lv en lv lv et sq lv lv lt lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv fr lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv nl lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv nl lv lv lv lv lv lv nl lv lv lv lv lv hbs_lat lv lv lv lv lv lv nl lv lv lv lv lv lv nl lv lv lv lv lv lv nl lv lv lv lv hbs_lat lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv sq lv lv lv lv fi ru eo lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv sv fr lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv sq lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv et lv lv lv lv lv et lv sq lv lv lv lv lv lv sq lv sq lv sq lv lv lv sq lv lv lv lv en lv sv lv fr lv de lv de lv lv hbs_lat lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv sq lv lv lv lv lv lv lv lv
Herpes 6 tipa bērniem Komarovska - Uz galvas 2022
Termins "herpes" vecākiem, kā likums, nozīmē, ka pazīstamais "auksts" uz lūpām. Un šķiet, ka ar to nav nekas nepareizs. Patiesībā, herpes ir apjomīgs jēdziens, un vispār nav tik nekaitīgs, kā cilvēki iedomājies tālu no zāles. Herpes ir vīrusu infekcija, un eksperti nošķir 8 veidu herpes. Šodien mēs runāsim par vienu no tiem - par sestā tipa herpes. Un arī mēs uzzinām, ko slavenais pediatrs Jevgeņijs Komarovska domā par šo infekciju.
Tas pats "aukstums" uz lūpām (mazs ūdeņains izsitumi, niezošs un strauji izplatās), ar kuru mēs sākām šo sarunu, ir nekas cits kā pirmais herpes veids. Otrais veids ir dzimumorgānu herpes. Trešais vīrusa veids izraisa ļoti labi zināmu slimību - vējbakas. Ceturtā veida herpes ir vīruss ar sarežģītu nosaukumu, kas iegūts no tā atklājēju vārdiem - Epstein-Barr vīruss. Piektais herpes infekcijas veids ir citomegalovīruss.
Sākot no sestā tipa un līdz astotajam ieskaitot, zinātne var pateikt mazliet ziņkārtus, jo šie vīrusi ir pētīti pavisam nedaudz. Un tāpēc, ka tiem ir ievades nosaukums VG-6, VG-7, VG-8.
Sestajā tipa herpes vīruss, vienu reizi organismā, to nekad neatstāj. Ja viss ir labs, apstākļi ir labvēlīgi, pārtika ir normāla, imunitāte nav vājināta, vīruss atrodas miega stāvoklī. Tas sāk pastiprināties tikai tad, ja imunitāte īsi "vājina" to uzmanību, tas notiek slimības laikā vai pēc tā.
Taisnīgi jāatzīmē, ka visu astoņu herpes veidu pārstāvji šādi rīkojas. Viņiem nav izārstēt, jo tie ir neārstējami.
Visbiežāk VG-6 neietekmē pieaugušos, bet bērnus un noteiktā vecuma grupā - līdz 3 gadiem. Kamēr bērnam nav 3 gadu vecuma, viņam ir diezgan vāja imunitāte. Šim vīrusa tipam ir divas pasugas: A - visbiežāk bērniem ar HIV vai AIDS, B - visiem pārējiem bērniem.
Vīrusa simptomi nav tik viegli atpazīstami. Tāpat kā visas vīrusu slimības, viss sākas ar augstu temperatūru (virs 38,0), kas ilgst vairākas dienas. Augsta siltuma fona gadījumā limfmezgli ir palielināti, ārsts var norādīt, ka palielinās liesas izmērs. Kakla pārbaude atklāj mandeļu pietūkumu, limfātisko audu pāraugšanos un mutē var parādīties izsitumi. Šajā gadījumā bērnam bieži attīstās konjunktivīts.
Akūtā fāzē viss izskatās kā SARS vai faringīts, un vienīgi ārsts var atpazīt herpes simplex vīrusu šajos simptomā. Kad slimības pīķis ir pagājis, parādības pakāpeniski samazinās, izsitumi parādās uz bērna ādas, galvenokārt tiek izvietoti mugurā, kaklā, bērna vēderā un aiz ausīm. Kad izsitumi iziet, saglabājas nelieli kašķie fragmenti.
Visā šajā pozitīvā situācijā - visbiežāk VG-6 - ir vienreizēja slimība. Pēc tam, kad bērnam tas ir bijis, viņš attīsta mūža imunitāti pret patogēnu. Tātad, nākamais vīrusa iekļūšana organismā izstāsies bez simptomiem, nepamanīti.
Jums nevajadzētu dramatizēt, jo herpes parādījies ne tikai jūsu bērnam, tas ir ļoti bieži sastopams slimības gadījums, 95% no visiem planētas cilvēkiem ir bijuši viens vai vairāki herpes infekcijas veidi un turpina dzīvot normāli un laimīgi. Astoņi no desmit bērniem vecumā no 6 līdz 7 gadiem, kad ir pienācis laiks pirmajam liela mēroga medicīniskajam pārbaudījumam pirms skolas došanās, asins analīžu laikā atklāj sešas herpes antivielas, un tas nozīmē, ka viņiem jau ir bijusi šī slimība.
Vecāki bieži sāk iebilst, bet tas norāda tikai uz diagnozes trūkumu. Ārsti ne vienmēr var atpazīt VG-6, bieži vien kļūdaini dodot bērnam diagnosticētu ARVI. Jebkurā gadījumā šī slimība ir gandrīz universāla.
Kad vecāki jautā, kā ārstēt bērnu herpes simplex vīrusu, slavenais pediatrs atbild, ka viņi nevar. Šīs slimības izārstēšana principā nav iespējama. Antivīrusu līdzekļu lietošana ar antiherpetisku darbību tikai nomāc patogēnu, bet to neiznīcina. Rezultātā VG-6 paslēpj un iekrīt "ziemas guļas stāvoklī". Tas nav bīstams miera stāvoklī, nav lipīgs, un nenorāda tā klātbūtni. Noteikt to tikai ar antivielu asins analīzi.
Sestā tipa herpes bieži sauc par pediatrisko rozolu, kas izpaužas kā izsitumi. Bieži vien tas ir vienīgais infekcijas simptoms. Piemēram, māte apstājās mazgāt bērnu ar krūti, viņš zaudēja papildu mātes imunitāti un parādījās herpes parādīšanās. Bieži vien tas notiek pēc jebkuras slimības vai pat gadījumos, kad bērns ir smagi stresa dēļ.
