lv lv fr lv es es lv lv lt de sv sv sv lv es en lv es en lv es en lv lv lv lv ru lv lv lv lv lv ru cs lv ru lt lv lv lv lv lv nl lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv en lv lv hbs_lat lv lv lv fr lv en lv lv lv lv lt lv lv lv lv lv lv lv lv lv nl lv lv lv lv lv de lv lv cs lv lt lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv en lv en en lv lt lv en lv lv lv en lv lv en lv lv en lv lv lv en lv ceb lv lv en lv en hbs_lat lv en lv en lv en sk en lt en lv de lt lt en lv lv lv en lv en lt lv de lv lv de lv lv lv en lt lt lv en lt lv lv en hbs_lat en lv en lv en lv en lv en hbs_lat en de en en en lv en sk en cs en lv en en en pt en it en de en lv en hbs_lat en lv lv ru lv es lv lv lt de fr lv lv lv lv
Avots: Latviešu rakstniecība biogrāfijās, Rīga: Zinātne, 2003.
Pase izdota 1920. gada 13. janvārī.
Pase izdota 1928. gada 9. martā.
Dzejniece, tulkotāja Marta Grimma. Portrets. Fotogrāfs nezināms.
Fotogrāfija no Latvijas Valsts kinofotofonodokumentu arhīva krājuma. Identifikators LNA_KFFDA_F1_4_80994N
Marta Grimma (1901–1983), dzejniece un tulkotāja. Izdoti dzejoļu krājumi "Tavai mīlestībai un mūžībai" (1929), "Mana balss" (1932), "Sēru vītoli" (1934), aprakstu krājums "Čehoslovākijā" (1933), stāstu krājums "Kad Donava šalc" (1934). Presē publicējusi rakstus un recenzijas par latviešu, čehu, ungāru literatūru un teātru iestudējumiem. Tulkojusi no čehu un krievu valodas.
Dzimusi rentnieka un amatnieka Jāņa Artura Grimma un viņa sievas Karlīnes (dzimusi Krieviņa) Grimmas ģimenē kā devītais bērns.
1927: laulības ar Jāni Endzelīnu (1873–1961).
1927: piedzimst meita Līvija Endzelīna (1927–2008).
1933. gada 16. septembrī: laulības ar Jāni Ķelpi (1908–1981).
1934: piedzimst meita Viola (Violeta)
1935: piedzimst dēls Rolands Arvīds.
1939: piedzimst dēls Jānis.
1940: piedzimst meita Ināra.
1940: Martas Grimmas un Jāņa Ķelpes ceļi šķiras. Ķelpe no Rīgas dodas uz dzimto novadu Trikātu, Marta ar bērniem pārceļas uz dzīvi Rūjienā.
1920. gadu beigās – 30. gadi: publicējusi rakstus un recenzijas par latviešu, čehu, ungāru literatūru un teātru iestudējumiem.
1927: pirmā publikācija – dzejolis "Turaida" publicēts laikrakstā "Latvis" (22. maijā).
1927: pirmais publicētais prozas darbs – tēlojums "Māmiņ... zemenītes!" publicēts žurnālā "Latvijas Jaunatne" (2. nr.).
1938: romāns "Sirds saulgrieži" publicēts žurnālā "Sievietes Pasaule".
1970. gados: publicējusi dzejoļus periodikā.
1988: piedalījusies "Čehu–latviešu vārdnīcas" sastādīšanā.
"Tavai mīlestībai un mūžībai" (1929)
"Priežu ziedi" (izlase) (1977)
"Čehoslovākijā" (aprakstu krājums) (1933)
"Kad Donava šalc" (stāstu krājums) (1934)
Tulkojumi no čehu valodas
"Čehu lirika" (Valters un Rapa, 1932)
"Čehu rakstnieku sejas" (Rīga: M. Grimma, 1934)
Jans Otčenašeks "Pilsonis Brihs" (LVI, 1958)
Zdeneks Pluharžs "Ja mani atstāsi" (LVI, 1960)
Aloizs Jirāseks "Suņgalvji" (LVI, 1962, periodikā jau 1935)
Vaclavs Ržezāčs "Tracis Kalēju ieliņā" (LVI, 1965)
Tulkojumi no krievu valodas
Aleksandrs Puškins "Poltava" (Rūjiena: Izdevusi M. Grimma, 1933)
Anatolijs Ribakovs "Kroša brīvdienas" (Liesma, 1969)
"Grimmas dzeja ir mākslinieciski nevienmērīga, labākajos dzejoļos kaisls temperaments, patoss, spēcīgas, nereti neapvaldītas un pretrunīgas jūtas. Tajos atspoguļota emancipētas, iekšēji neatkarīgas sievietes garīgā pasaule. Iemīļoto motīvu lokā (mīla, māte, dzimtene, reliģija) Grimma tiecas nonākt līdz pasaules filozfiskai izpratnei. Grimmas romantiski ievirzītajai dzejai raksturīgi arī sentimentālisma akcenti. (..) Grimmas stāstos ievīti autobiogrāfiski motīvi; izkāpinātu jūtu pārņemtos varoņus virza fatālas kaislības. Stāstu kompozīcija maz izstrādāta, sižets pakļauts jūtu attīstībai."
