lv lv lv lv lv lv fr en fr en lv lv lv lv lv lv nl lv lv lv lv lv lv hbs_lat lv lv lv lv en de lv en de lv en en lv en nb lv en tr lv en nb lv en en lv en da lv en nb lv en en lv en en lv en nb lv en en lv en en lv en nb lv en en lv en en lv en da lv en nb lv lv lv lv lv lv lv
IEPAZĪŠANĀS APSVEIKUMI BILDES JOKI ANEKDOTES FILMAS AUTO ATSAUKSMES
A B C D E F G H I J K L M N O P R S T U V Z
Iepazīšanās Iepazīšanās sieviešu anketas vīriešu anketas
Skaties Foto albumi Foto vērtēšana Video Lasi un piedalies Pieredzes apmaiņa Interešu grupas Dienasgrāmatas Dzejoļi - dzīvā dzeja Noderīgi Filmas, kino Sludinājumu dēlis Apsveikumi, kartiņas Vārda dienas Vietas, kur satikties Par oHo.lv iepazīšanos Atsauksmes Mobilā iepazīšanās Iepazīšanās internetā
Logs sapnī - sapņa tulkojums
ārzemēs jūs gaida laime
pa logu iekāpt- neizdevies pasākums
pa logu izkāpt- ķildas un nesaskaņas
pa logu izkrist- briesmas
pa logu ārā skatīties - jaunas ziņas
logu aizvērt- glabāt noslēpumu
Gulēju gultā blakus Ivaram un Mārtiņam, un tur maz bija vietas. pēkšņi mans mirušais vecais tēvs ienāca istabā un ar šausmīgas sejas izteiksmi krita pāri gultai. Domāju, ka no viņa jātiek vaļā, tāpēc novedu lejā , taču nāca viena resnā tādās pašās kā viņs drēbēs un noteikti sāka ar viņu diskutēt, kad bijām to nezināmo māju atstājuši. Un tad vēl citā sapņa daļā manam dzīvoklim bij izņemti logi, un dzīvokla siena atradās manā dzīvoklī iekšā!!!
visur visāda nekārtība, uz grīdas remonta paliekas krāsas, saplēstas tapetes, u.c. remonta paliekas. Atceros, ka viņi gribēja, lai mainu logu, bet es atteicos un kas es vienīgais, kam jāstrādā? pārējie haltūrēja.
Biju slimnīcā, kur deva kaut kādas zāles, kad gribēju atvērt logu uz ārpasauli, tad tur bija nevis ārs, bet cita palāta ar slimniekiem gultās.
Nav teikts, ka sapņos nevaram ceļot laikā. Biju nākotnē. Bet man bija 18 gadi. Dzelzsceļa sliedes daudz, tā kā pie Slāvu tilta. Otrpus tām bija mana istaba, sireāla, kas aizņēma daudz vietas, tur kur ir trolejbusa pietura, un tā uz metriem 50 reiz 50. Brālēnus vajadzēja tām pārvest pāri, preču vilciena vagoni tuvojās ļoti lēnām, bet zināju, ka nekas ļauns nenotiks, jo tie nebija bīstami kā īstenībā, bet tādi kā spēļu vagoni. Zīdaiņi - ģenētiski modificēti embriji bija radīti, lai inicētu noteiktu uzdevumu un pēc tam ietu bojā. Tas neizdevās. TIe tika izmesti ārā pirms tas notika. Vēl sapnī bija arī logi. nezināmai mājai, kura bija uzcelta Blaumaņa ielas 25 Madonā dārzā un tos apgaismoja vakara saule, kura spīdēja no Austrumiem. TUr es pretī tiem iedēstīju vienu vienīgu zemenes stādu, pārējais dārzs bija diezgan aizaudzēts un nolaists. Pati ēka arī veca, līdzīga manai tagadējai. Logi bija šaurāki.