Starp faktoriem, kas izraisa ķermeņa herpes aktivizēšanu, Komarovskis arī sauc par nepietiekamu uzturu, vitamīnu trūkumu bērna barībā, smagu fizisku izsīkumu, stresu, dažādiem traumēes gadījumiem.
Viņš nekādā veidā neveicina vecāku pazemošanu bērna herpes simplex neievērošanā, jo pats vīruss nav tik bīstams kā sarežģījumi, ko tas var radīt. Tie ietver acu bojājumus, plaušu iekaisumu un pat herpetisku meningītu, kas ir viens no vissmagākajiem smadzeņu gļotādas bojājumiem. Kādas komplikācijas būs, ārsts nenosaka. Patīk, vai tie vispār būs. Tas viss ir atkarīgs no šī bērna imunitātes stāvokļa, uzsver Jevgeņijs Oļegovičs.
Kā jau minēts, jūs nevarat izārstēt herpes, bet jūs varat atvieglot simptomus. Lai to izdarītu, ir zāles "Aciklovirs", kuras izskatu ārsts salīdzina ar tādu pašu sasniegumu medicīnā kā pirmās antibiotikas - penicilīna izskats. Ārsts iesaka izmantot šo līdzekli, lai ārstētu lokālus izsitumus, ja infekcija ir smagāka, - lietot tabletes atbilstoši infekcijas slimību ārsta noteiktai gaitai un shēmai. Ar ļoti smagu infekciju "aciklovīrs" tiek ievadīts intravenozi, bet tas ir pavisam cits stāsts, jo šo ārstēšanu parasti veic slimnīcā.
Ar grūtu kursu ir lietderīgi sākt lietot zāles, kas palielina interferona veidošanos organismā. Nedomājiet, ka mēs runājam par lētām farmaceitiskām pilieniņām un ziedi degunā. Komarovsky runā par nopietnām un spēcīgām narkotikām, kas tiek veiktas intravenozi. Diemžēl šīs zāles ir diezgan dārgas, un ne katra ģimene to var atļauties. Šis Evgenijs Oļegovičs uzskata galvenās grūtības ārstēt VG-6.
Pretējā gadījumā visa terapija ir diezgan vienkārša, kaut arī ilgi, tā uzdevums nav paša vīrusa iznīcināšana, bet gan lai bērns aizmirst par viņu mūžīgi, lai herpes vienkārši "pazudinātu" un nekad nemudinātu.
Kad bērns jautāja, kā pasargāt bērnu, atbilde ir tāda, ka tas ir gandrīz neiespējami. Ja mamma vai tētis vismaz reizi dzīves laikā pamanīja "aukstu" viņu lūpām, viņi ir HSV (herpes simplex vīrusa) nesēji, un ļoti pirmajā saskarsmē ar jaundzimušo bērnu viņi dāsni "dalīsies" ar savu "mantojumu". Vai kāds cits to darīs.
Bet vecāku spēkos ir organizēt pareizo bērna dzīves veidu. Nelietojiet to audzēt "siltumnīcefekta apstākļos", nepiesaiņojiet un nepārslogojiet, bieži vien ilgu laiku staigāties, gaisu, nocietiniet mazuli no dzimšanas un vēlāk veiciniet sportu. Pārliecinieties, vai bērnam ir pilnīgs un līdzsvarots uzturs. Spēcīga imunitāte neļaus herpes "staigāt".
Virus, kas pieder herpes vīrusu ģimenei, ir ļoti izplatīta dabā. Tie var izraisīt dažādu savvaļas un mājdzīvnieku sugu slimības. Pašlaik ir zināmi vairāk nekā 100 herpes vīrusi, no kuriem 8 ir izolēti no cilvēkiem. Herpes vīrusi var pastāvēt cilvēka ķermenī un izraisīt slimības ar daudzveidīgām klīniskām izpausmēm. No ārpuses herpes vīrusu līdzība ir tik liela, ka to gandrīz neiespējami atšķirt ar elektronu mikroskopu. "Radinieku" individualitāte sāk izpausties tikai tad, kad runa ir par vīrusa antigēna īpašībām un DNS homoloģijas pakāpi. Raksturīga iezīme, kas palīdz elektronu-mikroskopisku vīrusa atpazīšanu, ir liela aploksne, lai gan preparātos var būt arī nesasmalcināti vīrusi.
Cilvēka herpes vīrusi un galvenās infekciju klīniskās formas
Herpes simplex vīruss (HSV) 1. un 2. tipa
HSV nonāk cilvēka ķermenī caur bojātu ādu un gļotādām. Pirmajā patogēzes fāzē vīruss ievada epitēlija šūnās (mutes dobuma gļotādā, rīkles vai dzimumorgānos), kur notiek tā reprodukcija. Uz gļotādām un ādu parādās papulas un pūslīši, kas raksturīgi herpes infekcijām.
Otrā HSV patogenezā fāzē paravertebrālajās ganglijās iekļūst sensoro nervu galos un gar centrifūgas nervu šķiedrām. Neironu kodolos rodas vīrusa replikācija. Caur eferento nervu šķiedrām vīruss atkal sasniedz ādu un gļotādas, kur tas izplatās, parādoties jauniem bojājumiem.
Trešajā patogēzes fāzē (2-4 nedēļas pēc infekcijas) ar normālu imūnās atbildes reakciju rodas primārās slimības izzušana un HSV izvadīšana no audiem un orgāniem. Tomēr paravertebrālajās ganglijās patogēns, kas atrodas latentā stāvoklī, saglabājas visā cilvēka dzīvē.
Pacientes ceturtajā fāzē atkal aktivizējas HSV reizināšana un tās kustība gar nervu šķiedrām uz primārās ievadīšanas vietu (infekcijas vārti) ar specifisku infekciozā-iekaisuma procesa recidīvu un iespējamu infekcijas izplatīšanos.
Herpes simplex vīruss saglabājas vīriešiem uroģenitālajā traktā un sievietēm dzemdes kakla kanālā, maksts un urīnizvadkanāls. Personas ar asimptomātisku slimību ir infekcijas tvertne. Ģenitālijas herpes infekcija notiek galvenokārt seksuāli. Viremijas laikā grūtniecēm augļa infekcija notiek hematogēnos līdzekļos, dzemdību laikā - saskaroties ar to. Saskaņā ar klīniskajām un morfoloģiskajām izpausmēm dzimumorgānu herpes iedala 4 veidu.
