en en en lv en en en fa id sv en nl nb nl lv lv lv fi lv lv lv de lv en en en en en en de lv en de lv en lv lv de en de de de lv de de de de de de de de de de de de de de de de de de de de de de de lv de de de de de de et de de lv lv lv de lv de lv lv de fi lv de de de lv en lv lv lv de lv de lv lv lv de de de de lv en en en en en en en en en tr en de en en en lv eo en de lv lv en lv lv de lv lv en en lv nl en en fa en en en en
Marta fon Dēna-Grube (von Dehn-Grubbe, 1898-1967), 1927. gadā. Avots: LNA-LVVA, 2996-4-5556. lieta
Martas fon Dēnas-Grubes (von Dehn-Grubbe, 1898-1967) vēstule Jānim Jaunsudrabiņam (fragm.) 02.01.1961. No: Latviešu kopības Vācijā arhīva Latviešu Centrā Minsterē.
Paldies par labiem novēlējumiem! Jums tāpat labu veselību un Dieva svētību! Kas attiecās uz Jūsu minēto darbu, tas es, protams, viņu pabeigšu, ja Dievs dos veselību. Tikai negaidiet no manis, ka es uzņemtos rediģēt Jūsu znota tulkotu daļu! viņš tulko ļoti korekti, bet pēc manas gaumes par daudz burtiski, tad tas neskan īsti vāciski! Pēc manām domām vajag daiļliteratūru tulkot ar vieglāku roku. Tā] tad: neņemiet ļaunā, atsūtiet. Pašlaik esmu aizņemta ar kādu Dziļuma kga darbu; tulkoju arī Prof.H.Biezais darbu (latv.dainas u. par veciem latvju dieviem) (t.i.tulkoju grāmatas vienu daļu). Visu labu arī Jūsu ģimenei! Jūsu Mv. Dehn.
Rokraksta informāciju sagatavojusi Māra Gurudule.
Marta Grube (Grubbe, 1898–1967) ir dzimusi Rīgā.
1933. gada 22. aprīlī Rīgā viņa ir precējusies ar šahistu, publicistu un mūzikas apskatnieku Bodo fon Dēnu (von Dehn, 1894, Pēterburga –1971, Kasele), laulībā dzimušas divas meitas un dēls: redaktore Klaudija Marija fon Dēna (1939. 7.01.), Malēne Līvija fon Dēna (14.11.1940, Goldingen? -26.7.2000, Kassel) un Gunars Joahims fon Dēns (12.4.1936.-15.4.1936.).
Dzeja1924: Es ist vollbracht. Rigasche Rundschau, nr. 89 (16.04).
1926: Advent. Rigasche Rundschau, nr. 268
1928: Tage des Glücks. In: Riga am Sonntag, nr. 38 (2.09).
1928: Andante cantabile. Lieder und Gedichte. Riga [oriģināldzeja un atdzejojumi no latviešu valodas, t.sk. Aspazijas "Kam tu raudi, debestiņa", Ed.Vulfa "Mesalīna", K.Krūzas "Vakarā", Fr.Bārdas "Šūpuļdziesma"].
1934: Der Tag ist neu. Wiegenlied. Aus dem Lettischen. Einer singt unter der Linde. Aus den Spielmannsliedern. Es ist vollbracht. In: Geht ein Ruf übers Land. Anthologie junger baltischer Dichter. Riga, S. 28-31.
1935: Pfingsten. In: Rigasche Rundschau, nr. 130 (08.06).
1935: Nachtlied. Wirbel der Welt. In: Rigasche Rundschau, nr.203 (4.09.).
1935: Advent. In: Rigache Rundschau, nr. 276 (30.11).
1935: Das erste Lied. Am Gardasee, sagt man.. Scheidegruß. In: Neue Baltische Dichtung. Auswahl. A.F. Maltz (Hrsg.). Riga, S.13., 19., 63.
1936: Bußtag. In: Rigasche Rundschau, nr. 52 (03.03.).
1938: Glocken der Christnacht. In: Rigasche Rundschau, nr. 294 (24.12.)
