cs cs cs cs cs hbs_lat de cs de cs es cs fr cs cs cs cs fr cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs tl de cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs en fr en cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs en cs cs cs cs cs cs cs en es cs cs cs en en en en en en en en en en fr en en en en en en de en hbs_lat en sk en cs cs en en cs cs en en cs cs cs cs en en cs en cs cs en cs cs cs cs cs cs en cs cs cs cs cs en cs
Doc. MUDr. Bohumil Jan Václav Bouček * 5.1.1850 † 22.5.1926 (25.5. či  6. dle úmrtního listu) Theophilus (podle universitních diplomů)
MUDr.František Bouček * 28.8.1810 † 12.9.1882
Antonie Votočková Boučková * 7.6. (10.6.) 1824 † 15.7.1908
Theodor Bouček * 1844 † 1844
Pavlína Boučková Obereignerová * 13.1.1845 † 2.10.1939
Marie Boučková Havlíčková * 27.3.1846 † 21.6.1895
Růžena Boučková Englová * 25.5.1847 † 28.5.1932
Quido Bouček * 6.8.1848 † 4.1.1894
MUDr. Bohumil Bouček  * 5.1.1850 † 22.5.1926
Otakar Bouček * 4.2.1851 26.2.1919
Zdenko Bouček * 11.2.1852 † 31.12.1923
Božena Boučková Hellichová * 18.3.1853 † 27.6.1932
František Bouček * 9.6. (18.6.) 1855 † 17.3.1912
Gabriela Boučková Brzorádová * 20.3.1857 † 16.12.1916
Anička Boučková * 1858 † 1858
Božena Schnirchová Birnbaumová Boučková * 24.2.1849 † 30.3.1928
Bohumila (Bohuša) Boučková Obereignerová * 8.4.(3?).1884 † 10.10.1956 (IX?)
MUDr. Bohuslav (Hoša) Bouček * 2.4.1886 † 22.11.1953 (29.11.1953?)
Jaroslav (Jarda) Bouček * 15.1.1888 † X.1956 (30.10.1961)
Vladislav (Vláďa) Bouček * 8.8.1890 † 20.3.1971?
2 děti zemřely v dětském věku
český praktický lékař v Poděbradech, panský a lázeňský lékař, okresní lékař, ředitel nemocnice v Poděbradech https://ebadatelna.soapraha.cz/d/11855/197
5.1.1850 rodák z Poděbrad, lékař lidumil - pocházel ze Dvora v Poděbradech
akademické gymnasium v Praze
1866 pěšky se vydal z Poděbrad do Hradce Králové, dorazil po skončení války a popsal stav na bojišti z pozice lékaře
medicínu studoval od r. 1867 v Praze, od 4. Ročníku ve Vídni, promoce 1873 (1880?)
zakladatel uhličitých lázní v Poděbradech
v lázeňském domě umístěna pamětní deska
státní obvodní lékař v Poděbradech - obvodní a vrchnostenský lékař
zasloužil se o vybudování nemocnice v Poděbradech
inicioval stavbu nové nemocnice v Poděbradech - podle projektu Antonína Engla zasloužil se o vybudování nemocnice v Poděbradech
officier d´academie française (důstojník francouzské akademie)
„Snaha má po zdravé pitné vodě vyvolala lázně nynější.“  Po objevení minerálního pramene v Poděbradech zorganizoval stavbu první lázeňské budovy a osmnáct let zde působil jako první lázeňský lékař.
1872 zakládá Občanskou knihovnu v Poděbradech
1873 dokončil studium medicíny ve Vídni
1875-1876 lékař během války v Černé hoře - humanitární pomoc
1875 odchází do Černé hory léčit účastníky hercegovského povstání na žádost knížete Nikoly (Nikola I Petrovič, kníže černohorský 1860-1910, král černohorský 1910-1918)
1876 návrat do Vídně z Černé hory
15.7.1877 odchod z Vídně do Poděbrad
1882 ubytoval ve Dvoře dvě řádové sestry řádu sv. Fr. Serafínského, které pracovaly v nemocnici
26.5.1883 svatba v Poděbradech
1894 uspořádal besedu o všeobecném rovném přímém a tajném volebním právu, přednášel Karel Baxa (pozdější primátor Prahy)
1894 předseda národopisného spolku pro Národopisnou výstavu v Praze v roce 1895, uspořádal Poděbradskou výstavu
ke složitějším operacím zval profesory z Prahy (prof. V. Weis, F. Michl, V. Rubeška, O. Kukula aj.)
