lv en lv nl hbs_lat lv lv sl lv en nl hbs_lat lv lv lv de es lv lv lv lv lv lv en lv en lv lv en lv lv lv lv lv en lv lv lv en lv lv lv lv lv lv lv en lv lv lv lv lv lv en lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv eu lv en
Kā vecākiem sabalansēt bērnu slodzi un ļaut viņiem būt bērniem ilgāk? | Mammamuntetiem.lv
Jaunākie raksti Ziņas Grūtniecība Bērns Ģimene un attiecības Māja un dārzs Skaistums un veselība Svētki Receptes Viedokļi Žurnāli Video Tēva diena Viedā māja
Pārslogojot bērnus, mēs nereti liekam viņiem pieaugt pārāk ātri. Mācības, kur jāapgūst ne vien jaunā viela, bet arī iepriekšējos gados iekavētās zināšanas, ārpusstundu pulciņi, pienākumi mājās – kā vecākiem to visu sabalansēt, lai bērni nebūtu emocionāli pārslogoti?
Psihoterapeits Artūrs Miksons norāda, ka, bērnam nonākot pārslodzē, pašiem vecākiem ir būtiski saprast tās cēloņus.
Tuvojoties jaunajam mācību gadam, IKT pakalpojumu sniedzējs “Bite” sadarbībā ar psihoterapeitu Artūru Miksonu ir apkopojis vērtīgus ieteikumus vecākiem, kas palīdzēs labāk izprast bērna vajadzības un spējas, tā vienlaikus ļaujot viņiem ilgāk palikt bērniem.
Liepājā sadurtā skolotāja pastāsta par piedzīvoto uzbrukumu: "Viņa turpināja durt, tad paklupu un viņa sāka mani kušināt."
Ja vēlies izaudzināt rūpīgus un gudrus bērnus, ļauj viņiem dzirdēt tevi sakām šīs 11 frāzes
Audzināt bērnu bez kliegšanas. Četri soļi vecāku uzvedības mainīšanai
Kad bērns nonācis pārslodzē, tas likumsakarīgi ietekmē viņa emocionālo stāvokli, raisot dusmas, skumjas, trauksmi un virkni citu negatīvu emociju. Tas savukārt ietekmē gan to, kā viņam veiksies mācībās, gan to, cik daudz un dažādus pulciņus viņš varēs apmeklēt, kurus pienākumus mājās varēs paveikt. Arī vide un dzīves notikumi ietekmē to, kā bērns jutīsies. Psihoterapeits Artūrs Miksons skaidro, ka, bērnam nonākot pārslodzē, pašiem vecākiem ir būtiski saprast tās cēloņus. Un tikpat svarīgi zināt, kā emocijas un pārslodze ietekmē motivāciju.
Temperaments nosaka bērnam atbilstošas nodarbes
Kā norāda A. Miksons, temperaments ir ierakstīts katra cilvēks individuālajā DNS kodā, nosakot bērna slodzes noturību un kādas aktivitātes viņam būs piemērotākās: “Ja bērns pēc temperamenta ir mierīgs, melanholisks, viņam noteikti nebūs piemēroti aktīvi sporta pulciņi un nodarbības. Jā, fiziskas aktivitātes viņa ikdienā noteikti ir jāiekļauj, bet varbūt ir vērts apdomāt, vai tiešām tā ir dalība futbola komandā, treniņi slidošanā vai boksā u.tml. Iespējams, viņam piemērotākas būs mākslas nodarbības un ģimenes izbraucieni ar divriteņiem. Un tad ir bērni, kuriem ir tik daudz enerģijas, ka to ikdienā nepieciešams burtiski izlādēt – viņiem slodzes izturība ir lielāka un, papildus mācībām un mājas pienākumiem, sports būs īstais,” saka psihoterapeits.
Trīs nosacījumi, lai bērni augtu laimīgi un harmoniski
Vecumposmu īpatnības no 3 līdz 6 gadu vecumam – emocijas, sevis apzināšanās un draudzēšanās māksla
Par daudz fizisku aktivitāšu: kā pamanīt, ka bērnam ir pārslodze
Interesanti, ka ļoti bieži vecāki, kuriem ir mierīgs temperaments, nesaprot savus bērnus, kuri ir ļoti aktīvi, un otrādāk. “Savā praksē esmu saskāries ar gadījumiem, kad vecāki, kuri pēc dabas ir mierīgi, domā, ka ar viņu aktīvo bērnu kaut kas nav kārtībā. Taču realitātē tās ir atšķirības temperamentā, kas vecākiem būtu ar laiku jāiemācās atpazīt sevī un savā bērnā, lai vislabāk piemērotu bērnam atbilstošu slodzi,” piebilst A. Miksons.
