en lv es lv en lv en ceb lv lv fi es es lv lv lv fr ceb lv lv lv es lt lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv tl fi de lv fr nl lv fr lv lv lv lv lv lv lt lv lv es lv lv fr lv lv lv uk en eo lv lv lv lv en
Šorīt alberģē tiek piedāvātas brokastis, līdz ar to izvēlamies paēst tur un 6:30 pametam alberģi. Šorīt ir auksts, salst ciskas un rokas. Taču rīts ir maģisks. Pirms uzlekusi saule, debesis ir zilgan-rozā krāsā un spīd mēness.
Vakar domāju par to, vai kādu dienu paliks vieglāk. Vai būs diena, kad nesāpēs? Un šorīt nekas nesāp. Esmu pārsteigta un atceros, ko man Artur no Baltkrievijas teica – šajā ceļā Tu vari lūgt visu, ko vēlies. Pat kaut vai vietējai tantiņai uz ielas. Tas ir mazliet satraucoši, jo es vakar vienkārši to nodomāju un šodien tas notiek. Es eju un pateicos! Pat kaut 5 km bez sāpēm būtu milzīga dāvana. Un ticiet vai nē, bet līdz 20 km man nesāpēja nekas. Protams, pārsniedzot jau 20 km, kājas pagurst, pēdas pagurst. Bet tas bija vienreizēji.
Eju un nevaru sasildīties. Priekšā kalns.
Turpmākais kilometrs tikai stāvā kalnā. Beidzot mazliet sasildos. Ejot pa kalna augšu, sajūtas ir maģiskas.
Pabrauc garām grupa velosipēdistu no Francijas. Kalna galā šie apstājas, lai nobildētos. Nobildēju viņus pati priekš sevis un piedāvāju arī nobildēt viņus ar viņu fotoaparātu, lai visi tiek kadrā. Šie ļoti priecīgi un es arī. Visi man novēl Buen Camino!
Un tad sākās straujš ceļš lejup. Man patiesi atvērās mute. Es gāju un no manis varēja dzirdēt “wow, wow”. Bildēs to nav iespējams parādīt. Tāda bezgalības sajūta. Un es ticu, ka vienam bezgalība ir lielāka nekā citam. Tas atkarīgs no tā, cik lielas ir mūsu ambīcijas. Mūsu ticība esamībai un lietām.
Un tie bezgalīgie saulespuķu lauki.
Parādās arī kas jauns – kukurūzu lauki. Piestājuši pusdienu kafejnīcā, atpūtinām kājas.
Pēc brīža laukuma vidū ienāk neliels svētceļotāju bariņš, kur vienai meitenei ir maza ģitāra un viņa spēlē “stand by me” un visi dzied. Cilvēki 30mit. Tas bija tāds omu paceļošs moments. Škita, ka tā meitene visas sāpes un grūtos brīžus izdzied caur dziesmām.
Šonakt mums alberģe skaistā ciemā – Fromista, kas atrodas pie kanāla.
Apkopušies dodamies uz ciema centru. Jo no iepriekšējiem ceļotājiem esam saņēmuši vērtīgu informāciju. Framistā ir aptieka, kas izgatavo lielisku smēri, ko smērēt pēc tulznu pārduršanas, kā arī smēri muskuļiem un pēdām – masāžai. Noteikti iesaku! Pēdas būs pateicīgas. Un to izgatavo tikai šeit. Par abiem produktiem 12 eur.
Pēc tam dodamies vakariņās. Lielākajos ciemos tiek piedāvātas arī masāžas pēdām. Sēžam kafejnīcā, ēdam un redzam uzrakstu par masāžu. Jautājam. Labāk nebūtu jautājuši. Jo tā pati pavāre, kas tikko taisīja mūsu burgerus, taisa arī masāžas, kad nav apmeklētāju. #fail
Šodien pati alberģe nav īpaši pārliecinoša, tapēc beidzot varu izmantot savu aerosolu pret insektiem. Ceru, ka viss būs labi. Rīt no rīta sola vēl aukstāku, tikai 6 grādus. Un man siltākās drēbes ir legingi un džemperis. That’s gonna be fun!
Paldies, Santjago, par nesāpīgu un maģisku dienu!
Pārtika rītdienas brokastīm 4.50 eur
Higiēnas preces + smēres 23.50 eur
Pulksteņa mērījums 37.5 km + 3 km pa ciema centru
Ja tev patīk manis veidotais saturs, tad šādi vari man pateikt paldies. Spied pelēko pogu, lai uzsauku man kafijas tasi vai zilo pogu, lai dalītos ar rakstu Facebook. Es pateicos par jebkuru tavu izvēli!
Dalies ar rakstu Facebook Atbalstīt
11.diena // Burgos – Hontanas // 32.2 km
Pamosties viesnīcā pa visam cita lieta. Nekādas steigas. Somu, protams, vakar...
13. diena // Fromista – Calzadilla de Cueza // 36.8 km
Šodien bija tāda visai interesanta diena. Cēlāmies agri, jo tāls ceļš eja...
Ir liela laime piedzīvot mierīgu sevi. Apstāties. Baudīt. Ieelpot. Sajust. Būt pateicīgai. To mācos ik dienu.
43. diena // Kopenick - Berlin
Saņem ziņu par jaunu stāstu savā e-pastā!
"What if I told you" garantē, ka Jūsu dati netiks nodoti trešajai personai, bet tiks izmantoti atbilstoši Likumam par fizisko personu datu aizsardzību unsubscribe@whatifitoldyou.eu
© whatifitoldyou — All Rights Reserved