Pirmā primārā dzimumorgānu herpes klīniskā epizode ir primārās herpes infekcijas izpausme. Par dzimumorgāniem attīstās tūska, hiperēmija, parādās vezikulāri izsitumi, kas parasti ir bagātīgi. Vēsikli ātri uzsprāgst, veidojot erozīvas, erozijas-čūlu virsmas. Tas viss ir saistīts ar dedzinošu sajūtu, niezi, raudu, sāpēm.
Primārajā klīniskajā epizodē ar esošo herpes infekciju raksturo primārā klīniskā manifestācija uz seropozitīvas uz herpes simplex vīrusa fona. Visi simptomi ir mazāk izteikti nekā pirmā tipa.
Atkārtotu dzimumorgānu herpes. Herpes vīrusu atkārtota aktivēšana parasti notiek dažu pirmo mēnešu laikā pēc sākotnējās slimības epizodes. Atkārtotu ģenitāliju herpes izpausmes var būt dažādas: no asimptomātiskas vīrusu izdalīšanas vai viegliem simptomiem līdz ļoti sāpīgām plaušu čūlēm ar skaidrām robežām.
Netipisks herpes vīruss sastopams apmēram 20% gadījumu no ģenitālijas herpes, un to raksturo fakts, ka specifiskas herpes infekcijas izpausmes tiek slēptas simptomiem vienlaikus ar vietējām infekcijas slimībām (visbiežāk kandidozi).
Visbiežāk (85%) Jaundzimušo intrapartum infekcija (pie pagājušo dzimšanas kanālā), neatkarīgi no tā, vai pastāv šobrīd perēkļi bojājumu kakla un vulvas reģionu vai ne (asimptomātiska, vīrusu izolācijas). Jaundzimušā pēcnatālā infekcija ir iespējama arī herpes izpausmju klātbūtnē mātei un medicīniskajam personālam, kad inficētos instrumentus izmanto, lai rūpētos par jaundzimušajiem. Transplacentāls bojājums auglim HSV var izraisīt abortu, iedzimtas malformācijas ir reti. Inficēti bērni bieži dzemstami priekšlaicīgi, ar mazu svaru. Asimptomātiskā HSV infekcija, kas bieži sastopama vecākiem bērniem, reti sastopama jaundzimušajiem. Jaundzimušo herpes izpaužas trīs klīniskās formās:
1. Vietējais, ar ādas un gļotādu bojājumiem.
2. Vietēja forma ar CNS bojājumiem.
3. Izplatīta herpes infekcijas forma, kas izraisa centrālās nervu sistēmas, aknu, plaušu, virsnieru dziedzeru, DIC bojājumus.
Herpes infekcijas gadījumā viremijas rezultātā vienlaicīgi var iesaistīt vairākus orgānus. Iespējams herpes ezofagīts, pneimonīts, hepatīts. Perifērās nervu sistēmas sabojāšanās var notikt ganglionīta, ganglionurīta, radikuloneurīta, polineuropatīta formā. Centrālās nervu sistēmas bojājumi herpes infekcijas gadījumā visbiežāk rodas encefalīta vai meningoencefalīta formā.
Laboratorijas diagnostika: virusoloģiskās metodes herpes simplex vīrusu noteikšanai un identificēšanai; metodes herpes simplex vīrusa antigēnu noteikšanai - imunofluorescenci un enzīmu imunoloģisko analīzi; polimerāzes ķēdes reakcija (PCR); citomorfoloģiskās metodes; antivielu noteikšana, izmantojot ELISA; imunitātes statusa novērtēšanas metodes. Pētījuma materiāls tiek ņemts atkarībā no bojājumu vietas (pūslīšu saturs, skrāpējuma šūnas, cerebrospinālais šķidrums, aspirāts no bronhiem, biopsija, asinis.
Jau no paša patogēna nosaukuma var uzminēt, ka tas izraisa divu veidu bojājumus - vējbakas (varicella) un jostas roze (zoster). Galvenie vīrusa pārnēsāšanas ceļi ir gaisā un saskaras (ar noņemamām pūsekām). Bērni var saņemt vējbakas, ja viņiem ir ciešs kontakts ar herpes zoster.
Vējbakas. Vīruss nonāk elpceļos, kur tā atkārtojas; dažreiz vīruss iekļūst limfmezglos, izraisot primāro viremiju. Klīniski izpaužas kā akūta infekcijas slimība, kurai kopā ar drudzi un plankumainajiem vezikulāriem izsitumiem uz ādas un gļotādām. Galvenokārt izpaužas mazu izsitumu formā, pēc tam pārveidojas papulārā un vezikulārā; ir viltota izsitumu polimorfisms. Atveseļošanās periodā burbuļi izžūst, veidojoties spiedienam un dziedējot, bez defektu veidošanās.
Džinsijas raksturo izkārnījumi atsevišķu maņu rozā (3-5 cm diametrā) jušanas nervu gaitā, kuru fona rezultātā pēc 18-24 stundām veidojas sāpīgas pūslīšu grupas; galvenā iezīme, kas tos atšķir no citiem herpetiskas ādas bojājumiem, ir skaidras norobežošanas zonas klātbūtne. Visbiežāk bojājumi lokalizēti krūtīs, bet var būt arī gar sensoru nervu un, parasti, vienpusēji. Bojājumi pazūd 2-4 nedēļu laikā, sāpes var saglabāties nedēļās un mēnešos.
Diagnoze: izolācija pēc kultūras metodes, mikroskopija (Zank šūnas), seroloģiskās metodes (vīrusu proteīnu antivielu noteikšana).
Ārstēšana: vējbakām, vairumā gadījumu simptomātiski, ar jostas rozi - antiherpetiskos līdzekļus.
Profilakse. Izstrādāja dzīvu vakcīnu pret vējbakām, ko ieteicams lietot bērniem vecākiem par 1 gadu.
Epidemioloģija. Vienīgais infekcijas rezervuārs ir cilvēks. Galvenais transmisijas ceļš ir gaisā, retāk tas ir transmisīvs vai seksuāls.
