cs cs cs cs cs cs la id cs cs cs nl cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs nl cs cs cs cs cs cs cs cs it cs en en sv cs cs nb cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs fr cs
Cílem tohoto článku, který vyšel v Učitelských listech v roce 2001, bylo přimět zodpovědné pracovníky škol přemýšlet při nákupu nového počítačového vybavení také o otázkách ergonomie počítačového pracoviště.
Již jsme si zvykli, že vybavování škol výpočetní technikou je dnes celkem běžný proces a netýká se jen vybraných prominentů. Každá základní škola se snaží mít co nejlépe vybavenu počítačovou učebnu. Zcela výjimečně se však daří skloubit počítačové pracoviště s ergonomickými pravidly vhodnými pro práci dětí s počítačem. Žádná samostatná publikace věnující se této problematice na tuzemském knižním trhu nevyšla.
Častým argumentem, který stojí proti ergonomicky vhodné počítačové učebně, je nedostatek financí. Mnoho věcí však může ovlivnit dobré plánování a dostatek informací o této problematice. Pojďme se tedy alespoň ve zkratce podívat na nejčastější prohřešky z této oblasti.
Rozhodujícím činitelem pro případné ohrožení zdraví dítěte je doba trávená u počítače. Ve školní počítačové učebně tráví většinou dítě poměrně malé množství času, nejčastěji jednu vyučovací hodinu denně. Pokud je však výuka koncipována do bloků po dvou vyučovacích hodinách, je velmi vhodné zařadit nějaké kompenzační aktivity nebo alespoň donutit děti, aby na přestávku opustily učebnu a měly možnost se někde proběhnout.
Zdroj světla by měl být k obrazovce monitoru v pravém úhlu. Nejtypičtějším prohřeškem je mít okno přímo proti monitoru (nevhodný kontrast světla venku a tmavého monitoru), nebo za zády (odraz světla na stínítku monitoru). V obou případech mohou pomoci žaluzie (kde je snadné regulovat propustnost světla) v kombinaci s vhodným umělým osvětlením. K odrazům světla by však nemělo docházet nejen na monitoru, ale ani na pracovní desce stolu či okolním nábytku. V extrémním případě lze využít poměrně levného „kšiltu“ z papírového kartonu, který se nasadí na monitor a vhodně stíní (a zároveň snižuje možnost opisování spolužáků).
Pokuste se nastavit frekvenci monitoru na nejvyšší možný kmitočet a zároveň používejte rozumné rozlišení, při kterém jsou běžná písmena dostatečně velká. Učitel by měl dohlédnout na to, aby děti, kterým lékař předepsal brýle, při práci s počítačem tuto pomůcku používali. Jakákoliv drobná vada může unavovat již tak dost vyčerpané oči. Kontaktní čočky nejsou pro dlouhodobější práci s počítačem vhodné.
Monitory jsou stavěny tak, aby vyzařovaly směrem k uživateli co nejméně škodlivin. To však nelze říci o zadní a bočních stranách. Nevhodné je tedy uspořádání počítačů tak, že se v přímé blízkosti (odborníci hovoří o 150 cm) za či kolem monitoru nacházejí další uživatelé.
Stůl, židle a prašnost
Správné vertikální umístění monitoru je takové, aby jeho horní okraj byl ve výši očí nebo trochu pod ní. V každém případě jsou pro dětskou postavu nevhodné stoly se zvýšeným umístěním pro monitor. Mezi hlavní požadavky na stůl k počítačům bych řadil možnost umístění samotného počítače pod stůl tak, aby do něj žáci nekopali, dostatečnou pracovní plochu na umístění monitoru, myši, klávesnice, sešitu, knihy a psacích potřeb a dobrou stabilitu (proti posunutí či převrácení). Umístění počítače pod stolem je výhodné kvůli snížení hluku ventilátoru a menší možnosti počítač z lavice shodit (známe děti) a zároveň nevýhodné kvůli zvýšené možnosti zanášení nečistot dovnitř stroje (nutnost častějšího vysávání). Počítáme-li s výukou dětí z prvního stupně, pak by tomu měla být uzpůsobena výška stolu a židle.
Ideální židle do učebny by měla být výškově nastavitelná, na což samozřejmě nejsou peníze. Levnější variantou je mít dostatek tvrdších polštářků, které se rozdají dětem menšího vzrůstu. Z praktického hlediska je vhodné vybrat alespoň takové židle, na kterých se dětem špatně houpá, ale které zároveň nezabírají příliš místa. Pracuje-li u jednoho počítače více dětí, což je poměrně časté, může být široká židle značným problémem.
