lv en lv lv lv lv lv lv nl lv lv ca es es ne en en en en en lv lv en en en en en en en en en en en en en en nl lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv en lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv en en lv en lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv en en en en en en en lv en en en lv pt en en en en en en en en en en en en en en en en
Atmiņas par kādu jokainu atgadījumu Dzejas dienās 2013 – PILSONIS GRĀMATNĪCĀ
pilsonis Bez kategorijas Oct 2, 2015Oct 2, 2015 5 Minutes
Lietas esmu radis darīt ar pamatīgu nokavēšanos. Tāpēc tikai tagad piedāvāju atskatu uz kādu Dzejas dienu 2013 pasākumu. Jāpiebilst, ka šīm atmiņām nebūt nav ļauns raksturs un, goda vārds, man nav padomā nevienu apvainot. Vien līdz ausīm pasmaidīt par kādu jautru atgadījumu sen, sen atpakaļ.
Dzejas meditācijas tempļa istaba. Klasisks dzejas vakars
Norises vieta: Kaņepes Kultūras centrs
Soļojot caur cilvēku pūļiem Skolas ielas virzienā, jūtu kājās ieplūstam iedvesmas rosinātu, spēcīgu enerģijas šalti, prātā uzdzirkstī filozofiskas un intelektuālas noskaņas aizmetņi, bet sirdī tvīkst alkas pēc dzejas, mīlas un sengadu vīna. Es jutos kā Katulls, Lezbiju alkstošs, kā puisēns, kura prātu vaņģo Bakhantes un sirdi sien Zeltafrodītes vara. Es gribēju dzejot un mīlēt, un baudīt. Vispār jau nav nekāds brīnums par šādu stāvokli, jo es taču devos uz Dzejas meditācijas tempļa istabu Kaņepes Kultūras centrā, kur četru stundu garumā, Dzejas dienu 2013 ietvaros, paredzēts akurāt klasisks dzejas vakars. Tobrīd, kad dzejas dienu programmā izlasīju šī pasākuma aprakstu un noklausījos interviju ar dzejnieci un Twitter aktīvisti Liānu Langu, es sapratu, ka tas ir tieši tas, kas man vajadzīgs. Norādījums, ka šogad klasiskais dzejas vakars pievēršas klusumam, lika tirpām noskriet pār muguru, jo acu priekšā man jau uzpeldēja vīzija, kā nosēdies skroderpozā spilvenu vidū, es acis pievēris, baudu klusumu, kuru caurstrāvo vien dūnmaigu balsu skandētas vārsmas un mūzu spārnu švīkstoņa. Pie sevis apmierināts prātoju, cik gan atbrīvots un atpūties iznākšu no šī dzejas tempļa; cik pateicīgs būšu šādam piedzīvojumam, kas sniegs enerģiju nākamajam darba cēlienam. Biju gatavs smelties iedvesmas spaiņiem un dot, un dāļāt labvēlību, mieru un klusumu vai visai pasaulei.
