en en en lv en en en fa et sv et lv lv en lv lv lv lv lv de lv en en ru lt en fr lv en lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv es lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv en lv lv lv lv lv pt lv pl lv lv lv lv lv en lv lv es lv fr lv lv lv lv lv lv en lv lv lv lv en lv en lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv en lv en lv lv en en nl en en en en en lv en en en en nl ceb en lv es de lv es en en lv lv en de lv lv lv en lv lv de fr lv eo en lv lv en lv lv lv de lv en lv en en lv lv en lv lv nl en lv en lv lv en en lt en lv ru en ru es en lv en en lv lv de en en ru sv lv ru sv en sv lv en sl lv ru fr lv ru en lv ru nl lv ru lt lv ru en lv en hbs_lat lv en lt lv en hbs_lat lv en en en en lv lv en lv en en fa en en en en
Avots: Latviešu rakstniecība biogrāfijās, Rīga: Zinātne, 2003.
Annas Sakss (Sakses) pases fotogrāfija
Pase izsniegta 1928. gada 24. maijā.
J. Sudrabkalns savas astoņdesmitās dzimšanas dienas priekšvakarā. Pa labi – rakstniece Anna Sakse. J. Krieviņa foto. Avots: Dzimtenes Balss, Nr. 22, 31.05.1984.
Rakstnieku delegācija dodas uz latviešu mākslas dekādi Maskavā
Pirmajā rindā no kreisās: Meinhards Rudzītis, Jūlijs Vanags, Jānis Sudrabkalns, Valija Brutāne, Monta Kroma, Indriķis Lēmanis, Andrejs Balodis, Aleksandrs Čaks. Vagona durvīs no kreisās: Arvīds Grigulis, Valdis Lukss, Anna Sakse. Foto no Montas Kromas arhīva. Avots: Diena, Nr. 187, 13.08.1994.
Anna Sakse (1905–1981) – rakstniece. Presē sākusi publicēties 1920. gadu beigās. Pēc 2. Pasaules kara rakstījusi sociālistiskā reālisma prozu, galvenokārt tēlojot politiskās un ekonomiskās norises Latvijas laukos. Romānā "Pret kalnu" (1948) cildināta kolektivizācija. Rakstījusi arī humoristiski satīriskus sacerējumus un darbus bērniem. Sakses literārās pasakas, īpaši "Pasakas par ziediem" (1966), nozīmīgas ar latviešu tautas pasakām raksturīgas mentalitātes ietveršanu daudzveidīgā, nereti eksotiskā kolorītā.
Dzimusi sīkzemnieku Oto Saksa un Minnas Sakses (dzimušas Kļaviņas) ģimenē kā otrais bērns (vecākais brālis Aleksandrs, jaunākie bērni – Austra un Haralds). Lai gan tēvs Oto Sakss bija tikai trīs ziemas mācījies pagastskolā, viņš abonējis "Mājas Viesa Mēnešrakstu", lasījis grāmatas, žurnālus, avīzes, aizrāvies ar šahu. Visvairāk tēvam patikusi dārzniecība – viņš potējis ābelītes (māsas vīrs, muižas dārznieks, piegādājis potzarus), audzējis tomātus, tabaku un puķu stādus. Māte Minna Sakse pēc pagastskolas beigšanas mācījusies Jaungulbenes Siltā meiteņu skolā, pratusi vācu valodu, mīlējusi dziesmas un bijusi laba stāstītāja. Vecaistēvs, kalējs Jānis Sakss, zinājis daudz pasaku un vakaros tās stāstījis.
1913–16: mācījusies Augulienas trīsgadīgajā pagastskolā.
1916–19: mācījusies Lejasciema sešklasīgajā ministrijas skolā. Skolas programmā liela vieta ierādīta krievu valodai, Anna Sakse to apguvusi tik labi, ka lasījusi Puškinu un Ļermantovu orģinālvalodā. Viņa bijusi arī čakla Lejasciema labdarības biedrības bibliotēkas lasītāja.
1917: vienā nedēļā ar dažu dienu starpību no dizantērijas nomirst jaunākā māsa Austra un brālis Haralds.
Pēc Lejasciema sešklasīgajās ministrijas skolas beigšanas vienu gadu Anna Sakse pavadījusi mājās, strādādama visus Lauzas darbus.
