lt lv fr en en fr lv lv et lv lt lv fr lv lv lv lv en lv lv lv en fr lt lv lv nl nl lv lv ms lv lv lv lv lv nl lv lv lv lt en fr sl lv en de fr fr fr lv en lv en lv lv lv lv lv lv hbs_lat en lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lt lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv
Saruna pirms Hipnozes seansa | Hipnoterapija.lv
Fakti un mīti par Hipnozi
Ko jāzina par saules gaismu un d-vitamīnu
Nepareizas brokastis vai to trūkums
Produktu etiķetes zināt, ko pērkat
Kā jūs varat zaudēt svaru izmantojot hipnozi?
Udens, veseliba un svara kontrole
Dažādu prakses gadījumu piemēri
Hipnoze grūtniecībai un dzemdībām
Stress un nemiers –hipnoze palīdz tikt ar tiem galā
Mītu par hipnozi izkliedēšana
Hipnozes pielietošana, lai sasniegtu izmainītu apziņas stāvokli
Kognitīvi biheiviorālā hipnozes terapija un dzīves kvalitātes uzlabošana
Psihoterapija - tas ir ilgstošs process
Ko ir svarīgi zināt par psihoterapiju: 10 punkti
Es vēlētos veltīt pāris minūtes sarunai par hipnozi un pirms mēs sākam seansu, atbildēt uz jūsu jautājumiem. Kad jūsu seanss sāksies, tas mums ietaupīs daudz laika. Paņemiet papīra loksni. Lūdzu, uzrakstiet uz tās jebkādus jautājumus, kas jums rodas, lai mēs tos varētu apspriest, kad mēs tiksimies. Lai jums taptu skaidrs, kā darbojas hipnoze, jums jāizprot, kā darbojas jūsu prāts. Mēs nekad par to neaizdomājamies. Parasti mēs vienkārši sakām sev - es domāju, tātad - es esmu, un pie tā mēs arī apstājamies. Bet, patiesībā, mums piemīt trīs īpaši un izteikti domāšanas veidi jeb prāta krātuves, kas nodarbojas ar dažādām lietām.
Pirmkārt, mums ir apzinātais prāts.
Tajā mēs ar jums atrodamies pašlaik. Šajā kompetences līmenī atrodas tas, ko pieņemts saukt par zemapziņu. Un, neskatoties uz to, ir kāda daudz dziļāka mūsu daļa - neapzinātais prāts. Šodien mēs esam sapulcējušies, lai uz brīdi aizmirstu par neapzināto daļu. Kopumā, tā ir mūsu daļa, kas nodarbojas ar divām lietām. Pirmkārt, tā kontrolē spēku vai arī imūnās sistēmas vājumu, otrkārt, tā kontrolē funkcijas - automātiskās ķermeņa funkcijas, tādas kā sirds darbība, mirkšķināšana un tamlīdzīgas lietas. Mums par tām nav jāsatraucas, tāpēc šodien - aizmirsīsim par šo daļu.
tā ir tā vieta, kur mēs pavadām lielāko mūsu laika daļu. Es vēlos, lai jūs saprastu, ka tā nodarbojas tikai ar četrām lietām. Pirmkārt, tā ir analīze. Kas tas ir? Tā ir mūsu daļa, kas skatās uz problēmām, analizē tās un atrod optimālu risinājumu tam, kas mūs pašlaik satrauc. Tāpat, tā ir mūsu daļa, kas pieņem simtiem lēmumu, kurus mēs pieņemam dienas gaitā, lēmumus, kas mums šķiet pilnīgi acīmredzami un skaidri. Kaut arī patiesībā - tas tā nav. Tādas lietas kā Vai man ir jāatver durvis?, Vai man ir jāieslēdz ūdens?, Vai jāaizsien aukliņas? - mēs uzskatām, ka tās visas ir automātiskas funkcijas, bet tomēr mēs pieņemam lēmumu – vai mēs vēlamies to darīt vai nē.
Otrā mūsu apziņas daļa
tā ir tā daļa, kas dažreiz mums sagādā nepatikšanas. Mēs to saucam par - racionālo apziņas daļu. Šai daļai vienmēr ir jāatrod cēlonis, - kāpēc mēs rīkojamies tieši tā. Ja mēs neredzam cēloni, kāpēc mēs kaut ko darām - mēs kļūstam nervozi, aizkaitināti un noguruši un, ja tas turpinās pietiekami ilgi, - tas var izraisīt nopietnus garīgus traucējumus. Piemēram, garīgās ārstēšanas iestādes ir pilnas ar cilvēkiem, kas kaut ko dara, bet nezina, kāpēc viņi to dara. Vienīgā problēma, kas saistīta ar racionalizāciju - tas, ka cēlonis, kuru mums sniedz apziņa, nekad nav patiess. Piemēram, smēķētāji bieži saka, ka smēķē tāpēc, ka viņus tas atslābina un ļauj brīdi iepauzēt un padomāt. Korpulenti cilvēki parasti saka, ka viņi cieš no liekā svara tāpēc, ka ēd garlaicības mākti vai nervu sasprindzinājuma dēļ. Cēloņa problēma atklājas faktā, ka tas nekad nav patiess. Pirms smēķētājs attīstīja sevī slikto ieradumu - viņš dzirdēja no citiem smēķētajiem, ka smēķēšana atslābina. Vai arī viņš dzirdēja no cita apaļīga cilvēka, ka viņš ēd tāpēc, ka nervozē. Problēma ir tāda, ka mēs zinām, kāpēc cilvēki smēķē vai daudz ēd. Kopumā, smēķētāji sāk smēķēt tāpēc, ka viņiem ir vajadzīga drošības sajūta. Viņi vēlas iederēties draugu pulkā, īpaši jaunības gados, apmēram starp divpadsmit un divdesmit gadiem.