Lūk, tā es prātuļoju, soļodams caur pūļu pūļiem, sava glābiņa virzienā. Nezinu – likteņmāte aizlika kāju priekšā vai melns muris ceļu nepadeva, bet tālāk nelaimes nāca griezdamās virsū. Pirmkārt jau nelabu galu solīja tas, ka biedrs, ar kuru biju izvēlējies dalīties no šī pasākuma gūstamajos labumos, ieteicās, ka laika vēl gana un, pirms četras stundas meditēt, noteikti vajag iestiprināties kādā kafejnīcā. Sacīts darīts. Pēc mirkļa dūšas mums bija pavisam lielas un ķeizara prātā mēs soļojām uz izdaudzināto hipsteru pulcēšanās vietu – Kaņepes Kultūras centru. Nebijām gaidījuši, ka tas būs pilns kā franču lielgabals. Pietūcīts ar mazām meitenēm adītos svīteros un lieliem puikām šaurās biksītēs. Ar milzīgām pūlēm, elkoņus izriežot kā nažus, aizkūlāmies līdz dzejas tempļa vārtiem, kas, tiesa, bija cieši noslēgti un, kā no ļaudīm, kuri kā spartieši Termopilās bija satupuši gar vārtiem, uzzināju – iekšā nevienu nelaižot. Nu kā tad, bijām ieradušies dažas minūtes par vēlu un meditācija jau bija sākusies. Tomēr, dūšas vēl bija krietni daudz, jo zinājām, ka autori lasīs katrs pusstundu un kādā starpā jau noteikti izdosies iekļūt ēdenē, kas solīta. Pēc nieka divdesmit minūtēm spēji atsprāga tempļa durvis. Nepaspēju ne nošņaukt degunu, kad man virsū metās vai vesels bars meiteņu un zēnu, kas visi sarkani kā vārīti vēži, slapjām matu šķipsnām klātām galvām, izvalbītām acīm un gaisu kampjošām mutēm šķita tikko dzīvi, izglābušies no pekles mutes. Sevi par gļēvuli nekad neesmu uzskatījis, tāpēc veikli pieķēries durvīs stāvošajai Liānai Langai, līdz ar citiem iepeldēju templī. Tajā brīdī man uzausa atmiņā gadījums pie vectēva laukos, kad izģērbies pliks, es gatavojos pirmo reizi mūžā doties iekšā labi izkurinātā pirtī. Iegājis pirtiņā, es divās sekundēs biju gar zemi un mani nācās stiept uz ezeru atvēsināties un atgūties. Šoreiz gan es nepaģību, tomēr sajutos tieši kā vectēva pirtī iegājis. Jezusmarija, ļaužu jūra! Maza kinoteātra istabiņa bez logiem, piepildīta ar miljons elpojošu, sēcošu, klepojošu, guļošu ļaužu. Sakņupis uz kāpnītēm, es sapratu, ka nebūs tik labi kā cerēts. Neviļus iedomājos par Edgara Alana Po murgiem, Kapteiņa Nemo galu un Dantes deviņiem elles lokiem, līdz pārdomas pārtrauca Liānas Langas kolorītā balss, kas skandēja skaistas dzejas rindas, mijoties ar Izraēlieša Amira Ora deklamētajām vārsmām Ivritā un angļu valodā. Goda vārds, tagad ticu savai babai, kas neļāva bērnībā ilgi elpu aizturēt, jo tad pārtraukšot strādāt smadzenes. Tieši tas arī notika, jo koncentrēties nespēju ne druskas. Abu autoru lasītā dzeja vēlās man pāri kā klintsbluķi un pretēji gaidītajam mieram, arvien vairāk uzbudināja mani. Ugunis, kas skaisti tika rādītas uz milzu ekrāna tikai vairoja sajūtu, ka te nu jau mēs esam – ne pie dzejas tempļa, bet Aīda valstības vārtiem. Par nelaimi, vēl biju apsēdies meiteņu bariņa viducī, kas visu garo pusstundu par kaut ko skaļi smējās. Ivritu nesaprotu, tāpēc noprasīju vai Amirs stāsta kaut ko smieklīgu. Skaidru atbildi tā arī nesaņēmu. Pusstundas laikā es nosvīdu slapjš līdz pēdējai vīlei, brilles man slīdēja nost no deguna, tāpēc es tās noliku sev blakām, kur tām uzreiz uzkāpa. Nebija ne lāses ūdens, vien zīmulis un papīra lapiņa, uz kuras es nesaprotamiem burtiem skricelēju neizlasāmas frāzes. Tad pekles vārti atkal uz divām sekundēm tika atrauti vaļā, lai izlaistu pagurušos un ielaistu svaigos. Es aizspiedis acis un pienākuma apziņas spēcināts, uzvarēju sevi un paliku uz nākamo pusstundu tempļa skavās. Sazin kādā veidā, es biju pavirzījies līdz pašai telpas augšdaļai un, kā gadījies, kā ne, attapos pašai Andai Kubuliņai pie kājām. Slavenā literatūrzinātniece tieši tajā brīdī uzsāka garu un sarežģītu lekciju par verlibru, ko es godam noklausījos un, lai arī, citā reizē šī lekcija raisītu manī dažādas pārdomas un visai diskutablu jautājumu aizmetņus, tomēr šoreiz man tā šķita kā mocību pati kulminācija. Vienīgā atziņa, ko pierakstīju prāta aptumsuma mirklī bija: “Īstam dzejniekam nav po*uj. Īstam dzejniekam ir verlibrā.” Kad otrā pusstunda bija iztecējusi, arī es kā plēsts izbiru no tempļa vārtiem un, delīrija pārņemts, izmetos uz ielas, un ilgi, ilgi kampdams plaušās svaigo Rīgas gaisu, pateicos dievam, ka esmu atpakaļ uz zemes. Vēlāk, sēžot kafejnīcā pie kausa alus, nopriecājos, ka latviešu jaunatne ir kulturālāka, nekā es domāju, jo uztaisīt loveparade no dzejas tempļa nav joka lieta.
