny načervenalé. Plodem je křídlatá nažka se semenem umístěným přibližně ve středu. Kvete v III až V (ještě před rašením listů).
Jilm horský se dožívá věku až 500 let a plodit začíná ve stáří 30 až 40 roků.
Stinné, roklinové a sutinové lesy, vzácně i v lužních lesích. Roste na půdách vlhkých, humózních, výživných, zásaditých až mírně kyselých, stanoviště stinné, s vyšší vzdušnou vlhkostí.
V ČR roztroušeně v pahorkatinách až podhorských oblastech (max. asi 1250 m n.m.), v nížinách vzácně. Celkově roste v téměř celé Evropě (od ostrovů Velké Británie po Ural), na severu až po 67° severní šířky, na jihu pouze v horských oblastech, izolovaně roste i na Krymu a na Kavkaze.
Sbírá se kůra, přednostně z mladších větví brzy na jaře (březen až duben). Suší se na slunci nebo velmi rychle ve stínu.
Droga obsahuje třísloviny (asi 3,5 %), pryskyřice, hořčiny, slizy, ulmin, kyseliny tannovou, fytosterol, šťavelan amonný a další látky.
Působí svíravě a protizánětlivě, užívá se při poruchách trávení, proti průjmu, při dyspeptických potížích nebo při překyselení žaludku, zevně ji lze použít při ekzémech, hnisavých kožních zánětech nebo na hemoroidy, ve formě kloktadla pak při zánětech dutiny ústní a hrtanu.
Podává se obvykle ve formě nálevu (hrst drcené drogy na 1 l vody) ve formě prášku (2 až 5 g drogy 3x až 4x denně). Pro zevní použití se připravuje silnější odvar (30 až 100 g drogy na 1 l vody).