Liels melns,tumšs raibs, rūsgani sarkans suns rēja aiz mana guļamistabas loga; ārā zālājā stāvēja atvērts mans portatīvais dators un man bija bail, ka tas suns tam neuzklumpurē virsū un nesalauž to savā debīlismā. Talāk bija uzsliets zaļš jauns metāla stiepļu žogs. Dabā tā žoga tur nav. Es aizvēru logu , jo man bija bail no suņa, kā arī tas rēja uz mani- uz savu saimnieku, un es nolēmu, ka turpmāk - ja tā - tad es viņu vairs nebarošu. Lai iet kur grib. Suns pagriezās, redzēju kažoka krāsu, vēl atradās teritorijā iekšpus žoga, bet vairs nerēja. Bet sēta gan vietām bija ielocīta no viņa... Sapņa pirmajā daļā biju nepazīstamā vietā, un man bija dzīvs tēvs. Māte man arī bija cita. Tēvs vēl bija diezgan izskatīgs, bet viņa veselība bija švaka, viņam bija jāpalīdz gultā novietot kāju. Ar māti bija man sliktas attiecības - viņai nepatika, ka es eju pie kaut kāda drauga, kur es taisījos iet., vai arī nepatika tas, ka šis draugs nāk pie manis ciemos, tāpēc es gribēju bēgt vai aizlavīties , tā lai to nepamana.
Sapnis uz 6. maiju. Daudz kaķu man bija, arī nelieli un mazi. Ārā bij auksti, kāds draugs vēra durvis, taisot ciet, gandrīz saspieda kaķi. Tos vajadzēja pa tumsu sasaukt, jo kāds tos bija izlaidis. Mārtiņš F. nebija priecīgs, jo kaut kādas neveiksmes. Viņš mani nevis apskauda, bet juta žēlumu par to, ka man jāpaliek šajā mājā, kur neviens nepiestās pie mana preču un mūzikas ierakstu veikala. Kādu brīdi dzirdēju,ka kāds klauvēja. Mēģināju skatīties caur logiem uz āru, bet laikam gan tie visi bija tik netīri vai aizsvīduši - nezinu, bet neko ārā neredzēju.
sapnis uz 29.aprīli. visam sapnim cauri vijās sliežu tēma. Tikai precīzi atceros dažas pēdējās epizodes. biju kopā ar kādu cilvēku, kurš nebija personificēts ar kādu konkrēti, bet ar bijušo. Viņa galvu greznoja vainags, kurā karājās 9 čakru lodes, pie tam tās bija greznas, ar visādiem iekšējiem ložu dekorējumiem. "Viņa" māte bija akla, viņa sarunājās, staigāja, bet neredzēja ne mani, ne arī lietas. Tad sapnī biju kādā poligrāfistā, kur viss bija mainījies un biju uz grīdas dažās telpās pamanījis savus kristālus, kuri tur bija atstāti:( laikam gan spektrometriskai analīzei. Es nevienam nesakot, savācu tos. Tālāk sapnī biju kādā fuajē, kur ārā bija ekrāns, kurš izšķūca no zemes starp dzelzceļa vai tramvaja sliedem un pieēkas trotuāru, apm. 3m attālumā no ēkas ārsienas. Rādīju caur zilozobu pieslēgumu no telefona, bet no tām dažām tantēm, kas atrādās man blakus tur neviena neskatījās. Tālāk atnāca kaut kāda čigāniete, citā telpā turpat netālu iesprauda savu flešku Maģī, un atskaņoja mūziku. Viena no tām bija uzkāpusi pat uz rakstāmgalda. Viņa krieviski prasīja man un manai tantei, kura bija kļuvusi par ģimenes ārsti, vai tagad pacienti ir daudz vai maz? es pārjautāju arī krieviski, jo viņa īsti nesadzirdēja. Tante atbildēja, po sereģiņe. - vidēji. Brālēni nesaprata, ko tas sereģiņje īsti nozīmē, kuri tur pat bija ienākuši. Jā un ārā bija sniegs. ar kādām divām tantiņām no tās ēkas pa šauru notīrū taciņu gājām uz nākamām durvīm. ZInāju, ka mums jātiek uz nākamo ielu. Bet tur viss bija aizsniedzis. Un tomēr mēs pagriezāmies atpakaļ uz iepriekšējās ielas pa kuru bijām atnākuši. Jā , un priekšā bija ne tikai vienas sliedes, bet kādas 10 sliežu ceļi, bet pāri otrā pusē perons un atkal kāds ekrāns uz kura laida kaut kādu filmu.
