lv en en lv en lt en sl lt lv lv en pt lv hbs_lat lv lv lv en lv lv lv lv fr lv fi lv pt lv lv de lv lv lv en lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv es es en en es tr en en ne en lv en lv lv lv lv lv en lv en lv en lv en eo lv en lv en en en lv en hbs_lat en de pt it hbs_lat fi es lv pt sk lv en pt nl eo sv lv lv lv lv lv lv pl lv hbs_lat lv lv pl lv en eu en en en es es es kn lv lv en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en cs lv lv en cs lv en en it fr lv en en nb lt sl en en lv en en en lv fi lv pt lv lv de en lv lt pt lv en lv lv hbs_lat lv lv en lv lv en lv lv lv en
Students nav cilvēks - Karakuda | Art 360°
Ka | Kadrs • Frame
Ra | Rakstniecība • Writing
Ku | Kultūra • Culture
Da | Daba • Nature
March 22, 2022February 12, 2022 Diāna Šlangena464Leave a Comment on Students nav cilvēks
Iedomājies, mīļais lasītāj, studentu, kurš tikko sācis studiju gaitas jaunā pilsētā. Prom no ierastajām mājām un viņa vienīgā dzīvesvietas opcija ir kopmītnes. Iedomājies, kā censonim tiek apsolīts, ka kopmītnēs pavadītie gadi būs labākās atmiņas viņa mūžā. Tā būs brīvība, jauni cilvēki, pulsējoša kultūras dzīve, elektrizējoša pilsētas pieredze – gaidas un cerības, patīkams satraukums, kuram pa vidu iespraucas bailes, kas pavada visas pārmaiņas mūsu mūžā.
Tagad iedomājies studenta pārsteigumu, ieraugot baiso realitāti kopmītnes ēkā, kuras šaurā istaba no šī brīža būs jāsauc par “mājām”. Iedomājies uz brīdi, ka esi šis students. Tur tevi gaida nolipušas tapetes, sabrukušas, šķības gultas, padomju santehnika, bojātas kontaktligzdas, vecas plītis un aizvēsturiskas mēbeles, kuras satur kopā lūgšanas vien. Tie ir priekšmeti, kuriem īstā vieta būtu Padomju Savienības laiku muzejā. Nevis jauna cilvēka ikdienā – universitātes kopmītnēs.
Tas ir kultūršoks, kas vieno lielāko daļu studentu Latvijā. Šādi latviešu students dzīvo jau no paaudzes paaudzē – tādās pašās metāla stangu un ļodzīgu atsperu gultās gulēja arī mūsu vecāki (fakts no dzīves). Istabās kā alās, kur vasarās nav ko elpot un ziemās jāsalst. Students nav cilvēks, jo tam nevajag daudz un pietiek ar izdzīvošanas minimumu.
Katru gadu redzam vienu un to pašu ainu. Līdz ar jauniem studentiem un pirmo kopmītņu pieredzi, parādās jaunas sūdzības un raksti internetā. Sašutums uzdīgst kā sēnes pēc lietus, vēstot par briesmīgajiem apstākļiem, kādos studenti spiesti dzīvot. Spiesti, jo atrast un īrēt dzīvokļus var tikai retais. Latviešu students dzīvo Padomju laiku ēkās, kuras sauc par mīļajām mājām jeb “kojām”. Taču sauksim lietas īstajos vārdos: lielākā daļa studentu (šeit nerunājam par atsevišķām RTU un RSU kopmītnēm) dzīvo graustos. Blaktis, peles, prusaki, pelējums, tekoši griesti, sēnes (jā, nejokoju), sasmacis gaiss, līdz ar nagiem pieņemama koplietojamo telpu higiēna, grīdu plaisas un krītošs apmetums – tās ir tikai dažas uzskatāmākās parādības, kas novērojamas Latvijas dienesta viesnīcās.
Es dzirdēju, ka citur esot briesmīgāk. Man teica, ka citur pat neesot ledusskapju un tualetes durvīm krampīšu! Tad jau mums paveicies! Šādas runas studentu starpā iet no mutes mutē. Tās ir kā leģendas, kas dod muļķa studentam mierinājumu, ka, iespējams, kaut kur citur zāle ir vēl nezaļāka.
Jā. Kauns par to, kur dzīvojam, mēs studenti, nākamie profesionāļi, nākotnes akadēmiķi. Students iet savas dienas gaitas, apmeklē lekcijas un izliekas, ka ir normāls, ka dzīvo normāli. Iztēlojas, ka, no rīta ceļoties, viņam virs galvas nekarājās tapetes, izliekas, ka neredz pelējumu uz griestiem dušā, kurā no rīta pirms lekcijām bija mazgājies. Pēc četriem studiju gadiem, kas pavadīti Liepājas Universitātes dienesta viesnīcā, varu galvot: cilvēks pierod pie pilnīgi visa. Taču briesmīgi ir redzēt pirmkursnieku sašutumu katru gadu un saprast, ka esi kļuvis nejūtīgs pret to, kas tev apkārt.