Bērni nav salīdzināmi un viņiem jāļauj piepildīt savus sapņus
Ikvienam vecākam ir milzīgs risks nonākt situācijā, kad viņš sāk salīdzināt savus bērnus ar citiem vienaudžiem. Tāpat bērna pārslodzi var radīt vecāku nerealizētās ambīcijas, kas visbiežāk ir vecāku pašu sāpīgas atmiņas par zaudētu iespēju bērnībā. Piemēram, ir vecāki, kuri uzstāj, ka bērnam jāapgūst kāda mūzikas instrumenta spēle vai sporta veids, kas pašam savā bērnībā nesanāca. Arī tad, ja bērnu tas vispār nesaista. Tiesa, ne vienmēr vecāki aptver, ka šādā veidā hiperkompensē savus nepiepildītos sapņus.
“Kā vecāki to var mainīt? Kā neskriet pakaļ pūlim? Vecākiem būtu pašiem ļoti racionāli jāizvērtē, kas bērnam tiešām nepieciešams, ko bērns jau dara un ko nedara u.tml. Vecākiem jāspēj apstāties, izvērtēt, kas bērnam ir labākais, pēc iespējas mazāk ietekmējoties no ārējiem apstākļiem, savas pieredzes un iedomātām sabiedrības normām. Ja bērna izvēlētais ceļš, piemēram, deju nodarbības klavierspēles vietā, būs neveiksmīgs, tā būs viņa paša pieļauta kļūda, ne vecāku, un bērniem ir jāļauj kļūdīties,” ir pārliecināts eksperts.
Vecāku problēmas liek bērnam pieaugt ātrāk
Lai nodrošinātu bērnam emocionāli veselīgu vidi mājās, viņam ir jāstāsta par to, kas notiek ģimenē. Nevajadzētu vairīties bērnam stāstīt par problēmām, kas uztrauc vecākus, taču sarunā nav kopīgi jāmeklē situācijas risinājums problēmai, kas bērnu neskar. Tā teikt – bērniem nav jārisina pieaugušo problēmas!
Piemēram, bērns nav jāiesaista attiecību, darba, finanšu problēmās, taču viņam ir jādod skaidrs signāls un pārliecība, ka šobrīd ģimenē ir saspringtāka situācija, ar kuru vecāki tiks galā.
Neziņa bērnos rada nestabilitāti un arī mākslīgs vecāku smaids, sakot “Viss kārtībā!”, nebūs risinājums.
“Augot vidē, kur bērns visu laiku dzird par problēmām, kas viņam netiek izskaidrotas, vienīgais veids, kā viņam tikt ar to galā, ir pāragri pieaugt. Ja tomēr sanāk bērna klātbūtnē runāt par kādu pieaugušo tēmu, bērnam ir jāpaskaidro, ka vecāki to atrisinās, tā viešot viņā pārliecību un mieru. Esam pieaugušie, uzņemamies atbildību, atzīstam kļūdu un skaidrojam to,” aicina A. Miksons.
Motivācija zūd, kad visa ir par daudz
Vecāki nereti meklē speciālistu palīdzību, kad šķiet – bērnam trūkst motivācijas! Taču visbiežāk motivācijas zudums ir sekas, nevis cēlonis. Iespējams, bērnam trūkst motivācijas īstenot vecāku ambīcijas, kas viņu nesaista, vai bērna dzīvē ir notikušas kādas pārmaiņas, kuras vecāki nav pamanījuši.
“Bērns reaģē uz dzīves notikumiem. Ja bērnam pastāvīgi jādzird vecāku strīdi un bažas par ģimenes finansiālo stāvokli, bērna psihe ir pārņemta ar šo problēmu. Tādos mirkļos vecākiem šķiet, ka bērns kļūst pasīvāks un slinkāks, taču viņi neredz vai negrib redzēt patieso iemeslu. Tiklīdz tiek atrisināta situācija mājās, arī viss pārējais sakārtojas. Bērnam atkal parādās vēlme būt aktīvam, socializēties, uzlabojas attiecības ģimenē un veidojas veselīgāka vide. Ja problēma netiek risināta, bērnu var motivēt ar dāvanām, izklaidēm vai arī sodiem, taču ilgtermiņā tas rezultātu nedos. Līdzīgi ir ar pārslodzi – motivācija mācīties vai iet uz pulciņu zudīs tad, ja visa būs par daudz. Pārslodzes brīdī kāda no jomām gluži vienkārši cietīs,“ skaidro eksperts.
Viņš piebilst, ka motivāciju var ietekmēt arī dzīves notikumi, kurus bērns tobrīd pārdzīvo. “Vecāki vienmēr var uzdot sev jautājumu – vai mēs kaut ko neesam pamanījuši?
Piemēram, klases audzinātāja vai dzīvesvietas maiņa bērnam var radīt stresu, kas ietekmē viņa spēju veikt ikdienas pienākumus, mācīties.
