pl lv es lv en lv en ceb lv lv fi es es lv lv lv fr ceb lv lv lv es pl lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv es fi de lv fr lv fr nl lv fr lv lv lv lv sl lv lv es lt lv fr lv lv lv uk en eo lv lv lv lv en
Šodien pametu alberģi viena, jo mana foršā banda vēl guļ un nespēj laicīgi iztaisīties. Bet diena solīta karsta un es negribu nomirt.
Rīts patīkams. Mierīgs, kā jau visi rīti te. Ieejot lielajā pilsētā Ponforrada, uz skaista tilta atrodu vēl skaistāku baltu spalvu. Paceļu to un iespraužu matos. Garām braucošais vīrietis uz velosipēda tik nosaka – very beautiful.
Sapucējusies esmu. Gatava jaunai dienai arī. Garastāvoklis lielisks. Un šodien es visiem smaidu un visus sveicinu. “Hola! Buenos dias! Hola! Buenos dias!” Un to pašu saņemu pretī.
Ponferrada skaista pilsēta, taču prieku mazliet nosita ubagi, kuri uzstājīgi lūdz naudu. Pat mūķene. Iedevu 1 eur. Eju smaidīdama tālāk. Tur nākošie, bet visiem iedot nevaru.
Šodien ceļš ved no viena ciema uz otru. Pavisam mazi ciemi. Un katrā ciemā pa baznīcai. Gāju iekšā visās, kurās durvis atvērtas un mani gaidīja. Šodienu var arī nosaukt par – ņem visus zīmogus, ko dod dienu. Kontā šodien 6 zīmogi. Katrā baznīcā uzkavējos brīdi. Šajā baznīcā smaržoja svaigi ziedi. Ļoti patīkami.
Noziedoju kādu kapeiciņu vai aizdedzu svecīti, un tā es devos no ciema uz ciemu, no baznīcas uz baznīcu.
Paņēmu pauzi vienā skaistā bārā.
Sienas aprakstītas ar visādiem nelieliem vēstījumiem. Tur mani uzrunā jauks pāris no Īrijas. Vīrietis saka, ka esmu pirmā latviete viņa mūžā, ko viņš satiek. Sajutos īpaša. Sieva gan pirms daudziem gadiem ir satikusi kādu latvieti. Viņi abi Santjago ceļu uzsāka 2011.gadā. Katru gadu iet tikai vienu nedēļu, jo vairāk brīvu paņemt atļauties nevar. Nākošajā gadā viņiem būs noslēdzošais gads. Uraaaa!
Atvadījusies no viņiem, sēžu un baudu savu dzērienu, un dzirdu – knik knak, knik knak. Pielecu kājās un jā, tur pāris jāj katrs uz sava zirga. Pilsētā, kopā ar mašīnām.
Nākošajā pilsētā, protams, pēc kārtējā baznīcas apmeklējuma, ieraugu skaistu nojumi, kur paslēpties. No kolonnām un kokiem veidota.
Ejot saprotu, ka ir pagājušas trīs nedēļas un aiz muguras nedaudz virs 600 km. Wow, pa kuru laiku? Un kā? Nekad nebūtu ticējusi, ka varu tik daudz noiet.
Ejot tālāk, ieraugu zīmi – Fresh drinks. Ir karsti un gribu vienu. Ak jel! Smūtijs.
Jā, parasts smūtijs. Bet Spānijas nekurienē, meža vidū tas vairs nav parasts – tas ir īpašs.
Un man tas ir kā ledene zirgam. Izcils!
Ieejot lielākā ciemā, atpūtas vietā mazliet atguļos. Pēc brīža, soļojot tālāk, dzirdu mūziku. Mini koncerts, ciema laukumā. Un tās dziesmas – tik jautras. Izskatījās, ka vienkārši draugi salasījušies kopā uzdziedāt. Un pie reizes, izklaidēt garām ejošos. Nu neko, jātaisa pauze atkal. Pavadu tur kādu pusstundu, klausoties vietējā mūzikā.
Pēdējie kilometri ved gar vīnogu laukiem. Protams, gribu. Ēdu tik ātri, lai nepieķer, ka notek viss gar muti, rokām, uz biksēm. Noteikti, neviens nepamanītu.
Grāmatā atrodu alberģi un dodos jautāt, vai ir brīva gulta. Ir. Pusis, kas mani sagaida, praktiski nerunā neviena vārda angliski, bet abi saprotamies. Un viņš ir pilnīga kopija Agrim Daņiļēvičam. Un vēl džentelmenis. Uznes manu somu līdz istabai. Pēc mirkļa atnes arī dvieli. Un dušas telpā ir arī dušas želeja un šampūns. Lielisks dienas noslēgums. Un ciems ļoti skaists – ar baznīcu un pili.
Ķermenis jūtas lieliski, taču tā saule. Mana seja ir tik brūna, ar “iesauļotu” sirsniņu no tetovējuma.
Manas kājas – izskatās sarkanas, bet nav tik traki, gaisma tāda, pārsvarā brūnas – sarkans tik biki pie potītēm.
No rokas noberzu arī riteņa tetovējumu, lai neiesauļojas balts. Un kopumā es kādu nedēļu esmu staigājusi garajā apģērbā, lai saule netiek klāt. Un te temperatūra nākošajām dienām.
Nesaprotu, ko darīt un cikos celties, lai nākamās divas dienas izdzīvotu.
Pulksteņa mērījums 36.5 km
Ja tev patīk manis veidotais saturs, tad šādi vari man pateikt paldies. Spied pelēko pogu, lai uzsauku man kafijas tasi vai zilo pogu, lai dalītos ar rakstu Facebook. Es pateicos par jebkuru tavu izvēli!
Dalies ar rakstu Facebook Atbalstīt
20. diena // Foncebadon – Molinaseca// 23 km
Saullēktu tomēr sagaidām ciematiņā, kur nakšņojām, jo saimnieks teica, k...
22. diena // Villafranca del Bierzo – Alto do Poio// 40.5 km
Uzlieku somu uz pleciem un taisos pamest istabu, kad sieviete mani pasauc atpaka...
Ir liela laime piedzīvot mierīgu sevi. Apstāties. Baudīt. Ieelpot. Sajust. Būt pateicīgai. To mācos ik dienu.
43. diena // Kopenick - Berlin
Saņem ziņu par jaunu stāstu savā e-pastā!
"What if I told you" garantē, ka Jūsu dati netiks nodoti trešajai personai, bet tiks izmantoti atbilstoši Likumam par fizisko personu datu aizsardzību unsubscribe@whatifitoldyou.eu
© whatifitoldyou — All Rights Reserved