lv en lv lv en lv lv lv en cs lv lv en cs lv lv lt hbs_lat en cs lv lv en cs lv lv en cs lv lv en cs lv lv en da lv en cs lv en cs lv lv lv en cs lv ko lv ca es es ne en en en en en lv lv lv eo en lv en en en en lv en en pt en lv en en en en lv en en en en lv en en en en en en en en en ru en en en en en en en en en en en en en en en en nl lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv en lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv en en lv en lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv en en en en en en en lv en en en lv pt en en en en en en en en en en en en en en en en
Kā uzrakstīt īso stāstu: 10 soļi – PILSONIS GRĀMATNĪCĀ
pilsonis Bez kategorijas Oct 25, 2016Oct 25, 2016 7 Minutes
Uzrakstīt labu stāstu ir briesmīgi grūti. Gandrīz neiespējami. Īpaši cilvēkam, kurš nekad to nav darījis. Elle gatavā, bet cilvēki to nesaprot. “Ko ta’ tu tur, rakstnieķeli, ar tām peršām ņemies, ko?” vienkāršais cilvēks, nicīgi smīnot, saka, “Arodu, Puškin, labāk izmācies!” Vai kāds cits atkal sataisa līdzjūtīgu seju, kā sarunājoties ar mazu bērnu vai garīgi atpalikušu cilvēku un dūdo: “Ooo, tu raksti grāmatas, ja? Tos romānus, ja? Nu gan malacītis! Tad jau gaidīsim gudru, gudru grāmatiņu!” Un tā bez gala.
Cilvēki tiešām nesaprot kas par elli jāpārdzīvo rakstniekam. “Uzrakstīt stāstu nav nekāds joks!” Noteikti purpināja Čehovs, rakstīdams stāstu par zivi, kas samīlas cilvēkā. Ne velti lielākā daļa stāstu rakstnieku ir sajukuši prātā – Mopasāns, Po, Einfelds – visi jokaini beigās palika. Runā, ka daži rakstnieki esot pat nomiruši, nevarēdami uzrakstīt stāstu. Tas vispār ir līdzīgi kā dzert šņabi un nākamajā dienā nepaņemt aliņus. Cilvēki ir aizgājuši, uz paģirām nepaņemot aliņus. Goda vārds. Un neuzrakstīt stāstu pēc veselas nodzīvotas dienas, arī var būt nāvējoši. Tu padomā – visu dienu skrien, strādā, mācies, atnāc mājās, noguli nakti, sasapņo visādus sūdus un nākamajā dienā uzsprāgsti ar tādu pisaku, ka zarnas aizlido līdz Lietuvai. Un viss tikai tāpēc, ka neuzrakstīji stāstu. Kā saka, nenorakstīji visu iepriekšējās dienas sūdu no sevis nost.
Lūk, tāpēc es, kā savā ģimenē slavens rakstnieks, sniegšu “The Secret” tipa padomus, ko man atklāja Poruka piemineklis, kad piedzēries palūdzu tam piesmēķēt cigareti. Šie padomi palīdzēs gan jaunajiem rakstniekiem, gan tiem, kas nodirš rakstniekus par peršu skricelētājiem un domā, ka rakstīt afigenna viegli ir.
Pirmais, kas vajadzīgs, lai uzrakstītu stāstu ir piedzīvojumi. Ja nav piedzīvojumu, tad sanāks tikai postmodernisms, un – būsim reāli – neviens taču negrib lasīt postmoderno literatūru.
Piedzīvojumus var iegūt dzerot. Tāpēc daudzi rakstnieki ir dzērāji. Savādāk piedzīvojumus nevar iegūt. Ja, kāds jums saka, ka piedzīvojumus tas ieguvis, piemēram, ceļojot, tad ziniet, ka šis cilvēks slēpj to, ka visu ceļojuma laiku ir bijis pamatīgā pālī. Reiz man viens rakstnieks teica: “Slēpoju kalnos un galvu gandrīz nolauzu. Nākamajā dienā uzrakstīju stāstu un tiku publicēties žurnālā “Slēpotāju prieks”. Redzi, piedzīvojumus var iegūt arī slēpojot.” Es, protams, neticēju un vēlāk pie pazīstamas medmāsas noskaidroju, ka šis rakstnieks 4.8 promiļu reibumā laidies no kalna bez slēpēm.