View all posts by pilsonis
Published Oct 2, 2015Oct 2, 2015
Previous Post Grāmatu tirgotāja atmiņas jeb četras cilvēku grupas, kas sastopamas grāmatnīcā. (III daļa)
Next Post Īss ceļvedis grāmatu pirkšanas mākslā. I daļa.
Leave a Reply Cancel reply
Fill in your details below or click an icon to log in:
Email (required) (Address never made public)
Notify me of new comments via email.
Notify me of new posts via email.
Kāpēc es esmu pret sejas maskām Nov 23, 2020
Kā es iestājos autoskolā. 1. daļa Oct 22, 2020
Viss ir slikti – arī man joki reiz beigušies Apr 29, 2020
Kā es gribētu sev bērnu! Feb 19, 2020
Labākais importa alus Latvijā. Degustē Pilsonis G. Feb 3, 2020
Par klimata pārmaiņām Jan 8, 2020
Pieci paņēmieni cīņā pret rudens depresiju Nov 6, 2019
Meistara memuāri jeb kā prasmīgi saremontēt lietas Oct 30, 2019
Latvijas labākā un lētākā alus degustācija. I daļa Jun 18, 2019
Piecu Rīgas krogu raksturi III Jun 11, 2019
Par bailēm no policistiem, apsargiem un citiem kārtības sargiem Apr 2, 2019
Piedzīvojumi un recenzija par Alises Zariņas filmu “Blakus” Mar 8, 2019
Topogrāfiskā cirvja piedzīvojumi Feb 12, 2019
Piedzīvojumi pārvācoties jeb kāpēc pārvākties ir lieliski Jan 17, 2019
Pārdomas par vecumu jeb kāpēc vajag dzīvot līdz 29 gadiem un ne mirkli ilgāk Nov 1, 2018
Kā ir spēlēt rokgrupā: Mēģinājumi Oct 2, 2018
Patiesība par dzīvošanu kopā ar sievieti Jul 25, 2018
Kā viegli salabot velosipēdu? Ar cirvi Apr 17, 2018
5 cilvēku tipi, kurus tu satiec darbā Feb 8, 2018
Piedzīvojumi pie zobārsta jeb baiļu anatomija Jan 15, 2018
Migrēna – tu mans mirdzošais lāsts Oct 30, 2017
5 studentu tipi, kas sastopami skolā Oct 12, 2017
Piedzīvojumi Viļņā jeb labākās iedzeršanas vietas kaimiņos Sep 28, 2017
Man viss ir pie dirsas – telefons, maks, atslēgas – viss pie dirsas… somiņā. Jul 17, 2017
Suņu staidzināšanas māksla May 16, 2017
5 cilvēku tipi, kas sastopami teātrī Mar 30, 2017
Pakacini mīļoto Valentīndienā. Feb 14, 2017
Aizvainošanas tabulas jeb “Lamutarbas” Jan 18, 2017
Kā viegli atmest smēķēšanu Dec 29, 2016
6 cilvēku tipi, kas sastopami katrā ballītē Dec 5, 2016
Kā uzrakstīt īso stāstu: 10 soļi Oct 25, 2016
Trīs Rīgas krogu impresijas #1 Sep 16, 2016
13 rakstnieku iedvesmotas diētas vieglai svara vai dzīvības zaudēšanai Sep 1, 2016
Piedzīvojumi Tinderī jeb dialoga māksla Jul 18, 2016
