lt lv es lv en lv en ceb lv lv fi es es lv lv lv fr ceb lv lv lv es lt lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lt lv lv lt lv lv fr lv lv lv uk en eo lv lv lv lv en
Šodien pavisam citāds rīts. Mēs uzkavēsimies Kauņā, jo man jāsagaida mana lietuviešu draudzene, kura atnesīs manas nozaudētās mantas. Kā arī mamma ir atvedusi papildinājumus ekipējumam, līdz ar to notiks ekipējuma maiņa un sūtīšana uz mājām.
Pirmais, ko es palūdzu mammai nopirkt man ir guļammaisa iekšpalagu, kas ir super plāns ar atvēsinošu efektu vasarā un papildu sildīšanu ziemā. Un tas sver vien 225 gramus. Šajā superkarstajā laikā guļammaiss nav vajadzīgs un tas sver 880 gramus, līdz ar to guļammaisu sūtu mājās.
Otrs papildinājums manā ekipējumā ir Sportland sagādātās dāvanas. Kad es redzēju, ka mans ekipējums sāk jukt ārā, es lūdzu pēc atbalsta un Sportland mani sadzirdēja. Man uz Kauņu ar manu kurjeri mammu Sportland man atsūtīja jaunas un super vieglas Salomon amphib bold botas, The North Face cepuri un plānu krekliņu ar garajām piedurknēm, kā arī mikrošķiedras dvieli. Esmu ļoti priecīga par uzlaboto ekipējumu un varešu gan sajust cik vieglas ir kājas, gan paslēpties no saules.
Kad viss pārkārtots, tad dodamies uz Akropolis, jo tur ir pakomāti. Nopērkam skoču, lai saskočotu maisu, kur saliktas mantas - guļammaiss, vecās botas un pāris zeķes, ko nelietoju. Kad tas gatavs, aidā pakomātā iekšā un uz mājām prom.
Gribēju vakar arī nopirkt šeit jaunu somu, jo mana vecā savu laiku ir nokalpojusi. Sāk plīst gurnu lences un muguras stiprinājums met kroku. Somu neizdevās nopirkt, bet izlēmām, ka ar mammu pēc 5 dienām mainīsimies ar somām, jo viņai ir tikko nopirkta jauna soma. Un ar manu veco ķeseli viņa brauks mājās.
Vēl diezgan uzstājīgi meklējam odu līdzekli, ko iesprauž elektrībā, jo laukos nav iespējams gulēt ar atvērtu logu pa nakti, jo odi kož nost. Pašas jau Latvijā pārbaudījām, ka tas strādā un arī sekotāji man sūta ieteikumus. Izstaigājam vairākas Drogas, Maximas un citus mazākus veikalus un tādu neatrodam.
Ap pusdienas laiku vācamies laukā no apartamentiem un ejam uz pilsētas laukumu, lai satiktu Edvili, kura atnesusi manas mantas. Ir jauki atkal pārmīt kādu vārdu un uzzināt, kā sokas citam.
Tagad gan esam gatavas beidzot uzsākt mūsu īso šīs dienas gājienu uz Pažaislis pilsētu. Pilsētā mūsu spēku pārbauda trepes, taču trepju galā lielākoties vienmēr gaida soliņš. Apsēžamies, lai uzēstu kādu gurķi un mazliet atvilktu elpu. Pie mums apstājas kāda sieviete un uzsāk sarunu. Stāsta, ka pati gājusi pagājušajā nedēļā, nogājusi posmu ar 200 kilometriem, un tas esot pilnībā mainījis viņu. Sieviete ceļā esot tā kārtīgi izraudājusi visu, kas iekšā. Dalamies stāstos un beigās viņa saka - cilvēki, kuri iet ir cilvēki. Un sāk raudāt. Acis mitras arī mums. Es saprotu, ko viņa domā. Tu patiesi kļūsti par labāku cilvēku, kad pavadi laiku ar sevi un savu iekšiņu.
Pēc kāda laika mums jāiet garām lielveikalam, kurā ir kafejnīcas. Izlemjam par labu vienai lietuviešu aukstai zupai. Un tie kartupelīši dikti gardi. Pēc pusdienām ejam vēl šeit pameklēt to odu līdzekli. Atrodam. Nopērkam, bet kad es izeju ārā un attaisu kastīti, tad tur izrādas tikai plāksnītes. To detaļu, ko sprauž rozetē, šeit nepārdod. It kā puse no uzvaras, bet diez vai to ierīci vēl atradīsim, jo lauku ciemos gan jau, ka tādus nepārdod.
Celš ved pāri lielam tiltam un redzu, ka no ta lec ar virvēm. Vienu brīdi iezogas ideja, ka varētu izlekt. Pats grūtākais ir uzkāpt uz tilta margas. Labi, ne šoreiz. Šajā piedzīvojumā jau pietiek asumu.
Uz posma otru pusi ceļš ved caur skaistu mežu, kas man dikti atgādina Mežaparku. Daudz asfaltētu celiņu pa kuriem braukā ar velosipēdiem, skrejriteņiem un skrituļslidām.
Pēdējais kilometrs ved pāri tiltam, kas veido sajūtu, ka ieejam salā, jo apkārt ūdens un tālumā redzamas burulaivas un mazākas laiviņas. Sajūta kā ārzemēs. Cik ļoti gribējās aiziet līdz centram un pludmalei, bet diemžēl nesanāca, jo vakarā bija padaudz darbiņu.
Sasniedzam viesnīcu ar nosoļotiem 16 kilometriem. Šoreiz nācās viesnīcu rezervēt booking.com, jo Camino naktmāja nebija pieejama. Cena par numuriņu 45 eur.
Mazliet atkopjamies un ejam vakariņās. Kamēr ir iespēja paēst siltu ēdienu, tas ir jāizmanto. Pasūtu dārzeņu WOKu par labām naudiņām - tikai 5,50 eur un apēdu to gardu muti, jo patiesi ļoti garsīgs.
Vakarā mazliet pastrādāju ar blogu un jau iebraucu miega laikā. Tāpēc aši gaisma ārā un gulēt.
Ja tev patīk manis veidotais saturs, tad šādi vari man pateikt paldies. Spied pelēko pogu, lai uzsauku man kafijas tasi vai zilo pogu, lai dalītos ar rakstu Facebook. Es pateicos par jebkuru tavu izvēli!
Dalies ar rakstu Facebook Atbalstīt
27. diena // Biliūnai - Kaunas
Šodien aizraujoša diena - es sasniegšu Kauņu. Tas nav piedzīvojuma galamēr...
29. diena // Pažaislis - Daukšiagire
29. diena uz Camino ceļa ir klāt. Rīts kā jau ierasts sākas plkst. 5.00. Br...
Ir liela laime piedzīvot mierīgu sevi. Apstāties. Baudīt. Ieelpot. Sajust. Būt pateicīgai. To mācos ik dienu.
43. diena // Kopenick - Berlin
Saņem ziņu par jaunu stāstu savā e-pastā!
"What if I told you" garantē, ka Jūsu dati netiks nodoti trešajai personai, bet tiks izmantoti atbilstoši Likumam par fizisko personu datu aizsardzību unsubscribe@whatifitoldyou.eu
© whatifitoldyou — All Rights Reserved