1920: Lejasciemā atver reālģimnāziju. Ja reālģimnāzija Lejasciemā nebūtu nodibināta, Anna Sakse izglītību nebūtu varējusi turpināt, jo vecākiem trūkst līdzekļu sūtīt meitu tālākā skolā.
1920–24: mācījusies Lejasciema reālģimnāzijā. Reālģimnāzijas laikā darbojusies skolas literārajā žurnālā "Pirmie Stari". Skolēni iestudējuši arī Annas Brigaderes lugu "Maija un Paija", kurā Anna Sakse atveidojusi Maiju. Ar Zeltītes un Gundegas vārdu parakstīti Annas Sakses vidusskolas gadu dzejoļi un stāsti.
1924: pēc reālģimnāzijas beigšanas gadu dzīvojusi mājās, jo trūkst līdzekļu tālākajām studijām. Strādājusi Lauzās, darot dažādus darbus, lai piepelnītos. Darbojusies Lejasciema labdarības biedrības pašdarbnieku teātra trupā.
1925–27: studējusi LU Filoloģijas un filozofijas fakultātē Pedagoģijas un Baltu filoloģijas nodaļās. Sākumā izvēlas pedagoģijas nodaļu, jo to var pabeigt divos gados un iegūt tiesības strādāt par pamatskolas skolotāju. Kopš 1926. gada rudens pāriet uz baltu filoloģijas nodaļu. Būdama bez līdzekļiem, nesaņemdama stipendiju un vīlusies mācību saturā (latviešu literatūras vēsturi lasa J. Lautenbahs–Jūsmiņš), kad dabū tulkotājas darbu rīta laikrakstā "Pēdējā Brīdī", aiziet no universitātes.
1927–36: strādājusi par tulkotāju, vēlāk par korektori laikrakstā "Pēdējā Brīdī" (līdz 1928. gadam – redaktors Pāvils Rozītis). Redakcijā strādā dzejniece Paulīna Bārda, ar kuru izveidojas mūža draudzība. Laikrakstā sāk publicēt arī dzejoļus.
1929–32: darbojusies mākslinieku un rakstnieku biedrībā "Zaļā vārna". Publicējusies žurnālā "Zaļā vārna", piedalījusies literārajos vakaros. Visatzinīgāk uzņemta viņas pasaciņa dzejā "Princese un zaķu gans" (sarakstīta 1925. gadā, publicēta 1929. gadā), kas izaugusi no pasakas, ko bērnībā stāstījis tēvs.
1931: iesaistījusies nelegālās organizācijas "Sarkanā Palīdzība" darbā.
1932–33: atreferējusi politisko tiesu prāvas žurnālā "Sarkanā Palīdzība" (izmantojot laikraksta "Pēdējā Brīdī" darbinieka apliecību, varejusi iekļūt apgabaltiesas sēdēs).
1932. gada 25. novembris: laulības ar žurnālistu un revolucionāru Edgaru Abzolomu (1900–1950), kurš ir viens no aktīviem komunistiskā darba studentiem, strādā par
preses referentu Padomju Savienības vēstniecībā, LU studē tautsaimniecību. Vīrs slimo ar tuberkulozi, un rūpes par ģimeni lielākoties jāuzņemas Annai Saksei.
1934: piedzimst meita Silvija.
1936: piedzimst meita Taiga.
1934–36: darbojusies nelegālajā Latvijas Revolucionāro rakstnieku, mākslinieku un žurnālistu apvienībā.
1936–38: laikrakstu "Pēdējā Brīdī" slēdz, gan Anna Sakse, gan viņas vīrs ir bezdarbnieki, viņiem ir divi mazi bērni, un viņi dodas uz Lejasciema Lauzām, kur strādā lauku darbus līdz 1938. gada rudenī vīram piedāvā darbu Cēsīs, privātā kaļķu fabrikā par grāmatvedi.
1939. gada sākumā: kad vīrs smagi saslimst, nonāk slimnīcā, vēlāk sanatorijā, strādājusi Cēsu–Valkas zemes grāmatu nodaļā, kur vajadzējis krievu valodas pratēju, pārrakstījusi vecās zemes grāmatas. Cēsīs dzīvodama, sākusi rakstīt romānu "Darba cilts" – par lauku sievietes grūto eksistences cīņu. Septembrī, kad vīrs dabū grāmatveža darbu kādā privātā frizētavā Rīgā, ģimene pamet Cēsis.
