it en it lv lv en fr en lv en fr en lv en lv lv lv lv lv lv lv lv lv ca en en en lv sl en en en lv en it en lv en en en lv en en en lv en en en lv en it en lv en it en lv lv en en en lv en it en lv en lv en lv en en en en fa en en en en en en en lv en
Japāna 4: Kanazawa – N.R.
April 25, 2013October 30, 201910 Comments on Japāna 4: KanazawaTraveljapan2013, jp, Kanazawa
Atbraukuši uz Kanazawa, ejam noskaidrot kur ir velosipēdu noma. Ieeju auto īres mājiņā, kur uz durvīm uzzīmēts arī velosipēds un cenšos kaut ko noskaidrot, un pirmo reizi saskaros ar japāņiem, kuri nevienu vārdu nesaprot angliski. Rādu uz uzzīmēto velosipēdu, taču tie purina galvas, un rāda uz sienas pulksteni, lai nāk rītdien. Nu neko. Tālāk pa tumsu gājām meklēt nākamo naktsmītni. Pa tumsu, jo piešāvāmies jaunai ceļojumu laiku taktikai – no rīta un pa dienas gaišo pusi apskatām pilsētu kurā esam ieradušies, un vakara pusē sēžamies vilcienā, lai brauktu uz nākamo pilsētu. Tādejādi nezaudējam dienasgaismu, un hotelī ierodamies tieši uz gulēšanas laiku.
Kanazawas viesu nama nosaukumis sākumā šķiet aizdomīgs (“O-čakarē”), taču izrādas, ka tā ir ļoti jauka un tīra vieta. Tīra pat priekš Japānas standartiem, šajā valstī nekur nav atkritumu, nekas nav apkrāsots ar grafiti, un pat lauku tualete stacijā, kurā nav jāmaksā, ir vienkārši kā jauna. Teju vai gulies uz zemes – sauss, kārtīgs un smaržojošs. Par tualetēm runājot, kad gājām pārgājienā no Tsumago uz Magome, mežā pa ceļam ieraugam būdiņu. Oliveram tieši vajag uz tualeti, piedāvāju Norai iedot telefonu ar lampiņu, taču izrādās, ka meža vidū būdiņa ir ne tikai apgaismota, bet tā ir labiekārtota ar silto automātisko podu, un visām citām ekstrām, kuras var sagaidīt japāņu tualetēs. Te nu bija caurums grīdā.
Viesu namā mūs sagaida īpašniece, kas ir ļoti jauka un draudzīga, taču apgalvo, ka arī šīs viesnīcas rezervēšanas sistēmā ir bijis rakstīts, ka šeit bērnus neuzņem. Bet viņa ir jauka un pretimnākoša, un saka, ka prom jau mūs nesūtīs. Tātad jau otrā viesnīca ar šādu dīvainu punktu.
Nākamajā dienā īpaši necenšamies atkal meklēt nomas velosipēdus, dodamies uz autobusu. Atkal pamanām latviešu tūristu grupu, cenšamies mest loku, un dodamies uz citu autobusu.
Mērķis gan mums ir viens, jo šajā pilsētā galvenie apskates objekti ir viens pie otra – tie ir Kanazawas pils, un Kenrouaken dārzs. Šis skaitas viens no retajiem japānas parkiem, kas veidoti ievērojot visus perfektā dārza principus (pēc kaut kādiem mistiskiem japāņu standartiem).
Parks tiešām ir burvīgs un ļoti skaists. Latviešus nesatiekam, izstaigājamies, safotografējam ziedlapām klātos celiņus un upītes un nedaudz apskatām arī pili. Atceļā dodamies ar kājām, jo nolemjam apskatīt arī lokālas nozīmes tirgu (ar domu, ka tas nav tūristu objekts), kurā ir milzīgi daudzumi zivju un visādu interesantu dārzeņu. Olivers saēdas zemenes, kas ir ļoti saldas un sulīgas. Meklējot vienu no rajona ģeokastītēm, piestājam pie kāda Šinto tempļa. Kastīti atrod Nora, es tikmēr ieeju templī paskatīties. Tur divi priesteri nāk klāt parunāties. Onkas tiešām ļoti jauki un runīgi cilvēki, runājāmies vismaz kādas piecpadsmit minūtes – par dzīvi, par ceļošanu, par latvijas un japānas atšķirībām. Viena no priesteriem uzdevums ir uzsist pa gigantisku gongu, kad kāds atnāk noskaitīt lūgšanu, un kad ir ienākusi kāda sieviete, viņš atvainojās, apsola tūlīt būt atpakaļ, un aizsteidzas pie gonga. Kad esmu izstāstijis, ka Latvija atrodas netālu no Somijas un Čehoslovākijas (valstis, kuras viņiem izdevās identificēt, nekas, ka vienas jau sen nav), nolemju iemest naudiņu ziedojumu kastītē, taču izrādās, ka tā nav ziedojumu kastīte, bet iespēja nopirkt nākotnes pareģojumu. Pareģojumu man izsniedz uz lapiņas, kas protams ir japāņu valodā. Saku priesterim – nu ko, būs jātulko! Tālāk sekoja visai jautra un komiska lauzītā tulkošana, kurā noskaidroju, ka nākotnē viss būs labi, ja man gadās pazaudēt pasi, nav jāuztraucas, un ka jābūt labam pret sievu. Pasmējāmies, un bija laiks atvadīties.