Jau agrīnā vecumā infekcija ir saistīta ar izdzēšamām izpausmēm vai tā parasti ir asimptomātiska; primārā infekcija pusaudža vecumā vai vecāki var izraisīt slimību, kas pazīstama kā infekciozā mononukleoze. Infekciozās mononukleozes patoģenēze ietver vīrusa replikāciju augšējo elpceļu un saistītajos limfoīdos audos, attīstoties vietējām iekaisuma reakcijām un drudzis. Patogēns veicina reaktīvo T-šūnu (netipisku limfocītu) populācijas veidošanos, kā arī B-šūnu poliklonālo aktivāciju un to diferencēšanu plazmas šūnās, kas sekrē heterofilisko AT ar mazu afinitāti pret vīrusu, bet reaģē ar dažādiem substrātiem, ieskaitot dažādu dzīvnieku sarkano asins šūnu. Tajā pašā laikā vīrusa genomu var saglabāt B-limfocītos latentā formā. Vīrusa hroniska noturība, kas pazīstama kā atkārtoti aktivēta hroniska EBV infekcija, ir ievērojami retāka. Valsti ir daudzveidīgas formas pārstāvis, un tas ir diezgan reti sastopams; no tām bieži tiek novērots hronisks mononukleozes sindroms (pastāvīgas vājuma sūdzības ir raksturīgas ar vai bez laboratorijas izmaiņām). Hroniska aktīvu EBV infekcija ir izplatīta pacientiem ar imūndeficītu (visbiežāk ar AIDS un transplantāta saņēmējiem). Visbiežāk izpaužas progresējošas limfoproliferācijas slimības vai CNS limfomas. No patogēnu spēja izraisīt ļaundabīgu transformāciju šūnu dod iemeslu uzņemties daļu no vīrusa (kā kokantserogena) attīstībā ļaundabīgu slimību pieaugumu, piemēram, Āfrikas formām limfomas, Burkett, nazofarengiāla karcinoma vīriešiem dažu etnisko grupu Ķīnas dienvidos, kā arī Kapoši sarkomu pacientiem ar AIDS.
EBV izraisītās ļaundabīgo transformāciju attīstības mehānismi ir saistīti ar spēju inficēt B limfocītus un traucēt to tālāku diferenciāciju; tomēr daļa vīrusa genoma tiek ekspresēta inficētajās limfoblastās.
Diagnoze: atēnu mononukleāro šūnu noteikšana asinīs, seroloģiskās metodes, PCR.
Ārstēšana: infekciozā mononukleoze parasti ir simptomātiska; Vīruss ir jutīgs pret vairākiem antiherpētiskas zāles.
Vīruss iekļūst ķermenī caur siekalām, dziedot dzimumaktus, caur mātes pienu un izmantojot nesterilās šļirces, orgānu transplantācijas un donora asiņu pārliešanu, izmantojot donoru spermu un olšūnas. Tiek uzskatīts, ka galvenais vīrusu krātuves ir mononukleārie fagocīti - monocīti un makrofāgi, kā arī asinsvadu dziedzeru un nieru kanāliņu, hepatocītu un dažu citu šūnu epitēlija šūnas.
Infekcija ar citomegalovīrusu var rasties pat augļa intrauterīnās attīstības periodā. Priekšnosacījums augļa infekcijai ir grūtnieciska viremija. Ja auglis ir inficējis šo vīrusu dzemnē, tad tas būs iedzimta citomegalovīrusu infekcija. Šādiem bērniem var būt dzelte, aknas un liesa, var būt smagi iedzimti defekti, kas dažreiz nav saderīgi ar dzīvību. Infekcija var būt asimptomātiska, bet nākamajos dažos gados 5-25% bērnu, dzirdes zudums, garīgās veselības traucējumi un acu anomālijas var rasties. Ja bērns inficējas īsā laikā pēc dzimšanas vai pēc tā, tad viņš nesaņem svaru, var attīstīties hepatīts, anēmija, parādās izsitumi.
Pusaudža gados citomegalovīrusa infekcija var izpausties kā mononukleoze. Ar šo slimību paaugstinās temperatūra, parādās muskuļu sāpes, un attīstās ātrs nogurums. Cilvēkiem ar imūndeficīta infekciju parasti ir grūti.
Citomegalovīrusa infekcija ir bieža AIDS slimniece. Tajā pašā laikā tiek ietekmēti daudzi iekšējie orgāni, kas var izraisīt pacienta nāvi. Galvenie simptomi: drudzis, nespēks, apetītes trūkums, muskuļu sāpes, klepus. Bojājumos tievās zarnas čūlas var rasties, kas, savukārt, var asiņot vai perforēt (kuņģa vai zarnu sienas caur caurumu parādās). Retinīts (tīklenes bojājumi), ko izraisa citomegalovīruss, var izraisīt aklumu. Cilvēkam ar normālu imunitāti, citomegalovīrusa infekcija nav izpaudusies un nevar radīt sev visu savu dzīvi. Pēc orgānu transplantāciju un kaulu smadzeņu aktīva CMV infekcija parasti attīstās pirmajos četros mēnešos pēc operācijas laikā, un bieži vien ir cēlonis slimībām, un pat nāve saņēmējam. Infekcijas avots var būt tā paša CMV reaktivizācija vai recipienta reinficēšana, izmantojot donoru orgānus, asiņu un to sastāvdaļu asins pārliešanu. Pastāv pieņēmums, ka CMV infekcijai ir noteikta loma akūtu un hronisku transplantātu pret saimnieka reakciju patoģenēzē.
Diagnoze: vīrusa izdalīšana no urīna (tropē līdz nieru audiem), mikroskopija (šūnas "pūces acs" formā), seroloģiskās metodes, PĶR.
Ārstēšana: mūsdienu antiherpētiskas zāles - acikliskiem nukleozīdiem - ir augsta specifitāte un ir sevi pierādījuši citomegalovīrusa infekciju ārstēšanā. Pēdējos gados ir atrasti CMV celmi ar dubultu rezistenci pret gancikloviru un foskarnetu.
4. tipa herpes vīruss (VG-6)
VG-6 infekcijas klīniskās izpausmes:
a) B-šūnu limfoma. 80-90% B-šūnu limfomu gadījumu transformētās šūnās ir izolēti integrēti DNS fragmenti, kas ir homologi vīrusa genomam, kas dod iemeslu to uzskatīt par iespējamu etioloģisku aģentu.
b) rozolīts bērniem (pēkšņi) vai viltus masaliņām - mazu bērnu akūta vīrusu infekcija, ko izraisa HS-6; ko raksturo pēkšņa temperatūras paaugstināšanās, drudzis (reizēm ar konvulsijām) un kritiskā izšķiršanās dažas dienas ar makulopapulāro izsitumu parādīšanos. c)
c) hronisks noguruma sindroms. Relatīvi nesen piešķirts neatkarīgai nosoģiskajai vienībai; VG-6 etioloģiskās lomas noteikšanas pamats ir specifisku antivielu noteikšana pacientu serumā. Tomēr šī nostāja joprojām ir diskusiju priekšmets, jo šīs antivielas var konstatēt 90% veselu indivīdu.
