lv lv es lv en lv en ceb lv lv fi es es lv lv lv fr ceb lv lv lv es lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv fi lv fi de lv pt pt lv lv lv lv lv lv lv en lv lv es lv lv fr lv lv lv uk en eo lv lv lv lv en
Pirms es rakstu par šodienas ceļu, gribu izteikt milzīgu pateicību par atbalstu. Neko tādu nebiju ne tuvu gaidījusi – mīļie, tuvie, pazīstamie un pavisam svešie. Jūsu ir tik daudz. Jūsu ziņas, laba vēlējumus uzsūcu caur katru savu mazāko šūniņu. Paldies, tas viss man dos spēku un pacietību šajā ceļā.
Šodien ir tā diena, kad īsti tā kā neiet. Gandrīz nokavēju Rīgā reisu, jo stāvēju pie citiem vārtiem (nezinu, kurā brīdī tos nomainīja), izšļācu kolu, lidmašīnā pa gaisu aizmetu ausu aizbāzni, Parīzes lidostā nemācēju ieslēgt bezmaksas ūdens krānu.. tas no negulētās nakts. Es saņemos!
Pirmais šīs dienas lidojums. Mākoņi spēlē spēles un es tiem līdzi.
No Rīgas lidoju ar jauno airBaltic CS300, ļoti komfortabli. Sēdēju pie loga rindā, kur ir tikai 2 sēdvietas. Aizmigu uzreiz, pat nebijām pacēlušies (diezgan loģiski, jo iepriekšējā naktī gulētas vien 2 stundas). Blakussēdētāja kaut kur pazuda, tad nu varēju izpausties visās savās mīļākajās gulēšanas pozās. Izkāpu, protams, kā saburzīta kļavas lapa.
4 h līdz nākamajam lidojumam Parīzes lidostā. Parīzes lidosta man vienmēr patikusi, jo var klausīties klavierspēli dzīvajā. Varētu jau es ar uzspēlēt, bet vienīgais ko māku ir Aijā žūžū. Nebūs!
Nedienas turpinās – otrais reiss pārcelts par stundu vēlāk. Pirmā diena jau man parāda, ka viegli nebūs, taču tas mani nesatricinās. Bezmaksas WiFi un ūdens ir, ēdienu mamma līdzi sadevusi kravu…sēžu un atpūšos, krāju spēkus.
Parīzes lidostā izdevās arī parunāt franciski. Mazs puika mani sveicināja: “Bonjour!” Sveicināju pretī. Punkts. Smaids.
EasyJet pilots lidmašīnu nosēdina ar blīkšķi. Kāds iekliedzas, kāda cita telefons atšļūc no beigām līdz manam krēslam. Lai vai kā, bet pirmo reizi pieredzēju, ka abu lidojumu beigās nebija aplausu.
Ielidojot Biarritz lidostā saprotu, ka te neviens nerunā angliski. Ok, pilsētas nosaukumu saprata, autobusa ciparus pateikt mācēja. Gaidu autobusu uz Bayonnes. Braucot pa ceļam ieraugu bariņu jauniešu – baltā tērptus ar sarkaniem aksesuāriem. Pirmā doma – skolēni. Attopos ir taču sestdiena. Jo tuvāk centram braucam, jo tādu paliek vairāk. Un beigās tik daudz, ka autobuss vairs nestājas. Es turpinu braukt, īsti pārliecības, ka braucu pareizi nav. Iebraucot pilsētas centrā saprotu, ka visi iedzīvotāji tādi balti-sarkani. Uzzinu, ka vilciena stacija otrpus upei. Dodos cauri tam milzīgajam festiņam. Nonākot stacijā atrodu beidzot cilvēku, kurš runā angļu valodā. Izradās, ka šobrīd notiek Bayonnes pilsētas svētki – 5 dienas. Un prognozēts, ka šo pasākumu apmeklēs vairāk kā miljons cilvēku.
Karuseļi, skatuves, ielu mākslinieki, baloni, kafejnīcas. Te viss ir dzīvs.
DJ spēlē savu setu otrā stāva logā.
Prieks, ka man bija jāgaida vilciens 2 h, jo kaut kripatiņu varēju izbaudīt viņu svētkus. Visa pilsēta mirdz.
Vilcienā braucot, beidzot varēju atslābt, jo zināju, ka vilciens nekur tālāk par galamērķi mani neaizvedīs. Un arī tādu man līdzīgo ar somām nu jau bija krietni vairāk. Neesmu es saldumu mīle, bet tas Corny baroniņš, ko notiesāju vilcienā, bija īsta bauda. Pelnīti par šodien pieveikto!
Ceļā kopā pavadītas 16 h. Paspēju arī uz svētceļnieku biroju izņemt svētceļnieku pasi. Un pirmais zīmogs…katrs “pirmais” ir īpašs.
Protams, hostelī uz kuru mani pārlika arī nebija brīvu vietu, taču kopīgiem spēkiem vienu brīvu vietu atradām. Un saimnieks Pančo (īstajā vārdā Pantxo) mani ar prieku uzņēma.
Tagad viss šķiet tik reāli. Beidzot paradās satraukums. Rīt sākšu iet.
Karstums te ne pa jokam!
Autobuss Biarritz lidosta-Bayonnes centrs 1 eur (brauciena ilgums 30 min)
Vilciens Bayonnes-St Jean Pied de Port 10.10 eur (brauciena ilgums 1 h)
1L ūdens stacijas suvenīru veikalā 2.90 eur
Svētceļnieka pase 2 eur
Liels gliemežvāks (svētceļnieku simbols) par ziedojumiem (atstāju 3 eur)
Hostelis ar brokastīm 20 eur
Ja tev patīk manis veidotais saturs, tad šādi vari man pateikt paldies. Spied pelēko pogu, lai uzsauku man kafijas tasi vai zilo pogu, lai dalītos ar rakstu Facebook. Es pateicos par jebkuru tavu izvēli!
Dalies ar rakstu Facebook Atbalstīt
APSTĀTIESTrīs gadus prātā izlolota doma par Santjago ceļu, un te nu es esmu...
1. diena // St Jean Pied de Port – Roncesvalles // 32.0 km
"It’s gonna be hard!"- They say! Jā, tikai neviens nepasaka cik. Visa diena...
Ir liela laime piedzīvot mierīgu sevi. Apstāties. Baudīt. Ieelpot. Sajust. Būt pateicīgai. To mācos ik dienu.
43. diena // Kopenick - Berlin
Saņem ziņu par jaunu stāstu savā e-pastā!
"What if I told you" garantē, ka Jūsu dati netiks nodoti trešajai personai, bet tiks izmantoti atbilstoši Likumam par fizisko personu datu aizsardzību unsubscribe@whatifitoldyou.eu
© whatifitoldyou — All Rights Reserved