Ieva Kalniņa. Latviešu rakstniecība biogrāfijās. R.: Zinātne, 2003.
Par dzejoļu krājumu "Tavai mīlestībai un mūžībai" (Valters un Rapa, 1929)
"No sešiem jaunajiem dzejniekiem biezāko grāmatu laidusi klajā Marta Grimma. Viņa rīkojas ar tādu savādu dzejas līdzekļu un arī – surrogātu pārmērību, ka viņas darbs pazaudē māksliniecisko ticamību. To vēl vairāk veicina svešvārdu drūzma un atkārtošanās. Sevišķi pirmā noved pie jautājuma, vai taisni ar to pati dzejniece netop lasītājam sveša? Vai gleznas, kas saistās pie vārdiem, kuri cēlušies tik daudzās un dažādās tautās, netop par nedzīvu kompilāciju? Grimmai turpmāk visādā ziņā jāatmet tādas nejēdzības, kā: "dzeļ kā sērskābe" (75), un sliktas atskaņas: zīmogs – Šeiloks (80). Interesantākais ir Grimmas erotika. Par to ir viņas labākie dzejoļi: "Balles karaliene", "Dāma plīvurā". Bet visumā jāpiekrīt tam, ko Grimma pati domā par savu mūzu: "Tā dzeja nav, bet dvēsles moku vaidi" (142). Dzejnieces pārdzīvojumi un izteiksme vēl neiztaisa viengabalainu lējumu. Spirdzinošs ir viņas nemiers ar sevi un apkārtni. Bet jau savāda viņas lieluma apziņa, kad mēs, arī šo grāmatu apskatījuši, nemiera pilni joprojām meklējam, no kuras puses īsti ausīs mūsu jaunākās lirikas rīta blāzma. Mums iemesls to darīt, jo jūtamies vēl arvien neizpestīti no vidējības un pat neapdāvinātības. Kur vajag talanta, tur nepietiek ar labu galvu. Tāpēc Grimma nepaceļas visai augstu mūsu jauno dzejnieču plejādē."
Arturs Baumanis. Mūsu jaunākā lirika. Daugava, Nr. 5, 1.05.1929.
Par dzejoļu krājumu "Mana balss" (Valters un Rapa, 1932)
"Marta Grimma vispirmā kārtā ir mīlestības dzejniece. levada dzejolī viņa saka, ka tai nav bailes no nāves, bet gan – nomirt bez mīlestības. Mīlas motīvi, spēcīgi un izjusti, aužas cauri visam krājumam, jo sevišķi nodaļā "Mīlestība". Otrkārt, Marta Grimma ir klusuma un vientulības dzejniece. Dzejolī "Man gribētos klusēt" (132. lpp.) dzejniece bēg no drūzmas vientulībā, tvīkst klusuma. Šāda veida dzejoļos dzejniece ir sirsnīga un maiga, vientulības salduma apdvesta. Treškārt, Marta Grimma ir etnogrāfiska dzejniece. Krājumā šim dzejas veidam ierādīta vesela nodaļa "Čehoslovākijai". Ceturtkārt, M. Grimma ir likteņa dzejniece. Viņa jūt likteņa neatvairāmo varu, cilvēka vājumu pret to, un mistiskās izjūtās attēlo savus dvēseles pārdzīvojumus."
Jānis Ķelpe. Marta Grimma – "Mana balss". Rūjienas Vēstnesis, Nr. 44, 7.10.1932.
