en en en lv en en en fa lv sv lv nl lv zh lv ru lv en en en en ru lv en ru en en lv lv en lv lv lv lv lv en lv lv en en fr lv lv en lv en en en en en tt en lv lv en en lv es en lv de en lv hbs_lat en en lv lv en lv lv en fr lv en lv lv en en lv en en en de lv en de lv lv en en fa en en en en
Pase izdota 1920. gada 13. februārī.
Maija CIELĒNA (1889-1988) - mākslas vēsturniece. Maija Cielēna piedalījās 1905. gada revolūcijā, būdama viena no Zemgales laukstrādnieku streika organizētājām, bijusi LSDSP 3. kongresa delegāte (1906), partijas Rīgas organizācijas propagandiste, Rīgas un Jelgavas komiteju locekle. Vēlākajos gados M. Cielēna pievērsās mākslas studijām. 1924. gadā viņa sarakstīja grāmatu par Viduslaiku mākslu un piedalījās ar daudziem rakstiem Vilhelma Purvīša sakārtotajā mākslas vēstures izdevumā. Zviedrijā viņa ilgus gadus kā arhīva darbiniece strādāja Stokholmas augstskolas mākslas vēstures institūtā. Literatūras vēsturē ienākusi ar faktu, ka viņas vīrs Fēlikss Cielēns sarakstījis vairākas lugas, izmantodamas sievas vārdu.
Dzimusi aktīvajā 1905. gada revolucionāru Eliasu ģimenē. Vecākais brālis Kristaps laikraksta "Sociāldemokrāts"redaktors un visu Saeimu deputāts pirmās brīvvalsts laikā. Okupētajā Latvijā dažus gadus viņš darbojās kā Latvijas Mākslas akadēmijas pedagogs. Brālis Ģederts gleznotājs, mākslas vēsturnieks, vēlākais Mākslas akadēmijas profesors un pedagogs. Viņa vārdā Maija Cielēna nodibināja mākslas fondu. Jaunākais brālis Juris studēja ārzemēs inženierzinātnes, pēc tam atgriezās dzimtajās mājās.
1914.gada 9. jūnijā Maija Eliase Parīzē salaulājās ar Fēliksu Cielēnu. 1933. gadā Maija devās līdzi vīram uz Parīzi, kur tas bija iecelts par Latvijas sūtni. 1934. gadā F.Cielēns atteicās atzīt Ulmaņa diktatorisko apvērsumu un ģimene līdz 1940. gadam dzīvoja trimdā Parīzē. 1940.gada 31. jūlijā Cielēni, neklausot draugu brīdinājumiem, atgriezās Maijas dzimtajos "Zīlēnos". 1944. gada maija beigās Cielēniem laimējās ar bēgļu laivu ierasties Zviedrijā
Sabiedriskā darbība1905: dalība 1905. gada revolūcijā, Cielēna bija viena no Zemgales laukstrādnieku streika organizētājām,
1906: LSDSP 3. kongresa delegāte, partijas Rīgas organizācijas propagandiste, Rīgas un Jelgavas komiteju locekle.
Profesionālā darbība1924: sarakstīja grāmatu par Viduslaiku mākslu
Piedalījās ar daudziem rakstiem V. Purvīša mākslas vēsturē.
Zviedrijā viņa ilgus gadus kā arhīva darbiniece strādāja Stokholmas augstskolas mākslas vēstures institūtā.
"Līdzi saviem brāļiem Maija aktīvi piedalās 1905. g. revolūcijā. Jaunība un temperaments uzrauj viņu (17 gadu vecumā) baznīcas kancelē. Saka sprediķim līdzīgas runas. Atceroties jaunību, viņa tagad domā, ka nekā ļauna nav dievnamam nodarījusi. Lai izbēgtu no soda ekspedīcijas. Maija emigrē uz ārzemēm Parīzē. Sorbonas universitātē studē mākslas vēsturi (1910). lepazīstas ar Fēliksu Cielēnu, kurā ieradies Parīzē, lai pabeigtu Pēterburgā iesāktās tieslietu studijas. Viņi salaulājas. Sākas Pasaules karš un viņi pārceļas uz Šveici, kur daudz latviešu emigrantu. Kastaņolā tiekas ar Raini un Aspaziju. Latvijas patstāvības laikā ir ārlietu ministra kundze (1926)."
Roberts Legzdiņš. Maijas Cielēnas lielais novēlējums. Laiks, Nr.28 (07.04.1984)
Amanda Cielēna - Mother-in-law
Bruno Kalniņš - Cousin
Fēlikss Cielēns - Husband
Izabella Cielēna - Daughter
Janis Jansons - Friend
Klāra Kalniņa - Mother's sister
Arhīva darbiniece Mākslas vēstures institūtā.
Latvijas Sociāldemokrātiskā Strādnieku partija
Latvian Woman’s Relief Corps
Zelta fonda komitejas locekle
Franču valodas un literātūras studijas.
Literātūru un mākslas vēstures studijas.
© LU LFMI, 2022. Website: Graftik
When republishing or quoting, reference to the resource of the Institute of Literature, Folklore and Art of the University of Latvia (LU LFMI) is mandatory. Large-scale copying and use of materials for commercial purposes is allowed only with the written permission of LU LFMI.