1953: St.Jakob, Kiel. Neigst du Dein Ohr. Totenfest. Sage, was du sahst, Maria. Advent. In: K.E.Meurer., O.J.Spachtholz (Hrsg.). Das dunkle Du. Ein Sammelbuch religiöser Dichtung. München, S. 67-70.
1953: Mädchen im Frühling. Der Page. In: Springbrunnen 1953.
1955/56: In Treue Fest. In: Baltische Hefte 3 (1955/56), S. 18.
1956: Die neunte Woge. Gedichte. Groß-Biewende [recenzijas: E.von Mickwitz. Baltische Hefte 4 (1955/56), S.56; M.B. Baltische Briefe 4(90), 1956, S. 12.]
1956: Pfingsten. In: Baltische Briefe 5(91).
1956/57: Riga. In: Baltische Hefte 3 (1956/57), S.141.
1958: Weihnachtsgruß. In: Baltische Briefe 12(122), S. 6.
1963: Glocken in Christnacht. In: Baltische Briefe 12 (182), S. 7.
1965: Pastell und Silberstift. Gedichte. Aichach 1965.
1966: Linnéa Borealis. In: Nachrictenblatt 8/2, S. 25.
1966: Weihnachtsgruß. In: EifelJahrbuch 1967. Dürren, S. 129.
2000: Advent. In: Da draußen liegt der weiße Schnee... Weihnachtliches und Winterliches aus dem Baltikum. Astrid von Hirschheydt (Hrsg.). Wedemark-Else, S. 5.
Proza1934: Sonntag auf dem Ritten. In: Rigasche Rundschau, nr. 159 (30.07.)
1939: Der Lorbeerkranz. In: Rigasche Rundschau, nr.162 (21.07.)
1962: Erscheinungen. In: Josi von Koskull (Hrsg.). Spukhäuser im Baltikum. Erlebnisberichte und Mitteilungen. Hannover-Döhren, S.25.
Publicistika1924: Ueferschwemmung. In: Libausche Zeitung, nr. 174 (05.08.) [ziņas par plūdiem Liepājā].
1933: Fahrt in den Frühling. In: Rigasche Rundschau, nr. 124 (1.06.) [Austrijas un Itālijas ceļojuma apraksts].
1935: Einkehr und Wandlung. Gedichte von Wolfram Brockmeier. In: Rigasche Rundschau, nr. 163 (19.07.).
1935: Eberhard Wolfgang Möller als Lyriker. Rigasche Rundschau, nr.245 (23.10.).
1936: Josef Weinheber und sein Werk. Rigasche Rundschau, nr. 120 (27.05.); 130 (09.06.)
1955: Estnisches Schrifttum im Exil. In: Baltische Briefe 8/9 (82/83), S. 5.
1958/59: [recenzija par Gert Helbemäe. Sellest mustast mungast]. In: Baltische Hefte, 3 (1958/59), S. 180-181.
1960/61: Anthologie lettischer Heimatdichtung [recenzija par: A.Johansons (sast.). "Tā zeme ir mūsu". Daugava, 1960]. In: Baltische Hefte 4(1960/61), S. 242-243.
1961/62: Eesti Lüürika. In: Baltische Hefte 4 (1961/62), S. 247.
1963: Elisabeth Goercke 75 Jahre. In: Baltische Briefe 5 (175), 1963, S.9.
1966: [recenzija par Z.Maurina. Jahre der Befreiung. Schwedische Tagebücher 1951-1958.] In: Baltische Briefe 5 (211), S.7.
Latviešu un igauņu literatūras tulkojumi1928: Latvijas nacionālā himna. Lettländische Staats-Hymne. Latvian National Anthem. Rīga: P. Neldner. [M.fon Dēnas-Grubes vācu atdzejojums].
1936: Baniouta. Banjuta. [Alfrēda Kalniņa operas libreta tulkojums franču un vācu valodā; vācu tulkojums - M.fon Dēna-Grube]. Riga: L`Opéra National Letton à Riga, Lettonie; Lettische Nationaloper in Riga, Lettland.