Vecāki var neviļus minimizēt šādu dzīves notikumu, jo viņiem tas nešķitīs nekas īpašs, bet bērnam tas ir svarīgi. Tādos brīžos emocionālās slodzes samazināšanai bērnam var ļaut padzīvot mājās kādu brīdi, izrunājoties, ļaujot pārdzīvot sajūtas un ieiet atpakaļ ritmā,” stāsta A. Miksons.
Kā saprast bērna vajadzības un kāpēc viņam jāļauj piedzīvot arī vilšanos?
“Pirmkārt, bērna vajadzību noteikšana sākas ar to, ka vecākiem ir jāapzinās, ko viņi var un nevar nodrošināt. Tikai nodefinējot iespējas, vecāki var ļaut bērnam izvēlēties. Piemēram, nevajag piedāvāt bērnam iet uz hokeja nodarbībām, zinot, ka nevarēsiet tās atļauties. Otrkārt, ja bērnam kaut ko ļaujat, vecākiem par to ir jāuzņemas atbildība. Piemēram, ja ļaujat bērnam braukt ar riteni, ir jārēķinās, ka bērns var mēģināt pārbaudīt, ko viņš spēj ar riteni paveikt, un tas ir traumu risks. Nevis sapņaini cerēt, ka braukšana būs tikai mierīga un plūdena bez nekādiem starpgadījumiem,” atgādina psihoterapeits.
Viņš papildina, ka mūsdienu sabiedrībā daudzi nevar samierināties, ka kļūdas eksistē.
Taču vecākiem jāatceras – labi vecāki jūs būsiet tikai tad, ja agrīni iemācīsieties, ka kļūdīties ir cilvēcīgi. Turklāt tas ir jāmāca arī bērniem.
Proti, mēs nevaram atgriezt laiku un izdzēst pateikto vai izdarīto, bet varam atzīt kļūdu un labot to.
“Bērnu emocionālā noturība nosaka to, cik lielas bēdas, bailes, dusmas un dažādas citas nepatīkamas emocijas viņš spēj izturēt. Jā, mums ikdienā ir jārada bērniem priekpilni mirkļi, ļaujot viņiem piedzīvot laimīgu bērnību, taču vienlaikus nevajag viņiem liegt dusmoties, izjust bēdas vai pieļaut kļūdu. Bērniem vajag piedzīvot visas emocijas, un vecākiem ir jāiemāca viņiem tikt galā un pastāvēt līdzās ar nepatīkamajām emocijām. Tikai tā bērni iegūst un norūda emocionālo stabilitāti,” secina A. Miksons.
Bērna attīstības kalendārs: 10 gadi
Sacensība par bērna mīlestību. Kā pasargāt bērnu no izvēles starp mammu un tēti
Bērns Emocionālā audzināšana Artūrs Miksons
Ukraina Video padomi Valsts atbalsts Zīdainis Atbild ginekologs Tēva loma Rudens veltes Āboli Idejas vakariņām
Mammamuntetiem.lv aicina: ejot uz vēlēšanām, ņem līdzi bērnu!
Kā nekļūdīties, izvēloties visatbilstošāko biroja galdu?
Vai izsvītrot visus kandidātus biļetenā ir laba doma? Kas jāzina, ejot vēlēt Saeimu
Padomi alerģijas simptomu mazināšanai: pareiza mazgāšanas līdzekļu izvēle
5 dekoratīvi košumkrūmi piemājas dārzam
Saeima konceptuāli atbalsta ieceri ievērojami pacelt minimālo algu jau no janvāra
Vai botas drīkst mazgāt veļasmašīnā? Atbild eksperti
Kas ir Miķeļdiena un ko par to vēsta ticējumi
Kad gaidāms pirmais sniegs? Laika vērotāja prognozes
Liepājā sadurtā skolotāja pastāsta par piedzīvoto uzbrukumu: "Viņa turpināja durt, tad paklupu un viņa sāka mani kušināt."
Audzināt bērnu bez kliegšanas. Četri soļi vecāku uzvedības mainīšanai
Ja vēlies izaudzināt rūpīgus un gudrus bērnus, ļauj viņiem dzirdēt tevi sakām šīs 11 frāzes
Jautri noderīgi padomi supersuperīgiem vecvecākiem
Rebeka svarus cilā no mazotnes
Vīrieši draugu kompānijās dižojas ar iegūto sieviešu skaitu. Taisnība vai tomēr ne?
Vai mīlestību tiešām var nogalināt?
Vairāk rakstu no "Ģimene un attiecības"
© SIA Mammām un tētiem, 2022. Satura kopēšana un pārpublicēšana komerciālos nolūkos aizliegta.
All Copyright © SIA Mammām un tētiem. All rights reserved.