V počítačové učebně by se měli všichni bez výjimky přezouvat a místnost by měla být dobře odvětrávána (bez průvanu). Značně se tím sníží prašnost v místnosti. Při nevhodných podmínkách mohou prachové částice díky elektrostatickému náboji směrovat přímo na uživatele a teoreticky by u dětí s citlivou pokožkou mohly vyvolat kožní potíže. Klasická dřevěná tabule s křídou je pro svůj prašný provoz do prostor vybavených citlivými přístroji samozřejmě nevhodná. Vhodnou vlhkost vzduchu lze docílit zvlhčovačem nebo vhodnými pokojovými květinami.
RSI – nemoc z přetěžování
Pokud pracujete s dětmi, které používají počítač častěji (např. kroužek programování), je dobré jim přiblížit některá další nebezpečí, která je mohou u počítače potkat. Jako příklad z vlastní praxe uvedu známý syndrom Repetitive Strain Injury (RSI), který vzniká opětovným přetěžováním svalstva zejména v zápěstí. Příčinou bývá nevhodně umístěná myš, časté přesuny ruky mezi klávesnicí a myší a nevhodný sklon klávesnice. Ruce v zápěstí by měly být co nejvíce v přirozené poloze, tedy neohnuté ani nevychýlené do stran. Není vhodné používat podpěrné nožičky v zadní části klávesnice. Výhodně lze využít podložku pod zápěstí umístěnou před klávesnicí. Ta však nemá sloužit k podložení rukou při psaní, ale naopak v okamžicích kdy uživatel nepíše a jen krátce odpočívá.
Ergonomické klávesnice, které jsou rozděleny na dvě poloviny, jsou vhodné pouze pro profesionály, kteří ovládají psaní všemi deseti. To dětští uživatelé nebývají a hledání písmenek by pro ně na takové klávesnici bylo ještě těžší.
Pokud je učebna využívána pouze malými dětmi, nemusí být od věci ji vybavit speciálními myšmi pro děti, které jsou menší nežli dospělácké. Moderní ergonomické myši mohou být pro běžné uživatele příjemnější než klasické, osově souměrné, ale běda, když je musí používat leváci. Změnit funkce tlačítek dnešní operační systémy dovolují, ale opačně zatočená myš do ruky zkrátka nesedne.
Velmi podrobně se otázkám budování odborných učeben věnuje na svých stránkách The Classroom Technologies Group na Cornellově Universitě ve státě New York (http://www.cit.cornell.edu/computer/instruct/classtech/design/). Stránky mají velkou informační hodnotu, jen se v nich trochu hůře orientuje. Konkrétních deset kroků, které je dobré dodržet při tvorbě ergonomického počítačového pracoviště, popisuje profesor Alan Hedge z téže univerzity na adrese http://ergo.human.cornell.edu/ergoguide.html. Z českých stránek doporučuji adresu http://www.gymnazium-minerva.cz/Informatika/dil_1/ergonomie.html, kde je pěkně popsána ergonomie počítačového pracoviště, nebo stránky firmy Školab na http://www.skolam.cz zabývající se v sekci Profi-magazín budováním odborných učeben. Pokud by Vás tato problematika zaujala více, pak si rozhodně přečtěte knihu Karla Nešpora Počítače a zdraví, kterou vydalo nakladatelství BEN v roce 1999.
Předchozí Previous post: Slyšeli jste už o komunitním vzdělávání?
Další Next post: Redakční a publikační systémy
Napsat komentář Zrušit odpověď na komentář
Vaše e-mailová adresa nebude zveřejněna. Vyžadované informace jsou označeny *
Rozhovory a podcasty – jaro 2022 10.6.2022
Počítač ve škole 2022: Proměny digitálního vzdělávání – akcelerace i stagnace 23.5.2022
Časopis Komenský: Rozhovor o digitálních technologiích ve vzdělávání 20.2.2022
Co se děje v digitálním vzdělávání 14.2.2022
Konference FutureEdu: Digitální občanství 16.9.2021
Konference FutureEdu: Digitální občanství – iTveSkole.cz: Konference FutureEdu: Digitální občanství
Časopis Komenský: Rozhovor o digitálních technologiích ve vzdělávání - Ondřej Neumajer - domovská stránka: Inkluzivní vzdělávání s využitím digitálních technologií
Ondřej Neumajer: Být digitálně gramotný už neznamená jen ovládat počítač
Jana: Být digitálně gramotný už neznamená jen ovládat počítač
Ondřej Neumajer: Inovované pojetí funkce ICT koordinátora/metodika
Zveřejněné texty podléhají (až na explicitně označené výjimky) licenci Creative Commons Uveďte autora-Neužívejte dílo komerčně-Nezasahujte do díla 4.0 Unported.