Drošība ir visu dzīvo būtņu galvenais instinkts.
Parasti mēs saņemam visu mums nepieciešamo aizsardzību caur to, ka augam labā ģimenē. Bet divpadsmit vai trīspadsmit gadu vecumā mūsu vecāki pārstāj mums likties tik gudri, kā agrāk, tāpēc mēs pārstājam saņemt aizsardzību no viņiem un cenšamies to atgriezt, kļūstot par citas bērnu grupas (kolektīva) biedriem skolā, piemēram. Daži no viņiem smēķē, daži - nē. Mēs jūtam, ka mēs nepiederam kādai konkrētai grupai tāpēc, ka mūsu zemapziņa ir visai interesanta lieta un tai ir jāaizsargā mūs no draudiem. Bet, lai sajustu aizsardzību, mums nepieciešams izjust zināmus draudus. Bieži vien tā apgalvo, ka smēķētāji jūtas mierīgāki un aizsargātāki. Kad tas notiek, nākošreiz, kad kāds piedāvās jums cigareti, un jūs to paņemsiet - jūs izjutīsiet sevi kā grupas daļu un jūsu aizsardzības sajūtas pieaugs. Tāpēc cilvēki arī sāk smēķēt. Tam nav nekā kopīga ar atslābināšanos un relaksāciju. Un jums ir jāsaprot, ka iemesls, kuru jums piedāvā racionālā daļa - nekad nav patiess, tas gandrīz vienmēr ir meli! Jūs nesākat smēķēt tāpēc, ka meklējat atslābināšanos, bet gan tāpēc, ka jums nepieciešama aizsardzība! Nākamā apziņas daļa - tā, ko mēs saucam par gribasspēku. Mēs visi to pazīstam. Jūs varat teikt Es nolikšu šo cigarešu paciņu un nekas visā pasaulē neliks man atkal sākt smēķēt!. Mēs visi zinām, cik tas ilgs! Tāpat, jūs zināt, cik ilga būs jūsu diēta. Tikai līdz brīdim, kamēr atslābs jūsu gribasspēks, bet pēc tam - vecie ieradumi atkal gūs virsroku. Pēdējā apziņas daļa - tā, ko mēs saucam par darba atmiņu. To atmiņu, kuru mēs izmantojam katru dienu. Kā man tikt līdz darbam? Kā sauc manu dzīvesbiedru? Kā sauc manu bērnu? Kāds ir mans telefona numurs? Un tamlīdzīgas lietas. Tā mums nepieciešama, lai veiksmīgi nodzīvotu savu dienu.
– ir tieši tas, ko dara apzinātais saprāts. Ne ar ko citu tas nenodarbojas. Es vēlos, lai jūs padomātu par šo sava saprāta daļu. Piemēram, es esmu pārliecināta, ka jūs visi esat redzējuši televīzijas seriālu ar nosaukumu Zvaigžņu Ceļš. Esmu pārliecināta, ka jūs esat pazīstami ar personāžu – vārdā Spoks. Spoks ir visai loģisks, viņu raksturo analītiskā prāta uzbūve. Tāpēc, ar jūsu atļauju es saukšu mūsu apzināto prātu par Spoka prātu. Tas ir ļoti loģisks un analītisks, bet bieži vien arī kļūdains. Līmenis, kurā dzīvojat jūs, es un visi pārējie –ir daudz dziļāks, šis līmenis ir zemāks par apziņu – tā ir zemapziņa. Šis līmenis ir neparasti spēcīgs! Tas var padarīt jūs par to, kas jūs vēlaties būt. Bagāts un slavens, slaids, skumjš vai laimīgs. Lai saprastu kā darbojas zemapziņa, jums jāpieņem tas, ka tā daudzējādā ziņā atgādina datoru. Jūs zināt, ka ja jūs iegādāsieties datoru, noliksiet to uz galda un uzdosiet tam jautājumu - dators jums neatbildēs. Tā iemesls - datoram nav nepieciešamo programmu. Tas var operēt tikai gadījumā, ja ir uzstādīta nepieciešamā programma un tikai šīs programmas ietvaros- cita varianta nav. Tāpat, jūs zināt, ka nomainot programmu iegādātajā datorā, tas sāks operēt, balstoties uz informāciju, kas ietverta jaunajā programmā. Pēc tāda paša principa darbojas arī mūsu zemapziņa. Zemapziņa ir dators. Tā darbojas pēc tiem pašiem principiem un nosacījumiem, kā elektronika, tikai zemapziņa ir daudz spēcīgāka. Mēs programmējam mūsu datoru ik katru mūsu dzīves dienu, atbilstoši gūtajai pieredzei. Dzimšanas brīdī- mūsu datoriem nav programmu, izņemot pamata. Katru dienu mēs pievienojam programmatūru mūsu iekšējam datoram.