Diagnoze: šūnu kultūras izolācija, imunoloģiskās metodes, mikroskopija.
Ārstēšana: simptomātiska ārstēšana, iegūti dati par ganciklovira efektivitāti.
7. tipa herpes vīruss (VG-7)
Vīrusa īpašības: tas lēnām aug, tikai uz cilvēka CD4 limfocītiem, kam ir šī vīrusa šūnu receptori. Vīruss tiek atklāts perifērā asinīs un siekalās. Ļoti bieži cilvēki ar 7. tipa herpes vīrusu izdalās 6. tipa herpes vīrusu.
Cēloņi slimība: ir iespējama hroniskā noguruma sindroma (hroniska noguruma sindroma, CFS) iespējamais cēlonis. Tiek uzskatīts, ka cilvēka 4. tipa herpes vīruss var būt limfoproliferatīvo slimību cēlonis.
Slimības izpausmes: var būt aizdomas par hroniskā noguruma sindromu, pamatojoties uz vairāku simptomu kombināciju: nepamatots vājums, palielināts teoloģiskums; augsts nogurums; paaugstināts trauksmes līmenis; depresija; miega traucējumi (miega fāze). No rīta nogurums; temperatūra 36,9-37,3 g. Celsija 6 mēnešus; nepamatots limfmezglu pieaugums - limfadenopātija.
Diagnostika: polimerāzes ķēdes reakcija (PCR), ar enzīmu saistīts imūnsorbcijas tests (ELISA); imunogramma, uz kuras var norādīt: NK (dabisko killers) samazināšanās, CD8 limfocītu, CIC, IgG palielināšanās; pacienta personības analīze (simulācija).
Ārstēšana: simptomātiska. To veic neirologs vai psihiatrs. Tas sastāv no pretvīrusu terapijas un ārstēšanas, kuras mērķis ir stiprināt imūnsistēmu.
8. tipa herpes vīruss (VG-8, HHV8)
Šī vīrusa DNS tiek pastāvīgi konstatēts ar AIDS saistītās Kapoši sarkomas audos, bet to nekonstatē blakus esošo vietu normālajos audos. Ir konstatēts, ka HHV8 saistās ar visiem Kapoši sarkomas veidiem, tostarp endēmiskiem afrikāņiem, Vidusjūras vecāka gadagājuma pacientiem klasiskā vidē un saistītiem ar transplantātiem. Ir pierādīts, ka 3 - 10 gadu laikā pēc Kapoši sarkomas attīstībai ir infekcija, ko izraisa HHV8. Izmantojot PCR, daži autori atklāja vīrusu spermā un spermā, lai gan citi to neapstiprināja. HHV8 tika atklāts endotēlija šūnās, kas cirkulē CD20 + limfocītus (B šūnas), deguna izdalījumus, bronhu alveolāro plazmas šķidrumu pacientiem ar Kapoši sarkomas plaušu lokalizāciju.
Klīnika Klasiskā forma izpaužas lokalizētu mezglu formā brūnā sarkanā-zilgani sarkanā krāsā ar lokalizāciju galvenokārt uz apakšējo ekstremitāšu ādu. Piešķirt šādas slimības stadijas: bija ādas izpausmes lokalizētas apātisks laukums (klasiskais), ādas izpausmēm lokalizētas agresīvu protams, ar paaugstinātu vai bez limfadenopātija (Āfrikas lokalizēts agresīvs variantu), vispārējo ādas izpausmes, un / vai limfmezglos (Āfrikas limfadenopātija un endēmiskās iemiesojums ), viscerālās izpausmes (epidēmijas variants).
Ārstēšana. Šodien daudzi ķīmijterapijas līdzekļi ir ieteicami AIDS ārstēšanai pacientiem Kapoši sarkomas ārstēšanai, lai gan terapijas ietekme ne vienmēr ir apmierinoša, un tiek izmantoti ķirurģiskie un radiācijas līdzekļi.
Lasīt vairāk: Komarovsky E.O.
Komarovska herpes tipa 6
Simptomi un 4. tipa herpes ārstēšana bērniem
Tas ir svarīgi! Elpošanas līdzeklis herpes ārstēšanai, ko iesaka Elena Markoviča! Lasīt tālāk.
6. tipa herpes vīruss (HHV 6, 6. Rozolovīruss) ir viens no astoņiem herpes vīrusiem, kas sastopami tikai cilvēkiem. Atšķirībā no "drudža uz lūpām", kurā HHV 1 un dzimumorgānu herpes (HHC 2) ir "vainīgi", tas visbiežāk skar zīdaiņus no 4 mēnešiem un bērnus līdz vienam gadam, lai gan bērniem, kas jaunāki par pieciem gadiem, risks saslimt paliek. Tāpēc slimību, ko tā izraisa, sauc par Rozola infantum - Rozola zīdaiņiem.
Bet kāpēc tieši šajā vecumā bērni ir tik neaizsargāti? Galu galā, ja bērnam ir vāja imunitāte, jebkura infekcija ir visbīstamākā tūlīt pēc piedzimšanas! Tomēr attiecībā uz vīrusu slimībām tas nav pilnīgi taisnība. Fakts ir tāds, ka pat bez ārstēšanas pēc vīrusu slimībām mūsu ķermenis rada ilgstošu vai imunitāti pret mūžu pret to. To pamatā ir bērnu un pieaugušo vakcīnas pret daudzām bīstamām slimībām princips.
Imūnspēja pret 6. herpes vīrusu ir daudz spēcīgāka nekā jebkurš cits herpes vīruss. Tas nozīmē, ka pat tad, ja ķermenim ir HHV 6, tas neizpaužas kā saasinājums sezonas vai sāpīgas imūnās aizsardzības pavājināšanās laikā, un ārstēšana netiek veikta. Bet inficētā persona var inficēt citus! No tā divas bērnu pedofilijas rozola īpašības kļūst skaidras:
zīdaiņi to saslimst pēc 4 mēnešu vecuma, jo pat tad, ja viņi inficējas dzemdību laikā vai pirmajos dzīves mēnešos, mātes vīrusa antivielas joprojām ir asinīs;
jaunāki bērni, iespējams, saslimst, ja viņi no mātes neuzņem HHV, un viņai asinīs nav antivielu. Ārstēšana šajā gadījumā var būt ilgāka un sarežģītāka.
