lv lv fi lv lv lv lv pt lv lv en lv lv de en lv lv fr lv lv lv lv lv lt lv lv lv eu lv lv lv lv lv en lv lv en lv lv fi lv fi en nl en zh lv lv en lv en af lv lv ru lv de nl lv fr lv vo nl lv lv pl lt de lv nl lv lv lv lv lv lt sv lv lv lv de lv lv sv lv hbs_lat rm lv id lv lv lv lv lv lv lv lv en lv pt
Novērtē rakstu: Atzīme 4.9 no 8 balsīm
2013. gada 11. marts 14:55 6 atsauksmes
« Žaneta Jaunzeme-Grende un skandāli
1895. gadā darbu sākusī fabrika simts gadus bija Slokas sirds. Tā nozīmīga bija gan pirms 1. pasaules kara, gan starpkaru periodā, bet īpaši liela tā izauga padomju laikos. 1990. gadā tur darbojās astoņas papīra mašīnas, no kurām viena apgādāja visu Padomju Savienību ar papīru perfokartēm, ko izmantoja elektronu skaitļojamajām mašīnām.
Protams, šāda veida rūpnieciskajai darbībai bija sava cena — tai skaitā ekoloģiskā. Neba nu velti papīrfabrikas ceļ pie ūdeņiem, jo kaut kur jau papīra un celulozes ražošanas gaitā radušies ūdeņi ir jāliek. Attīrīšanas iekārtas nebija pārlieku attīstītas, un pārējais jau ir pašsaprotams. Kad Perestroikas laikā un pēc neatkarības atgūšanas tika runāts par Slokas rūpnīcu, tās ietekmi uz vidi neviens īpaši nenoliedza, to bija grūti uzdot kā kaut kādu zaļo aktīvistu propagandu. Tāpēc, kad pagājušā gadsimta 90. gadu vidū rūpnīca novecojušo tehnoloģiju un ekoloģisko apsvērumu dēļ tika slēgta, droši vien daudz bija tādu, kuriem par to bija nebija nekā no tāda veida rezignācijas, kāda dažkārt ir dzirdama par daudziem citiem padomju rūpniecības flagmaņiem, piemēram, VEF.
Pēc slēgšanas rūpnīcā svilpoja vējš, tad to kāds nopirka, lielu daļu korpusu noārdīja un, kas vedams prom un reālizējams, to aizveda. Arī tagad dažs labs vietējais iedzīvotājs bez, šķiet, pārlieku konkrētas dzīvesvietas uz turieni dodas ar saviem ratiņiem, lai izraktu kādu metāla gabalu vai ko citu pie uzpircējiem nododamu.
Rūpnīcas vārtu arka vēl ir palikusi, drūmi sveicinot šeit ienācējus. Arkas abās pusēs sētas toties vairs nav, liekot minēt, no kāda materiāla tā savulaik bijusi. Bet iekšā tur marta dienās ir kā sniegainā tuksnesī. Gadalaiks apsedz sabrucinātos, bet prom neaizvestos gruvešus, un tikai skursteņi un dažas nenojauktās ēkas stāsta par dažādu laikmetu rūpnieciskās arhitektūras eklektiku, kas te vēl pirms dažiem gadiem ir bijusi apskatāma itin netraucēti.
Atlikušajām ēkām ir piestiprināta zīmīte «Privātīpašums». Uz kādas no tām palikusi izkārtne, kas liecina, ka šeit kāds jau pirms vairākiem gadiem ir mēģinājis tirgot briketes. Pa malām toties urdz dzīvība. Ceļi starp graustiem un drupām ir iebraukti, vienā stūrī ir jaunuzcelts angārs, citā cilvēki rosās pie kādas vēl palikušas ēkas. Pa retam te brauc kāda mašīna, redzējām arī policijas busiņu. Nez, šajā pamestajā stūrī kārtību pieskata?
Rūpnīca ar skursteņu rādītājpirkstiem gaisā gaida savu pavasari.
Bez rūpnīcas Sloka ir maza teritorija ar dzelzceļa tuvumu un zemiem, nereti mazītiņiem namiem, it kā no rūpnīcas elpas te viss būtu lēns, bet toties vecs — dažreiz sīksts, bet dažreiz tik noguris, ka kopā turas tāpēc, ka tā vajag, nevis tā gribas. Koka mājas ar plastmasas logiem, eiroremonts blakus noskretušām fasādēm, slēgta autoosta — to visu mēs jau esam redzējuši.