1940 febuāris: strādājusi par korektori akciju sabiedrībā "Valters un Rapa" (vispirms izdevniecībā, vēlāk tipogrāfijā).
1940. gada novembris –1941. gada jūnijs: strādājusi laikrakstā "Cīņa" par kultūras nodaļas vadītāju.
1941. gada maijs: pirmo reizi devusies uz Maskavu kā Padomju Latvijas rakstnieku savienības pārstāve.
1941. gada jūnijs: evakuējusies uz Čuvašijas APSR. Evakuācija no Rīgas notiek steigā, meitas pavasarī aizvestas uz laukiem, visu kara laiku par viņām nekas nav zināms un tuvinieki nekā nezina par Annu Saksi un viņas vīru, kuri evakuējas kopā. Divus mēnešus strādājusi pie ražas novākšanas Kārļa Marksa kolhozā Krestņinovas sādžā, Komsomoļskas rajonā.
1941. gada augusts: pārcēlusies uz Kirovu.
1941. gada novembris– 1944: bijusi laikraksta "Cīņa" līdzstrādniece.
1944. gada vasara: saņēmusi Padomju Informācijas Biroja izsaukumu – kopā ar Jūliju Vanagu rakstīt grāmatu par fašisma zvērībām Latvijā. Sākas mājupceļš.
1944. gada augusts: atgriezusies Latvijā, dzīvojusi Madonā, Lejasciemā, no novembra – Rīgā.
1945: Annai Saksei tiek piešķirts Latvijas PSRS Nopelniem bagātās kultūras darbinieces goda nosaukums.
No 1946: dzīvojusi Mežaparkā. Sākusi rakstīt romānu "Pret kalnu".
1947: žurnāls "Karogs" sāk publicēt romānu "Pret kalnu".
1950. gada augusts: mirst vīrs Edgars Abzolons.
1950–58: kā Padomju miera aizstāvēšanas komitejas locekle padomju delegāciju sastāvā vairākkārt braukusi uz ārzemēm (Austrija, Zviedrija).
Draudzība ar Mežaparka kaimiņu Kārli Prieži (1907–1977).
1925: pirmā publikācija – dzejolis "Dieva sapnis" laikrakstā "Tukuma Ziņas" (18. novembrī) (parakstīts ar iniciāļiem A.S.).
1927: ar dzejoli "Nemiera varā" debitē laikrakstā "Pēdējā Brīdī" (57. nr.).
1927–1930: publicējusi periodiskajos izdevumos dzeju un prozu.
Sakse publicējusi periodikā darbus par literatūru, dažādu tautu rakstniekiem, publicistikas rakstus.
Stāstu krājumi"Atgriešanās dzīvē" (1945)
"Lūzums" (1949, atšķirīgs izdevums 1959)
Romāni "Darba cilts" (1941)
"Pret kalnu" (1948, PSRS Valsts prēmija 1949, V. Sauleskalna dramatizējums 1951)
"Dzirksteles naktī" (1, 1951, 1-2, 1957)
"Pasakas par ziediem" (1966)
"Kā zaķis brauca uz Rīgu pēc skābu kāpostu sēklām" (1986)
Proza bērniem"Trīs šķūnīši" (periodikā 1944, krājumā 1947, atsevišķā grāmatā 1964, A. Sakses un O. Aināres dramatizējums 1945, A. Brodeles dramatizējums 1946)
"Lido, mans putns!" (1957)
"Lidojums uz Mēnesi" (1958)
"Pīķa kunga stāsts" (1962)
"Kas ir vismīļākais?" (1975)
Humoreskas "Nokaltis zars" (1968)
Rakstu recenziju un atziņu krājums "Atziņas un pārdomas" (1985)
Ārzemju literatūras tulkojumi1945–1946: Sergejs Sergejevs-Censkis "Brusilova frontes pārrāvums" (1-2) (VAPP Daiļliteratūras apgāds).
1961: Nikolajs Ostrovskis "Vētrā dzimušie" (LVI).