Mūsu datoram ir sekojošas pamatfunkcijas.
Tam ir jāuzsver, jāliek uzsvars, jāveido no mums tāda personību, par kādu mums ir jākļūst, saskaņā ar uzstādītajām programmām, un jāatjaunina šī uzvedība līdz pat nāvei. Piemēram, ja mūsu dators, balstoties uz programmām, saka mums, ka mēs esam resni - tas nozīmē, ka mēs esam resni. Ja tas saka, ka mēs esam smēķētāji vai vāji - tas tā arī ir. Tas atjaunina programmas un izdara secinājumus par mums, par to, kādas personības mēs esam. Šīs programmas tiek ieliktas mūsos no dažādiem avotiem un palīdz mums funkcionēt.
Kādas tieši programmas mums ir pieejamas uz mūsu datora?
Pirmkārt, tā ir atmiņa, kopš pašas mūsu piedzimšanas dienas. Mēs domājam par lietām, kas notikušas ar mums pagātnē vai arī aizmirstam tās un izdzēšam. Tas, ar ko mēs nodarbojamies šeit - apspriežam apzinātā prāta darba atmiņu. Zemapziņa ir kā videokamera. Viss, kas ar jums noticis, viss, ko jūs esat redzējuši, dzirdējuši, saoduši vai nogaršojuši - uz visiem laikiem ir ierakstīts jūsu zemapziņas atmiņas glabātavā. Mēs nekad neko neaizmirstam. Ja mums nepieciešams, tad hipnozes laikā mēs varam atgriezties šajā glabātavā un it kā ceļot atpakaļ laikā caur šīm atmiņām. Piemēram, hipnotiskās atgriešanās laikā mēs varam atgriezties atpakaļ un atkal piedzīvot mūsu pirmos šūpuļsvētkus vai dzimšanu. Tas ir kas daudz spēcīgāks par atmiņu, it kā jūs patiesībā atrodaties tur un tas atkal notiek. Jūs var redzēt, kas notiek, jūs varat saost, pagaršot, skaidri sadzirdēt katru skaņu. Mēs nekad neko neaizmirstam zemapziņā, mēs aizmirstam tikai apzinātā līmenī.
kas apslēpta mūsu zemapziņas prāta dzīlēs - tie ir ieradumi. Jums ir trīs veidu ieradumi. Tikai trīs. Jums ir labie ieradumi, un, protams, arī sliktie ieradumi. Tie ir visiem. Bet, patiesībā, mūsu ieradumu vairākums – nav nedz slikti, nedz labi. Liela ieradumu daļa ir utilitāri. Kad kaut kas notiek, mēs automātiski reaģējam atbilstošā veidā. Kad zvana telefons, mēs nestāvam un nedomājam, kas tas tāds, mēs vienkārši paceļam klausuli, un atkarībā no garastāvokļa - atbildam noteiktā tonī. Nākamā mūsu zemapziņas komponente - emocijas. Protams, mēs nevēlētos palikt bez emocijām. Parasti mums patīk tās izmantot, bet dažreiz tās rada nepatīkamas situācijas. Apziņa nevar tikt galā ar emocijām, jo tā nav tās darba daļa. Kad mums ir nepieciešamas emocijas - mūsu apzinātā daļa pašķiras, kā Sarkanā jūra, un ielaiž tās. Pēc tam mēs redzam šo situāciju iracionālās, nenobriedušās, bet tomēr augsti intelektuālās zemapziņas skatījumā. Kā es jau teicu, dažreiz tas sagādā mums nepatikšanas, bet es zinu neskaitāmus gadījumus, kad pagātnē nācās tikt galā ar situāciju un tai nebija jāraisa praktiski nekādas emocijas, tomēr pēc tam analītiskā apziņa atkal guva virsroku un galvā varēja dzirdēt ko tamlīdzīgu Kāpēc es to pateicu? vai Kāpēc es to izdarīju, tas bija tik muļķīgi!. Bet zemapziņa smējās un teica Jā, bet tas bija tik jautri!. Kas tāds ir noticis ar katru.
