lv lv lv lv lv lv fr en fr en lv lv lv lv lv lv nl lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv en de lv en nb lv en de lv en nl lv en sv lv en ru lv en en lv en en lv en nb lv en zh en en lv en pl lv en en lv en en lv en nb lv en nb lv en en lv en nb lv it nb pt en lv el nb ro en lv en lv lv lv lv lv lv
IEPAZĪŠANĀS APSVEIKUMI BILDES JOKI ANEKDOTES FILMAS AUTO ATSAUKSMES
A B C D E F G H I J K L M N O P R S T U V Z
Iepazīšanās Iepazīšanās sieviešu anketas vīriešu anketas
Skaties Foto albumi Foto vērtēšana Video Lasi un piedalies Pieredzes apmaiņa Interešu grupas Dienasgrāmatas Dzejoļi - dzīvā dzeja Noderīgi Filmas, kino Sludinājumu dēlis Apsveikumi, kartiņas Vārda dienas Vietas, kur satikties Par oHo.lv iepazīšanos Atsauksmes Mobilā iepazīšanās Iepazīšanās internetā
Ūdens sapnī - sapņa tulkojums
skaidrs- gaiša nākotne, labklājība, arī mīlestība
duļķains- nepatikšanas, kavēkļi, arī slimība
dziļš- labas izredzes nākotnē
ūdeni tīru un aukstu dzert - laime un veselība, laimīga nākotne, ilgs mūžs
ūdeni siltu dzert- tikt atstumtam no draugiem, arī slimība
ūdeni netīru dzert- slimība, arī nāve
ūdenī mazgāties- labklājība un laba veselība, arī bagātība
aukstā ūdenī peldēties- ilgs mūžs
tumšā ūdenī peldēties- nepatikšanas
skaidrā ūdenī peldēties- laba dzīve un veselība
netīrā vai duļķainā ūdenī peldēties - lielas nepatikšanas, slikta dzīve, raizes, arī slimība
tīrā ūdenī iekrist- grūtības, nelaime, arī pēkšņa slimība
duļķainā ūdenī iekrist- nepatikšanas, arī grūta slimība
tīrā ūdenī brist- veselība un laime, arī viesības
duļķainā ūdenī brist- nelaime, nepatikšanas
netīrā ūdenī brist- pieļaut rūgtu kļūdu, raizes, slimība
ūdenī peldēties un slīkt- nokļūt grūtā stāvoklī
ūdenī noslīkt- nelaime, briesmas, arī nāve
ūdenī mutuļus redzēt- briesmas
ūdenī slīkstošu glābt- gods un slava
Sapņa pirmā daļa. Mūs nostrostēja par sliktu uzvedību un pret manu gribu man rokā ielaida šprici ar nomierinošām zālēm. Es cēlu iebildumus un teicu, ka griezīšos Cilvēktiesību tiesā, jo nebiju agresīvs. Otrajā sapņa daļā paņēmu karstu ūdens katlu un ziemā gāju ar to uz trolejbusa pieturu, kur riteņi bija asfaltā izveidojuši bedri. tur tad arī ielēju to un noģērbu bikses, ātri ielīdu, bet ūdens bija dubļains. Taču dubļi man klāt neķērās. Cilvēki brīnījās, kā es ziemā varu ielīst tik aukstā ūdenī, bet viņi jau nezināja to, ka ūdens ir 45 grādus silts. Tad atceros ka saģērbos un tad pienāca trolejbuss. bija nakts, vai vakars. Katrā ziņā tumšs.
Biju savā vecajā dzīvoklī Salacas ielā, Raimonds Hlomovs aizgāja gulēt vectētiņa istabā, pēc tam sapnī biju vannā, kur pēc tam sāku ielaist aukstu ūdeni, trešajā sapņa daļā kopā ar Ivara māsu Anitu braucām pa kaut kādu Jūrmalas ceļu uz manu daču, es braucu ar riteni gandrīz tik pat ātri kā viņa ar mašīnu, kurā sēdēja arī Elza un Emīls.