Toties iepriecina ielmalās šur tur salīmētie uzsaukumi, kuru mērķis nav īsti skaidrs, toties kaismes un pretestības gara netrūkst:
Vai tiešām mēs esam antiņu tauta bez smadzenēm? ...ar kangariem...
Kur paliek indivīda, sabiedrības viedoklis, ja 4. vara arī uzurpē varu pār cilvēka apziņu?! Visu varu tautai nevis naudas maisiem!!!
Kāds apakšā neparakstījies spēks aicina kaut ko darīt saistībā ar partiju sistēmu, Eiropas Savienības budžetu un gan jau vēl citām briesmīgām parādībām — tikai nepasaka, ko. Tā jau vienmēr.
Raksturvārdi: dziesmas, pamestība, sloka
Atsauču uz šo ierakstu nav
Ja Tevis uzrakstītā publikācijā ir saite uz šo rakstu un Tu vēlies, lai pie šī raksta parādītos saite uz Tavu publikāciju, šeit vari iegūt adresi, ko iekopēt trackback (ping) lauciņā, kas atrodams kontroles panelī pie Tava raksta.
slokai vajag jaunu fabriku
Pēc manām domām tiešām, Slokai vajag jaunu fabriku.
Ticiet vai nē tā ir mana ome un šādi var pārvietoties katru gadu. Kad biju mazāka tiku uz tām vizināta. : )
Skaistas bildes – rūpnīcā varētu otikt dažādi kultūras pasākumi, vai kādas filmas fragmentu uzņemšana :)
Tiešām uz zīmes ir uzraksts “Izņemot par samaksu 1 lats”?
interesanti, kurš gan atļautu celt to jauno fabriku, varu derēt, ka uzreiz tiktu vākti paraksti pret celtniecību, kā tas parasti ir Latvijas mazpilsētās, kad kāds taisās celt kādu rūpnīcu!
« Žaneta Jaunzeme-Grende un skandāli
1919. gada 28. septembrī dibināta Latvijas Augstskola. 1923. gadā to pārdēvē par Latvijas Universitāti
Viktors: Ka man nav ko darīt man nužna palīdzīb matenē
Edijs: Ja mums ir foto un video materiāli, kur redzams, kā Koperfīlds pazudina brīvības statuju, ko tad tas …
Vitolds: Viena no skaistākajām vietām Latvijā!
keip: Tas links vairs nedarbojas tādēļ lietojiet šo :) https://www.youtube.com/w atch?v=Z_oDMXi-Qeg
agnese: sveiki es mekleju otru pusiti,mans nr 28928321zz atbildu uz sms zvaniet kuriem ir zz velams no valmi…
Laukos skatījos uz stārķi.
Skatījos un domāju -- stārķim gan ir grūta dzīve. Viņš, nabags, galīgi nomocījies un pelēks, atlido no siltajām zemēm, bet te viņam jāēd kaut kādi balti kāpuri. Nemazgāti, dzīvi kāpuri. Un pa kādai vabolei arī (nevarēju jau visu viņa ēdienkarti saskatīt) -- labu apetīti, lasītāj. Un tad vēl stārķim jābaidās no traktora, jo nevar jau zināt, kas tas tāds īsti ir un kāpēc tas braukājas pa lauku. Tā gribējās putnam pastāstīt, ka traktors tā ālējas tikai tāpēc, lai stārķim būtu vieglāk atrast ēdamo, lai stārķis pateicībā par šo žestu saviem sīkajiem pastāstītu, ka ligzda jāvij pie mums, nevis stulbo kaimiņu pagalmā un vispār -- ka pasaule šodien griežas ap stārķi. Taču stārķis ir tramīgs un bažīgs. Viņš neuzticas traktoram, viņš neuzticas sunim, kas nāk ar viņu iepazīties, viņš neuzticas man (lai arī nespēju iedomāties neko trakāku par to, ka stārķis ēstu man no rokas, kas nozīmē knābšanu).
Lasīt tālāk nejauši izvēlēto ierakstu putns »
Kustība par negatīvu domāšanu Mosties internetā kopš 2002. gada