un, iespējams, mūsu zemapziņas visnozīmīgākā daļa ir aizsardzības mehānisms (aizsardzības saprāts). Tam ir jāaizsargā mūs no draudiem, reāliem vai iedomātiem. Jūs redzat kaut ko, ko uzzīmējusi zemapziņa tā, it kā tas reāli notiek, un nevarat to atšķirt no realitātes. Šī daļa – mūs pasargā no tā. Neliels piemērs - aptuveni gadu atpakaļ pie manis atnāca sieviete, viņa bija 173 cm gara un svēra aptuveni 130 kg, viņa apsēdās krēslā un izstāstīja par to, ka viņai ir problēmas ar ēšanu, bet pieredzes gadi man teica priekšā, ka viņai šādu problēmu nav. Es zināju, ka notikums viņas pagātnē pamudinājis zemapziņu aizsargāt viņu, liekot pieņemties svarā. Viņa nevarēja atcerēties notikušo ar savas apziņas palīdzību. Kad viņai bija seši gadi, viņas patēvs viņai uzmācās. Viņa to izstāstīja mātei, bet māte neticēja. Viņa jutās vainīga, it kā būtu darījusi kaut ko nepareizu. Bet tad viņa nebija apaļa. Kad viņa mācījās augstskolā, astoņdesmitajos gados, pati sev viņa šķita piekasīgāka, nekā bija patiesībā - viņai likās, ka visi zēni vienkārši vēlas viņai kaitēt vai apvainot. Bet arī tā nebija tā lieta, kas lika viņai pieņemties svarā. Kad viņai bija divdesmit četri - viņa apprecējās, ar princi uz baltā zirga, cilvēka, kas nevarēja kaut ko izdarīt nepareizi. Viņu kāzu ceļojuma laikā, otrajā dienā pēc kāzām, viņi vakariņoja restorānā un viņš nolēma atbrīvoties no grūtsirdības - un parādīt viņai, cik stipri viņš viņu mīl. Viņš izstāstīja viņai, kad viņam bija astoņpadsmit vai deviņpadsmit gadi un viņš dienēja, viņš bieži iepazinies ar meitenēm, bet pēc tam vienkārši izmantojis tās un pametis. Jūs varat iedomāties, kā viņas zemapziņa reaģēja uz to, - ka vīrietis, kuram viņa uzticējās vairāk par visu pasaulē, ir spējīgs ko tādu nodarīt sievietei. Viņas zemapziņa atgriezās pagātnē, atmiņās un datorā, un teica - Tavs patēvs ir tevi stipri aizvainojis, zēni skolā tikai gribēja tevi aizvainot, bet tagad arī šis cilvēks, kuram tu tā uzticējies, saka, ka viņš var izdarīt ko tādu sievietei, un tātad - viņš var izdarīt to pašu arī tev. Pēkšņi zemapziņa izdarīja secinājumu - vīrietis aizvainoja sievieti, tātad, ir jāaizsargā tevi no vīriešiem. Tā nevar tev iemācīt karatē paņēmienus, nevar nopirkt pistoli, tāpēc vienīgais aizsardzības ceļš, - likt sievietei strauji pieņemties svarā. Drīz vien viņa kļuva ļoti resna un vīrieši, patiešām, zaudēja par viņu jebkādu interesi, - viņa bija pasargāta. Lūk, tā mūsu zemapziņa dažreiz aizsargā mūs, kaut arī mēs ne vienmēr viņai to lūdzam, bet tas ir viņas galvenais uzdevums.
tā ir mūsu negatīvā daļa. Neskatoties uz to, ka zemapziņa ir mūsu visspēcīgākā daļa, tā ir arī visslinkākā. Tai nepatīk darīt to, kas nepieciešams, lai pieņemtu pozitīvu apgalvojumu, lai sniegtu mums vajadzīgās pārmaiņas. Tai patīk uzturēt visu tādu, kāds tas ir, jo pozitīvas pārmaiņas prasa pārāk daudz spēku. Tāpat, pozitīvi apgalvojumi – vissarežģītākais, kas jāiedveš zemapziņai. No otras puses, negatīvās pārliecības ienāk mūsu iekšējā pasaulē, tās iegriežas kā nazis sviestā, jo, lai pieņemtu negatīvu pārliecību, - nekādi spēki nav nepieciešami. Ļaujiet man jums nodemonstrēt, kā tas darbojas. Iztēlojieties apaļu cilvēku, kas izkāpj no dušas. Viņš stāv spoguļa priekšā un slaukās ar dvieli, - kā jūs domājat, ko viņš sev saka, veroties spogulī? Ak, Dievs, esmu resns. Šī ideja un šīs domas nonāk tieši zemapziņā un zemapziņa saka - Jā, tas sakrīt ar manu programmu, tas atbilst manam priekšstatam par tevi. Tātad, tā pieņem šo pārliecību un indivīda sevis, kā resnuļa, uztvere arvien aug spēkā līdz ar svara pieaugumu. No otras puses, jūs varat nolikt šo cilvēku spoguļa priekšā un likt viņam teikt Esmu tievs, esmu slaids un pievilcīgs. Tas nonāks tieši zemapziņā un tā nospriedīs Nē, tas neatbilst programmai - tas neder. Kā ieviest jaunus apgalvojumus savā iekšējā prātā? Tagad jums ir svarīgi paturēt prātā, ka, ja ideja, doma vai koncepcija nonāk