lv lv fr lv es es lv lv lt de eo de lv lv lv lv lv lv lv ru lv lv lv fr lv lv lv lv lv de de de de de de de de de de lv de de lv de lv lv sl de de de de sl de de de de de de de kw de de de de de hbs_lat de de sl de de lt lv lv lv lv sv lv de lv it lv en lv fi lv lv en lv lv de lv lv de lv lv lt en de lv lv de de lv lv en de lv lv lv ru lv lv lv en lv lv es lv lv lt de fr lv lv lv lv
Jozefa Benita fon Koskula jeb Jozi fon Koskula (Josepha Benita Baronesse von Koskull, arī Josi von Koskull, 1898- pēc 1981?) ir Baltijas vācu tulkotāja un rakstniece, bibliotekāre. Jozi fon Koskula pirmo izglītību līdz 1911. gadam guvusi mājās, pēc tam mācījusies meiteņu skolā, kopš 1919. gada dzīvojusi Vācijā - Berlīnē, Veimārā (1921-1924), pēc tam - līdz mūža galam Berlīnē. Pēc 1945. gada Jozi fon Koskula nodarbojās galvenokārt ar rakstniecību un tulkošanu.
1960. gadā sērijā Die Baltische Bücherei nāk klajā Jozefas Benitas fon Koskulas pierakstītās viņas ģimenes bērnumeitas Edes Krūmiņas stāstītās latviešu pasakas. Grāmatas ievadā fon Koskula norāda, ka Edes stāstītās pasakas viņa kopš 13 gadu vecuma sākusi pierakstīt zilā burtnīcā, noskaidrojot arī to, kurā vietā konkrētais sižets risinājies. Savukārt interesi par šo aspektu rosināja fon Koskulas 10. dzimšanas dienā saņemtais F.G.Bīnemana (Bienemann) krājums Livländisches Sagenbuch (Vidzemes teiku krājums), kurā ir minēts gan avots, gan vieta. Bērnībā fon Koskula turpināja vākt teikas no kalpotājiem no visas tuvākās apkārtnes, Ventspils apriņķa, bet ne no viena ko līdzīgu Edes Krūmiņas stāstītajam neieguva. Diemžēl zilā burtnīca nav saglabājusies. Pasakas pierekstītas pēc atmiņas gadus 20 vēlāk.
1962. un 1964. gadā sērijā Die Baltische Bücherei publicēti arī Jozefas fon Koskulas savāktie un apkopotie baltiešu spoku stāsti. Ideja par šādu tekstu vākšanu radās 1945. gadā, spoku stāsti no Baltijas vāciešiem tika vākti divdesmit gadu garumā, starp tiem ir gan pašu piedzīvoti notikumi, gan atstāstīti sižeti. Abi krājumi kļuvuši par bibliogrāfiskiem retumiem.
Tārgales muiža, Tārgale, Tārgales pagasts, Ventspils novads
Dzimusi Tārgales majorātā jeb Tārgales muižā, kas atrodas fon Koskulu jeb Koškulu dzimtas īpašumā no 1697. līdz 1920. gadam.
Josefa Benita fon Koskula (von Koskull, 1898- pēc 1981) ir dzimusi Aleksandra Paula Vilhelma fon Koskula-Tārgales brīvkunga (1873-1928), vēlāk Baltijas landesvēra militāra ierēdņa, un Hermīnes Katarīnas Harietas, dzimušas baroneses fon Nolkenas (von Nolcken, 1876-?) ģimenē.
1941: Sommer auf Oesel. Erzählung. Berlin, atk.izd. turpat 1947, 1950, 1971.
1953: Drei Sotnien Kosacken. In: Springbrunnen, S. 27-34.
1955: Aus der Arbeit der Baltischen Kulturgemeinschaft in Berlin. In: Jahrbuch des baltischen Deutschtums, S. 56-57.
1956-1957: Eine baltische Nekropolis im Schatten der Cestius-Pyramide. In: Baltische Hefte 1, 1956/57, S. 56-63.
1957-1958: Der Goldschmied Carl Faberge aus Pernau, seine Familie und seine Mitarbeiter. In: Baltische Hefte 3, 1957/58, S. 193-196.
1960: Ein Streifen lila Seide. In: Jahrbuch des baltischen Deutschtums, S. 107-108.
1960/1961: Deutsche Teilnehmer am Dekabristenaufstand von 1825. Mit besonderer Berücksichtigung der Balten. In: Baltische Hefte 4, 1960/61, S. 245-256.