Raudāju, kad atvadījos no Ivara, biju devis viņam līdzi savu mobīlo ar visu SIM karti, tādļēl atceros, ka man vajadzēja atcerēties savas vecās SIM kartes PIN kodu. Salacas ielā32, kur agrāk dzīvoju, ar Sandi Dedzenu krāmējām liftā visādas mantas, arī traukus, uzradās Smaida Zosāre ar saviem traukiem un abi aizbrauca augšā ar liftu, es skrēju augšā pa trepēm. Visi ceriņi bija izrakti un tur vieta bija atbrīvota skaistiem apstādījumiem. Tad biju pie sava tēva kapa Matīsa kapos. Bija uzstādīts jauns piemineklis ar nāves iemeslu-elektrotrauma(vert.rakst.) piemineklī bija ekrāns kur varēja kaut ko arī noskatīties par te dusošo dzīvi. elektrības vadi gāja pāri mūsu galvām kapos 2-3 m augstumā. Jāmaksā par to bija 3eur.mēnesī. Man rokās bij liels fotoaparāts, pēkšņi ieradās daudz viesi, kuri gribēja ieslēgt filmu, bet mēs ar mammu aizgājām no kapiem, gājām gar CCietumu, kur gāja dīzelis uz augstām konstrukciju stieņu siksnām - virzuļiem, nezin vai tik dīvainas formas vilciens vispār eksistē. tad es jāju uz tāda kā pašlecoša buka, ar dēli rokās tas dēlis bija kādi 10m, un tas ielocījās kādā ēkā, lejā pa trepēm, kur bija direktors. Darbiniece bļāva, ka tas esot noziegums. Es viņai atvainojos, jo tas notika ārpus manas gribas. Vannasistabā no plastmasas bija saliekams paklājs, kurš salocījās tādos kā trīstūros, veidojot raķetes formu, un Kārlis nejauši to salocījā tā, ka nokļuva iekšpusē un nespēja pats vairs no tā izkļūt. Tad biju pie milzīga pils cietokšņa, kurš būvēts no gaiši brūniem ķiegēļiem, too ieskāva ūdens, bija apkārt arī citas salas, un krasts ar nelieliem kokiem, kur es biju piedzīvojis laimīgākos brīžus ar Lauri Medni, es pa padoniem, kuri bija iemērkti ūdeni mēģināju pārskriet uz kādu no salām. ūdens bija dzidrs, un nejauši ar vienu kāju iemērcu diezgan dziļi kādā līkumā. Visbeidzot gāju uz Maximu, bet jādomā bija par kaut kādām govīm, kā lai apvieno visus darbus un laiku, ko tām atvēlēt. Pie Maximas biju saticis kārli, kurš atkal bija iekūlies kādā slazdā.
Plūdi, cilvēki stratēģijas spēlē, realitātes spēlē, apģērbties paspēj, ja spēli spēlē atri, nevis aizkavējas. Plūdos - ūdens klāja zemi , apmēram 0,5m klajumu.
Biju kaut kur uz Daugavas pie Daugavpils vai citā nezināmā vietā, kur Daugava bija plata. Kaut ko centos izdarīt nokāpis no tilta balstiem, ūdens bija tumšs , dziļš, no upes centra virzījās platforma ar piena kannām, ko regulāri gar šo tiltu sūtīja kaut kur tuvāk pie malas. Zināju tikai to, ka manai darbībai ir kaut kāds sakars ar tām kannām. Biju uzlēcis uz kāda mieta, kas atradās tālu no pārējiem un domāju, kā lai tiek atpakaļ uz tilta, kas nu bija problemātiski, jo platforma jau bija prom. Atceros tikai, ka beigās sāka satumst.