zemapziņā – tam ir jānotiek. Jūs maināt programmu un iekšējam saprātam ir jāpakļaujas šai jaunajai programmai. Bet tas nav tik vienkārši. Ļaujiet izskaidrot, kā tas darbojas. Piemēram, jūs pieņemat lēmumu, atmest smēķēšanu. Jūs apzinātā līmenī nolemjat, ka nekas visā pasaulē neapturēs jūs no tā. Jūsu apziņa saka - Tas ir lieliski un es atbalstu tevi par visiem simts procentiem. Tu būsi veselāks. Tu nesaslimsi ar emfizēmu vai asinsvadu saslimšanām. Bet, lai notiktu izmaiņas, jums ir jāpārraida šī ziņa lejup, savam datoram, lai nomainītu nepieciešamo programmu. Jūs tam piekrītat un sākat sūtīt šo ideju zemapziņai. Bet te rodas problēma. Ir vēl viena saprāta daļa, par kuru es līdz šim jums neesmu stāstījusi. Es gribu, lai jūs domātu par šo daļu, kā par darbinieku, kas strādā ar zemapziņu. Katru piektdienu šī zemapziņa izsniedz apziņai nedēļas darba algu , - bet tā dara tikai to, kas no tās tiek prasīts. Šis darbs - apturēt, ieslēgt sarkano luksofora gaismu jebkuram pozitīvam apgalvojumam, kuru mēs sev iedvešam vai saņemam no ārēja avota. Tā aptur to. Bet pēc tam, nesaprotamā veidā, bet tomēr tas notiek - noris komunikācija starp mūsu daļu, kas tiek saukta par kritisko apziņas faktoru un zemapziņu. Kritiskais faktors saka - Nu, šis cilvēks vēlas atmest smēķēšanu, vai es varu palaist garām tādu apņemšanos? Atcerieties, ka, ja šis apgalvojums nonāks iekšējā prātā, tas noteikti notiks. Bet zemapziņa atbild - Pagaidi. Viņš taču smēķē jau divdesmit gadus - viņam ir vajadzīga cigarete drošības sajūtas saglabāšanai. Turklāt iemesls var būt jebkāds. Bez tam, vai tu saproti, cik darba un pārprogrammēšanas man ir jāveic? Man ir vienkārši slinkums... Atcel šo uzstādījumu! Tagad jūs redzat - kas ir kritiskā faktora priekšnieks, tāpēc apziņas kritiskais faktors pagriežas, kā spogulis, un atspoguļo šo priekšlikumu, lai tas nenonāktu iekšējā prātā. Vienīgā vieta, kur mēs varam nogādāt šo ideju - tas ir gribasspēks,kas atrodas apziņā. Un mēs visi zinām, cik ilgam laikam tā pietiek. Cik diētas mēs esam izmēģinājuši, cik reizes esam mēģinājuši atmest smēķēšanu. Kā tad mums iedvest šo uzstādījumu zemapziņai? Ir kāda lieta, ar nosaukumu hipnoze. Hipnoze dara sekojošo. Tā apiet kritisko faktoru, kas bloķē mūsu apziņas daļu. Tas ir tāpat, kā paņemt pāris dolārus un nosūtīt tos, norādot, kad tie jāatdod. Tas ir tas, ko par hipnozi uzskata cilvēki, kas patiesībā par to neko nezina. Ja hipnoze būtu tikai tas, tad neskaitāmie stāsti, ko esat dzirdējuši par hipnozi, varētu izrādīties nepatiesi. Tādas lietas, kā prāta kontrole vai spēja likt darīt visu, kas vien ienāk prātā - būtu reālas. Ja tā būtu hipnozes būtība - šie stāsti būtu patiesi. Bet Radītājs nav izveidojis mūs tik neaizsargātus. Kaut arī, zināmā mērā, tas ir patiesi. No otras puses, līdzko mēs pārvaram kritiskā faktora bloku - mēs nonākam dziļā hipnozes stāvoklī. Kad mēs atrodamies šajā stāvoklī, tas izrādās pavisam nav tas, ko vairākums sagaida. Mūsu ķermeņi, ja mēs izmantojam atslābinošo hipnozi, ir ļoti atslābināti. Visas jūsu piecas maņas, ieskaitot dzirdi, ožu, tausti un redzi – vairakkārt saasinās. Tāpēc, kad jūs hipnotizē, jūs neguļat - jūs esat ārkārtīgi modri, iespējams, pat modrāki un apdomīgāki, nekā jebkad agrāk. Tagad, ir ļoti svarīgi saprast, ka apziņa hipnozes laikā maina savu lomu. Es vēlos, lai jūs iztēlotos to kā sargu, kas aizsargā vārtus no jums. Kad jūs saņemat uzstādījumu hipnozes laikā, jūs dzirdat to skaidri un precīzi. Kad jūs dzirdat šo uzstādījumu, tas ir hipnozes veiksmes vai izgāšanās instruments. Kad jūs to dzirdat savā apziņā, jums, un šajā gadījumā jums nav izvēles, jāpieņem viens no četriem lēmumiem attiecībā uz šo uzstādījumu. Lēmums ir atkarīgs no tā vai šim uzstādījumam ir atļauts ienākt jūsu zemapziņā vai arī tas tiks atcelts. Ja tam atļauts ienākt - jūs saņemsiet nepieciešamās pārmaiņas, ja tas ir atcelts - pārmaiņu nebūs. Tad kas gan ir šīs četras izvēles