Tātad, kad ir iegūti piedzīvojumi, jāmēģina attīt filma un uzmest uz papīra tēzes. Šeit var līdzēt fantāzija un pamatīga piepušķošana. Lieti noder arī moraļņiks, vai vēl labāk – mērena depresija. Vislabāk ir tad, ja piedzīvojumu laikā esat padirsis visu naudu un pārplēsis galvu vai kāju.
Jau tēžu sastādīšanas laikā vajadzētu uzrakstīt vismaz vienu pērli, ko vajadzīgajā brīdī varēs izmantot, lai noturētu lasītāja uzmanību un liktu tam to citēt. Vislabāk mazs dialogs, kas var nebūt saistīts ar pašu stāsta sižetu. Vienalga. Kaut vai anekdote, ko kāds no tava stāsta varoņiem stāsta citam varonim. Piemēram, kaut kas līdzīgs šim:
– Es gribētu, lai tava šautene būtu mans penis.
Kad esat uzmetis tēzes, tad, uzmanieties, jo jums tūliņ uzbruks prokrastinācija. Ar to ir briesmīgi grūti tikt galā. Reiz es dzirdēju, ka kāds rakstnieks tik ilgi atlika sava pirmā stāsta rakstīšanu, ka nomira no vecuma. Pirms nāves, viņš esot nomurmulējis: “Bļa, deadlains,” un uzreiz nomiris. Briesmas.
Bet nevajag mest plinti krūmos. Šeit atkal var līdzēt plītēšana. Tikko prokrastinācija ir klāt tā uzreiz pēc iespējas stiprāk ir jāpieliek seja. Vislabāk dzert dienas divas. Trešajā dienā būs tāds moraļņiks par to, ka stāsts pats nav uzrakstījies, ka gribēsies uzreiz to uzrakstīt, lai attaisnotu sevi Mūzu priekšā.
Kad beidzot esat atvēris tukšu dokumentu savā Imac un blakus nolicis Moleskine blociņu ar tēzēm, kuras nekad neizmantosiet savā stāstā, ir jāiet uzpīpēt. Ja nepīpējat, tad sāciet to darīt pēc iespējas ātrāk, jo rakstnieki pīpē kā skursteņi. Ja nepīpēsiet, tad varat necerēt uz slavu. Kurš gan grib lasīt stāstu, ko uzrakstījis nepīpētājs. “Slims”, teiks vieni, “Diletants”, kliegs otri, “pseidorakstnieķelis”, brēks trešie. Jūs taču to negribat.
Un pat nedomājiet neēst gaļu, vai vispār par kaut kādām globālām problēmām uztraukties. Jums jābūt vienmēr maķenīt iereibušam, smirdīgam pēc cigaretēm un uz visu jāliek mīkstais. Skata pēc var uzvilkt bereti.
Pēc sapīpēšanās dodieties uz savu mājas bibliotēku, kur esat salicis grāmatas, ko nekad pat nedomājat lasīt. Meklējiet pēc kāda sējuma ar nosaukumu “Stāsti”. Kad esat atradis, piemēram, O. Henri vai Mopasānu, uzšķiriet kādu stāstu un paskatieties kā autors to iesāk. Droši nosperiet pirmo pāris teikumu konceptu. Nomainiet vārdus, ielieciet savu saturu un uz priekšu. Ne gailis pakaļ nedziedās. Kurš normāls cilvēks vispār šodien lasa O. Henri vai Mopasānu?
Kad esat uzrakstījuši kaut ko apmēram, nu, tā: “Bija drēgns novembra rīts. G. drebinādamies devās tramvaja pieturas virzienā. Iepriekšējā dienā viņš bija dzēris līdz nemaņai…” utt., tad tikai maisam gals ies vaļā (7. solis). Tomēr atcerieties, ka šajā brīdī jūs pārņems labi padarīta darba sajūta, milzīgs apmierinājums ar sevi, acu priekšā jau tēlosies slavinošu ļaužu pulki, kritiķi, kas sauc jūs par ģēniju, pielūdzēji, tāpēc aizveriet vien failu ciet un atlikušo vakara daļu apceriet savu spožo nākotni. Varat krietni iedzert.
