lv en hu id lt lt fr lv sv hu lv fi lv en lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv mg lv lv lv lv lv lv es lv lv lv lv lv
kas notiek, ja 13 gadus neredzat zobārstu - Emuārs
Es zinu, ka viss, ko es jums pastāstīšu, patiesībā ir skumjš un diezgan atgrūdošs. Vienkārši vēlaties to novērst no augšas, lai jūs nelasītu šo lietu, domājot sev: 'Vai šis cālis nopietni raksta visu šo lietu, zinot, ka tas būs uz visiem laikiem internetā un patiešām nedod fuck ? ”
Patiesība ir tāda, ka es patiešām izdrāžu, bet, tāpat kā visas mūsu problēmas, kuras mēs pieņemam par īpašām, es domāju, ka tas ir kaut kas cits, ar ko citi cilvēki nodarbojas un dalās tajā nozīmē, ka tas varētu viņus sasniegt un sasniegt varētu nozīmēt Es uzrakstīju kaut ko tādu, kas viņiem ļāva justies labāk par sevi. Un es esmu šeit, lai kalpotu cilvēku dzimtai, vai jūs zināt?
Trīspadsmit gadus es negāju pie zobārsta. Es nevaru teikt, ka manā zobārstniecības vēsturē bija viens konkrēts brīdis, kas noveda pie šīs neveiksmīgās patiesības, vairāk tikai daudz mazu lietu.
Mani priekšējie divi pieaugušie zobi izauga ar nelielu atstarpi starp tiem. Atskatoties uz priekšu, tas faktiski bija nedaudz stilīgs atstarpe - mani zobi citādi bija perfekti un telpa bija pilnīgi sīka -, bet neviens nevēlas izaugt ar sajūtu, ka viņos kaut kas atšķiras. Ikviens vēlas vienādus taisnus matus un plakanu vēderu, kā arī nevainojamu apģērbu un diezgan mazus aksesuārus. Tā ir šausmīga mazā kultūra, ko esam izveidojuši mūsu jaunajām sievietēm; šī nav jauna doma.
Sprauga, iespējams, būtu palikusi uz visiem laikiem, ja rentgens nebūtu atklājis, ka mans labais suņu zobs aug caur manas mutes jumtu. Būtu nepieciešama ķirurģiska operācija, lai atklātu zobu, pēc tam stiprinājumi ar stiepli, kas ar laiku ievelk zobu pareizajā vietā. Operācija nebija tik slikta. Es atceros, ka esmu reāli sasodīts, kamēr mani operē (jā, es biju nomodā) un sajutu, ka mana aukslēja ir sadedzināta. Es turpināju kliegt: “Hei! Hei! Kāpēc tas smaržo pēc sūdiem ?! Kāda ir šī smarža ?! Smaržo tā, it kā es iedegtu matu gabalu! '
Es labi zināju šo smaržu, jo es nesen ņēmu plūkt no galvas matu gabalus un lēnām iemērcu tos liesmā Ziemassvētku vakara jeņķu svecēs, kuras mamma turēja ap māju. Tas, protams, bija pirms Deivida pēc zobārsta, tāpēc mans kliedziens netika uzskatīts par īpaši burvīgu, un es neesmu pārliecināts, ka ārsts saprata, ka es biju jūrnieks, jo dzīvoju Itālijā, septiņu gadu vecumā lielākoties bez uzraudzības. .
Manas lencītes īsti nebija tās, ar kurām es nodarbojos. Es viņus patiešām mīlēju un atkal dabūtu sirdsdarbībā. Tie bija vieni no labākajiem aksesuāriem, kādi man bijuši. Kad es pasmaidītu, mani zobi dzirkstu. Es tos atbrīvoju savā septiņpadsmitajā dzimšanas dienā, un, lai arī es nekad nebūtu jutusies glītāka, man to uzreiz pietrūka.
Es domāju, ka tieši mammas breketes mani patiešām šausmināja. Beanpot spēlē bērnībā viņai bija iesita ar hokeja ripu, un es domāju, ka viņas zobi nekad nav bijuši tādi paši. Viņa gadiem ilgi cīnījās ar zobārstniecības darbu un beidzot ieguva breketes 32 gadu vecumā. Viņa zaudēja daudz svara, viņai vienmēr sāpēja, viņa maksāja vairāk nekā jebkura vientuļā māte varēja atļauties izmēģināt muti līdz vietai, kur viņa beidzot jutos ar to mierā. Viņa man vienmēr teica: “Mollija, tev ir mātes zobi. Mums ir mīksti zobi. Rūpēties par viņiem. Jūs nevēlaties izbeigt darbību kā es. ”
Tāpēc es teiktu, ka daļa no manām bailēm ap zobārstu, ja ne gandrīz visas, bija saistīta ar bailēm, ka es uzzinātu, ka esmu tieši tāda pati kā mana māte. Es negribēju pārciest gadu operācijas. Man nebija veselības apdrošināšanas. Man nebija laika sēdēt gultā un sāpēt. Apmēram vecumā, kad es vairs neredzēju savu vidusskolas zobārstu, es jau biju satriekusies ar diezgan taisnīgu anoreksiju, man vairs nevajadzēja aprobežoties ar kokteiļiem.