Sapnis14.nov.no3d.Peldēju gar kaut kādas upes,iespējams,Daugavas upes krastu,gar salu uz mazu saliņu, kas atradās aiz tās lielās salas līkuma. Ceļš līdz tai tomēr izrādījās tālāks, nekā sākumā varēja šķist. Ūdens bija tumšs, apkārt krastā un piekrastē daudz cilvēku. Kad nonācu uz tās mazās saliņas, tur saodu smaku. Krievs (Valdis Stepanovs) bija uzbirdinājis cigarešu pelnus (izkritusi ogle no benčika) uz ādas jakas, kura stāvēja tur pat izklāta un piederēja Ilonai Tučai. Apkaklē bija izdedzis prāvs caurums. Tad sapnī biju slimnīcā. Biju kaut kur kādā infekciju vai kādā citā līdzīgā atsevišķā mājā, kur vienā galā apkure nestrādāja, tāpēc tur bija vēsāks, nekā otrā. Neatceros, vai es biju pacients vai sanitārs. Trešā daļā biju 25.vsk., 35.kab. klasē, kur Rita Ranķe izteicās negatīvi par gejiem.lv portālu, minot, ka tur pretlikumīgi reģistrējušies nepilngadīgie nemāk pareizi čatā rakstīt, tāpēc portāls esot jāver ciet. Es uz to atbildēju, ka arī parējos portālos čatā jaunieši raksta ar saīsinājumiem un kļūdām, un tāpēc jau nav vainīgs pats portāls. Ranķe mani nosauca par lomiku un es viņai no savas sēdvietas iemetu ar tāfeles krītiņu.Pat tie klasesbiedri, ar kuriem dzīvē man nebija draudzīgas attiecības,mani morāli atbalstīja. Tad ar vel atceros, ka mani strostēja pārdevējas pie garajiem veikaliem, lai pērku no viņām bez kādiem čekiem kaut kādas saknes un zivis, kur tās bija izklātas uz ielas pie kioska uz trepēm. Es to nedarīju.
Sapnis 11. novembrī, Lācplēša dienā, sapņa pirmajā daļā kāpu kaut kādā skolā augstāk pa trepēm, Jūlija man apmaiņā pret kaut kādu citu labumu bija atdevusi divus garākus metāllūžņu stieņus, no kuriem viens man diemžēl izkrita uz tām trepēm, labi , ka nevienu nenosita, tikai sabiedēja. Sapnī vēl bija kāda stunda, kur minējām multfilmas un tā iela platā, kur spīdēja spoži saule, kur bija ūdensvada sļūtene ar kuru laidu ūdeni uz ielas un uz mums visiem skolotājiem,kuri atradās turpat. Uzsmidzinātais ūdens atvēsināja no siltās saules, bet tualetēs bija jātaisa tas, lai netecētu ūdens bačokos pa tukšo (tas ir cauri ) , jo skolotāji sūdzējās par patēriņu, skola atradās nezināmā vietā, pie tās platās ielas, uz platās ielas nebija cilvēku, visi stāvēja malā un it kā kaut ko gaidīja.
sapnī gāju (skrēju) pa grantēto ceļu uz savu daču. Man bija bail no kaķa - lauvas, kas dzinās pakaļ. Labi, ka mans kaķis nenonāca tās nagos. Šuse arī bija dzīva, bet viņa bija tikai ar vienu aci, jo viena acs bija savainota, virs durvīm, kad ienācu, bija kautkāds ruds runcis. Uni (suneni) sprostēju uz balkona, kur lija lietus, gāzās un krājās ledains ūdens, suns izmirka rūca no sākuma, kad to apskāva vēsais ūdens, taču to nelaidu iekšā pa balkona durvīm.