1963: Der falsche Paß der Königin Marie Antoinette. In: Jahrbuch des baltischen Deutschtums, 10, S. 18-19.
1963: Die Herrin von Casa Leone. In: Nachrichtenblatt. 5/1, S. 5 [par Mariju Luīzi fon Koskulu].
1971: Der König von Mitau [Luijs XVIII Jelgavā]. In: Baltische Hefte, 17, S. 7-23.
Latviešu tautas pasaku, teiku un spoku stāstu publikācijas vāciski
1960: Baltische Märchen. Teil I. Lettische Märchen. Nach den Erzählungen der Edde Kruming. Hannover-Döhren.
1962-1964: Der Hausgeist in Ledmannshof; Was Andrea sah... In: Spukhäuser im Baltikum. Erlebnisberichte u.Mitteilungen. Hannover-Döhren [arī sakārtotāja, vācēja un redaktore].
Publikācijas par krievu literatūru
1948: Der junge Puschkin. Berlin.
1951: Michael M. Prišvin. Tiergeschichten. Berlin [pēcvārds].
1946: A.S.Puškin. Dubrowski. Novelle. Berlin., atk. izd. 1948, 1949, 1953, 1955.
1947: A.S. Puškin. Graf Nulin. Eine Erzählung in Versen. Berlin.
1947: N.S. Leskov. Der Vorreiter. Berlin.
1947: A. Čechov. 3 lustige Kurzgeschichten. Berlin.
1949: A. Čechov. Kaschtanka. Eine Erzählung. Berlin, Leipzig, atk. izd. 1951.
1949: A.S. Puškin. Der Posthalter. Novelle. Berlin, Leipzig, atk. izd. 1951.
1950: N.S. Leskov. Die eiserne Wille. Erzählung. Potsdam.
1950: I.D. Vasilenko. Peps und Peter. Eine Zirkusgeschichte. Berlin und Dresden. 9. atk. izd. 1964.
1950: I.D. Vasilenko. Peter bei den Gymnasiasten. 4. atk.izd. 1960.
1951: I.D. Vasilenko. Das Sternchen. Berlin.
1951: F.A. Vigdorova. Meine Schulklasse. Aufzeichnungen einen
1952: G.I. Uspenskij. Neue Zeiten, neue Sorgen. Berlin.
1952: Xun Lu. Erzählungen aus China. Berlin [tulkojums no krievu valodas].
1953: I.D. Vasilenko. Die Hänchen. Berlin.
1953: G.I. Uspenskij. Der Ruin. Skizzen aus dem
1954: J.N. Libedinskij. Berge und Menschen. Berlin.
1955: K.G. Paustovskij. Ferne Jahre. Erinnerungen an Kindheit
u. Jugend. Berlin, 9. atk. izd. 1990.
1955: A.L. Koptelov. Die große Wanderung. Roman. Berlin.
1956: P.I.Zamoiskij. Der Hirtenjunge. Roman. Berlin.
1957: N.K. Čukovskij. Unter baltischem Himmel. Roman. Berlin, atk. izd. 1959.
1958: G.I. Uspenskij. Unruhige Jugend. Erinnerungen. Berlin, 9. atk.izd.1990.
1981: G.I. Uspenskij. Die Zeit der großen Erwartungen. Frankfurt, atk. izd. 1983.
Josepha Benita Baronesse von Koskull
Vinni Augstdzimušo jaunavu pansija
Papildinājusi zināšanas pēc mājmācības.
Dzīvo un strādā par bibliotekāri.
Pastāvīga dzīves un darbavieta.
Laikraksta redakcijas arhīva vadītāja.
Bibliotekāre.Par 1938. gada 10. novembrī netālu no darba vietas pieredzētajiem ebreju grautiņiem aculiecinieces stāsts: https://www.dhm.de/lemo/zeitzeugen/josepha-von-koskull-die-pogromnacht-1938.html [22.06.21.].
Gestapo apcietināta kā aizdomās turamā sakarā ar ģenerāļa Friča Lindemana (Fritz Lindemann) līdzdalību Hitlera atentātā (20.07.1944), bet atbrīvota. Apcietināšanas brīdī reizē ar ģenerāli Lindemanu viesojusies pie Glēdenu ģimenes (Gloeden).
© LU LFMI, 2022. Mājaslapa: Graftik
Pārpublicējot vai citējot atsauce uz LU Literatūras, folkloras un mākslas institūta (LU LFMI) resursu ir obligāta. Liela apjoma kopēšana un materiālu izmantojums komerciāliem nolūkiem pieļaujams vienīgi ar rakstisku LU LFMI atļauju.