1938: Jānis Kalniņš. Hamlets [operas libreta tulkojums].
1942: Kārlis Jēkabsons. Die Mägdelein. Deutsche Zeitung im Ostland, nr.251 (13.09.).
1952: Teodors Zeltiņš. In der Falle. [bibliotēku katalogi šādu izdevumu neuzrāda].
1955: I.Grebzde. So lebte man in Sermuksch. Heitere Dorfgeschichten. Diepholz: Ost-West-Literatur [recenzija: M.B. Baltische Briefe 4(90), 1956, S.12].
1955: Knuta Lesiņa humoresku tulkojumi no krājuma "Lietas kas kārtojas pašas" laikrakstos Westdeutsche Allgemeine Zeitung un Deutscher Hausfreund.
1958/59: Maria Heiberg. Ging allein..[atdzejojums no igauņu valodas]. In: Baltische Hefte, 3(1958/59) S.164.
1959/60: Gunars Irbe. Die lettische Sowjetlyrik [publicistika]. In: Baltische Hefte 4(1959/60), S.193-205.
1959/60: Valev Uibopuu. Traumlandschaft [atdzejojums no igauņu valodas]. In: Baltische Hefte 4(1959/60), S. 227-228.
1961: Christrosen [atdzejojums no latviešu valodas]. In: Baltische Briefe 12(158), 1961, S.6.
1962: Wir kehren heim. Estnische Lyrik und Prosa. Nachdichtungen. [B.Kango, K.Lepika, S.Raatma, L.Koidulas u.c. atdzejojumi]. Karlsruhe: Verlag der Karlsruher Bote.
1965: Marie Heiberg. Sorge [atdzejojums no igauņu valodas]. In: Das Spinnjahr. Frauendichtung der Welt. Karsruhe: Verlag der Karlsruher Bote, S.58.
1976: Kalju Lepik. Kantate für Flöte und Engelchor. In: Surmal on lapse silmad. Death has a child's eyes. Rom.
bez gada: Alfrēds Dziļums. Die Roder. Romāns apbalvots ar Šlēzvigas-Holšteinas zemnieku apvienības balvu (preisgekrönt vom Schleswig-Holsteinischen Bauernbund), kopija Hamburgas Valsts un Universitātes bibliotēkā.
Divi Rietumvācijas laikraksti šī gada janvārī iespieduši Knuta Lesiņa mūzikālās humoreskas. Westdeutsche Allgemeine Zeitung (iznāk Essenē) iespiedusi Lob des Klaviers, Deutscher Hausfreund (iznāk Koblencā) iespiedusi garāko - Anstandregeln fuer Konzertbesucher. Abu humoresku iespiedumi greznoti jokdarīgām "mūzikālām" vinjetēm. Par tulkojumiem rūpējusies Marta fon Dēn-Grube (Marth v.Dehn-Grubbe). Abas humoreskas ir no kādreiz Vācijā iznākušā krājuma "Lietas, kas kārtojas pašas". Interesanti atzīmēt, ka šie tulkojumi izvēlēti tieši no tā krājuma, ko kādreiz mūsu literātūras kritiķi stingri nopēla... Vācieši humoreskas tomēr novērtējuši citādi - vai tas liecinātu par visu lietu relātīvitāti, vai arī par mūsu kritiķu aizspriedumiem un provinciālo pieeju, noliedzot katru neparastāku mēģinājumu ārpus parastām konvencionālajām formām.
Knuta Lesiņa humoreskas vācu valodā. Latvija Amerikā, nr.20 (12.03.1955).