Nākamajā dienā atveriet iesākto dokumentu, saprotiet, ka visu iepriekšējās dienas iedvesmu esat padirsis un zvēriet pie Dieva, ka nekad vairs nedzersiet. Svarīgi ir ticēt sev no visas sirds, bet lūkot paslepšus iedzert tāpat.
Tātad, kad esat iedzēris, tad ejiet uzpīpēt un uztaisiet melnu kafiju. Izdzeriet kafiju un nomazgājiet traukus. Izmazgājiet arī grīdu, veļu un ieejiet arī pats dušā. Iztīriet vēl kaķa tualeti un apsveriet domu vai nevajadzētu beidzot koridorā izlīmēt tapetes, ko nevarat saņemties izdarīt jau gadiem. Kad būsiet apdarījis pilnīgi visus darbus jums nekas cits neatliks kā sēsties pie galda un rakstīt.
Kad esat beidzot apsēdies pie galda un pamodinājis datoru, ķerieties klāt rakstīšanai. Tā ir jāsāk bez liekas domāšanas. Ļaujieties apziņas plūsmai. Blieziet tikai. Ja sāksiet domāt un apcerēt savu stāstu, tad jums nekavējoties uzklups miegs un prokrastinācija reizē. Un ja tā, tad varat necerēt kaut ko uzrakstīt vispār. Blieziet vaļā. Neizlaidiet no acīm pirmo teikumu, bet tajā pašā laikā domājiet par piedzīvojumiem. Paši redzēsiet un jutīsiet kā viss uzrakstīsies – piedzīvojumi, problēmas, bērnības traumas, intīmie sīkumi, mīlas lietas. Blieziet tikai.
Kad esat uzrakstījis kādu pusotru tūkstoti vārdu, metiet mieru un ejiet iedzert un pārdomāt dzīvi. Galvenais nepārlasiet to elli, ko sarakstījāt. Dieva dēļ nepārlasiet. Vislabāk to vispār nebakstiet mēnešus divus. Lai labi ierūgst. Pa to laiku varat piemeklēt labu stāsta nobeigumu. Uzreiz pateikšu, ka Kafkam visafigennākie nobeigumi. Zodziet droši. Uzrakstiet, piemēram: “G. pacēla no zemes cirvi un, lēnām malkodams burbonu no cauras metāla blašķes, devās skaldīt vecmammas sekciju. “Šodien būs silti”, viņš murmināja, “šodien būs silti…” Nu, vai kaut ko tikpat dramatisku un dziļdomīgu. Sak, tā lai lasītājs uz dirsas.
Pēc dažiem mēnešiem pārlasiet savu stāstu. Es jums garantēju, ka nekad nebūsiet neko tik lielisku lasījis. Tirpas skries pār muguru. Bet bez steigas. Tagad sametiet iekšā pērles. Tā kā zupai pēdējo šķipsniņu sāls. Metiet droši. Velciet ārā visas Dīpaka Čopras tipa asprātības, ko esat dzīves laikā sadomājis, pielāgojiet tās nedaudz kontekstam un uz priekšu. Vēlreiz pārlasiet savu stāstu. Labs, ne?
Kad esat visu sadarījis varat nedaudz iedzert un pārlasīt stāstu kunga prātā. Tā rakstnieki dara. Kivirehks vispār, man liekas, nevienu savu stāstu nav skaidrā pārlasījis.
Galvenais nedzeriet pārāk daudz, jo var parādīties grūti atvairāma vēlme stāstu iemest Feisbukā un sačakarēt visu.
Visbeidzot ieslēdziet Tildi, lai salabo visu to sarakstīto elli un pārliecinieties, ka jūsu gramatikas zināšanas ir 3. klases līmenī. Izdomājiet stāstam nosaukumu. Kaut ko skandalozu, kliedzošu vai perversu. Piemēram, “Hitlers” vai “Sekss”. Tad to dodiet izlasīt kādam cilvēkam, kurš jūs mīl, jo tie parasti nemelo un uzreiz pasaka, ka stāsts ir izcils. Man reiz bija draudzene, kura mani mīlēja tik stipri, ka tikko es viņai devu lasīt kādu savu stāstu, viņa to nemaz neizlasīja, bet uzreiz sāka slavēt. Mūsu mīla bija tik stipra, ka viņa ar domu spēku jau zināja stāsta izcilību.