Šis bija viens no pozitīvākajiem piedzīvojumiem, guvu tur tādu emociju devu un pozitīvu enerģiju kādu grūti uzņemt citos veidos. Viena no atmiņām, kuru varēšu paturēt vēl ilgi, un kuru šķiet nekad neatkārtot dodoties tūrfirmas braucienā.
Tālāk ar kājām dodamies uz viesnīcas pusi, pa ceļam izvēloties mazākās ieliņas un redzam vēl daudz interesanta nost no apskates objektiem.
Click to share on Twitter (Opens in new window)
Click to share on Facebook (Opens in new window)
Japāna 3: daudz kur
Smuki samazinam bildes bez maksas programmām
10 thoughts on “Japāna 4: Kanazawa”
April 25, 2013 at 12:51 am
Blee izklājies pa visu nekur.lv…man nav visa diena lai skrollētu uz leju. Get yr shit together. Smukas bildes btw!
April 25, 2013 at 12:53 am
Ja pareizi sapratu, nekur.lv liek iekšā pilnu rakstu. Ieliku separatoru, centīšos atcerēties nākamajiem rakstiem.
April 25, 2013 at 11:46 am
ārprātīgi skaisti, tie ķirši un viss, klau, pilnīgi jāsāk domāt vai tomēr nevajag Āziju pēc Ķīnas norakstīt
April 25, 2013 at 11:54 am
P.s. gribēju teikt, ka nevajag norakstīt Āziju tādel, ka bija slikta pieredze Ķīnā, jo Japāna pēc bildēm vismaz škiet cita pasaule
April 25, 2013 at 12:05 am
nju, var jau būt, ka vienkārši atškirīgs skatījums mums, jo tev ši pasaules daļa kā tāda patīk. Kaut gan Sergejs ar teica, ka man vajadzēja braukt uz Japānu nevis Ķīnu labāk. Bet nju ķirši fantastiski un izskatās tiešam sterills, ko nevarētu teikt par ĶĪNU. Kaut gan Ķīnā mēs bijām dziļāk iekšā, jo HK, Jagshua, kur bija eiropieši nebija problēmu, hard core bija daļā, kur eiropiešus nekad nemanīja
April 25, 2013 at 12:07 am
Starp citu tad kad jūs braucāt, Sergejs arī bija bijis tikai tajā pašā Ķīnas daļā kur jūs. Tā valsts jau ir milzīga un ļoti dažāda. Nav arī nekāds brīnums, ka Pekina (tūristu galvenā centrāle) ir sakoptāka un pilnīgi citāda.
April 25, 2013 at 11:56 am
Es jau sapratu kā bija domāts. Bet mums personīgi likās ļoti līdzīgi tai Ķīnai, ko mēs redzējām: http://bildes.sapnis.com/v/Travel/Beijing/T4352x2868-00094.jpg.html
Iespējams jums nepaveicās ar reģionu.
April 26, 2013 at 8:42 am
mēs bijām ļoti dažadās daļās: vairāk pat nekā Tu vai Sergejs. HK- neskaitās Ķīna, Ķīna: Changsha, Fenghuang, Guilin, Yangshua, Schenzen , Zhangjiajie, Guangzhouun vēl šur tur caurbraucot, bet jā Pekina ir savādāka, jo tur pazīst kas ir eiropietis 🙂
April 26, 2013 at 8:43 am
Ja tu palasītu aprakstus, redzētu, ka baltos mēs neredzējām gandrīz nekur, un arī ar mums nāca fotografēties. Tev vienkārši ir kaut kādi pamatīgi aizspriedumi un komforta prasības. Es negribu vairs par šo strīdēties. Tavos aprakstos viss ko rakstīji kā sliktu, es uzskatu par normālu.
August 12, 2013 at 2:42 am
wow, bildes labas bez gala. Pats daudzkārt esmu pabijis šajā skaistajā zemē, bet joprojām uzzinu ko jaunu. Nākamreiz noteikti došos uz Takayama – izskatās fantastiski.
Leave a Reply Cancel reply
Your email address will not be published. Required fields are marked *
Save my name, email, and website in this browser for the next time I comment.
Notify me of follow-up comments by email.
Notify me of new posts by email.
This site uses Akismet to reduce spam. Learn how your comment data is processed.
Rakstus šeit jau vairāk kā 20 gadus raksta Normunds.