Visbiežāk 6. herpes vīruss tiek pārnests caur siekalām, piemēram, skūpstot vai, ja māte bērna laist šo karoti, ko viņa pati izmanto. Retāk tas var nonākt bērna ķermenī caur mandeles. Ne herpju vīruss, ne antivielas pret to netiek pārnestas ar krūts pienu.
Bērnu herpes vīrusa 6. tips rodas pēc nedēļas vai diviem pēc bērna inficēšanās, un pirmajai slimības pazīmei ir paaugstināts drudzis (līdz 39,5-40,5 ° C). Ārstēšana tiek uzsākta pēc iespējas ātrāk, jo bērniem bieži ir krampji augsta drudža dēļ. Ja jūs nevarat to sagraut, jums jāsazinās ar ātro palīdzību! Abu veidu herpes vīrusa tipi plūst ar temperatūru:
Lai ārstētu un novērstu herpes, mūsu lasītāji veiksmīgi izmanto Elena Markoviča metodi. Lasīt vairāk
drudzis bez izsitumiem, parasti bērniem līdz sešiem mēnešiem. Tās simptomi ir līdzīgi enterovīrusa infekcijai vai masalām;
drudzis ar izsitumiem - rozola, kas ir līdzīgs diatēzes vai masaliņu izpausmei (viens no rozola krāsas nosaukumiem - "pseido-sarkans").
Pēc 3-5 dienām drudzis ir tik strauji samazināts. Otrajā gadījumā pēc šī bērna apkaisot ar maziem sarkanīgi rožainiem izsitumiem, kas galu galā saplūst. Parasti izsitumi parādās mugurpusē, tad "creeps" uz kuņģa, kakla, rokām un kājām, sarkani plankumi ir redzami aiz ausīm. Izsitumi var izzust pēc dažām stundām vai nākamajā dienā, bet parasti viņi izdziest bez ārstēšanas divu vai trīs dienu laikā. Šajā laikā daži bērni kļūst miegains, slikti ēst, slimo ar viņiem, tiem ir iesnas, klepus, apsārtusi kakla, limfmezgli ir iekaisuši un liesa ir palielināta. Var parādīties smagākas komplikācijas: herpes simplex vīruss var izraisīt pneimoniju bērnam, hepatītu, infekciozo miokardītu (sirds muskuļu iekaisumu), encefalītu vai meningītu.
Mēs iesakām saistītus rakstus:
Vienas efektīvākās pretvīrusu zāles HHV 6 ārstēšanai ir gantsiklovirs, bet zīdaiņiem un bērniem no viena līdz pieciem gadiem tas tiek izrakstīts tikai izņēmuma gadījumos. Citas izvēles zāles ir adefovirs (Hepsera) un tsidofovirs (Vistide). Bet, ko lieto cita veida vīrusiem, aciklovirs pret herpes simplex vīrusu, 6. tipa bezjēdzīgi preparāti un devu uzņemšanai nosaka tikai ārsts, ņemot vērā slimības smagumu, bērna vecumu un svaru un daudzus citus faktorus.
Lai samazinātu temperatūru, tie dod pretvēža sīrupus Panadol (paracetamols) un Nurofen (ibuprofēns) vai lieto šos preparātus rektaālās ziedlapiņās. Bērnam ir daudz jādzer: maziem bērniem tiek pasniegts silts vārīts ūdens vai zāļu tējas, vecāki tiek pasniegti ar augļu dzērieniem, augļu vai augļu kompotu. Lai samazinātu bērna siltumu, jūs varat veikt aukstās spiedes uz pieres vai noslaucīt to ar mitru sūkli.
Ja ārsts uzskata to par nepieciešamu, viņš izrakstīs imunitātes zāles un vitamīnus. Vitamīns A, E un askorbīnskābe (C vitamīns) noteikti būs vitamīnu kompleksos. Jūs pats nevarat nopirkt vitamīnus bērnam - viņu pārmērīgums ir tikpat bīstams kā beriberi.
Mūsdienu medicīna nevar pilnībā atbrīvoties no HHV cilvēka, un viņa imūnsistēma rūpējas par to, ka slimība neatgriežas. Tādēļ vieglos gadījumos pretvīrusu zāles nav vajadzīgas, un ārstēšana tiek samazināta līdz herpes simptomu mazināšanai un organisma aizsargspējas saglabāšanai. Pēc bērna atgūšanas viņš attīsta mūža imunitāti pret HHV 6.
un mēs to tieši parakstām slimības dēļ
vai tas ir imunologs, kurš izrakstījis? Bet jūs varat jautāt, kā tieši sazināties ar imunologu, kad jūs saslimstat? Mana problēma ir tāda, ka rodas kāda situācija. kad vislabāk jāuztver ārsts, lai ierakstītu tikai ne nedēļu, tas attiecas arī uz 9-ki un kpo, kopumā ļoti grūti vienkārši nokļūt pa tālruni. Dzīvesvietā viņi vienreiz runāja līdzīgā gadījumā, šis ārsts izturas pret tevi un novēro (piemēram, imunologs), tāpēc lūdz viņu. No vienas puses, es tos saprotu, no otras puses, esmu iesaistījies pašlīvprātībā, ko parasti neievēro. Un tagad līdzīga situācija imunologam nav reģistrēta. bērnam bija slimība, viņam bija smags stomatīts, mans viedoklis. kā persona, kurai, kaut arī nav augstāka, bet medicīniskā izglītība - kāds būtu pretvīrusu protams. bet es nedomāju, ka pats paņemšu medikamentu, es neiešu uz imunoloģi, kas ātri mūs novēro, neiebrauc tur ar slimu bērnu. Kā jūs rīkoties šādos gadījumos? vai arī pediatrs dzīvesvietā ievēro un norāda ārstēšanu. mans draugs tie, kuriem ir līdzīgas problēmas, saka, ka viņi lieto acikloviru, kad viņi saslimst, viņi sāk paši to uzņemt, tāpēc ārsts tos ir atrisinājis imunologam.