1962: Aleksandrs Volkovs "Smaragda pilsētas burvis" (LVI).
1965: Aleksandrs Volkovs "Klejojumi" (LVI).
1965: Aleksandrs Volkovs "Urfins Džīss un viņa koka zaldāti" (LVI).
1969: Donalds Bisets "Varu tūlīt pastāstīt" (Liesma).
1970: Aleksandrs Volkovs "Septiņi pazemes karaļi" (Liesma).
1971: Ļevs Tolstojs "Lauva un pele" (Liesma).
1972: Dimitrijs Zorins "Krievu zeme" (Liesma).
1973: Aleksandrs Volkovs "Ugunīgais Marānu dievs" (Liesma).
1980: Aleksandrs Volkovs "Dzeltenā migla" (Liesma).
1981: Arkadijs Gaidars "Skola" (Liesma).
1982: Aleksandrs Tolstojs "Trīs lāči" (Liesma).
Par Annu Saksi"1940. un 1950. gados Sakses prozā galvenokārt sociālā tematika, politiskās un ekonomiskās norises Latvijas laukos pirmspadomju un kolektivizācijas laikā valdošās ideoloģijas skatījumā, reizēm vienpusīga trūcīgo slāņu psiholoģijas atklāsme klasiskā reālisma tradīcijā. Īsajā prozā psiholoģiski pārliecinošs kara laika pārdzīvojumu tēlojums. Raksturīgs Sakses prozas varonis – ētiski skaidra, stipra personība, kas seko savam ideālam, pretspēks nereti tēlots vienkāršoti. Sakses literārās pasakas (īpaši grāmatā "Pasakas par ziediem") nozīmīgas ar harmonisku ētiskās un stila skaidrības sintēzi, filozofisku pārdomu un psiholoģijas iejūtīgu zīmējumu, latviešu tautas pasakām raksturīgas mentalitātes ietveršanu daudzveidīgā, nereti eksotiskā kolorītā."
Anita Rožkalne. Latviešu rakstniecība biogrāfijās. R.: Zinātne, 2003.
Aleksandrs Sakss - Brother
Elga Sakse - Niece
Minna Sakse - Mother
Silvija Abzalone - Daughter
Austra Sēja, Smīns, Trīne Grēciņa, Zane Mežadūja
Filoloģijas un filozofijas fakultāte. Pedagoģijas nodaļa. Baltu filoloģijas nodaļa.
Atreferējusi politiskās tiesu prāvas
Mākslinieku biedrība "Zaļā vārna"
Revolucionāro rakstnieku, mākslinieku un žurnālistu apvienība
Latvian Soviet Writers’ Union
Padomju miera aizstāvēšanas komiteja
Padomju delegāciju sastāvā vairakkārt braukusi uz ārzemēm.
Blaumaņa bulvāris 17, Cēsis
Divus mēnešus strādāja kolhozā Komsomoļskas rajonā.
No Latvijas Padomju rakstnieku savienības dodas uz armēņu literatūras dekādi Maskavā.
Vispasaules miera piekritēju kongress.
Viesojas zviedru – padomju draudzības nedēļā.Zviedrijā piepildās viens no sapņiem – nonākt Vermlandē – Selmas Lāgelēvas dzimtenē. Zviedru rakstniecei Sakses sirdī ir īpaša vieta.
Viesojas zviedru – padomju draudzības nedēļā.
Viesojas zviedru – padomju draudzības nedēļā.
Viesojas zviedru – padomju draudzības nedēļā.
Viesojas zviedru – padomju draudzības nedēļā.
Anna Sakse ir vienīgā rakstniece padomju delegācijas sastāvā.
Tikšanās ar austriešu rakstniekiem.
Padomju parlamentāriešu delegācijas sastāvā viesojas Somijā.
Gdaņskas iela 14, Rīga
Piemiņas plāksne un krūšutēls (tēlniece A. Fišere) pie mājās Mežaparkā.
Rīgas Pirmie Meža kapi
© LU LFMI, 2022. Website: Graftik
When republishing or quoting, reference to the resource of the Institute of Literature, Folklore and Art of the University of Latvia (LU LFMI) is mandatory. Large-scale copying and use of materials for commercial purposes is allowed only with the written permission of LU LFMI.