lv lv fi lv lv lv lv pt lv lv en lv lv de en lv lv fr lv lv lv lv lv ko lv lv en lv lv fi lv en en lv de en lv et en lv lv de en lv fr lv vo nl lv lv lv de lt pl lv lv lv lv lv lv lt sv lv lv lv de lv lv sv lv hbs_lat rm lv id lv lv lv lv lv lv lv en lv pt
Novērtē rakstu: Atzīme 2 no 1 balsīm
2009. gada 12. maijs 01:00 4 atsauksmes
tehnoloģiju pieejamība un satura kvalitāte
Kādreiz, ja redzēji kādu audiovizuālo materiālu, bija pamats domāt, ka tas atbilst līmenim, kāds tā tapšanas laikā bija iespējams. Atkarībā no mākslinieciskās veiksmes un ideoloģiskā sloga, darbs varēja būt sanācis labāks vai sliktāks, bet ar šo darbu bija strādājuši profesionāļi. Tu skatījies uz to un zināji, ka pats tā nevarētu uztaisīt, bet, ja gribēji varēt, nācās veltīt gaŗus gadus, lai iekļūtu šajā sfērā, iemācītos un beigās tiktu pie runāšanas.
Kad tādas tiesības iegūtas, vari veidot materiālus, ko rādīt citiem. Tas bija augsts statuss — pārvaldīt tehnoloģijas un iegūt piekļuvi medijiem, kuŗos sevis radīto rādīt cilvēkiem.
Tie laiki ir beigušies. Tagad tehnoloģijas cilvēkiem ir pieejamas, tāpat arī mediji, ar ko savu veikumu izplatīt. Tāpēc tagad, sastopoties ar jaunu audiovizuālu (tikpat labi — rakstītu) materiālu, ir krietni vairāk jāizvērtē tā kvalitāte un tas, vai ārēja, viegli piešķirama spozme neslēpj tukšumu, melus vai vienkārši laika zagli.
Ja skatītājs nepārzina izmantoto tehnoloģiju, viņu itin viegli var apžilbināt arī ar pāris standarta efektiem. No malas ne vienmēr var pateikt, vai materiāla autors ir dienām strādājis, lai izveidotu to, ko redzam, vai arī salicis kopā pāris sagataves un pielāgojis. Tev ir ļoti uzmanīgi jāpēta tas, ko tev piedāvā, jo nav vairs filtra, nav mehānisma, kam vajadzētu nepieļaut, ka muļķības, neizdevušies joki, aplamības vai vienkārši slikti padarīti darbi nonāk pie auditorijas. Šāda filtrēšana tagad ir tikai darba patērētāja uzdevums, kas pieskaitīts citiem uzdevumiem, tai skaitā filtrēt piedāvājumus un nenoslīkt informācijas pārbagātībā.
Mxz, Tev ir taisnība. Mūsdienās publiskajā telpā parādās aizvien vairāk viduvēju un arī sliktu darbu. Vairs nedominē elitārums, nav lielās atlases, nav ilgās mācīšanās un trenēšanās, pirms tiec pie vārda. Tehnoloģiskā emancipācija demokratizē, jo izteikties tādām cilvēku masām, kādas agrāk nevarētu pretendēt uz tiesībām runāt. Bet dēmokratija ir tautas, nevis elites klase, un tai ir sava sakarība: jo vieglāka piekļuve tribīnei, jo sliktāki runātāji.
« Iepriekšējais ieraksts Nākamais ieraksts »
Atsauču uz šo ierakstu nav
Ja Tevis uzrakstītā publikācijā ir saite uz šo rakstu un Tu vēlies, lai pie šī raksta parādītos saite uz Tavu publikāciju, šeit vari iegūt adresi, ko iekopēt trackback (ping) lauciņā, kas atrodams kontroles panelī pie Tava raksta.
Man liekas, ka šitais velk uz “garās astes” teoriju (http://en.wikipedia.org/wiki/The_Long_Tail ). T.i., ka ir ļoti daudz cilvēku, kuri grib redzēt neko vairāk kā spīdīgus melus, uzpūstu tukšumu vai lētu laika zaglēnu.
tāks, tāks… vai te darīšana ar pagātnes romantizēšanu? :D
Katja, no manas puses nē. :) Nav pamata teikt, ka agrāk būtu bijis labāk nekā ir tagad.
Shadowbird, to var skatīt arī tā. Cilvēku, kuru prasības pēc kvalitātes ir zemas, ir vairāk nekā to, kam augstas, un tagad viņiem ir lielāka iespēja tikt pie vārda.
vai arī tā – vairāk ir to, kas ņem virspusēji (un drīzāk nespēja iedziļināties valda pār vēlmi)
« digitālais pret analogo Inguna Sudraba »
1919. gada 28. septembrī dibināta Latvijas Augstskola. 1923. gadā to pārdēvē par Latvijas Universitāti
Viktors: Ka man nav ko darīt man nužna palīdzīb matenē
Edijs: Ja mums ir foto un video materiāli, kur redzams, kā Koperfīlds pazudina brīvības statuju, ko tad tas …
Vitolds: Viena no skaistākajām vietām Latvijā!
keip: Tas links vairs nedarbojas tādēļ lietojiet šo :) https://www.youtube.com/w atch?v=Z_oDMXi-Qeg
agnese: sveiki es mekleju otru pusiti,mans nr 28928321zz atbildu uz sms zvaniet kuriem ir zz velams no valmi…
No Saeimas tribīnes bļautais «Aizver muti!» deputātu Ingmāru Līdaku vakar padarīja par dienas varoni. Tviteris un interneta portālu komentāri ņudzēja no atzinības izsaucieniem, kuŗos ļaudis slavēja viņa mugurkaulu un pārliecību.
Aizsvilšanās nav mugurkaula pazīme, tomēr I. Līdakas pēkšņā popularitāte ir pazīme tam, cik plaša ir skatītāju neapmierinātība ar polītiku.
Lasīt tālāk nejauši izvēlēto ierakstu Ingmāra Līdakas «Aizver muti!» »
Kustība par negatīvu domāšanu Mosties internetā kopš 2002. gada