Bet jūs varat jautāt, kā tieši sazināties ar imunologu, kad jūs saslimstat?
mēs ejam pie viņas tā, it kā mēs būtu mājās))) pēdējās divas reizes, kad mēs abi slimojām, un ārsts arī izraksta mūsu rajona ārstu, protams, mēs nepievienojamies pirmajam vietējam policijas virsniekam: gy: bet pie uzņemšanas es esmu vecāks Viņa ir novērojusi 3,5 gadus, viņa tieši kartē rakstīja, kas un kā dzert slimības laikā, ja jums ir auksts ar augstu ātrumu, tik un tā, sveces nav atļauts utt. bet tas ir nepieciešams. Un, tā kā es nerunāju par īpašu attieksmi pret sveķiem, un mūsu imunoloģists neuzrakstīja, es pierakstījos 21 gadus vecai Starčevai ar mazu, redzēju, ko viņa saka. Lietotājs to mainīja uz 09/09/2012 plkst. 17:28.
Šeit ir daži interesanti raksti, ko Dr Komarovsky par herpes.
mana meita (2 gadi) ir pastāvīgi slima, gandrīz kopš dzimšanas. kad mēnesī mēs devāmies pie uzņemšanas uz poliklīnikas galvu un viņa man lūpām uzmuda aukstu, viņa to nosūtīja infekcijas slimību speciālistam. Lai būtu godīgi, viņus ārstēja ar izrakstītiem medikamentiem, viņi neizturēja testus, viņi ieguva rezultātu. tad bērns pastāvīgi slimo, viņi sāka meklēt iemeslus.
Pirmais herpes vīrusa veids 6 iznāca asins analīzes laikā, tad tas tika konstatēts kaklā. pēc trim ārstēšanas kursiem. Viņš neatstāja pie mums.
pusgada laikā viņi bija infekcijas slimību slimnīcā, izpausmes bija tikai temperatūra, pēc infekcijas bija rota vīruss. tad sējumā - Staphylococcus aureus, pēc antibiotiku lietošanas no Staphylococcus - tika nogalināts nedēļā slimnīcā ar pielonefrītu.
+ uz visu - diagnoze - bronhiālā astma, pastāvīgi atkārtots obstruktīvs bronhīts.
mēs vēl neietamies bērnudārzā. mēs nevaram pat doties uz skolu attīstības 4 reizes mēnesī, visu laiku - tad puņķis, tad kaut kas cits.
devās uz jūru, lai dziedinātu Turcijā mēnesi:
1. Pirms ceļojuma trīs nedēļu laikā sākās akūtas ādas herpes infekcija, sejas pietūkums, dzīvesvieta nebija. galu galā viņi tika ārstēti mēnesi. vēl atvaļinājumā brūces dziedināja.
2. miera stāvoklī tika pārnests koksaksijas vīruss, kas arī tika aprakstīts uz mumiju (39,5 ir trīs dienas, bet pēc tam blisteros izsitumi ir arī herpes atkritumi). un pēc tam visu mēnesi ieelpoja Turcijā ar bronhītu.
ieradās - mums tika diagnosticēta bronhiālā astma.
skaidri sakot, dažreiz rokas tikai kritās, un es nezinu, ko darīt. bija divas infekcijas slimības un viens imunologs. līdz šim nav bijis pozitīvu rezultātu.
Man ieteica atrast infekcijas slimības imunologu - profesoru Kozlovu S.N. bet es nevaru atrast, kur viņa tagad saņem. klīnika slēgta privāta, kur viņa vadīja uzņemšanu. viņa izglāba divus bērnus no drauga no nepareizas ārstēšanas (tai skaitā no nevajadzīgas operācijas)
ka ne tikai bērns ir slims, bet viņi paši ir kļuvuši pastāvīgi slimi,
Nu, tad jūs dzīvojat kopā kā kontakts. Kad es biju slimnīcā ar mazu, es arī no viņas pacēla bronhītu, 3 dienas es biju ar 40 temperatūru 3 dienām, staigāja klusu, ārsts arī izlikās, ka viņa neredzēja: gy: māsas turpināja čukstēt, ka mana māte bija slims, man bija klepus ar asinīm bija tad, kad krēce sāka kustēties, man nebija slims kopš%) Man vajadzēja dzert antibiotiku, es nebūtu atstājis nevienu no HB.
Jā, es vienmēr pastāvīgi, ja viņš saslimst, tad es slimo ar to pašu, ar zarnu infekciju gulēja, tāpēc es, viena no māmiņām, arī spēju noķert visu simptomu ķekmi%). lai gan galu galā viņi teica, ka tā kā mēs neesam sējuši kaut ko, acīmredzot tas tiek nodots man no manas pieredzes.
šodien nebija pārāk slinks, lai dotos uz konsultāciju ar Saveljevu
Vakar es mēģināju iecelt vakaru, viņi teica tikai pirmdienās plkst. 8:00.
Un mums ir episkā ar mūsu stomatītu. Mēs devāmies pie zobārsta dzīvesvietas, tagad viņa ir skatījusies jau nedēļu. apskata maina ārstēšanu. Šodien viņa teica, ka bērns, visticamāk, tikai nokauj viņas vaigiem un pēc tam vai nu infekcija, vai drebuļi tiek apvienoti. Par mūsu herpes, es viņai vairākkārt saku, lai pievērstu viņas uzmanību - viņa noteikti nav vīrusu, jo temperatūras nav. Protams, es izelpoju, Dievs, nedariet, lai ar to tiktu galā.
Es neesmu rakstījis, es jautāju un aizgāju, viņš mūs atceras labi)
4. tipa herpes vīruss bērniem? Kā ārstēt? Cēloņi un simptomi
Vai jums ir herpes? Nelietojiet to palaist, pretējā gadījumā.
Bērni ar 4. tipa herpes vīrusiem (citi nosaukumi - roseola infantum, sestā slimība, pēkšņs izsitumi, HHV-6, VG6) ir akūta infekcijas slimība, kas galvenokārt ietekmē pirmos 3 dzīves gadus bērnus. Tās simptomi ir ļoti līdzīgi kā masaliņām, kas dažkārt izraisa kļūdainu diagnozi.
No šejienes vēl viena nosaukuma no konkrētā herpes veida - pseidoforna. Tas notiek gandrīz tikpat bieži kā HSV (herpes simplex).
Herpes vīruss var nonākt organismā vairākos veidos:
Herpes - nāves slimība!
