cs en cs en cs cs cs cs cs cs cs cs eo cs cs pl cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs en cs cs sv cs sv eo de en cs ca
Tento víkend byl hodně podobný tomu předchozímu. Dokonce i začal stejně. Vzbudil jsem se a pršelo. Tak jsem si jenom řekl, že dnes zase nic. Po chvilce ale pršet přestalo, předpověď vypadala příznivě, tak jsme vyrazili z Prahy. Zase nejdříve na chalupu po křovinořez a pak hned na zahradu, kde jsme měli relativně dost práce.
Já jsem rozjel křovinořez a pokračoval v sekání louky. Manželka se pustila do sklizní. Stejně jako posledních pár týdnu začala s cuketami a okurkami. Minulý týden byl asi vrchol produkce, protože tento týden to už bylo „jenom“ 7 kg cuket a 5 kg okurek. Pro nás více než dost, hlavně když už máme zpracováno a připraveno tolik cuket a okurek, co jsme chtěli. Teď to už je v podstatě nadprodukce, tak bych měl zkusit něco prodat. Asi bych mohl většinu rozdat, ale pokud plánujeme do budoucna většinu našich příjmů z prodeje zeleniny (a ovoce), tak bych to měl minimálně zkusit a otestovat.
Stejně jako jsme před týdnem neplánovaně sklízeli šalotku, tak jsme tento týden neplánovaně sklízeli cibuli. Manželka si šla vytáhnout pár cibulí a zjistila, že část už je suchá a část začali žrát slimáci. Proto jsme se rozhodli všechnu cibuli sklidit, i když bylo právě po dešti. Ideálně by bylo ji nechat po sklizni nějaký čas (klidně i pár dnů) oschnout na záhonu. Takový luxus si dovolit nemůžeme, takže jsme cibuli sklidili do přepravky a pak ji manželka očistila. Stejně jako před týdnem šalotku. Popravdě jsem od cibule čekal trochu více. Pár cibulí z kraje záhonu vypadalo fakt dobře. Přibližně polovina záhonu ale nebyla moc dobrá. I tak to ale není špatné. Určitě lepší než minulou sezonu. Do budoucna bych rád ještě lepší a stabilnější výsledky. Hlavně u cibule ze semínek, kde se nám zatím moc nedaří.
Část cibule jsme sklidili z letošního experimentálního záhonu, kde jsme zkoušeli ozimou zeleninu (salát, cibule). Protože ta moc nevyšla, hlavně cibule, postupně jsme tam doseli mangold, rozhodil jsem tam sazečku, co zbyla z výsadby na hlavní záhon a na malý kousek jsme vysadili pět sazenic papriky odrůdy „De Cayenne“, co je naše jediná odrůda pálivé papriky. Z pěti rostlin přežily čtyři. I když je v plevelu skoro není vidět, tak se jim daří celkem dobře a sklidili jsme z nich první červené papričky. Ještě jich tam spousta zelených zůstala, takže letošní sklizeň by pro nás měla být dostačující.
Po sklizni cibule se manželka pustila do jejího čištění a já jsem přemýšlel, co dál. Sekat se mi zatím nechtělo a plánovali jsme udělat „podzimní“ výsevy ředkví a ředkviček. I když oficiálně ještě podzim není, tak srpen je na tyto výsevy ideální čas. Dny se už zkracují a zelenina ještě stihne dostatečně vyrůst. Původně jsem měl v plánu výsev do jiných záhonů, ale ty by bylo potřeba ještě dočistit. Měli jsme ale právě vyčištěný záhon, kde jsme sklidili cibuli a hned vedle záhon po šalotce sklizené před týdnem. Na obou záhonech stačilo udělat řádky a následně výsevy. Na záhoně po cibuli jsme nechali jenom hustý porost rokety. Ani ne tak kvůli sklizni, ale mezi roketou roste i mrkev na semínka, které roketa slouží jako opora proti polehnutí. Ten kousek záhonu můžeme v pohodě „obětovat“. Jinak jsme na obou záhonech nechali ještě pár rostlin kopru. Hlavně na semínka, ale možná je použijeme i při zpracování jiné zeleniny.
