lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv fi lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv nl lv en lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv it it en en lv lv de cs lv lv lv lv de kk fr fi fr cs lv lv lv cs lv lv de kk fi cs lv lv lv lv cs lv cs kk pt fi fr lv lv lv cs cs pt fi fr cs lv lv lv cs lv cs kk pt fi fr lv cs lv lv cs pt pt fi fr cs lv lv lv lv cs lv lv cs fr fr fr lv nl lv cs lv cs fr fr fr cs lv lv cs lv lv cs fr fr fr cs lv lv nl lv cs lv lv fr pt lv fr lv lv lv et lv fi fr lv lv lv cs nl lv lv lv lv lv lv en lv lv en lv lv
piektdiena, 2012. gada 28. decembris
Bils Braisons "Skarbās takas vilinājums"
Vai ir vērts lasīt: JĀ!
Esmu lasījis autora otru grāmatu - "Īsi stāsti par gandrīz visu" un tieši šī iemesla dēļ zināju, ka mani sagaida kvalitatīva izklaide :)
Grāmata ir par to kā tās autors mēģina pievarēt Pasaulē garāko pārgājienu taku - "Apalaču taku".
Neskatoties uz to, ka finālā tika noieti apmēram 40% no visa garuma, piedzīvojumu netrūka.
Grāmata sarakstīta lieliskā, humora pilnā valodā un saistošā formā. Garlaicīgi nebija nevienu brīdi. Beigās pat nebija sliktāk par spriedzes romānu, kur autors pazaudēja savu ceļabiedru. Iesmējos vairāk reižu nekā lasot "Šveiku" un "Simtgadnieks, kas izkāpa pa logu un pazuda" kopā :)
Praktiski pusi no grāmatas sastāda izsmeļoši apraksti par Apalaču takai tuvumā esošajām pilsētām un ar pašu taku saistīto iekārtojumu, ģeogrāfiju, floru, faunu un vēsturi. Taču tie ir patiesi interesanti. Kaut vai - pameklējiet informāciju par antracītu un tā saistību ar Centrālijas pilsēteli Pensilvānijas štatā, ASV. Varu derēt, ka daļa no jums būs pārsteigti, ka kaut kas tāds vispār ir varējis notikt.
Vietām autors ir tendenciozs atspoguļojot cilvēku muļķību attieksmē pret dabas dažādajām bagātībām, taču es atļaušos viņam piekrist. Pagājušā gadsimta cilvēkiem bija nospļauties pār dabu un tās vērtību.
Viena lieta gan likās nedaudz dīvaina - apraksti ir neproporcionāli veiktās takas garumiem. Piemēram, pirmās dienas un pieveiktās jūdzes aprakstītas ļoti detalizēti, bet vietām gandrīz 10 kalnu virsotņu apmeklēšana pieminēta tikai uzskaitot to nosaukumus. Bet tas netraucēja lasīšanu, vienīgi gala iespaids par grāmatu dēļ šī iemesla palicis tāds nedaudz "saraustīts".
Ievietoja: Arnis , 22:33 Nav komentāru:
Sūtīt pa e-pastuRakstīt emuāruKopīgot sociālajā tīklā TwitterKopīgot sociālajā tīklā FacebookKopīgot vietnē Pinterest
piektdiena, 2012. gada 30. novembris
Vai ir vērts lasīt: JĀ!
Sen jau gribējās izlasīt šo grāmatu. Pamatā tāpēc, ka pēc šīs grāmatas uzņemtā filma 1972. gadā ir viena no jebkad visaugstāk novērtētajām IMDB lapā.
Sākšu ar iespaidu par grāmatu aizverot aizmugurējo vāciņu - ļoti patika. Neesmu sajūsmā, bet ļoti patika.
Interesanti, ka aprakstītie notikumi notiek ~10 gadu laikā, taču lasot nav ne mazākās nojausmas cik ilgs laiks pagājis starp lielāko daļu notikumu.
No sākuma ne pārāk patika stils, ka daudzus desmitus lappušu autors stiepj, stiepj un tad vienā lapas puses pusē apraksta kādu būtisku notikumu. Pēc tam atkal stiepj un stiepj... Tas laikam darīts, lai pēc iespējas labāk liktu sajust sicīliešu tempermentu. Beigās jau biju pieradis pie tāda stila.
