en en en lv en en en fa lv sv fr lv lv lv de lv lv lv lv lv lv lv en en en en en en en en en de lv lv en fr lv en lv lv lv lv fi lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv en en en pt en en en en en en en en en en lv en de lv lv lv en en lv en lv en lv lv lv de lv en lv lv de en en en lv lv de lv en lv lv de lv lv en de lv lv en lv lv en lv lv de lv lv en en lv en en lv en en lv lv lv lv en en lv en fr lv en en fa en en en en
Emīlija Krustiņsone (1890-1981), Ļeņingradas Centrālā arhīva direktore, 1931. gads. No Grāmatas "N. Kreijers. Māsas Krustiņsones, 1987"
Māsas Krustiņsones, no kreisās: Marta, Emīlija, Elizabete. Rīga, 1966. gads. Foto J. Kuprijanovs. No grāmatas "100 Latvijas sievietes kultūrā un politikā, 2008"
Emīlija Krustiņsone (1890–1981), sociāldemokrāte no 1910. gada, komuniste, revolucionāre, padomju darbiniece, vadoša arhīvu un bibliotēku darbiniece. No
1924. gada strādāja Ļeņingradas valsts arhīvā, tā direktore no 1935. līdz 1937. gadam. 1938. gadā viņu izslēdza no partijas kā tautas ienaidnieci un izsūtīja kopā ar ģimeni uz Vologdas apgabalu; 1941. gadā viņa tika atjaunota partijā. Otrā Pasaules kara laikā strādāja Ļeningradā hospitālī (1941–1943). Latvijā atgriezās 1944. gadā, kur bija
Jelgavas dzimtsarakstu nodaļas pārzine, vēlāk strādāja Jelgavas partijas komitejā. No 1946. līdz 1957. gadam bija Jelgavas
Valsts Zinātniskās bibliotēkas direktore. Latvijas PSR
Nopelniem bagātā kultūras darbiniece no 1955. gada. Apbalvota ar Oktobra
Revolūcijas ordeni, diviem Darba Sarkanā Karoga ordeņiem, ordeni "Goda
Dzimusi Liepkalnes (Liepkalna-Ozolu) pagasta Bērziņu mājās, kur tēvs bija rentnieks.
Tēvs bija rentnieks Liepkalnes pagastā. Ģimenē auga četras meitas un divi brāļi. Māsa Ieva palika strādāt laukos, pārējie bērni pievērsās revolucionārai darbībai. Viņas dvīņumāsa bija Elizabete Krustiņsone-Lencmane (1890–1978), otra māsa - Marta Krustiņsone (1895–1996). Māsas bija pazīstamas personības padomju Latvijā, īpaši Marta, kura kļuva par padomju propagandas simbolu.
Vīrs Augusts Ozoliņš. Viņu meita Elga Krustiņsone (1917–1975) jaunībā bija aktrise un dzīvoja Ļeņingradā. Elgas pirmais vīrs bija Sergejs Bojarskis (1916–1976), un viņu dēls un Emīlijas mazdēls - aktieris Aleksandrs Bojarskis (1938–1980). No 1947. gada viņa kopā ar dēlu dzīvoja Jelgavā. Elgas otrais vīrs bija Žanis Klekeris (1902–1989), viņu meita un Emīlijas mazmeita – Ērika Bojarska.
Māsas Elizabetes vīrs bija revolucionārs, boļševiku partijas un padomju vadošs
darbinieks Jānis Lencmanis (1881–1939), viņu meita: Lilija Lencmane (1917–2010).
Māsas Martas vīrs bija revolucionārs, boļševiku partijas un padomju vadošs
darbinieks Kārlis Pečaks (1882–1938), viņu dēls: Leonards Pečaks (1917–1971).
Ģimenes locekļi aktīvi piedalījās 1905. gada revolūcijā. Dzimtās
Bērziņu mājas tika nodedzināts 1907. gada soda ekspedīcijas laikā. Emīlijas māsu dzīvesbiedri tika nogalināti Staļina represiju
laikā Krievijā 1930. gadu beigās; pašas māsas piedzīvoja arestus un
Nopelniem bagātā kultūras darbiniece (no 1955). Apbalvota ar Oktobra
Revolūcijas ordeni, diviem Darba Sarkanā Karoga ordeņiem, ordeni "Goda
Nikolajs Kreijers. Māsas Krustiņsones. Rīga: Avots, 1987. 206 lpp.
Aleksandrs Bojarskis - Grandson
Elizabete Krustiņsone-Lencmane - Sister
Marta Krustiņsone - Sister
1929. gadā pabeidza Ļeņingradas Valsts universitāti.
1938. gadā tika izsūtīta kopā ar meitu Elgu un viņas dēlu Aleksandru uz
Vologdas apgabala Šangajevas sādžu, kur strādāja dažādus darbus, no 1939. gada bija "Sojuzkož" grāmatvede. 1941. gadā viņa tika atjaunota partijā un atgriezās Ļeņingradā.
Evakuācijas laikā dzīvoja Rostovā, Jaroslavļas apgabalā.
Krievijas komunistiskā (boļševiku) partija (1918–1925)
Vissavienības komunistiskā (boļševiku) partija (1925–1952)
Staļina represiju laikā bija izslēgta no partijas
Padomju Savienības komunistiskā partija (1952–1991)
Staļina represiju laikā bija izslēgta no partijas
darbiniece Ļeņingradas Valsts arhīvā
Ļeņingradas Valsts arhīva direktore. 1938. gadā viņu izslēdza no partijas kā tautas ienaidnieci un ar meitu un mazdēlu izsūtīja uz Vologdas apgabalu.
Strādāja dažādus darbus. No 1939. gada bija grāmatvede uzņēmumā "Sojuzkož".
Pēc atjaunošanas partijā 1941.gadā viņu aicināja uz Ļeņingradu, kur blokādes laikā viņa strādāja hospitālī.
Bija dzimtsarakstu nodaļas pārzine; strādāja arī Jelgavas partijas komitejā.
Jelgavas Valsts Zinātniskās bibliotēkas direktore
Kā tautas ienaidniece bija izslēgta
no partijas un kopā ar ģimeni izsūtīta uz
Vologdas apgabala Šangajevas sādžu.
Evakuācijas laikā dzīvoja pie māsasmeitas Lilijas Lencmanes Rostovā, Jaroslavļas apgabalā.
Rīgas Pirmie Meža kapi
© LU LFMI, 2022. Website: Graftik
When republishing or quoting, reference to the resource of the Institute of Literature, Folklore and Art of the University of Latvia (LU LFMI) is mandatory. Large-scale copying and use of materials for commercial purposes is allowed only with the written permission of LU LFMI.