iespējas? Pirmais variants, - kad jūs dzirdat uzstādījumu, jūs sakāt paši sev ko šādu Man patīk šis apgalvojums, es zinu, ka tas noteikti darbosies. Tamlīdzīga prāta attieksme apzinātā līmenī ļaus šim uzstādījumam ienākt jūsu datorā, zemapziņā un uzsākt pārmaiņas. Diemžēl, jums ir arī trīs citi varianti. Nākamais variants - aizmirst par antipātiju pret uzstādījumu vai jūtām , ka tas ir kaut kas, kas ir pretrunā ar jūsu principiem un morāli, bet, iespējams, šis uzstādījums ir tikai nedaudz jums neērts. Kā apavu pāris, kuru jūs vēlējāties iegādāties, bet zinājāt, ka šajā gadījumā pēc pāris mēnešiem sabojāsiet kājas, jo tie vienkārši nav jums piemēroti. Ja uzstādījums jums šķiet kaut nedaudz nepiemērots, turklāt jebkāda iemesla dēļ, apziņa to automātiski bloķē un tam netiek dota atļauja nonākt datorā – līdz ar to arī pārmaiņas neseko. Nākamā izvēle, - ja jūs neitrāli attiecaties pret uzstādījumu, jums ir vienalga, vai tas darbosies vai nē. Jums - tas ir bezjēdzīgs uzstādījums. Apziņa automātiski to bloķē un tas nevar nonākt jūsu datorā. Pēdējā izvēle - cēlonis, kas izraisa hipnozes izgāšanos vairākumā gadījumu. Kad jūs dzirdat uzstādījumu, jūs sakāt paši sev Man tas patīk! Ceru tas darbosies!. Vārds ceru – ir vārda mēģināšu brālis, bet mēģināšu - nozīmē tūlītēju izgāšanos. Atskatoties atpakaļ, atzīstiet godīgi, - kad jūs kaut ko mēģinājāt, jūs biežāk cietāt neveiksmi.Labi, mammu, es pacentīšos. Mēģināt - nozīmē izgāzties. Atskatieties atpakaļ – ikreiz, kad jūs sev teicāt Es to paveikšu! - jums nebija šaubu, jūs to darījāt, un visticamāk - darījāt labi. Cerība - mēģinājuma māsa. Jūs varat cerēt, ka govis atgriezīsies mājup, bet tas nenozīmē, ka viņas grasās atgriezties. Tāpēc, ja jūs sakāt mēģināšu vai ceru, apziņa bloķē šo uzstādījumu, tas nenonāks datorā un neieviesīs izmaiņas. Neliels padoms. Ja jūs atbrīvosieties no vārdiem ceru un mēģināšu savā vārdnīcā – kopš šī paša brīža, jau nedēļas laikā jūs jutīsieties labāk, nekā jebkad agrāk. Vienīgais gadījums, kad uzstādījumam ļauts nonākt jūsu datorā, - ja jūsu garīgā attieksme pret uzstādījumu būs Man tas patīk, es zinu, ka tas darbosies! Tas ir tik vienkārši!
Bet tagad es jums atklāšu dažas patiesības.
Pirmkārt, nepastāv tādas lietas kā hipnoze! Tās nekad nav bijis un nebūs! Visu savu darba gadu laikā šajā jomā es ne reizi neesmu nevienu hipnotizējusi, un es šaubos, ka man tas izdosies. Ir tikai viena hipnozes forma, tā vienmēr ir bijusi un būs. VISA hipnoze - tā ir pašhipnoze. Jums nav jāiegremdējas skaistā un dziļā hipnozes stāvoklī pašiem, jums, patiešām, neesmu nepieciešama es, lai dotu pozitīvu pārmaiņu uzstādījumus jebkurā jūsu dzīves jomā. To visu jūs varat izdarīt paši. Iemels, kāpēc jūs šodien esat šeit, - jūs nezināt, kā to izdarīt! Bet mēs pastāvīgi mācām cilvēkus, kā tas darāms. Tā ir visvienkāršākā lieta pasaulē. Bet es nekad nebūšu nedz jūsu, nedz kāda cita hipnotizētāja, jo, ja es sākšu sevi par tādu saukt - tas nozīmēs, ka man šim mērķim ir kaut kas jādara, bet jums ir man pienācīgi jāatbild, savukārt, to es nevaru. Patiesība ir tāda, ka viss, kas es jums varu būt - tikai pavadone. Ja jūs ļausiet man jūs pavadīt šajā ceļā, es parādīšu jums, kā atklāt sev brīnišķīgās hipnozes sajūtas. Sajust fizisku atslābināšanos un garīgo modrību. Ja jūs ļausiet man būt jūsu gidam, es parādīšu jums kā palikt tur līdz brīdim, kamēr mēs nebūsim galā. Ja jūs nevēlaties uzturēties šajā brīnišķīgajā stāvoklī, mazākā jūsu doma - un tas beigsies, bet jūs atgriezīsieties savā ierastajā uztveres stāvoklī. Bet, ja jūs sekosiet man, es parādīšu jums kā tur palikt. Vissvarīgākā lieta, - ja jūs pieņemat uzstādījumu, kas jums dots ar pareizu garīgo attieksmi, man tas patīk, es zinu, kas tas palīdzēs, tad jūs sasniegsiet kārotās pārmaiņas. Ja jūs izdarīsiet jebkādu citu izvēli - jums nekas neizdosies. Es nevaru uzspiest uzstādījumu jūsu prātam. Tikai jūs varat panākt to, ka tas notiek.
