it cs cs id cs cs sl cs cs cs cs cs sl cs cs sv cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs en cs cs cs cs cs cs cs en it lt cs cs cs cs es cs cs en cs pl
Rok 2019 byl bohatý na výlety a po Kutné Hoře se vydáváme vstříc novým zážitkům. Nyní se nacházíme necelých 50 km východně od Prahy. Pouhá hodinka cesty vlakem nás zavedla do lázeňského města Poděbrady. Tak jdeme na to.
První navrhovaný ranní spoj nám ujel, a tak jsme se vydali až tím následujícím. Výhodou tohoto města, které se nachází v Polabské nížině je, že hned jak vystoupíte na vlakovém nádraží, tak se vám Poděbrady doslova celé otevřou. Pojďme, ale ještě k samotnému nádraží, které je doslova architektonickým skvostem. Tato výpravná budova ve funkcionalistickém slohu byla postavena roku 1926 a architektem projektu se stal Vojtěch Krcha. Dlouhá léta byla považována za nejhezčí nádražní budovu a od prosince roku 2010 se stala kulturní památkou. Myslím si, že Poděbrady mohou být na toto nádraží právem hrdí.
Já do Poděbrad jezdil jako dítě poměrně často a samotné město se mi vždy líbilo. Jako první jsme se s dědou a babičkou šli podívat k řece a svezli se vyhlídkovou lodí po Labi. Poté byl prostor pro oběd a procházka po kolonádě. Tím se to celé zakončilo a my jsme se pak vydali domů.
Ani teď jsem si návštěvu řeky nemohl nechat ujít, ale tentokrát jsme se lodí nikam nevydali. Ačkoliv vyhlídkové trasy pořád existují, už jich není tolik jako kdysi. Co jsme si rozhodně nenechali ujít a je to co byste kamenem dohodili byl Poděbradský zámek. Dříve se však jednalo o kamenný královský vodní hrad, který nechal v letech 1262–1268 zbudovat Přemysl Otakar II. Postupně byl přebudovaný na zámek, o jehož podobu se postaral Hans Tirol. Zámek (v minulosti hrad) byl dlouho považován za místo narození Jiřího z Poděbrad. Jediného českého krále, který nepocházel z panovnické dynastie ale z panského stavu domácí šlechty. Místo narození však nebylo dochováno, a tak se můžeme pouze domnívat o jeho skutečném místu. Sochu tohoto husitského krále můžete spatřit na Jiřího náměstí kde jsme se byli také podívat, ale teď mě tak napadá že je čas oběda. Tak konec historie a pojďme někam na jídlo.
Vytahujeme 365 a vydáváme se do Sotto Ponte. Výborný grill a kulinářský zážitek, který kotvil hned na břehu řeky Labe. Nyní tam toto Bistro a Grill bohužel nenajdete. V současnosti je hledejte na Street Food Poděbrady, kde dělají tématické BBQ.
Po vydatném jídle se vydáváme do Lázeňského parku, kde jsme chtěli ochutnat pramen, ale bohužel jsme neměli to štěstí a ten den nic neteklo. Tak nám nezbývalo nic jiného než jít dál. Jak už jsem psal na začátku výhodou Poděbrad je to, že vše máte jako na dlani a my jsme měli chuť na nějakou závěrečnou sladkou tečku. Ano naše výletování se pomalu blíží ke konci. Na náměstí T. G. Masaryka se nachází tolik podniků kde se můžete dobře najíst, že snad nejde ani šlápnout vedle. My jsme zavítali do Café Oliver a opravdu jsme si nemohli stěžovat. Ten posun z dob minulých je obrovský a Poděbrady mají novou tvář. Pořád jsou však milé, klidné a nostalgické.
Teď už míří pohledy do poštovní schránky, my pomalu na vlakové nádraží a já pevně věřím že se do Poděbrad opět podíváme. Tak snad brzy u dalšího výletu.