Lūk, tas arī viss. Ja esat rūpīgi sekojis šiem soļiem, tad apsveicu – jūs esat īsts rakstnieks. Pie tam – izcils rakstnieks. Savukārt, par stāstu publicēšanu un vispasaules slavas iegūšanu uzrakstīšu nākamreiz.
View all posts by pilsonis
Published Oct 25, 2016Oct 25, 2016
Previous Post Trīs Rīgas krogu impresijas #1
Next Post 6 cilvēku tipi, kas sastopami katrā ballītē
7 thoughts on “Kā uzrakstīt īso stāstu: 10 soļi”
Oct 26, 2016 at 1:41 pm
Vai vārds “prokrastinācija” ir tāds obligāts rakstnieku žargonisms? Vai nevar pateikt “gumijas stiepšana”?
Oct 27, 2016 at 6:52 am
Kā izklausās baisāk: “uzbruks prokrastinācija” vai “uzbruks gumijas stiepšana”?
Oct 27, 2016 at 10:24 am
Kad mēs lasīsim tavus uzrakstītos stāstus?
Oct 27, 2016 at 11:00 am
Nov 25, 2016 at 10:15 am
Hitlers, starp citu, gribēja iestāties mākslas akadēmijā – juta stipru vēlmi gleznot. Bet, redz kā, neuzņēma. Nācās gleznot ar dzīvu cilvēku asinīm…
Nov 30, 2016 at 12:06 pm
WTF did I just read?
Nov 30, 2016 at 12:14 pm
Leave a Reply Cancel reply
Enter your comment here...
Fill in your details below or click an icon to log in:
Email (required) (Address never made public)
You are commenting using your WordPress.com account. ( Log Out /  Change )
You are commenting using your Twitter account. ( Log Out /  Change )
You are commenting using your Facebook account. ( Log Out /  Change )
Notify me of new comments via email.
Notify me of new posts via email.
Kāpēc es esmu pret sejas maskām Nov 23, 2020
Kā es iestājos autoskolā. 1. daļa Oct 22, 2020
Viss ir slikti – arī man joki reiz beigušies Apr 29, 2020
Kā es gribētu sev bērnu! Feb 19, 2020
Labākais importa alus Latvijā. Degustē Pilsonis G. Feb 3, 2020
Par klimata pārmaiņām Jan 8, 2020
Pieci paņēmieni cīņā pret rudens depresiju Nov 6, 2019
Meistara memuāri jeb kā prasmīgi saremontēt lietas Oct 30, 2019
Latvijas labākā un lētākā alus degustācija. I daļa Jun 18, 2019
Piecu Rīgas krogu raksturi III Jun 11, 2019
Par bailēm no policistiem, apsargiem un citiem kārtības sargiem Apr 2, 2019
Piedzīvojumi un recenzija par Alises Zariņas filmu “Blakus” Mar 8, 2019
Topogrāfiskā cirvja piedzīvojumi Feb 12, 2019
Piedzīvojumi pārvācoties jeb kāpēc pārvākties ir lieliski Jan 17, 2019
Pārdomas par vecumu jeb kāpēc vajag dzīvot līdz 29 gadiem un ne mirkli ilgāk Nov 1, 2018
Kā ir spēlēt rokgrupā: Mēģinājumi Oct 2, 2018
Patiesība par dzīvošanu kopā ar sievieti Jul 25, 2018
Kā viegli salabot velosipēdu? Ar cirvi Apr 17, 2018
5 cilvēku tipi, kurus tu satiec darbā Feb 8, 2018
Piedzīvojumi pie zobārsta jeb baiļu anatomija Jan 15, 2018
Migrēna – tu mans mirdzošais lāsts Oct 30, 2017
5 studentu tipi, kas sastopami skolā Oct 12, 2017
Piedzīvojumi Viļņā jeb labākās iedzeršanas vietas kaimiņos Sep 28, 2017
Man viss ir pie dirsas – telefons, maks, atslēgas – viss pie dirsas… somiņā. Jul 17, 2017
Suņu staidzināšanas māksla May 16, 2017