"Kad Grimma iesāka dzejot, bija ļaudis, kas viņu uzskatīja par mūsu otro Aspaziju. Ja vispār kādai no jaunajām dzejniecēm bija ugunīgs, dienvidniecisks un plašs vēriens, tad vispirms to varēja sacīt par Grimmu. Viņas dzeja tiecās visu garā pieredzēt un pārdzīvot un no filistrības sargājās kā no mēra. Grimmas nodomus veicināja viņas dzejas bakhantiskais, skaļais, augstais un Salomes garā drusciņ perversais un tāpēc vienu otru apsūnojušu vīru šokējošais tonis. Viņas trūkumi bij – šī toņa vienmuļība un, kā sākumā likās, pavirši kopta izteiksme. Bet "Tavai mīlestībai un mūžībai" nu seko otra grāmata. Pagājuši pāra gadi, kuros infantīlo un "vētru un dziņu" steigā sasteigto var izsijāt, noslīpēt, nākt ar jauniem akordiem, un kas šoreiz tas galvenais, toņu skalu paplašināt. Kā Grimmai pa šo laiku veicies? Vispirms jāsaka, ka nav vairs tās nebēdības, kas darīja svaigu viņas pirmo grāmatu. Viņa vairs nemēģina tēlot, cik daudzkrāsaina izliekas pasaule, caur dzejnieka prizmu skatoties, viņa jau itin prozaiski tiesājas ar dzīvi. Grimmas spars apbrīnojams, bet vēl joprojām ne visai attīstīta viņas paškritika un gaume. Viņas grāmata tāpēc gan var interesēt, bet nevar iepriecināt. Jābrīnās, ka līdzās dažai atjautīgai episkai fantāzijai un vienai otrai korektai Čehoslovākijas dabas un kultūras ainai var nonākt bezgaršībā. Jo tādi dziļas iedvesmas apgaroti darbi, kāds ir, piemēram, "Dzīvības ģēnijs", liecina, ka Grimmai zināmas dzejnieces dāvānas neapšaubāmas. Bet gribas ticēt, ka Grimma vēl rakstīs — un uzrakstīs ko vērtīgāku, jo "Mana balss" vēl nav tai visai glaimojoša atestācija."
Arturs Baumanis. Jaunie dzejnieki. Daugava, Nr. 10, 1.10.1932.
Par dzejoļu krājumu "Sēru vītoli" (Autorizdevums, 1934)
"Šai grāmatā daudz raksturīgu vilcienu dzejnieces sejā, – daudz trauksmaini uzsistu, aprautu, viņas koklei zīmīgu akordu. Marta Grimma ir patriote. Vairākus izjustus dzejoļus viņa veltījusi mātei un mātes un bērna pašaizliedzīgai mīlai. leskanas arī dziļas vientulības un dzīves vilšanās izjūta. Idejiskā ziņā krājumā viszīmīgākā ir "Poēma par strēlnieka līgavu" (99–108), kas pēc satura pielīdzināma savā laikā tik populārajam Plūdoņa "Atraitnes dēlam". Tā ir dziesma par studenti–censoni, kas grib augstāko zinātni sniegt, cīnīties, strādāt. Atsakoties no visa: no vecāku un dzīves aicinājuma, jaunā varone dzied himnu darbam. (..) Poēmas varonē saskatāms ilgi gaidītais pozitīvās sievietes–censones siluets mūsu dzejā, kāds sen jau bija sastopams dzīvē. Dzejniecei varētu tikai likt pie sirds nākošos dzeju krājumos ievērot stingrāku redakciju. Ir daudz atkārtojumu. Visumā — Martas Grimmas dzeju krājums "Sēru vītoli" apsveicams, kā sievietes gara mantu krājumu papildinājums.
Paula Balode. Marta Grimma. Sēru vītoli. Latviete, Nr. 11, 1.11.1934.
Jānis Endzelīns - Bijušais vīrs
Jānis Ķelpe - Bijušais vīrs
Uldis Zemzaris - Znots
Valdis Rūja - Skolnieks
Apguvusi franču, vācu, angļu un krievu valodas pamatus. Skolu beidzot, pratusi brīvi runāt krievu valodā.
Petrogradā no Liepājas evakuētajā krievu sieviešu ģimnāzijā uzņemta 5. klasē.
Marijas Beķeres sieviešu ģimnāzija
Stabu iela 14, Rīga
Rīgas pilsētas 2. vidusskola
Filoloģijas un filozofijas fakultāteSākumā studē Ģermāņu un Romāņu nodaļā, tad Baltu filoloģijas nodaļā.
Ar Kultūras fonda stipendiju studējusi literatūru, slāvu valodas un salīdzināmo literatūrzinātni.
"1918. gada pavasarī pabeidzu ģimnāzijas piekto klasi. Mana māsa Emma ar vīru –karavīru, skolotāju un dzejnieku Jāni Putniņu (ps. Ceraputniņš) tajā laikā dzīvoja Ribinskā. Viņu aicināta, devos turp un kādu laiku visi dzīvojām Lāpinu ģimenē. Tā paša gada vasarā mēs ar brāli Oskaru cauri Pleskavai devāmies cejā uz Latviju." (Grimma, M. Mans dzīves stāsts. Karogs Nr. 11, 1981)
Strādājusi par subasistenti Baltu filoloģijas katedrā.
Pierakstījusi profesora Jāņa Endzelīna "Lekcijas par baltu valodu salīdzināmo gramatiku".
Literatūras un mākslas nodaļas vadītāja.
Rūjas ciema bibliotēkas vadītāja un kolportiere.
© LU LFMI, 2022. Mājaslapa: Graftik
Pārpublicējot vai citējot atsauce uz LU Literatūras, folkloras un mākslas institūta (LU LFMI) resursu ir obligāta. Liela apjoma kopēšana un materiālu izmantojums komerciāliem nolūkiem pieļaujams vienīgi ar rakstisku LU LFMI atļauju.