Der berühmte russische Maler Aiwasowsky hat einem seiner Gemälde die Bezeichnung "Die neunte Woge" gegeben. Es zeigt Schiffbrüchige, die voll Schrecken das Heranrollen der großen Woge erwarten. Bei Martha von Dehn-Grubbe ist dieser Schrecken in der gläubigen Hingabe und Zuversicht überwunden. So klingt ihre Dichtung nicht in Angst und Resignation aus, sondern bietet einen positiven Beitrag zur Daseinsgestaltung alen denen, die die feine Sprache ihres Herzens verstehen. [Slavenais krievu gleznotājs Aivazovskis vienu no savām gleznām nosauca par "Devīto vilni". Tajā ir redzami cilvēki, kas cietuši kuģa avārijā, un šausmās gaida lielā viļņa tuvošanos. Marta fon Dēna-Grubbe šīs šausmas pārvar ar uzticību un pārliecību. Viņas dzeja nebeidzas ar bailēm un rezignāciju, bet gan piedāvā savu pozitīvu ieguldījumu dzīves veidošanā tiem, kas saprot viņas sirds smalko valodu].
Eugen von Mickwitz. Martha von Dehn-Grubbe. Die neunte Woge. Baltische Hefte, H.3, April 1957, S. 56.
Für sie war es eine Selbstverständlichkeit, daß in den Rahmen ihrer Heimatbezogenheit auch das estnische und lettische Kulturgut gehörte. Estnische und lettische Literatur ins Deutsche zu übersetzen und damit dem deutschen Leser zugänglich zu machen, hat Marta Dehn-Grubbe als wichtige Verpflichtung erkannt, der sie sich willig stellte [Viņai tas bija pašsaprotami savu dzimteni saistīt ar latviešu un igauņu kultūras vērtībām. Tulkot igauņu un latviešu literatūru vāciski, lai tādējādi to darītu pieejamu vācu lasītājam - to Marta Dēna-Grube uzskatīja par svarīgu pienākumu, kuru viņa bija labprātīgi uzņēmusies].
Vera von Sass. Martha v.Dehn-Grubbe. Baltische Briefe 4(222), 1967, S.15.
Alfr.Kalniņa operas “Baņuta“un Jāņa Kalniņa operas „Hamlets“, kā arī Latvijas himnas oficiālā izdevuma tulkotāja Marta f. Dehn-Grubbe meklē sakarus ar latvju komponistiem un dzejniekiem jauno skaņdarbu u.c. tulkošanai vācu valodā. Tulkotāja pilnīgi pārvalda latviešu valodu un sevišķi iestrādājusies dzeju, daiļprozas, filozofijas, kā arī vieglo skaņdarbu tekstu tulkošanā, izņemot politiskos un tehniskos rakstus.
Sludinājums laikrakstā "Latvija", nr. 60 (18.08.1951).
Latvijas himnas atdzejojums vāciski:
Segne dich Gottes Hand / Teueres Vaterland,
Lettland Du Heimatland, / erblüh und gedeih!
Dir unsre Söhne glühn, / Dir unsre Töchter blühn,
Du unsres Glückes Pfand, / lieb Heimatland.
Latviešu kopības Vācijā arhīvā Latviešu Centrā Minsterē saglabājusies Martas fon Dēnas-Grubes un Jāņa Jaunsudrabiņa sarakste.
Haralds Biezais - Co-worker
Martha Luise von Dehn Grubbe
1939. gadā izceļo no Antonijas ielas 13 - 31, Rīgā.No: Personu saraksts, kuras 4. repatriācijas iecirknī, saskaņā ar 1939. gada līgumu par vācu tautības Latvijas pilsoņu repatriāciju š.g.10. novembrī atlaistas no Latvijas pavalstniecības. Valdības Vēstnesis, nr. 257 (11.11.1939.).
Pēc izceļošanas apmetas uz dzīvi un atver savu tulkošanas biroju. No: O.A.Tulkotāja aizsaulē. Latvija, nr.16(29.04.1967).
Dzīvo kopā ar ģimeni, adrese: Holtenauer Str.44, Kiel.
darbojās "Omnibusa" Ķīles grupā (Kieler Gruppe)
© LU LFMI, 2022. Website: Graftik
When republishing or quoting, reference to the resource of the Institute of Literature, Folklore and Art of the University of Latvia (LU LFMI) is mandatory. Large-scale copying and use of materials for commercial purposes is allowed only with the written permission of LU LFMI.