Gāja gadi. Es devos uz koledžu. Es ballējos vai mācījos, līdz visu laiku aizgāju garām. Daudzas naktis es pirms gulēšanas izdzēru kolu vai alu un līdz rītam netīrīju zobus. Es domātu par penss eksperimentu, tādu, kur netīru pensu ieliktu koksa glāzē, un pēc 24 stundām tas būtu tikpat tīrs, kāds tas bija, kad tas atstāja pensu fabriku. Man bija koledžas puisis, kurš agrāk darīja to pašu ar Gatorade, un, kad viņš devās uz vecāko zobārstu, viņam bija septiņi dobumi.
Pagāja četri gadi un pēc tam vēl četri gadi, un es biju pārliecināts, ka man paziņos, ka man vajadzīgi trīs sakņu kanāli un es pilnībā zaudēšu vismaz vienu zobu. Es izdomāju, ka visos manos zobos ir dobumi. Viņi vienkārši nevarēja to izdarīt. Tagad es regulāri izmantoju zobu diegu un tīrīju, bet bez regulārām zobu pārbaudēm mani zobi noteikti bija sūdīgi.
Tad pagāja vēl četri gadi, un es beidzot dabūju darbu, kas man piešķīra zobu apdrošināšanu. Es to nelietoju gadu. Kad kādu dienu darbā atzinu, ka ne tikai neizmantoju apdrošināšanu, bet arī neesmu bijusi pie zobārsta trīspadsmit gadus, cilvēki izskatījās šausmīgi. Citi cilvēki par mani kaunējās tāpat kā es par sevi.
Es diezgan daudz par to runāju terapijā. Mans terapeits vienmēr ir saistīts ar mani par pašaprūpi. Es ar to cīnos. Cīnos ar domu, ka esmu pelnījis doties pie ārsta vai zobārsta. Es ļāvu veselības jautājumiem patiešām izkļūt no kontroles. Es negulēju pietiekami daudz. Es neēdu pietiekami daudz vai arī es ēdu pārāk daudz nepareizu lietu. Es varu pavadīt trīs dienas bez dušas. Viens no viņas mērķiem darbā ar mani ir panākt, lai es sāku izdrāzt sevi.
Un tad kādu dienu es vienkārši to izdarīju. Es veltīju pietiekami daudz fucks par sevi, un es izsaucu zobārstu, kuru man ieteica, un, kad viņi jautāja, kāpēc es zvanu, es viņiem teicu patiesību: es trīspadsmit gadus nebiju redzējis nevienu par saviem zobiem, man ir daudz kauna ap to, un es negribēju redzēt nevienu, kurš man liktu justies sliktāk par kaut ko tādu, par ko es jau jutos šausmīgi. Es negribēju, lai kāds, kas runā medicīnas valodā virs manas galvas, ir ap mani - mana iztēle ir pārāk aktīva, un es diagnosticēšu sevi ar vēzi, ja sākšu dzirdēt skaitļus un medicīnisko terminoloģiju. Man vajadzēja kādu ar lielisku manieri pie gultas un man vajadzēja narkotikas. Daudz narkotiku. Es negribēju, lai kāds bāž man ap muti, ja vien es neesmu pilnīgs uz vienu.
Kad viss bija pateikts un izdarīts, man bija četri dobumi. Viens nebija izcils, pārējie bija diezgan maigi. Manas smaganas tika saplēstas no gadiem ilgas pārāk smagas suku. Viņi teica, ka mani zobi parasti bija diezgan lieliski. Es saņēmu nakts apsardzi, kas palīdzēs manai slīpēšanai. Kad veselība bija beigusies, es jautāju, vai es varu dabūt savus zobus balinātus. Es domāju, ka esmu pelnījis kosmētisku atlīdzību par visiem blēžiem, kurus es tikko pārdzīvoju. Ne tikai četras dažādas zobārstniecības iecelšanas piecās nedēļās, bet arī trīspadsmit gadi, kuros es sevi pilnīgi spīdzināju, nevis tikai par to rūpējos.
ja viņa tevi bloķē, viņa tevi mīl
Es gribētu teikt, ka man vienmēr būs labāk par šo lietu, ka redzēt, cik slikti šī visa lieta izrādījās, man bija svarīga mācību stunda, kā bailes ir tikai ilūzijas, kuras reizina ar jūsu iztēli, bet ES neesmu pārliecināts. Es zinu, ka manā augšstilbā ir dīvains trieciens, kas, iespējams, ir cista, un es neesmu juties spiests to izpētīt. Es zinu, ka man jāapmeklē dermatologs par dažiem apšaubāmiem vasaras raibumiem un ka ir pienācis laiks vēlreiz pārbaudīt redzi. Bet es domāju, ka viena lieta vienlaikus. Kamēr nav nepieciešami trīspadsmit gadi, lai to apietu, es veicu zināmu progresu.
Es pateicos Dievam, ka tu esi manā dzīvē
jaukas lietas, ko teikt savam bijušajam
Kāpēc man patīk skatīties futbolu (sievietes uzņemas NFL)
Vai esat neprecējies un saskaras ar “randiņu izdegšanu”? Tu neesi viens
Aktieri, kas spēlē jaunos pusaudžu mutantu nindzjas bruņurupučus, ir stulbi nerdi
11 SUPER-Creepy attēli, kurus jūs nekad nevarēsiet redzēt
Viss par “XO, Kitty” jauno “To All the Boys” seriālu
Kā seksēties ar svešinieku
Kas ir Marks Blūms uz tevis?
18 vīrieši izskaidro, kāpēc viņi patiešām nevēlas tevi ēst
Iepazīstieties ar filmas “Laulības vai hipotēka” vadītājiem Sāru Milleri un Nikolaju Holmsu
Kāpēc man ir slikti dzirdēt, ka koledža ir labākais mūsu dzīves laiks