Kopā ar Kārli staigājam kaut kādā nezināmā pilsētā. Es biju ieslēdzis Androīdu uz visu skaļumu un klausījāmies dziesmas. Piegājām pie kāda vaļēja tipa cietuma,(drīzāk to varēja nosaukt par nabagmāju) un paskatījāmies iekšā pa logu(tie bija ar stikliem un bez stikliem). Redzējām iekšā tur daudzus zupas virtuves klientus un tml. kadrus. Viņi varēja brīvi ixkļūt ārā, bet negribēja, kaut arī durvis nebija aizslēgtas. :ar;a jauks laiks, laikam pavasaris, piesaulītē jauki, silti, tad pagriezāmies ar Kārli un sākām dziedāt līdzi vienai dziesmai M.Džeksona dziesmai, kura skanēja man androīdā. Ceļš pa kuru gājām likās jauks un biju pārsteigts cik labi es un viņš dzied līdzi šai dziesmai. Tad sākām iet pa kādu mazāku ceļu, kur bijām sadevušies un tas ieveda kādā bērnudārzā pie kādas nojumes. Laiks apmācās. Zem nojumes bija kaut kādi nezināmi ne visai labvēlīgi cilvēki, viņi pazina Kārli, ne mani un sāka viņam piesieties privjazovatsa(kr.) gan ar uzbraucieniem, gan pat fiziski turēja un negribēja laist tālāk. It kā Kārlis sen atpakaļ skolā iesitis kādai meitenei un viņi prasīja tam paskaidrojumu, beigās iejaucos es un uzdevu jautājumu-vai tad viņa ziņoja par notikušo policijai? viņa Atbilde bija Nē. Tad es teicu, ka nav vajadzības tagad kaut ko vēl pārmest un pārmetu galvenajam liela auguma dīdītājam krustu. Viņš palika bezspēcīgs un pārējie arī nomierinājās,- Vēlāk biju pie MikiMiki mājas uz Raiņa ielas un man kādā citā tel. pazvanīja Kārlis un jautāja kur esi. Teicu, ka netālu no viņa mājas un pienākšu. Bet tad pamanīju, ka eju pie viņa čībās!, un skrēju atpakaļ uz to vietu apģērbt botas. Pa ceļam gandrīz iekāpu vēl citos svešos atstātos apavos. Raiņa iela bija stāvāka un ar pakāpieniem (vietām).
Raimonds H. kādos Rīgas mazdārziņos gāja pa ceļu kopā ar Paulu un nogriezās pa sānu ceļu. kad viņam sekoju, redzēju, ka viņš bija aizpīpējis un dzēris 9% alu(tas ir tāds stiprais alus), un viņš aizgāja pa to ceļu, un nonāca tādā kā pilī vai pilsdrupās ar skatu uz ūdeni (akmeņainu piekrasti), un logs, pa kuru viņš vērās bija apmēram tikai 30-35cm plats, bet verams, viņš to sākumā atvēra, bet pēc tam aizvēra.
biju kādā vecā ēkā un tur bija kā siena uz iekšpagalmu, biju kaut kur otrā stāva līmenī, kur logs bija veclaicīgs un ar vitrāžām. tās bija 5, vidējā bija ar+. Blakus lejā, bija ielikti kādi pakešnieki. Kaut kādi bļaustīgi jaunieši izņēma(izlauza pakešnieku no ārpuses, un ielīda tā visa kompānija pagalmā. Otrā sapņa daļā biju kaut kur pie tramvaja sliedēm, kur tvarstīju kādu smuku kaķenīti, kuru gribēju noķert, bet kura tā isti nedevās rokās,
Sapnis no 20 uz 21. decembri. 2014. uz grīdas rindā bija saliktas 3 nestuves. tur gulēja ivara mamma, irēna pavidu un Kravalis. Bet viņi nebija miruši, sarunājās filmēšanas pārtraukumā. Atceros, ka beigās Ivara mma izrādījās gluži dzīva un Ivars, kad bija atnāca nevarēja viņu atrast starp mirušajiem. VIņa bija tur starp gaiteņu labirintiem nedaudz tālāk uz kādas gultas. Kopā ar Imantu Kazušu ar riteņiem braukājāmies kādā nezināmā pilsētā, kādiem nezināmiem garāmgājējiem atteicu, ka ritenis pa nakti bija stāvējis tirgus laukumā, nepieslēgts, jo tie bija izrādījuši interesi par manu velosipēdu. Tālāk biju uz perona un gaidīju vilcienu. Kāds pamācīja, ka plastmasas iešļūcamās čības, kuras ir baltas, vajag mazgāt regulāri un tās tik tiešām bija izmazgātas baltas. Biju ar kaut kādu savu adoptēto meitiņu , kura runāja angliski un saprata arī latviski, uz kāda perona, gaidījām vilcienu. Ikāpām tajā. VIņai bija bērnu nevosipēds mazs, man bija arī kādas pakas. VIlcienā konstatējām, ka esam taču aizmirsuši nopirkt biļetes apzināti - vai neapzināti - bet ienāca kontrole vagonā no abiem galiem. Mums trāpījās Ingūna Sudraba. Otru pusi kontrolēja Laimdota Straujuma. Ingūnai Sudrabai teicu, ka mums jāpaspēj vēl izkāpt un meitiņa jau gaidīja mani pie tambura. Parādīju biļeti, bet citu, ka vakar esmu samaksājis par ļoti dārgu braucienu no Jūrmalas. VIņa teica, , ka tāpēc vien sodu nelikšot, jo redz, ka vakar esmu tik dārgu biļeti pircis. Un teicu, ka adoptētai meitiņai biļeti vēl nevajagot. Pārmiju dažus vārdus arī ar Laimdotu Straujumu, viņa mani atceroties. Tad meitiņa kaut kur bija izkāpusi(acīmreot nobijusies no kontrolierēm), bet es braucu tālāk. līdz kurienei tiku nezinu, bet iebraucu kaut kur ziemā. Ziemā devos uz kaut kādu dzīvokli nezināmā vietā, kur iekāpu pa zariem un balkoniem un balkona logu. Atnesu tur 4 vafeļu saldējumus, jo tur bija 4 cilvēki.
