lv lv fr lv es es lv lv lt de lv sv fr lv es lv uk lv lv de de lv lv en lv lv lv ru lv lv fr en lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv hbs_lat lv de de lv eu de lv nl lv lv fi de de lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv de lv eo fi lv de lv lv lv lv lv lv lv lv lv de lv lv lv lv lv lt lv en lv lv lv de lv de lv lv lv lv lv en lv en en en lv en es lv lv en lv lv lt fr lv lv en lv lv en lv lv lv fr lv lv de lv lv es lv lv lt de fr lv lv lv lv
Ģertrūde fon den Brinkena (Brincken, 1892-1982)
Ģertrūdes fon den Brinkenas pases foto
Ģertrūde fon den Brinkena (Gertrud von den Brincken, 1892–1982) 1920. gadā. Fotogrāfs nezināms.
Piemiņas plāksne pie nama Tukumā, Lielajā ielā 20
2012. gada 20. aprīlī pie nama Tukumā, Lielajā ielā 20, kur dzejniece Ģertrūde fon den Brinkena dzīvojusi no 1915. līdz 1925. gadam, tika uzstādīta piemiņas plāksne.
Ģertrūde fon den Brinkena (Gertrud von den Brincken, 1892–1982) – Baltijas vācu rakstniece, dzejniece. Uzskatāma par vienu no ievērojamākajām vācbaltiešu rakstniecēm, liriķēm un romānu autorēm. 15 dzejoļu grāmatu, sešu romānu un sešu citu prozas darbu (sacerējumi jaunatnei, novelei, lugas), divu lugu un dzeju tulkojumu autore. Latviski tulkots dzejoļu krājums "Kad mājās nāc..." (Wenn du nach Hause kommst..., 2012) un romāns "Nogrimusī zeme" (Land unter, 2015).
Dzimusi barona Maksimiliāna fon den Brinkena (1859–1904) un viņa sievas Luīzes, dzimušas fon
Bistramas (1865–1932), ģimenē. Dzīvoja vecāku (Briņķpedvāles) muižā un Jaunpagastā. Māsa Margarēte dzimusi 1890. gadā
1903: ģimene pārcēlās uz Jelgavu, kur Ģertrūde fon den Brinkena mācījās privātā ģimnāzijā.
1915: ģimene pārcēlās uz Tukumu. Pēc Latvijas Republikas nodibināšanas strādājusi par žēlsirdīgo māsu Sarkanajā Krustā, vēlāk par angļu valodas skolotāju.
1925: laulības ar austriešu izcelsmes Tartu universitātes filozofijas profesoru Valteru Šmīdu-Kovarciku (Walther Schmied-Kowarzik, 1885–1958).
1927: pārcēlusies uz Frankfurti pie Mainas Vācijā. Vēlāk dzīvoja dažādās vietās Vācijā un Austrijā (Bādnauhaimā, Frīdbergā, Gīsenē, Medlingā, Kastlā, Rēgensburgā).
Dēls Vīlands Šmīds – mākslas zinātnieks, no 1995. līdz 2004. gadam Bavārijas Mākslas akadēmijas prezidents.
Dēls Volfdītrihs Šmīds-Kovarciks bija Kaseles Universitātes filozofijas profesors.
1937: bērnības romāns März ("Marts", Vīne)
1939: romāns Herbst auf Herrenhöfen ("Rudens kungu namos", Leipciga)
1942: novele Der Kanzelstein ("Kanceles akmens", Leipciga)
1941: bērnības romāns Unsterbliche Wälder ("Nemirstīgie meži", Štutgarte)
1943: romāns Niemand ("Neviens", Štutgarte)
1950: grāmata jaunatnei Helmut sucht einen Freund ("Helmūts meklē draugu")
1950, 1954: Heimwehbuch II ("Dzimtenes ilgu grāmata" divos izdevumos)
1971: stāsti Ismael. Fünf Fragmente ("Ismaēls. Pieci fragmenti", Vecās Derības stāsti no vēl nepublicēta romāna)
1976: autobiogrāfiskās piezīmes Land unter. Erlebnisse aus zwei Weltkriegen, Bolschewikenzeit und Nachkriegsjahren ("Nogrimusī zeme. Divos Pasaules karos, boļševiku laikā un pēckara gados pieredzētais", Darmštate)
1980: stāsti Eine Handvoll Alltäglichkeiten ("Saujiņa ikdienišķību", Austrija)
1981: romāns Nächte ("Naktis", Kasele)
1981: autobiogrāfiska skice Zwischen 19 und 90 ("Starp 19 un 90")
1911: pirmais dzejoļu krājums Wer nicht das Dunkel kennt ("Kas tumsu nepazīst", Rīga)
1917: krājums Lieder und Balladen ("Dziesmas un balādes", Berlīne)
1920: balāžu un dziesmu krājums Aus Tag und Traum ("No dienas un sapņa", Rīga)
1924: krājums Schritte – Neue Lieder und Balladen ("Soļi – Jaunas dziesmas un balādes", Berlīne un Leipciga)
1926: krājums Das Heimwehbuch, Blätter vom baltischen Baum ("Dzimtenes ilgu grāmata, lapas no Baltijas koka", Berlīne un Leipciga)
1942: dzejoļu krājums Unterwegs ("Ceļā", Štutgarte)
1949: dzejoļu krājums Stimme im Dunkel ("Balss tumsā", Minhene)
1974: liriskais cikls Judas Ischarioth ("Jūda Iskariots", pārstrādāts, pirmoreiz publicēts krājumā "Soļi" 1924. gadā)