1899 město darovalo nemocnici roentgenův přístroj
1905 majitel poděbradského panství Arnošt Filip Hohenlohe ze Schillingsfürstu pozval do Poděbrad pruského statkáře a proutkaře barona Büllowa z Bothkampu. Na označeném místě se začalo vrtat. Dne 1. srpna 1905 vytryskl z vrtu na nádvoří poděbradského zámku z hloubky 96,7 metrů silný pramen minerální vody. Voda nebyla vhodná pro běžné použití a vrt měl být zasypán. Dr. Bouček odvezl vzorky vody do Prahy do laboratoře a na základě rozboru inicioval vznik lázní. Poděbradka pochází údajně z vody, která před 10000 lety napršela v Krkonoších.
1907 byly vyvrtány tři veřejné prameny (Bülowův, Hohenlohe a Charicléa).
1908 byly založeny poděbradské lázně.
1884-1906 v obecním zastupitelstvu
Založil nadaci Rudolfa Marka   zasloužilého dlouholetého starosty zdejšího okresu
25 roků lékařem v rodině knížete Sina, kněžna Ypsilanti pravnučka barona Siny z Řecka, který koupil poděbradský zámek od komory české kolem r. 1830
1907 soukromý docent na Karlo-Ferdinandově universitě
od 1.8.1908 železniční lékař
20.9.1908 - 3.10.1908 druhá cesta do Itálie - Benátky, Milán, Janov, Řím, Neapol, Capri
autor knihy „Mezi raněnými Černohorci 1875-76“ (Poděbrady 1912), Zápisky praktického lékaře MUDr. Bohumila Boučka 1873-1923 (Bayer Kolín 1923), Zkušenosti praktického lékaře 1908, Cholera na Poděbradsku
22.5.1926 zemřel v Poděbradech
majitel Dvora - Poděbrady 30-II, v letech 1926-27 pole rozparcelována na stavební parcely
první telefon v Poděbradech (s lékárníkem Hellichem)
zakoupil a používal rentgenový přístroj v Poděbradech
viz pět generací českých lékařů
článek Před 70 a 40 lety od Doc. dr. Josefa Jerieho
článek z Poděbradských novin od PhDr. Jany Hrabětové
Z deníku Bohumila Boučka r. 1864 o smrti babičky Veroniky Müllerové Votočkové
Báseň o poděbradské mládeži
viz též Presidentská návštěva Tomáše Garrigua Masaryka v Poděbradech  9.5.1923
viz též Proměna české vlastenecké rodiny v rodinu německou
dochovaly se dvoudílné paměti Bohumila Boučka
Narodil se 5. ledna 1850 jaké páté z deseti dětí do rodiny poděbradského lékaře a zakladatele první místní nemocnice Františka Boučka. V Praze vystudoval Akademické gymnázium a zahájil studia medicíny. Od čtvrtého ročníku ve studiích pokračoval ve Vídni, kde roku 1873 získal doktorát. Ve Vídní zůstal jako lékař na chirurgickém oddělení všeobecné nemocnice. Když si roku 1874 při pitvě zranil levou ruku a kvůli infekci mu hrozila amputace, otec František jej odvezl domů a osobně jej vyléčil. V roce 1875 Bouček odcestoval do Černé Hory, kde se jako lékař účastnil války s Turky. V červenci 1875 se vrátil do Poděbrad, aby vypomohl svému otci. Když František Bouček roku 1877 ukončil svou lékařskou praxi, syn Bohumil nastoupil na jeho místo (mimo jiné převzal otcem založenou malou nemocnici) a praxi ve městě provozoval až do své smrti roku 1926. Roku 1880 město zavedlo veřejnou zdravotní službu a doktoru Boučkovi bylo přiděleno město Poděbrady a 22 okolních obcí. Téhož roku se navíc stal panským lékařem pro zaměstnance velkostatku. Od roku 1888 se změnilo rozložení obvodů, takže Dr. Bouček měl kromě Poděbrad na starosti obce Velké Zboží, Křečkov, Kouty, Úmyslovice, Senice, Pátek, Polabec, Chvalovice a Přední Lhota.