Neizpalika arī komiskas epizodes: viens no grāmatas varoņiem ierauga ļoti skaistu meiteni un pēc divām (!) nedēļām aplidošans (visu laiku vecāku pavadībā) to apprec. Tad pāris mēnešus pēc kāzām autors šai sievietei, kura jau ir gaidībās liek uzsprāgt automašīnā sava jaunā vīra acu priekšā :D Piedodiet tie, kam sabojāju lasīšanu, taču notikums ir visai nebūtisks.
Katrā gadījumā interesantais šajā visā, protams, uzburtā romantizētā gangsteru pasaule un tās iekšējā virtuve. Diez' vai līdzīgi patiešām varētu būt bijis tajos gados?
Ievietoja: Arnis , 22:14 2 komentāri:
Sūtīt pa e-pastuRakstīt emuāruKopīgot sociālajā tīklā TwitterKopīgot sociālajā tīklā FacebookKopīgot vietnē Pinterest
piektdiena, 2012. gada 23. novembris
Vai ir vērts lasīt: JĀ!
Smukais vāks patiesībā pastāsta gandrīz visu par grāmatas saturu. Lielākā daļa teksta ir par to, kā ekspedīcijas dalībnieki brauc pa ļoti sliktiem ceļiem, maksā kukuļus muitniekiem un atkal labo saplīsusušo auto. Grāmatu uztvēru kā uzziņas avotu par to, kurai Āfrikas valstij vieglāk izbraukt cauri un kurai braukt apkārt. Interesanti bija uzzināt vietējo attieksmi pret kukuļu prasīšanu un legāli iekasētās naudas piesavināšanos. Tas esot pilnīgi normāli, tas nav nekas slikts un sodāms, jo tā savā veidā ir naudas pelnīšana. Braucot cauri Āfrikai jāņem līdzi ļoti daudz naudas.
Ievietoja: Unknown , 18:42 Nav komentāru:
Sūtīt pa e-pastuRakstīt emuāruKopīgot sociālajā tīklā TwitterKopīgot sociālajā tīklā FacebookKopīgot vietnē Pinterest
Ja esi antisemīts, grāmata iepatiksies jau no pirmajām lapām. Šaubos par to, vai Izraēlā šis izdevums ir nopērkams, jo Umberto nevienā brīdī nelaiž garām iespēju pastāstīt vissliktāko, ko vien var iedomāties par ebreju tautas īpatnībām. Nesapratu, kā var izdomāt tik izsmeļošus cilvēka vissliktāko īpašību aprakstus. Aprakstīti arī bezjēgā daudz vēsturiskie notikumi, pa kuriem Eko lēkā pilnīgi bez pamatojuma, ja nu vienīgi tādēļ, ka galvenais varonis ir mūks - šizoīds, slepkava, spiegs un dokumentu viltotājs. Vienīgais, kas bija saistoši - sazvērestību ķēdes veidošans process vairāku gadu garumā. It kā aprakstītais ir noticis patiesībā. Gan jau, bet to visu varētu uzrakstīt ne tik sarežģīti. Līdz galam tikt man bija grūti.
Ievietoja: Unknown , 18:37 3 komentāri:
piektdiena, 2012. gada 12. oktobris
Agata Kristi "Desmit mazi nēģerēni"
Vai ir vērts lasīt: JĀ!
Jau no sākuma centos cītīgi izsekot visām detaļām, zinot viltīgos Agatas Kristi darbus. No bērnības atcerējos viņas detektīvu ekranizācijas, kur beigās rādot kā tika pastrādāti noziegumi kļuva (šķietami ?) skaidrs, ka skatoties filmu pats varēja izsecināt, kurš ir vainīgais. Tagad gribēju to izdarīt lasot grāmatu.
Desmit personāži. Vairākas reizes šķīru grāmatu atpakaļ, lai saprastu kurš ir kurš. Pa vidu sabojāju lasīšanu, burtiski nejauši uzšķirot beigas un izlasot pēdējo vārdu šajā detektīvā, no kura kļuva skaidrs, kurš ir vainīgais. Taču, kad nogalināja šo vainīgo, atkal palika interesnati. Kā bija beigās, neteikšu :) Izlasiet paši! :D
Vienubrīd likās, ka tomēr ir pretrunas attiecībā uz īsto vainīgo, taču pārlapojot vēlreiz "aizdomīgās" vietas, es savas aizdomas veiksmīgi kliedēju.