4.dec - lielas 9 stāvu mājas uz kuru 9 stāvu braucām ar kādu meiteni - studenti, pie kuras es negaidīto kopā ar viņu biju ieradies pēc skolas. Gulta bija nesaklāta un māja nekārtīga. Viņa sarka un bālēja. Es atceros, ka to slepeni filmēju ar telefonu. VIņa vēl arī teica, ka nezinn, vai tas nav īapši kaitīgi , ka dzīvo (īrē dzīvokli 9.stāvā) Pa logu ārā redzēju pretējās mājas logus 9. stāvas augstumā, līdz ar to tiešām secināju, ka tas ir augššajais stāvu. Skatījos arī uz leju no augšas. Vēlāk sapnī biju kādā pieturā uz jumtiņa, no kura pamanīju, ka tai garām iet mani bijušie draugi - Rikijs, Gatis, kurš saticis kādu puisi ar kuru kopā gāja runādamies. Izlikās mani nepazīstam. Tas draugs teica, lai nerāda man kaut kādu lapu, kurā bija rakstīts kautkas svarīgs, kad to nolika uz pieturas soliņa. Sapņa beigās kādu ieveda telpā, kur bija jāatstādā veselu mēnesī sabiedriskie darbi notiesātajiem - bija kaut kādā mākslīgā apgaismojuma zālē jāsit nost betons no grīdas ar kaut kādu lielu kaltu vai perforātoru un atceros, ka tam pa virsu bija grīdas krāsa. Sapratu, ka notiesātais esmu es :(. BIja jāatstrādā kaut kādas stundas.
Sapnis 2014.g. 16. novembra rītā. Man bija jānosūta no telefona uz telefonu Ivaram kaut kāds konkrēts attēls vai fails, taču viņš bija pieslēdzies manam telefonam ar savu un pārkopēja visus manus attēlus un video no mana telefona savējā. Mārtiņš arī tur bija. Par kaut ko ķiķināja. Tas notika nezināmā vietā, kaut kādā svešā vecā mājā, kur līdz šim nebiju bijis. Atceros, ka pēc tā biju apvainojies un nerunāju ar Ivaru. Kad arī kad skaļi klauvēja pie visiem logiem, tad nelaidu iekšā, izlikos, ka guļu. Beigās ielaidu, bet mana attieksme bija ļoti vēsa. Nerunājām. Otrā sapņa daļā biju pie tantes Mellužos, tur mērnieki bez atļaujas bija ienākuši pagalmā pie šķūņa un kaut ko mērija. VIetā, kur agrāk nav bijis uzkalns, tagad tur bija tāds kā uzbērums, kas bija ar kādus 10-15cm garu zaļu veselīgu sētu zālienu, taču tas nebija pļauts. No iekšpuses pāri tam redzēju ielu, kas sanāca tagad zemāk. Tur arī uz ielas stāvēja vēja ģenerātors, līdzīgs, kā man dārzā. Teicu(prasīju tantei) , kur kurināsim Jāņos ugunskuru? Atb - Kaut kur zālienā, vietā, kur tas ir bojāts, uz kāda no bojātajiem laukumiņiem... Atceros, ka devu vēl kaut kādu savu artavu - 10 eiro par iegādājamām desiņām, bet tas arī viss ko atceros.