Roku 1883 se oženil s ovdovělou Boženou Birnbaumovou (roz. Schnirchovou), mající z prvního manželství dvě děti (Vojtěch Birnbaum se stal známým historikem umění). Jeho syn Bohuslav Bouček se stal také lékařem.
Doktor Bouček byl velmi činný ve veřejném a spolkovém životě. Ve svých jedenácti letech byl divákem prvního ochotnického divadelního představení v zámecké kapli a od té doby se divadlu aktivně věnoval. V mládí často vystupoval jako herec a později hry sám režíroval. Stal se jednatelem Ochotnického divadelního spolku Jiří a po nějaký čas i jeho předsedou. Měl nemalou zásluhu na tom, že bývalý důstojnický dům byl předán ochotníkům a stal se Jiříkovým divadlem.
V letech 1884–1906 byl členem obecního zastupitelstva a členem místní školní rady. V komunální politice prosazoval moderní zdravotnické a hygienické trendy, zdravou životosprávu a školní tělovýchovu. Podporoval zřízení elektrárny, přispěl k zasypání příkopů ve městě, ke zřízení požárního telefonu, kanalizace a vytvoření regulačního plánu města. Byl vlastníkem první telefonní linky v Poděbradech, která spojovala jeho byt s bytem poděbradského lékárníka Jana Hellicha.
Spoluzaložil spolkovou knihovnu, na jejímž základě roku 1872 vznikla Občanská knihovna. Byl členem a po několik let předsedou Občanské besedy, vedoucím pěveckého spolku Hlahol, předsedou spolku Studujících Poděbradska, tři roky byl členem výboru Občanské záložny, Řemeslnické besedy, iniciátorem a místopředsedou prvního Okrašlovacího spolku. Podílel se na založení poděbradského Sokola. Stejně jako jeho otec se zajímal o zemědělství. Jako jednatel a předseda Hospodářského spolku v Poděbradech pořádal odborné přednášky, výstavy ovoce, organizoval různé specializované kurzy, či znovuzaváděl pěstování lnu. Jako první na Poděbradsku zkoušel pěstovat čekanku a chovat bource morušového. Tři roky na vlastní náklady vydával Hospodářský list.
Doktor Bouček byl členem výstavního výboru Jubilejní zemské výstavy v Praze v roce 1891. Na výstavě získal první cenu za své ovoce. Podílel se na vybudování jezdeckého pomníku Jiřího z Poděbrad (byl švagrem autora sochy Bohuslava Schnircha) a pomohl prosadit, aby byl právě dokončený pomník na jubilejní výstavě umístěn v průčelí hlavního výstavního paláce. Podílel se také na druhém zásadním výstavním počinu té doby, neboť byl předsedou poděbradského národopisného odboru Národopisné výstavy československé, který pro výstavu uskutečněnou roku 1895 shromažďoval exponáty.
Nebývalou měrou se Bouček zasloužil o vznik poděbradského lázeňství. Nejprve stál u vzniku malých Železitých lázní, které fungovaly poblíž Havířského kostela v letech 1881–1937. Na své náklady dokonce kolem kostela nechal vysázet park.
Na přelomu 19. a 20. století město trápil nedostatek vody. Bohumil Bouček tehdy byl osobním lékařem majitele poděbradského panství knížete Arnošta Filipa Hohenlohe. Kníže požádal pruského šlechtice Karla von Bülow, aby se pokusil najít zdroj vody pomocí proutku. Vrtání začalo na druhém nádvoří zámku, ale ani ve třicetimetrové hloubce se pramen neobjevil. Bohumil Bouček a Jan Hellich knížete přesvědčili, aby vrtání pokračovalo pro získání geologických poznatků, načež byl 31. července 1905 v hloubce 96 metrů objeven pramen minerální vody Poděbradka.