Detektīvs nav garš, bet noteikti izlasīšanas vērts.
Ievietoja: Arnis , 19:52 2 komentāri:
Sūtīt pa e-pastuRakstīt emuāruKopīgot sociālajā tīklā TwitterKopīgot sociālajā tīklā FacebookKopīgot vietnē Pinterest
pirmdiena, 2012. gada 8. oktobris
Vai ir vērts lasīt: JĀ!
Ar interesi izlasīju šo grāmatu. Uzzināju jaunas lietas par mūsu radniecīgākajiem primātiem.
Apmēram puse grāmatas bija par galveno varoņu piedzīvojumiem džungļos. Īsi sakot - viegla un patīkama lasāmviela tiem, kam patīk piedzīvojumu grāmatas.
Protams, ka autors kā tehnotrilleru rakstītājs atkal ir iepiņķerējis visādas tehnoloģiskas pārgudrības, bet to var pieciest.
Viena no smieklīgākajām lietām bija "autentiskie" ziņojumi, kas ceļoja caur satelītu starp ekspedīciju un tās vadību. No ziņojumiem, kas bija vien dažus desmitus vārdu gari bija izmesti visi patskaņi, lai "taupītu dārgo satelīta laiku", tajā pat laikā caur to pašu satelītu tika stumdītas ar video nofilmētas bildes un skaņu ieraksti :) Bet visvairāk man patika, ka vairākkārt tika minēts ekspedīcijas galvenās dalībnieces datora atmiņas apjoms - 256K (256 kilo baiti) :D
Tiem, kas redzējuši filmu - kopīgais ar grāmatu ir sekojošais - galveno varoņu vārdi, tas, ka ekspedīcija devās uz Kongo meklēt dimantus un tas, ka prom no turienes tika tāpat kā grāmatā. Viss. Gan dalībnieku skaits, gan tas kā tie savācās vienā ekspedīcijā gan noslēguma detaļas - viss atšķīrās. Grāmata, protams, interesantāka.
Ievietoja: Arnis , 16:38 Nav komentāru:
Sūtīt pa e-pastuRakstīt emuāruKopīgot sociālajā tīklā TwitterKopīgot sociālajā tīklā FacebookKopīgot vietnē Pinterest
ceturtdiena, 2012. gada 20. septembris
Sūzena Kolinsa "Bada spēles"
Vai ir vērts lasīt: JĀ!
Sieva man ilgi uzmācās ar šo grāmatu, bet es spītējos, jo domāju, ka tā ir līdzīga apnicīgajām vampīru grāmatām, kuras, lai cik aizraujošas būtu nu jau ir stipri par daudz. Beigās padevos un sāku lasīt. Sākumā tiešām likās neinteresants un paredzams sižets līdz brīdim, kad Katnisa (galvenā varone) tika parauta uz bada spēlēm.
Es tiešām nezinu, ko Sūzena lietoja, kad viņai ienāca galvā grāmatas koncepcija, taču man patika viņas domas lidojums.
Būtu bijis labāk, ja nebūtu tik daudz apmuļļāta galvenās varones jūtu neizlēmība, taču tas daudz netraucēja.
Katrā gadījumā šo grāmatu noteikti ir vērts izlasīt garajos ziemas vakaros kaut vai tāpēc, ka man ir cerība, ka kāds cits sapratīs, ko lietoja autore rakstot grāmatu un padalīsies par to šeit komentāros. Tīrā ziņkārība.
Ievietoja: Arnis , 14:39 2 komentāri:
Sūtīt pa e-pastuRakstīt emuāruKopīgot sociālajā tīklā TwitterKopīgot sociālajā tīklā FacebookKopīgot vietnē Pinterest
Maikls Kraitons "Andromēdas celms"
Vai ir vērts lasīt: Nē!
Teiksiet - dīvaina izvēle? Varbūt. Autora darbi ir vieni no pārdotākajiem Pasaulē. Tad nu metos meklēt viņa grāmatas, kas izdotas latviešu valodā. Bez šīs ir vēl pāris.