Sapnis naktī uz 29.maiju. Biju Jūrmalā, Mellužos, pie tantes. Brālēni bija izauguši. Man pastniece atnesa kaut kādu paciņu, kur bija 0.25W rezistori sapakoti vienotā komplektā tādās kā lādītēs. Rihards nesaprata kas tie ir un diemžēl visus sajauca pēc svītru kodiem un tie bija izbērti uz grīdas. Dusmojos par to, jo tagad tos nāksies šķirot. Antenas vads gāja zem dēļu grīdas, tā bija mazgāta pie sliekšņa sita elektrība no kādas kvēlojošas naglas un kaut kas sāka kūpēt... :(. Sapnī bija arī vēl kaut kas vēl. Bet atnāca draugi, to tāpēc neatceros, jo jau aizmirsu...
Sapnis no sestdienas uz svētdienu - 28. decembri. Atceros tikai pēdējo sapņa daļu. Biju nezināmā vietā pie upes. Tā varēja būt Daugava. Man tur bija iegādāta zeme kādi pārdesmit kvadrātmetri, kura robežojās ar krastu. Tur bija tāda kā nogāze, ne pārāk stāva, bet tomēr. Kādreiz tur eskavātors bija sastūmis arī melnzemi, un pie krasta tur tā arī viss bija atstāts. Kāds cits bija atvedis arī granti, kad biju tur, es redzēju dzīvokļu mājas pārdesmit metru attālumā. Pirmajā stāvā pamanīju logā Roberta mammu, kura uz palodzes ārpusē bija nolikusi tiko iegādātus kaktusus. Bija uzpotēts Gymnocalicium uz potcelma. un bija iegādājusies arī tikai potcelmu, bet augšējās daļas - kaktuss bija nost - par tādu pašu cenu. VIņa teica, ka kāds veikals tos tagad sācis tirgot. VIņa lūdza arī granti man, vai varu atnest, jo arī vina ir manā labā daudz darījusi. Jā, protams, ka piekritu, un abi nogājām uz leju pēc tās. Viņa bija paņēmusi vēl kaut kādu kaktusu uzpotētu, bet tad atnāca ROberts un to kaktusu diemžēl sāka tvarstīt un atdalīja no potcelma, jo sāka lauzt nost tam dažus izstīdzējušākos dzinumus, - Sapņa beigās atceros, ka ieraudzīju ROberta Vecmammu dīvainā kārtā staigājām pa ūdens virmu tā uzmanīgi. Bet zināju, ka tā nav, jo zināju, ka tur 5-10 cm zem ūdens virsmas ir makšķernieku laipiņa, kas sniedzās upē kaut kur 15m tālu. no krasta.
Sapnis 13. septembra rītā - biju atgriezies no atvaļinājuma, biju kādā gaišā telpā, jaunā dzīvoklī, kur stāvēja virtuvē galds, kuram bija manis paša likta izlietne, bet tai bija noņemts sifons! Daudzi radi to neievēroja un tik un tā tecināja ūdeni, kurš diemžēl pilēja zem galda un arī zem laminātparketa. Kad atgriezos kopā ar radiem no atvaļinājuma, skapja apakša jau bija slapja, to jau bija paguvis izdarīt vectētiņš, kurš bija palicis mājās. //Tad sapnī biju kaut kur kādā nezināmā vietā pie citām mājām un tur bija meitenes, kuras ik dienu nesa kādas 3 dienasgaismas spuldžu lampas rokā, lai tās ik dienu ieskrūvētu akvārijā, kurš stāvēja publiskā vietā, kamēr baro zivis - lai gaišs. Atcerros, ka gribēju vienu no spuldzēm iemainīt pret savu, bet man tas neizdevās. VIņa nepiekrita, kaut gan nebija rupja.// Sapņa beigās filmēju ar kameru kādu skolas iesākumu vai ko tādu, bet tad pamodos.