Doktor Bouček byl nejen přítomen objevení minerálky, ale jako první dal určit její chemické složení. V září 1905 pro něj pražský profesor Kabrhel dokončil analýzu, dle které šlo o alkalicko-zemitou kyselku obsahující mimořádné množství kyseliny uhličité. Doktor Bouček začal minerálku využívat v léčebné praxi ve své malé nemocnici, přičemž jako první odhadl, že bude vhodná zejména pro léčbu některých oběhových a srdečních chorob. Svá zjištění poprvé publikoval v únoru 1908 v Časopise českých lékařů.
Roku 1907 Dr. Bouček přesvědčil knížete, aby na svých pozemcích vedle pramene Charyclea souhlasil se stavbou malých lázní. Myšlenku lázní usilovně propagoval na přednáškách, kterým se dostalo značené pozornosti veřejnosti a osobně o získání povolení se založením lázní jednal se zemským zdravotním radou doktorem Pelcem. První budova Knížecích lázní byla otevřena roku 1908 a doktor Bouček se stal prvním lázeňským lékařem. Za první světové války Dr. Bouček řídil jeden z poděbradských lazaretů.
Letopisy ochotnického spolku (1879)
Cholera na Poděbradsku. Epidemiologická studie (vlastním nákladem, 1893)
Rozpravy zdravotnické (Tisk V. Hoblík, 1900)
Krátká úvaha o stavbě moderní venkovské nemocnice. (Věstník, příloha časopisu lékařů českých (1912), S. 1-11)
Zápisky praktického lékaře MUDr. Bohumila Boučka v lázních Poděbradech 1873–1923 (1923)
Luković, Miloš. Lékařská mise Bohumila Boučka v Černé Hoře v letech 1875-1876 z hlediska etnologického a kulturněhistorického. Národopisná revue Strážnice : Národní ústav lidové kultury, 2008 0862-8351 18, č. 1, (2008,) s. 21-28.
Hrabětová, Jana. Poděbrady – Město mého srdce III. – Obrázky z kulturních dějin. Praha: Nakladatelství Ostrov, 2013. 323 s. ISBN 978-80-86289-78-6. (česky)
Šmilauerová, Eva. Poděbrady v proměnách staletí (2. díl). Praha: Scriptorium, 2005. 271 s. ISBN 80-86197-62-X. (česky)
Kukun - Bohumil - Božena
Bohuša - Vláďa - Bohumil - Hoša - Božena - Jarda - Boža
Quido - Bohumil - Otakar - František
Růžena - Božena - Antonie - Pavlína - Gabriela
Šinka Bohuša Božena  Robka Bohumil Míla
Božena - Jaroslav - Bohumil - Bohumila
Otakar - František - Terezie - Jarmila - Berta - Marie - Bohumil - Růžena - Bohuša - Jaroslav - Karolína - Quido - Jetty - Vojtěch - Růžena
Zdena - František - Božena - Božena - Růžena - Antonie - Pavlína - Gabriela - Johanna - Marie
Zdeňka - Věra - Vladislav - Olga
Osmdesáté narozeniny Antonie Boučkové
Olej od Ludvíka Kuby
Pozn.: Ludvík Kuba * 16.4.1863 † 30.1.1956
Původem z Poděbrad, studoval kresbu u Bohuslava Schnircha, později u Karla Liebschera a Maxmiliána Pirnera.
Domek v bývalé Panské ulici, který Bohumilův otec František Bouček zakoupil v roce 1857 za 1586 zlatých pro účely zřízení nemocnice, poději dům daroval městu,
budova sloužila jako nemocnice do počátku 20. stol. Nemocnice měla 6 lůžek, o pacienty se staraly řádové sestry.
Zde Bohumil prováděl první léčebné experimenty s poděbradskou minerálkou.
Ordinační síň Dr. Bohumila Boučka se nacházela naproti první lázeňské budově (pozdější Lázeňská ulice) sloužila jako první lázeňská ordinace.
V roce 1929 bylo přistavěno inhalatorium. Po roce 1945 skladiště, demolice v zimě 1968.
Muž s holí vlevo je pravděpodobně Vojtěch Obereigner
MUDr. Bohumil Bouček inicioval stavbu ordinace, později také nové nemocnice v Poděbradech, obojí podle projektu Antonína Engla