1973. gadā izdots "hi-tech" tehnotrilleris :D Bija jautri lasīt kā autors aprakstījis tā laika skaitļošanas mašīnas (nevis datora) "iespaidīgās" iespējas - "pašattīstošās fotoplates", "...uz ekrāna zaļš cilvēka siluets uz sarkana fona..." utt. Pa vidum pat bija skaitļojamās mašīnas pseido-grafiskās izdrukas, nu tādas, kurās ar burtiem un vienkāršām taisnēm mēģināts attēlot kaut ko grafisku! :D.
Daudz laika šī grāmatiņa nepaņēma. Tiesa autors ir pācenties spīdot ar savām zināšanām bioķīmijas un medicīnas zinātniskajos terminos, kas man nebija saprotami, kaut arī pats esmu ar zinātni uz tu. Cik palasījos Internetā, acīm redzot pats autors tajos tomēr orientējas.
Atmetot super novecojušos "augsto tehnoloģiju" aprakstus pats sižets sākimā šķiet gana saistošs. Spriedze tiek kāpināta, bet beigās - čiks. Pārāk vienkārši viss beidzās un, turklāt bez sekām. Palika iespaids, ka autoram apnicis rakstīt un viņš ātri nolēmis pabeigt stāstiņu.
Ievietoja: Arnis , 14:35 Nav komentāru:
Sūtīt pa e-pastuRakstīt emuāruKopīgot sociālajā tīklā TwitterKopīgot sociālajā tīklā FacebookKopīgot vietnē Pinterest
ceturtdiena, 2012. gada 13. septembris
Stīgs Lārsons "Meitene ar pūķa tetovējumu"
Vai ir vērts lasīt: JĀ!
Ja nav nekā labāka, tad var palasīt. Pēc izlasīšanas gan ir skaidrs, ka nekas "tāds" ārkārtējs tomēr tur nav.
Galvenā varone ir tik pat savdabīga kā viņas uzvedība, tomēr ir lasītas arī interesantākas grāmatas ar kolorītākiem personāžiem.
Ļoti izstiepta grāmata. Mēreni interesanti sāka palikt tikai pēc 200-ās lapaspuses. Kaut kāda intriga jau tur bija, protams. Tomēr tā, ka varētu lasīt neatraujoties - tāda atkarība gan man neiestājās. Drīzāk otrādi - ātrāk gribējās pabeigt grāmatas lasīšanu, lai varētu pievērsties kaut kam interesantākam :D Grāmatas nobeigums gan bija mazliet negaidīts, bet zemapziņā nojaušams.
Internetā var lasīt atsauksmes, ka nākamās daļas ir labākas. Būs jāpārbauda. Lai gan nedaudz piesardzīgu dara fakts, ka katra nākamā daļa ir biezāka par iepriekšējo. Vai atkal nebūs garlaicīgi?
Filmu gan neesmu skatījies, bet esot brutāla un ar nepatīkamām epizodēm. Kāpēc man kas tāds būtu jāskatās?
Ievietoja: Arnis , 20:15 1 komentārs:
Sūtīt pa e-pastuRakstīt emuāruKopīgot sociālajā tīklā TwitterKopīgot sociālajā tīklā FacebookKopīgot vietnē Pinterest
ceturtdiena, 2012. gada 30. augusts
Geila Lindsa "Zelta bibliotēka"
Vai ir vērts lasīt: NĒ!
Nu tiešām! Smuks vāciņš, bet tas arī viss. Kārtējā grāmata, kas "uzcepta" pēc sekojošas receptes: vīrietis un sieviete, no kuriem viens ir bijušais vai aktīvais slepenais aģents aptrakuši skrien apkārt pa Pasauli vai nu bēgot no kustīga mērķa vai ķerot to :D
Sāk jau apnikt šāda tipa kriminālromāni. Bet tādu ir nomācošs daudzums veikalu plauktos.
Pie tam grāmata ir paredzama un beidzas ne ar ko. Pašu Zelta bibliotēku atrod, bet pēc tam uzreiz pazaudē. Galvenie ļaunie izkļūst sveikā, pāris, kas skrēja pa visu pasauli nesaplūst mīlas kaislē. Nobeigums stāstam nav. Mana literatūras skolotāja par tādu kļūdu man būtu samazinājusi atzīmi līdz viduvējai.
Vienīgais vērtīgais bija epilogs, kur mazliet aprakstīts par to, kas realitātē ir atrodams dokumentos par savulaik Ivana Bargā īpašumā bijušo seno manuskriptu krājumu.