5 cilvēku tipi, kas sastopami teātrī Mar 30, 2017
Pakacini mīļoto Valentīndienā. Feb 14, 2017
Aizvainošanas tabulas jeb “Lamutarbas” Jan 18, 2017
Kā viegli atmest smēķēšanu Dec 29, 2016
6 cilvēku tipi, kas sastopami katrā ballītē Dec 5, 2016
Kā uzrakstīt īso stāstu: 10 soļi Oct 25, 2016
Trīs Rīgas krogu impresijas #1 Sep 16, 2016
13 rakstnieku iedvesmotas diētas vieglai svara vai dzīvības zaudēšanai Sep 1, 2016
Piedzīvojumi Tinderī jeb dialoga māksla Jul 18, 2016
Piedzīvojumi Sarkandaugavā jeb ardievas rajonam. I daļa Jun 10, 2016
Poēma heksametrā par Bakalauru May 25, 2016
Poēma par sievietēm, jeb sieviete-sātans: ko tu gribi? May 20, 2016
Moderna reklāmas kampaņa. Stāsts. May 16, 2016
Sūkāt, tas nav ar mopēdu vizināties. May 10, 2016
(no title) Apr 25, 2016
A, ko nē? Apr 22, 2016
Mīlnieka memuāri jeb daži padomi salauztām sirdīm Apr 18, 2016
“Ewkpάtnς kaι AλkιBιάδnς” Mar 31, 2016
Rihards piesējās. Mar 31, 2016
Piecu Rīgas krogu raksturi (II daļa) Mar 17, 2016
Piecu Rīgas krogu raksturi (I. daļa) Feb 15, 2016
Valentīndienas priekšvakarā Feb 8, 2016
Piesakies avansam – izstāde nāk! Jan 28, 2016
6 cilvēku tipi sabiedriskajā transportā Jan 20, 2016
Kaitināšanas māksla jeb “Tu man krīti uz nerviem, bet es tevi mīlu” Jan 11, 2016
Grūti ar tiem meičukiem Dec 28, 2015
Manas mīļākās grāmatas. 18+ Dec 22, 2015
Darba meklētāja piedzīvojumi jeb, kā es neaizbraucu strādāt uz Angliju  Nov 23, 2015
Īss ievads grāmatu pirkšanas mākslā. II daļa. Oct 26, 2015
Īss ceļvedis grāmatu pirkšanas mākslā. I daļa. Oct 19, 2015
Atmiņas par kādu jokainu atgadījumu Dzejas dienās 2013 Oct 2, 2015
Grāmatu tirgotāja atmiņas jeb četras cilvēku grupas, kas sastopamas grāmatnīcā. (III daļa) Sep 8, 2015
Par bailēm no biezpiena un veca ēdiena. Aug 21, 2015
Pilsonis iemiesots gleznā Aug 11, 2015
Grāmatu tirgotāja atmiņas jeb piecas cilvēku grupas, kas sastopamas grāmatnīcā. (II daļa) Aug 7, 2015
Grāmatu tirgotāja atmiņas jeb piecas cilvēku grupas, kas sastopamas grāmatnīcā. (I daļa) Jul 27, 2015
Par bailēm no Džoisa “Ulisa” Jul 10, 2015
Groteskas Impresijas Par Kādā Grāmatnīcā Ienākušajiem LXXI-LXXVIII Jun 9, 2015
Groteskas Impresijas Par Kādā Grāmatnīcā Ienākušajiem LXI-LXX Jun 9, 2015
Groteskas Impresijas Par Kādā Grāmatnīcā Ienākušajiem LI-LX Jun 9, 2015
Groteskas Impresijas Par Kādā Grāmatnīcā Ienākušajiem XLI-L Jun 9, 2015
Groteskas Impresijas Par Kādā Grāmatnīcā Ienākušajiem XXI-XL Jun 9, 2015
Groteskas impresijas par kādā grāmatnīcā ienākušajiem I-XX Jun 9, 2015
View pilsonis’s profile on Facebook
View Pilsonis_Phil’s profile on Twitter
Create a free website or blog at WordPress.com.
Privacy & Cookies: This site uses cookies. By continuing to use this website, you agree to their use.
To find out more, including how to control cookies, see here: Cookie Policy
Join 53 other followers
Already have a WordPress.com account? Log in now.