Hipnoze – sasniedzams stāvoklis par visiem 100%.
Jums ir jāļauj visam notikt. Jūs varat apturēt notikumus ar vismazākās domas palīdzību, ja nevēlaties to piepildījumu. Es vēlos, lai jūs saprastu, ka jebkurš, kura IQ ir augstāks par 70 un, kas vēlas izmantot hipnozi, var iegremdēties visdziļākajā hipnozē. Cik ātri? (viena pirkstu klikšķa laikā) Lūk tā! Vienīgā lieta, kas attur cilvēku no iegremdēšanās šajā brīnišķīgajā fiziskās atslābināšanās un garīgās modrības stāvoklī - ir bailes un neizpratne par to, kas tad patiesībā ir hipnoze. Es velētos mazliet parunāt par dažām no izplatītākajām bailēm un pārpratumiem, kas saistīti ar hipnozi. Daži cilvēki jūt, ka atrodoties hipnozē – viņi guļ. Es gribu, lai jūs zinātu, ka, kad jūsu prāts ir simtiem reižu modrāks, nekā pašlaik, šis stāvoklis tomēr ir ļoti tāls no visciešākā miega jūsu dzīvē. Hipnoze nav saistīta ar miegu. Daži cilvēki baidās, ka viņi neatmodīsies pēc hipnozes, un tā ir patiesība, es piekrītu, ka nezinu nevienu, kas varētu atmosties no hipnozes. Redziet, ir tikai viena lieta no, kuras jūs varat atmosties - un tas ir miegs. Ja jūs neguļat, jūs nevarat arī atmosties. Jā, semantika, bet mēs izmantojam vārdus mūsu profesijā. Tie ir tikai instrumenti. Pareizāks termins būtu atgriezties no hipnozes. Jebkurā momentā pēc jūsu vēlēšanās jūs varat atgriezties no hipnozes, viss, kas jums jādara - tikai mazliet jāpadomā, ka nevēlaties atrasties šajā stāvoklī un tas pēkšņi izgaisīs, bet jūs atgriezīsieties savā ierastajā stāvoklī. Tāpat, pastāv pārpratums attiecībā uz neskaitāmu cilvēku apgalvojumiem, ka jūs var vadīt un likt jums darīt visu, kas vien ienāk prātā. Es būšu atklāta, es vēlētos, lai tā būtu patiesība, jo tad es varētu garantēt jums panākumus. Bet atcerieties, izdzirdot uzstādījumu, jums ir četras izvēles iespējas un vienīgais veids, kā ielaist uzstādījumu savā datorā – ir pateikt Man tas patīk, tas darbosies Es nevaru to uzspiest, es nevaru jūs vadīt! Es vēlos, lai jūs zinātu, ka jūs un tikai jūs esat atbildīgi par saviem panākumiem. Jūs un tikai jūs esat atbildīgi par savām neveiksmēm. Atkarībā no garīgās attieksmes uzstādījuma saņemšanas brīdī ir atkarīgi panākumi vai izgāšanās.