Ak jā - pat "Zelta bibliotēka" ir autores izdomātais nosaukums šim it kā eksistējušajam manuskriptu krājumam.
Tā kā esmu lasījis arī citu šīs autores darbu ("Spiegu lielmeistars"), kas bija vēl vairāk apšaubāms, tad vairāk laikam nelasīšu viņas bezvērtīgos darbus.
Kur atrast interesantus kriminālromānus un spiegu romānus, kas nebūtu sarakstīti pēc tās augstāk minētās nožēlojamās formulas?
Ievietoja: Arnis , 12:37 Nav komentāru:
Sūtīt pa e-pastuRakstīt emuāruKopīgot sociālajā tīklā TwitterKopīgot sociālajā tīklā FacebookKopīgot vietnē Pinterest
sestdiena, 2012. gada 18. augusts
Jūnass Jūnasons "Simtgadnieks, kas izkāpa pa logu un pazuda"
Vai ir vērts lasīt: JĀ!
Anotācijas ir pilns Internets. Grāmatā viena nodaļa ir par večuka pagātni, viena par tagadni un tā gandrīz visu grāmatu. Večuka pagātne, protams, ir daudz interesantāka par "šodienu". Vai es pārsmējos lasot grāmatu? Nē. Vai es ķiķināju lasot? Arī nē! Tiesa, kādās 3-4 vietās tiešām bija jautri (pirmo reizi 137. lpp). Šī vārda vistiešākajā un plašākajā nozīmē - viegla lasāmviela. Taču es biju gaidījis kaut ko ievērojami jautrāku.
Dīvaini grūti bija atbildēt uz galveno jautājumu - lasīt vai nē? Tas noteikti kaut ko liecina par grāmatu. Tomēr arī atbilde kaut ko izsaka :)
Nu ... lai vai kā, bet man šī grāmata tomēr deva vienu vērtīgu atziņu - tāpēc lasīšanai patērētais laiks gluži zemē nomests nebija.
Ievietoja: Arnis , 22:38 1 komentārs:
Sūtīt pa e-pastuRakstīt emuāruKopīgot sociālajā tīklā TwitterKopīgot sociālajā tīklā FacebookKopīgot vietnē Pinterest
ceturtdiena, 2012. gada 2. augusts
Arturs Konans Doils "Stāsti par Šerloku Holmsu. Berilu diadēma un citi."
Vai ir vērts lasīt: NĒ!
Vispār es šo grāmatu nopirku tikai dēļ stāsta par dejojošajiem cilvēciņiem. Tomēr aiz ziņkārības nolēmu izlasīt arī visus pārējos 9 stāstus, jo tas taču ir slavenais Šerloks Holms! Jāsaka godīgi, ka stāsti ir ļoti naivi. Nemaz nav dinamiski, ja nu vienīgi priekš 100 gadus veciem cilvēkiem :D. Nevar pat salīdzināt ar mūsdienu kriminālromāniem. Toties uzzināju kāpēc radušās anekdotes par Šerloku Holmsu. Faktiski pat katra stāsta iesākums ir gandrīz vai anekdote. Pārsteigums bija, ka no 10 stāstiem tikai 6 bija par Šerloku Holmsu. Visi stāsti ir pirmajā personā rakstīti. Šerloka Holmsa piedzīvojumus pirmajā personā stāsta dr. Vatsons.
Ievietoja: Arnis , 10:54 Nav komentāru:
Sūtīt pa e-pastuRakstīt emuāruKopīgot sociālajā tīklā TwitterKopīgot sociālajā tīklā FacebookKopīgot vietnē Pinterest
piektdiena, 2012. gada 27. jūlijs
Valters Izaksons "Einšteins. Viņa dzīve un Visums"
Vai ir vērts lasīt: JĀ!
Kurš nezin, kas ir Einšteins? Tas, kurš nezin, nav gājis skolā.