Piedzīvojumi Sarkandaugavā jeb ardievas rajonam. I daļa Jun 10, 2016
Poēma heksametrā par Bakalauru May 25, 2016
Poēma par sievietēm, jeb sieviete-sātans: ko tu gribi? May 20, 2016
Moderna reklāmas kampaņa. Stāsts. May 16, 2016
Sūkāt, tas nav ar mopēdu vizināties. May 10, 2016
(no title) Apr 25, 2016
A, ko nē? Apr 22, 2016
Mīlnieka memuāri jeb daži padomi salauztām sirdīm Apr 18, 2016
“Ewkpάtnς kaι AλkιBιάδnς” Mar 31, 2016
Rihards piesējās. Mar 31, 2016
Piecu Rīgas krogu raksturi (II daļa) Mar 17, 2016
Piecu Rīgas krogu raksturi (I. daļa) Feb 15, 2016
Valentīndienas priekšvakarā Feb 8, 2016
Piesakies avansam – izstāde nāk! Jan 28, 2016
6 cilvēku tipi sabiedriskajā transportā Jan 20, 2016
Kaitināšanas māksla jeb “Tu man krīti uz nerviem, bet es tevi mīlu” Jan 11, 2016
Grūti ar tiem meičukiem Dec 28, 2015
Manas mīļākās grāmatas. 18+ Dec 22, 2015
Darba meklētāja piedzīvojumi jeb, kā es neaizbraucu strādāt uz Angliju  Nov 23, 2015
Īss ievads grāmatu pirkšanas mākslā. II daļa. Oct 26, 2015
Īss ceļvedis grāmatu pirkšanas mākslā. I daļa. Oct 19, 2015
Atmiņas par kādu jokainu atgadījumu Dzejas dienās 2013 Oct 2, 2015
Grāmatu tirgotāja atmiņas jeb četras cilvēku grupas, kas sastopamas grāmatnīcā. (III daļa) Sep 8, 2015
Par bailēm no biezpiena un veca ēdiena. Aug 21, 2015
Pilsonis iemiesots gleznā Aug 11, 2015
Grāmatu tirgotāja atmiņas jeb piecas cilvēku grupas, kas sastopamas grāmatnīcā. (II daļa) Aug 7, 2015
Grāmatu tirgotāja atmiņas jeb piecas cilvēku grupas, kas sastopamas grāmatnīcā. (I daļa) Jul 27, 2015
Par bailēm no Džoisa “Ulisa” Jul 10, 2015
Groteskas Impresijas Par Kādā Grāmatnīcā Ienākušajiem LXXI-LXXVIII Jun 9, 2015
Groteskas Impresijas Par Kādā Grāmatnīcā Ienākušajiem LXI-LXX Jun 9, 2015
Groteskas Impresijas Par Kādā Grāmatnīcā Ienākušajiem LI-LX Jun 9, 2015
Groteskas Impresijas Par Kādā Grāmatnīcā Ienākušajiem XLI-L Jun 9, 2015
Groteskas Impresijas Par Kādā Grāmatnīcā Ienākušajiem XXI-XL Jun 9, 2015
Groteskas impresijas par kādā grāmatnīcā ienākušajiem I-XX Jun 9, 2015
View pilsonis’s profile on Facebook
View Pilsonis_Phil’s profile on Twitter
Privacy & Cookies: This site uses cookies. By continuing to use this website, you agree to their use.
To find out more, including how to control cookies, see here: Cookie Policy
Join 53 other followers
Already have a WordPress.com account? Log in now.