Daži cilvēki kļūdaini uzskata
, ka hipnozes laikā viņi izpļāpās man visus savus tumšos noslēpumus. Šī paša iemesla dēļ (garīgā modrība) jūs kontrolējat sevi daudz labāk, nekā parasti. Jūs paši izvēlaties to, ko teikt vai darīt hipnozes laikā. Un, ja jūs nevēlaties man ko atklāt, jūs to arī nepateiksiet. Ja es lūgšu jums informāciju, kas uz mani neattiecas, jūs vienkārši man to nesniegsiet. Neviens nevar jūs piespiest izpļāpāt īpašu informāciju. Vēl jo vairāk, ja vien es vēlētos saņemt no jums šo informāciju, man būtu daudz vairāk izredžu to iegūt, kad jūs atrodaties parastajā uztveres stāvoklī, jo tad jūsu garīgās spējas ir zemākas, nekā tad, kad jūs atrodaties hipnozē. Daži saka Pagaidiet, pagaidiet, es zinu, par ko jūs runājat, bet es esmu redzējis skatuves hipnozi praksē un es zinu, ka tie cilvēki var jūs kontrolēt! Es redzēju kā viņi rēja kā suņi vai domāja, ka viņi smird. - vai kas tamlīdzīgs. Es jums pastāstīšu, kā tas darbojas. Kad skatuves hipnotizētājs ierodas pilsētā, parādās reklāma un milzīgs ieinteresētu cilvēku pūlis. Viņi vēlas redzēt šovu un daudzi no viņiem vēlas būt brīvprātīgie un piedalīties skatuves hipnozē. Bet pēc tam, kad hipnotizētājs iznāk un nolasa nelielu lekciju par hipnozi, viņš saka, ka demonstrē hipnozi izklaidei, bet ir vēl arī klīniskā šīs parādības daļa. Un viņš saka cilvēkiem - Zināt, viss šis šovs ir atkarīgs no jums - auditorijas. Jūs esat tas, kas man ir vajadzīgs šovam. Viņš vaicā cilvēkiem - Vai te ir kāds, kas vēlas kļūt par brīvprātīgo un nākt uz skatuves? Jūs brīnīsieties par to, cik daudz roku paceļas zālē! Bet hipnotizētājs nav ieinteresēts ņemt kādu no viņiem. Viņš saka - Zināt, lieliski subjekti ir cilvēki ar attīstītu iztēli un koncentrāciju - un viņš saka, ka dos viņiem iespēju iztēloties un koncentrēties. Viņš stāsta viņiem ko līdzīgu izdomājumam, jo patiesībā viņš testē auditoriju, lai atklātu divas svarīgas lietas. Pirmkārt, kurš ieslīgs hipnozē pirkstu klikšķa ātrumā, jo tas ir skatuves šovs un viņam nav laika ilgiem seansiem. Daudz būtiskāk ir tas, ka viņš pārbauda šos cilvēkus, lai atklātu, kas vēlas uzjautrināties un ir atraisīti. Šos cilvēkus viņš arī aicina uz skatuvi. Parasti viņi pakļaujas hipnozei ļoti ātri un viegli. Un kad viņi dzird uzstādījumu, tā kā viņi vēlas uzjautrināties, viņi pieņem attiecībā uz to attieksmi - Man patīk, es gribu, lai tas darbotos - un tas darbojas! Bieži vien uz skatuves cilvēks domā, ka viņš vēlas izdarīt šīs lietas, bet kad lieta nonāk līdz izpildījumam, viņam nav pareizās garīgās attieksmes un uzstādījums ir neefektīgs. Šos cilvēkus skatuves hipnotizētājs sūta atpakaļ uz viņu vietām un ignorē līdz šova beigām. Skatuves hipnoze darbojas pēc tiem pašiem klīniskās hipnozes likumiem, - jums vienmēr ir izvēle, pieņemt vai nepieņemt noteikto uzstādījumu. Ja jūs to nevēlaties, patiešām nevēlaties, tas tiks noraidīts un pārmaiņas nesekos.
Tagad jūs zināt, ka hipnoze ir atkarīga no jums.
Cilvēki jautā, - kāda ir smēķēšanas atmešanas vai svara nomešanas panākumu varbūtība. Es cenšos būt atklāta ar šiem cilvēkiem. Manā gadījumā varbūtība sastāda 100%. Ilgu gadu laikā esmu piedzīvojusi tiešām daudz hipnozes treniņu. Es precīzi zinu, ko pateikt savam klientam, un ja viņš pieņems šo uzstādījumu, piedzīvos brīnišķīgas pārmaiņas, bet, ja atraidīs - pārmaiņu nebūs. Tāpēc manu panākumu varbūtība vienmēr ir augsta. Vai tāda būs arī jūsu? Ja jūs pieņemat uzstādījumu ar pareizo attieksmi, man patīk, tas darbosies, - tad jā, varbūtība sastāda 100%. Ja jūs pieņemat to ar jebkādu citu attieksmi, - nekas nesanāks. Tas ir atkarīgs no jums. Es zinu, ka jums patiks mūsu seansi un es gribētu lai, ja jums ir kādi jautājumi, vienkārši pierakstiet tos uz lapiņas, lai, kad mēs tiksimies birojā, - mēs varētu tos apspriest. Ja ir kas tāds, par ko es neesmu pastāstījusi mūsu sarunā, kas tāds, par ko jūs vēlētos uzzināt vairāk, es būšu priecīga apspriest to ar jums. Atcerieties, - hipnoze ir brīnišķīgs mūsu dzīves pārveidošanas veids, un jums tas ir pieejams. Paldies jums, ka ļāvāt man pavadīt šo laiku kopā ar jums!
© Copyright 2008-2018 by ZaneSiliņa.Bez šīs Interneta lapas īpašnieka atļaujas šeit izvietoto materiālu jebkura veida izmantošana ir aizliegta. All rights reserved.
Baltijas Ēriksona Klīniskās un Eksperimentālās Hipnozes biedrība.