Vyséval jsem do zalitých řádků. Sice byla půda celkem vlhká, ale osvědčilo se nám vysévat na mokro. Do jednoho záhonu jsem vysel větší ředkve a vodnici, do druhé z části taky ředkve a vodnici. Asi třetinu záhonu jsem nechal pro ředkvičky. Ty bývají z podzimních výsevů ještě lepší než na jaře a nám těch pár řádků bude bohatě stačit. I tak jsem minulou sezonu většinu z nich fermentoval. Odrůdy jsem vybral osvědčené. Žádný nový experiment. Teď už jenom aby vyšlo klíčení a slimáci je nechali na pokoji.
Po obědě jsem pokračoval v sekání louky. Sice se mi do toho už moc nechtělo, ale samo se to neudělá. Při sekání jsem vysvobodil i keříky u plotu a mohl si je tak lépe prohlédnout. Většina z nich vypadá hodně dobře. Už to skoro začíná vypadat jako živý plot. Část z nich jsem dosazoval později na místo těch, co to nezvládli. Většina nově vysazených keřů byla arónie a muchovník. Zatím to vypadá, že nejlépe se daří aróniím. Už minulý rok jsem sklízel nějaké plody. Tento rok to zase bylo o malinko více. Arónie se spíše hodí na zpracování než k přímému konzumu, ale já ji dávám i napřímo do ovesných vloček a chutná mi. Když jí budeme mít více, tak možná zkusíme i něco vyrobit.
Sekání se protáhlo, a tak jsme na chalupu vyrazili trochu později. Nic velkého se nám už dělat nechtělo, ale minimálně bylo potřeba něco sklidit. Okurky na chalupě nám začínají plodit čím dál více. Zdatně jim sekunduje ačokča a mi přemýšlíme, co s ní budeme dělat. Nevydrží skladovat tak dlouho co okurky, tak ji zkusíme fermentovat. Klasicky hodně plodí fazolky. Záhon s popínavými fazolemi je už pěkná divočina a největší problém při sklizni fazolek je všechny je najít. Sklidili jsme i ty ubohé zbytky papriky, co nám slimáci nechali. Odrůda „Slovakia“ nevypadá špatně, ale asi papriku dočasně vyřadíme z našeho sortimentu. Moc ji ničí slimáci a úroda ze záhonu je tak slabá, že je to plýtvání místem. To už raději vysadím více rajčat. Ty zdá se odolávají slimákům o dost lépe.
Rajčata na chalupě si pořád dávají načas. Na zahradě už něco málo divokých rajčat sklízíme, ale na chalupě si pořád říkám, že snad další týden. Takže snad další týden by už něco mohlo být. Násady plodů jsou moc hezké, ale rajčata se zatím jenom začínají vybarvovat. Rád bych je měl dříve než někdy v půlce srpna, ale když je sázíme v červnu, tak nemůžu čekat zázraky. Aspoň to zatím vypadá, že rostliny jsou relativně zdravé. Je vidět pár žlutých listů, ale nic hrozného.
Před odjezdem zpátky do Prahy jsme ještě posekali porost pod letní jabloní. Vypadá to, že jablka pomalu začnou dozrávat. Když začnou padat, tak je dobré mít to pod jabloní přehledné. Nechce se nám hledat jablka v metr vysokém porostu kopřiv. Nějaká jablka už začala padat, ale zatím to vypadá na poškozené, nebo nahnilé plody. Příští týden to ale už můžou být i zralé kvalitní plody.
Takže tento týden to bylo zase hlavně o sklizní a sekání. S tím, co se udělalo na zahradě, jsem v podstatě spokojený, ale začíná se nám kopit práce na chalupě. Příští týden to asi uděláme opačně. Nejdřív pojedeme na zahradu, uděláme potřebné sklizně a pak hned pojedeme na chalupu, kde snad doděláme to, co je potřeba. I za cenu toho, že příští týden nebudeme na zahradě vůbec sekat.