Jau sen jau ir stingri noteikts, ka HERPES ir tikai organisms auksts. Kā liecina nesenie pētījumi, HERPES var izraisīt nopietnas komplikācijas. Galvenais ārsts stāsta, ko jābaidās.
perinatāls (no mātes bērniem dzimšanas kanāla pārejā);
ķirurģiskas procedūras laikā izmantojot asinis;
mutiski (caur siekalām). Daudzu pieaugušu siekalās ir herpes vīruss, kas tiek nosūtīts bērniem ar skūpstiem, galda piederumiem utt.
Bērnu herpes vīrusa 6. tips
Piezīme: caur mātes pienu sestais herpes vīruss netiek pārraidīts.
Ja grūtniecības laikā VG6 tiek atklāts nabassaites asinīs vai maksts sekrēcijās, bērni piedzimst jau inficēti. Iegūstot iekšieni, herpes vīruss inficē limfātisko sistēmu, inficē T-limfocītus un makrofāgas un uzturas tur noteiktā laikā (latents periods), lai vēlāk aktivizētu un izraisītu iekaisuma procesu.
Herpes aktivācijas iemesli var būt šādi:
samazināta imunitāte pēc slimības;
pāreja no zīdīšanas uz mākslīgo barošanu.
Inkubācijas periods VG6 ilgst vienu vai divas nedēļas.
Simptomi herpes 6 tipa
Herpes ir bīstama slimība, kas var izraisīt nāvi, ja tā netiek ārstēta. Viņa ārstēšanas revolūcija tika veikta ar līdzekli, kas ir.
Pirmā infekcijas pazīme ir ievērojams temperatūras pieaugums - līdz 40 grādiem. Nākotnē slimība var notikt divos scenārijos - ar vairākiem vai vienreizējiem izsitumiem vai bez tiem.
Sākumā mugurā parādās rozā plāksne (rozola), kas pakāpeniski izplatās uz kakla, ausīm, vēdera, rokām, kājām. Sāpīgs nieze izraisa bērniem ķemmēt ķermeni, kā rezultātā rodas brūces un ieži. Otrajā vai trešajā dienā temperatūra atgriežas normālā stāvoklī, neparādās jauni izsitumi. Bērna veselības stāvoklis atgriežas normālā stāvoklī, parādās apetīte.
Izsitumi bez herpesvīrusiem ir raksturīgi daudz nopietnākiem simptomiem. Āda paliek tīra, hipertermija sasniedz 40-41 grādus, vispārējais stāvoklis strauji pasliktinās un sākas krampji.
Gremošanas un elpošanas sistēmas reaģē uz ļaundabīga vīrusa aktivizēšanu, kam ir problēmas ar zarnu kustību, sliktu dūšu, klepu, gūžas rinītu. Limfmezgli kaklā, cirkšņos, padusēs, iekaisuši un paplašināti.
Kad pēkšņi ir izsitumi, bērni saņem mūža imunitāti, bet celms paliek ķermenī. Laikā, kad būtiska veselības vājināšanās, imunitātes pazemināšanās, var rasties recidīvs, kas turpinās bez redzamām pazīmēm un nav nepieciešama ārstēšana.
Bērnu herpes veids 6 - foto
Biedri! Nelietojiet HERPES ar ķīmiķa terapiju, kad esat rokā.
Lai veiktu precīzu diagnostiku, ārsts veic eksāmenu, izpēta vēsturi, nosaka vairākus laboratorijas testus:
polimēru ķēdes reakcija (PCR) - konstatē vīrusa klātbūtni siekalās, cerebrospinālajā šķidrumā, asinīs;
virusoloģiskā analīze - atklāj un izolē vīrusu 6 bērniem;
ELISA tests - nosaka imūnglobulīnu koncentrāciju asinīs.
Pieredzējis ārsts var viegli diferencēt HHV-6 ar masaliņām, kā arī alerģisku dermatītu, masalām un eritēmu. Piespiežot uz plankumiem, tie kļūst balti, kas norāda uz izsitumu herpetisko raksturu.
Turklāt ir vairākas atšķirības herpesvīrusu un masaliņu simptomā:
Līdzīgi Raksti Par Herpes
Rīcība pret herpes lūpu
Caurspīdīgi burbuļi mutē - nopietns iemesls bažām!
Bērnu un pieaugušo vīrusa 6. tipa herpes vīrusa izpausme un ārstēšana
Kā noteikt IgG antivielas pret masalu vīrusu?
Herpes uz lūpām grūtniecības laikā: profilakse un ārstēšana
Herpes: nevar izārstēt, jūs varat atgūt
Populārs Ziņojumi Par Herpes
Kas var sadedzināt herpes?
Cik dienas var izārstēt herpes lūpu
Kādas tabletes par herpes lūpu ir labāk un efektīvāk?
Herpes cēloņi un ārstēšana
Ļoti spēcīgs herpes lūpas, ko darīt
Līdzekļi stomatīta ārstēšanai bērnu mutē: labākās ziedes, želejas, aerosoli un tabletes
Cik daudzas dienas notiek herpes lūpu iet
Vispārējā herpes ārstēšana vīriešiem
Kas ir labāk Valtrex vai aciklovirs?
Kāpēc sautējiet ar zaķenes brūnēm ar vējbakām?
Cik ilgi pieaugušie cieš no vējbakas: slimības ilgums, tā simptomi un ārstēšana
Vispārēji pasākumi vējbaktu profilaksei saskarē ar pacientiem
Cēloņi herpes uz lūpām
Dzimumorgānu herpes. Simptomi, cēloņi, ārstēšana.
Herpes uz mēles: foto un simptomi
Burbuļi kaklā aizmugurējā sienā pieaugušajam: foto burbuļi
Zaļā krāsas izmantošana herpes ārstēšanā
Dzimumorgānu herpes vīriešiem: simptomi, komplikācijas, ārstēšana un profilakse
Dzimumorgānu herpes izpaužas kā pūslīšu izsitumi dzimumorgānu rajonā. Tajā pašā laikā tas ietekmē ne tikai ādu, bet arī gļotādas, izraisot dedzināšanu un niezi.
Kāpēc viņas mugurā pēkšņi parādījās herpes.
Simptomi, cēloņi un herpes ārstēšana degunā un degunā
Vairāk Par Ārstēšanu Herpes
Panavīra herpes līdzeklis - lietošanas instrukcijas un kontrindikācijas
Kā izvēlēties ziedi, atņemot cilvēka ādu?
Dzimumorgānu herpes pārnešanas veidi un profilakses metodes
© Copyright 2022. Visas Tiesības Aizsargātas healthsavingsadvantage.com