1975: mīlas dzejoļu krājums Daß wir uns trennen mußten ("Ka mums bija jāšķiras", Darmštate)
1951: luga Die Sintflut steig ("Ceļas grēku plūdi", pirmlasījums 1951. gadā Hāgenā)
1959: raidluga Der Kinderring (Wasser der Wüste) ("Tuksneša ūdens", raidluga Berlīnes radio, apbalvota ar raidlugu balvu)
1961: lirikas un prozas izlase Abschied ("Atvadas")
1976: dzejas izlase Wellenbrecher – Zweistimmige Lyrik ("Viļņlauzis – Divbalsīga lirika")
1992: lirikas sējums Gezeiten und Ausklang ("Plūdmijas un izskaņa", Ķelne)
2011: dzejas izlase četros sējumos Gesamtauswahl der Lyrik aus sieben Jahrzehnten in vier Bänden
Darbu tulkojumi latviešu valodā
2012: dzejas izlase "Kad mājās nāc..." (Wenn du nach Hause kommst...) (izdevējs Tukuma muzejs), atdzejojis Valdis Bisenieks
2015: autobiogrāfiskais romāns "Nogrimusī zeme" (Land unter) (izdevējs Tukuma muzejs) ar tulkotājas Intas Dišleres komentāriem
1946: sarakstījusi angļu valodas mācību grāmatu amerikāņu zonā Vācijā 2222 Words English ("2222 vārdi angļu valodā")
1976: Oberpfalcas Ziemeļu novada balva
1977: Alberta Magnusa medaļa
1979: Eslingenas Mākslinieku ģildes Andreasa Grīfija godalga
1982: VFR Nopelnu krusts
"Lielumā Rilkem pilnīgi līdzvērtīga. Manuprāt, visā 20. gadsimta dzejā ir tikai divas virsotnes, kas slejas pāri visam, – Rainers Marija Rilke un Ģertrūde no Briņķiem. [..] Ģertrūdei piemīt rainiski grods mērķtiecīgums."
Valdis Bisenieks. Dieva metaforas Rilkes dzejā. Kentaurs XXI, 2008, Nr. 45, 153. lpp.
"Viņas dzeja mēdz būt patētiska, rezignācijas un pārdomu pilna, vārsmas beidzas ar daudzpunktēm, jautājumi paliek neatbildēti, un domas, dažkārt neatstājoties, riņķo ap vienu un to pašu vārdu vai teikuma daļu. Viņai nav liesmojoša temperamenta, toties ir asi griezīgi, līdz dvēseles dziļumiem ejoši sāpju kliedzieni. [..] Brinkena ir kurzemniece, un to nevar nejust, ar vietvārdiem – bērnības muižām, vēlāk Jelgavu un Tukumu – viņa piesien savus tekstus pie konkrētām vietām, dažkārt to tēlojums ir tik precīzs un reāls, ka šķiet, ar dzejas tekstu rokās izdosies ainavā ieraudzīt īsto dārzu vai veco, zemo brūno namu. Mazpilsēta, ne tikai Jelgava un Tukums, bet arī Tērbata, Brinkenas dzejas telpai ir ļoti svarīga, jo tur aizvadīti jaunības gadi un iepazīta mīlestība."
Māra Grudule. Kas pazīst tumsu... Ieskats Ģetrūdes fon den Brinkenas dzejā. No Ģertrūde fon den Brinkena. Kad mājās nāc... Tukums: Tukuma muzejs, 2012, 240.–242. lpp.
Gertrud von den Brincken
Dzīvojusi dažādās vietās Vācijā un Austrijā (Bādnauhaimā, Frīdbergā, Gīsenē, Medlingā, Kastlā, Rēgensburgā).
Dzīvojusi dažādās vietās Vācijā un Austrijā (Bādnauhaimā, Frīdbergā, Gīsenē, Medlingā, Kastlā, Rēgensburgā).
Dzīvojusi dažādās vietās Vācijā un Austrijā (Bādnauhaimā, Frīdbergā, Gīsenē, Medlingā, Kastlā, Rēgensburgā).
Dzīvojusi dažādās vietās Vācijā un Austrijā (Bādnauhaimā, Frīdbergā, Gīsenē, Medlingā, Kastlā, Rēgensburgā).
Lielā iela 20, Tukums
Beigusi privātu vācu skolu, vēlāk studējusi Rīgā un Tartu.
1922. gadā Rīgā pie Oksfordas profesora Vilsona mācījusies par angļu valodas skolotāju.
Pirmā pasaules kara sākumā strādāja par medmāsu krievu kara lazaretē Bērzainē pie Cēsīm.
No 1919. līdz 1922. gadam strādājusi Tukumā par bērnu medmāsu amerikāņu Sarkanajā Krustā. Kā vāciete vēlāk no darba atlaista.
Līdz 1925. gadam strādājusi Tukumā par angļu valodas privātskolotāju ebreju ģimenēs.
Briņķpedvāles muiža (Briņķu muiža)
Pie Briņķpedvāles muižas uzstādīti akmeņi ar Ģertrūdes fon den Brinkenas dzejoli Valda Bisenieka atdzejojumā. Tēlnieks Ojārs Feldbergs.
Lielā iela 20, Tukums
Pie nama Tukumā, Lielajā ielā 20, kur dzejniece dzīvojusi no 1915. līdz 1925. gadam, uzstādīta piemiņas plāksne.
© LU LFMI, 2022. Mājaslapa: Graftik
Pārpublicējot vai citējot atsauce uz LU Literatūras, folkloras un mākslas institūta (LU LFMI) resursu ir obligāta. Liela apjoma kopēšana un materiālu izmantojums komerciāliem nolūkiem pieļaujams vienīgi ar rakstisku LU LFMI atļauju.