Bet kur slēpjas problēmas sakne? Valsts nepiešķir finansējumu izglītības iestādēm kopmītņu remontiem – ja tas nepieciešams, līdzekļi jāņem no sava kopējā budžeta. Liepājas Universitātes gadījumā bijis jāpieņem lēmums apsaimniekošanu un finansējuma sagādāšanu kopmītnēm atstāt kāda uzņēmuma rokās. Kopš 2018. gada ēku apsaimnieko SIA “O.A.G. Projekti”. Lai gan tā ir vienīgā universitāte Kurzemē, kas to padara nozīmīgu, tā viena pati nespēj parūpēties par patīkamiem kopmītņu apstākļiem sava mazā studentu skaita dēļ.
Citāda situācija, protams, ir kopmītnēm Rīgā, jo pārbūves un remontdarbus var veikt tikai tās iestādes, kurām ir lielāks budžets un augstāks ārzemju studentu skaits. Redzam, ka savā būtībā esam ārišķīgi, jo centība parādās tikai tur, kur jāatstāj labs iespaids. Taču atcerēsimies, ka arī sukulenti, kas apbērti ar spīdumiem, izskatās spožāki un dārgāki, bet patiesībā cieš pats augs. Kamēr lielākā daļa Rīgas studentu dzīvo kā karaļi, reģionu augstskolām un universitātēm kopmītņu pārmaiņu vārdā jāsalasa katra kapeika. Kādā brīdi jānonāk pie secinājuma, ka ar sūdzībām nepietiek, jo tās, iespējams, sadzird tikai Visums. Līdz brīdim, kad kāds augstāks spēks nobērs naudiņu labiekārtošanai, joprojām cietīsim no Padomju laiku atraugām ēku formā.
Varbūt tas ir kāds universāls studenta liktenis, kas paredz paciest un pieņemt to, ko dod, lai tas tālāk radītu motivāciju kāpt pa karjeras kāpnēm un lai nekad vairs nebūtu tā jādzīvo. Vai tur tā kapitālisma sāls? Sākt viszemākajā punktā? Students nav cilvēks, tāpēc piecietīs. Ir teikts, ka pie visa var pierast, bet jautājums paliek, vai vajag?
Tagged baisa realitāte kojas kopmītnes studenti
Vai var atrast savu balsi, domājot par domāšanu?”
Raidījums “GRĀMATZĪME” atklās 2. sezonu
Veltījumi ogļu piegādātājam jeb tomēr siltumam rudenī?
November 21, 2018November 5, 2020 Sandra Veinberga
February 27, 2020December 17, 2019 Valts Rinalds Bergmanis, Augusts Barkovskis, Kristers Hartmanis
Spirāles, detaļas un tēli jeb kāpēc būtu jālasa Gabriels Garsija Markess
January 16, 2019January 16, 2019 Marta Zvirgzdiņa
Tavs komentārs Cancel reply
This site uses Akismet to reduce spam. Learn how your comment data is processed.
Izklausās banāli, bet labais vienmēr uzvar
September 27, 2022September 19, 2022 Karakuda 0
Via Cultura atsāk darbību ar lekciju par mākslinieciskās izteiksmes līdzekļiem
September 22, 2022September 22, 2022 Gunita Lagzdiņa-Skroderēna 0
The Blue Blue Man
September 22, 2022September 19, 2022 Aleksandra Reisnere 0
Ar savu ētisko stāju kaut drusku stāvēt tām šausmām pretī
September 20, 2022September 19, 2022 Karakuda 0
September 15, 2022August 29, 2022 Linda Anna Silavniece 0
Forumi | Diskusijas (19)
View kara.kuda.10’s profile on Facebook
View @karakuda360’s profile on Twitter
View karakuda360’s profile on Instagram
VEF Kultūras pils jūra Karakuda 1-O māksla studēt kino Ziemeļblāzmas pils Latvijas neatkarība video Liepājas Universitāte pandēmija Generalitat de Catalunya sapņi mūzikas video audiovizuālā mediju māksla RISEBA Diada publicistika Katalonijas referendums audiovizuālā māksla Ostankino Katalonijas neatkarība Lielais dzintars latviešu valoda Latvija Atmoda rakstniecība RISEBA AVMM Spānija Barcelona Ukrainas karš PPLA mīlestība īsfilmas Liepāja LSO laime kur studēt mākslu Mediju kvalitāte Ukraina LTV Katalonija studenti COVID-19 intervija Katalonijas vēsture Dzeja tiešsaiste daba ģimene mēdiju māksla mūzika reportāža Rīga studentu filmas proza Liepājas simfoniskais orķestris īsfilma sajūtas Barselona vienota Spānija Ģeneralitāte studēt televīziju Catalunya
News Portal Pro | Theme: News Portal Pro by Mystery Themes
Da | Daba • Nature
Karakuda | Art 360°
Ka | Kadrs • Frame
Ra | Rakstniecība • Creative Writing
Ku | Kultūra • Culture
Literārā publicistika • Literary journalism