Sapnis šonakt, 14. okt. - sapnī gāju uz privātmāju, kura atradās aiz žoga stūra un atceros, ka tajā dzīvoju viens, kad nācu pa ielu mājās un uztraucos, ka tajā nav izcēlies ugunsgrēks, taču nekas tāds nebija. Atceros, ka tajā mājā dzīvoju un nevarēju izvēlēties kurā vietā lai ieliek jumta logu. Jumta logs man bija viens kaut kāds un vēlējos to kaut kur ievietot. Un tad vēl biju arī kādā svešā mājā, bez jumta logiem un tur plašos bēniņos ar mākslīgo apgaismojumu bija radiem iekārtots veikals, kurā pārdeva humpalas.
Atceros ka biju kaut kur nepazīstamā vietā, kur izliecos pa logu lai vairākas reizes satvertu kādu nokārušos striķi. Tas bija otrais stāvs, Man uz palodzes bija jālabo kāds vecs loga vērējs, kurš gan vēl strādāja, taču tam vajadzēja apkopi un vajadzēja pārlikt citā vietā, citā dzīvoklī vai istabā. Atceros, ka mani akrobātiskie triki, kā es biju izliecies pa logu bija bīstami, jo skatījos arī lejā un baidījos nokrist, taču nekritu. Striķis mani izglāba.
kaut kāda nepazīstama privātmāja, izstabā izsists logs pa to ir ielēkuši divi cirka kaķēni, kuri sāka uzturēties kopā ar maniem kaķiem, kad pārnācu mājās, tad pamanīju vi;ņiem uz sāniem to zīmogu. SApņa nobeigumā biju kāda neziņāma teātra(priekškars ciet) zālē, balkonā 1. rindā sēdēju un strīdējos ar mammu, ka pilsonību NAv obligāti jāpieņem kā latvijas, jo uzskatīju, ka tā ir katra brīva izvēle, jo viņa uzskatīja un pārmeta vienam manam studiju biedram, kas atradās teātra lejas zālē, par to, ka viņam nav latvijas pilsonības. Lai brauktu uz Krieviņu izdevīgāk ir nepilsoņa pase.
maate kaut kaadaa puspagrabaa, kur pa logu redzeeja staigaajam pa ielu cilveekus. logs bija atveerts. Kaut ko gribeeja. Tad es kaut kur gaaju pa ielu kopaa ar vienu pazistamu puisi, kuis kaut kur savainojaas un sasita galvu jo nokrita. Liku veesu daksinu vai karoti pie sasituma galvas aizmuguree pie kakla, lai atvesinaatu to. Bruuce nebija asinaina, driizaak sasitums. Sapnii pec tam loti daudz kas notika, tacu es tagad darbaa par to vairs nevaru atcereeties, bija vairaak sadziiviskas situaacijas.
tumšs- bēdīga nākotne pa logu ārā skatīties - jaunas ziņas
atvērts- skumjas, slimības, tumšs- bēdīga nākotne , pa logu ārā skatīties - jaunas ziņas , svešā dzīvoklī ko meklēt un neatrast - darīšanas ar blēdīgiem cilvēkiem. Trešās mēness dienas sapņi var saturēt arī grūtu uzdevumu atrisinājumus. Piemēram, ja jūs sapņojat nepatīkamus un smagus sapņus, tad jums nepietiek iekšējo spēku, lai harmoniski sadarbotos ar ārējiem apstākļiem. Koment´ars: Kaut kaads nepazistams mikrorajons, varetu but tas pats Ziepniekkalns, , bet dzivoklis kaadaa 7 stavaa, nepazistams, bet119.serija. Kautkadi cilveki liek pakesu logus lielajaa istabaa, bet tadus mazakus,jo neiznema vecaa koka loga rami. Dzivokli kosmetiskais remonts labs, tapetes lielakoties tumsas, es kaut ko mekleju, pat noplesu dalu no tam gala istabaas. Dzivokli nezin kapec iree mana mamma ar masu un vel arii Ivars. Es tur nedzivoju, biju atnacis sajaa nepazistamajaa dzivokli. Arii skats pa logu nepazistams.
Pēc reģistrācijas Tu varēsi veidot savu sapņu dienasgrāmatu, noteikt sapņu ticamību un darīt citas aizraujošas lietas!