sapņa pirmajā daļā bijām savākušies mēs - bijušie studenti bet tie, kuri nepabeidza LU, kā arī Martina un Ieva Gailīte. Smaida Zosāre mums pie tāfeles mācija par cilvēka garšaas sajūtām dažādās mēles zonās, dalīja arī izdales materiālus, es lasīju krieviski tos. Smaida teica, ka es jau zinot vairākas valodas. Tad bija jautājums par to - kas ir mīlestība, ko pajautāja viena jauna , nezināma meitene no priekšējā sola, kas acīmredzami bija nesen LU, jo viņu nepazinu. Teicu arī, ka mīlestība ir tad, kad tu vari pilnībā ziedot sevi otram cilvēkam, arī visu savu karjeru, ne tikai sajūtas ka patīk. Otrā daļā bijām kaut kādā lielā zālē, kur katram mikrafonā bija jāstāsta par sevi un iegūto dzīves pieredzi. Bijām savākušies dažādi pazīstami un nepazīstami no dazādām skolām. Atceros, ka bija arī no 25.vsk. Andrejs Kokins Palēkdamies nāca, izstāstījis kā gājis. Es teicu, ka vi´;nš tagad bru´gi liek, viņš to apstiprināja - neko nevajagot rēķināt, vajag tikai piegriest. Kad man bija jāstāsta vai jādzird ko interesantu citi stāstīs, sākās kāda mūzika. Lamājās, lai to izslēdz kā bija pirmīt, jo nevar dzirdēt. Sēdēju zāles (klases) pēdējā rindā. Tad arī visi kaut kur gājām laikam uz kādu bērnunamu un tur gulēja no dažādiem avotiem cietuši pusaudži. Par viņiem (viņu grūtu likteni) stāstīja LCDTV pie sienas. Par katru no viņiem. VIņi par to nebrīnījās, jo droši vien jau redzējuši tos sižetus ar sevīm jau kādas 100 reizes. Sapņa trešajā daļā biju mežā, bet ne biezā, bet uz plati iemīta meža ceļa, meža sākumā, nezināmā vietā. Tur atradās tādas kā betona trepes - kā pārejas, it kā apakšā būt vilciens vai automaģistrāle. tādas bija 2 gabalas aptuveni 50m viena no otras uz tā ceļa, trepēm, kas bija uz abām pusēm( un savienotas ar ceļu) bija arī 3 platformas pa starpu. Augšējā, un vēl divaskatra zemāk, kopā 5 platformas, 3 līmeņos. Atceros , ka stāvēju augšā. Un izlēju daudz ūdens. Kādu kubu bai pat vairāk. Izlēju to pa trepēm uz abām pusēm. Tas plūda lejā ar lielu atsitienu s
Interesantu sapni redzēju, sapnis krāsains , līdzīgs zīmētai multenei, arī es pats un pārējie. Uz kaut kāda balkona, kur viss ultra moderns, ar brālēniem un citiem radie bijām sanākuši skatīties, kādu 3D ūdens šovu, pār malu nedrīkstēja liekties vārēja pārkrist. Gāju palīgā, lai viņš neiekristu, jo vbija pārkāpis visas barjeras. Uz kaut kāda milzīga kosmosa kuģa (horizontālā stāvoklī, vai arī tas bija kuģis vai zemūdene), iznāca kaut kāda kļūme, kā rezultātā makaroni (pavedieni), kas bija par pamatu degvielas un pamatā visa kuģa darbībai, sāka sacietēt, jo kaut kur es vai kāds cits bija pieļāvis kļūdu. Un sākās virkne nepatikšanu. Beidzās ar to, ka iedarbojās signalizācija, trauksme, kas paziņoja, ka izveidojusies nelāga situācija un ikvienam jāpamet telpa. Viss zīmēts, kā jau krāsainā multenē. nlp.lv Ja šajā dienā sapņi ir nemierīgi un satraucoši, tad jums kaut kas traucē atslābināties.