Visas biezās grāmatas garumā ar īstu interesi sekoju līdzi Einšteina dzīves līkločiem. Lielāko satura daļu veido Einšteina privātās dzīves un ambiciozās personības detaļas. Tik pat daudz uzmanības veltīts viņa motivācijas cilvēcīgajai pusei, kas izskaidro viņa zinātnes un publiskās dzīves sasniegumus un strupceļus. Protams, ka arī nozīmīgie Einšteina zinātniskie atklājumi ir smalki aprakstīti. Formulu gan tik pat kā nav :)
Ievietoja: Arnis , 13:32 Nav komentāru:
Sūtīt pa e-pastuRakstīt emuāruKopīgot sociālajā tīklā TwitterKopīgot sociālajā tīklā FacebookKopīgot vietnē Pinterest
►  augusts 2022 (2)
►  jūlijs 2022 (1)
►  aprīlis 2022 (1)
►  februāris 2022 (2)
►  janvāris 2022 (1)
►  decembris 2021 (2)
►  novembris 2021 (2)
►  oktobris 2021 (1)
►  septembris 2021 (2)
►  augusts 2021 (1)
►  jūlijs 2021 (1)
►  maijs 2021 (1)
►  aprīlis 2021 (2)
►  marts 2021 (1)
►  februāris 2021 (2)
►  janvāris 2021 (3)
►  decembris 2020 (3)
►  oktobris 2020 (2)
►  augusts 2020 (1)
►  jūlijs 2020 (3)
►  jūnijs 2020 (2)
►  maijs 2020 (2)
►  aprīlis 2020 (3)
►  marts 2020 (1)
►  februāris 2020 (3)
►  decembris 2019 (2)
►  novembris 2019 (1)
►  oktobris 2019 (1)
►  septembris 2019 (2)
►  jūlijs 2019 (2)
►  maijs 2019 (2)
►  aprīlis 2019 (2)
►  marts 2019 (2)
►  decembris 2018 (1)
►  oktobris 2018 (1)
►  septembris 2018 (1)
►  augusts 2018 (3)
►  jūnijs 2018 (1)
►  maijs 2018 (1)
►  aprīlis 2018 (1)
►  marts 2018 (1)
►  janvāris 2018 (2)
►  decembris 2017 (1)
►  novembris 2017 (1)
►  oktobris 2017 (1)
►  septembris 2017 (1)
►  jūlijs 2017 (2)
►  marts 2017 (1)
►  februāris 2017 (3)
►  janvāris 2017 (1)
►  decembris 2016 (1)
►  novembris 2016 (1)
►  oktobris 2016 (2)
►  septembris 2016 (2)
►  augusts 2016 (1)
►  jūlijs 2016 (3)
►  jūnijs 2016 (1)
►  maijs 2016 (1)
►  aprīlis 2016 (5)
►  marts 2016 (2)
►  februāris 2016 (2)
►  janvāris 2016 (3)
►  decembris 2015 (2)
►  novembris 2015 (1)
►  oktobris 2015 (1)
►  jūlijs 2015 (2)
►  maijs 2015 (2)
►  aprīlis 2015 (1)
►  marts 2015 (3)
►  janvāris 2015 (3)
►  decembris 2014 (4)
►  novembris 2014 (2)
►  oktobris 2014 (1)
►  augusts 2014 (4)
►  jūnijs 2014 (1)
►  maijs 2014 (1)
►  marts 2014 (3)
►  februāris 2014 (2)
►  janvāris 2014 (3)
►  decembris 2013 (6)
►  novembris 2013 (1)
►  septembris 2013 (4)
►  augusts 2013 (2)
►  jūlijs 2013 (5)
►  jūnijs 2013 (4)
►  maijs 2013 (7)
►  aprīlis 2013 (4)
►  marts 2013 (2)
►  februāris 2013 (7)
►  janvāris 2013 (1)
▼  decembris 2012 (1)
Bils Braisons "Skarbās takas vilinājums"
►  novembris 2012 (3)
Harijs Sils "Āfrikas josta"
Umberto Eko "Prāgas kapsēta"
►  oktobris 2012 (2)
Agata Kristi "Desmit mazi nēģerēni"
►  septembris 2012 (3)
Sūzena Kolinsa "Bada spēles"
Maikls Kraitons "Andromēdas celms"
Stīgs Lārsons "Meitene ar pūķa tetovējumu"
►  augusts 2012 (3)
Geila Lindsa "Zelta bibliotēka"
Jūnass Jūnasons "Simtgadnieks, kas izkāpa pa logu ...
Arturs Konans Doils "Stāsti par Šerloku Holmsu. Be...
►  jūlijs 2012 (1)
Valters Izaksons "Einšteins. Viņa dzīve un Visums"
Veidnes “Vienkāršs” motīvs. Motīva attēlu autors: luoman. Nodrošina Blogger.