Pirmajā sapņa daļā biju atvests uz R”igu uz kautkādu armijas daļu, kur ēdām pusdienas. Biju zaldāts. Pirms tam mums bija mācības brīvā dabā atceros tādas trepītes kuras veda augšā lejā un bija jāparvar šķēršķi a, arī ūdens, - tās pagāja zem ūdens un tajās vietās bija jāaiztur elpa vai jāpeld. Armijas daļā esot domāju, kā es tikšu katru dienu ar kājām no Pārdaugavas dzīvokļa uz turieni, jo man velosipēds taču Madonā. Andrejs bija atradis kaut kādu stikla lodi, smilš-zeltakmens stīgu lodi, kuru savā laikā netiku saņēmis no ebay. Viņš to bija atradis tuvumā pasta ēkai. Pratams, lai gan es tos 0.99 usd biju dabūjis atpakaļ caur paypal, es tomēr gribēju pirk to lodi. Solīju divus latus, viņšnepiekrita, tad divus eiro(kas gan ir mazāk ) – viņš piekrita J/ vēlāk sapnī biju kādā poliklīnikā. Tad arī projektēju kādu izbīdītu lodzīju ko gribēju aplikt ar poikarbonātu.
vispirms kādā nezināmā vietā , dzivoklī satikos ar kaut kādām dvīņu māsām, kas gribēja dzīvot kopā. vērām vaļā skapjus un rādīju, kur es dzīvoju, kur stāv manas mantas. Arī patrepi centos pārveidot pēc sava ieskata, lai varētu tur pa apakšu iekļūt no savas puses. tad es parkā pamanīju kaut ko rozā uz celiņa, ka pēc pārvākšanās man ir no kastes izkritis Botsvānas ahāts. pieejot tuvāk un paņemot, tas sadrupa palika orghaniskas atlūzas izkaltētas, kuras apēda divi novārguši melni kaķīši. viens lielāks otrs mazs. Kaut kāds vīrietis fotogrāfēja savu mammu pie tā paša dzīvžoga pie kura es biju atspiedie un baroju tos. Es arī iekļuvu kadrā. Vēlāk nonācu pie kaut kādas mākslīgas va dabiskas ūdenskrātuves, tā bija pilnāka kā parasti, ūdens bija gaišs dzidrs. dziļš. vairākas reizes gandrīz iekritu, bet tomēr izvairījos iekrist aukstajā ūdenī , kurā bija ielēkuši daži citi cilvēki, tad pamodos.
ziemā applūdusi palienu pļava kaut kur pie AIviekstes. Ejam pa tādu kā izveidotu līkumotu celiņu no gabaliņiem kurš daudzviet paiet zem ūdens, taču tam var vēl pārbrist. Reizē,m , kad ieskatās apkārttam tad ūdens gan dziļš. otra epizode - ar mammu un māsu pēdējā brīdī atskārtām, ka jākāpj ārā no vilciena, skrējām, bet atstājām daļu mantu vagonā, jo visas nepaspēju paņemt. I;gi maldijāmies, kur mēs atrodamies. Trešā epizode - es viens pats skumstu dzelzceļmalā, perons, elektrovilciens, nezināma pilsēta, pareizāk - stacija un uz vienas klajaas ielas netālu no tās ir mana māja, taču pareizāk sakot, tā pat nav pildēta. Garām iet cilvēki, apsmej.
atrakcija, kurā ar vagoniņā ar visu vējaku pabraucām zem ūdens ar gumijām un pēc tam a kā gumijlēcējus , tikai šoreiz gan šāva gaisā. tas tilts - sliedes pa kuru brauca tie atrakciju vagoniņi, tās meta kalniņus, līdz visbeidzot pagāja pilnībā zem ūdens. es vēl domāju vai jakas kabatās nav palikušas kādas mantas, sajutu pēctam arī aukstu ūdeni. tālāk neatceros. atceros, ka kāds teica, ka pirms tam lai aiztur elpu.
Pēc reģistrācijas Tu varēsi veidot savu sapņu dienasgrāmatu, noteikt sapņu ticamību un darīt citas aizraujošas lietas!