lv en lv lv et sq lv lv lt lv lv lv lv lv lv lv lv en lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv en lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv de lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv et lv lv lv lv lv et fr et lv lv sq lv et lv lv de et lv sq lv lv lv lv lv lv en lv sv lv fr lv de lv de lv lv hbs_lat lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv
Polioaktīvās vakcinācijas shēma - Kā ārstēt 2022
Vakcinēšana ar polio vakcīnu ir vienīgais veids, kā novērst bīstamas vīrusu infekcijas veidošanos. Vakcīnu pirms 60 gadiem izstrādāja amerikāņu un padomju ārsti, kas ļāva novērst pandēmijas attīstību. Imunizācija tiek veikta bērnībā, palīdz droši aizsargāt ķermeni no poliomielīta. Bet cik svarīgi ir vakcinācija mūsdienās? Vai vakcīna ir droša bērniem? Kad jādod vakcinācija? Sīkāk jāapsver jautājumi, kas skar vecākus pirms imunizācijas.
Poliomielīts ir bīstama vīrusu infekcija, ko izraisa Poliovirus hominis. Slimību pārraida, saskaroties ar sadzīves priekšmetiem, iztukšošanos. Vīrusa daļiņas nonāk cilvēka ķermenī caur nazofaringijas vai zarnu gļotādām, tad tās tiek pārvadātas ar asinīm uz muguras smadzenēm un smadzenēm. Poliomielīts galvenokārt skar mazus bērnus (kas nav vecāki par 5 gadiem).
Inkubācijas periods ir 1-2 nedēļas, reti - 1 mēnesis. Tad izveidojiet simptomus, kas atgādina banālu aukstumu vai vieglu zarnu infekcijas formu:
Caureja uz samazināto apetītes fona.
Ar vīrusu daļiņu iekļūšanu smadzeņu membrānās attīstās serozais meningīts. Slimība izraisa drudzi, muskuļu un galvas sāpes, izsitumus uz ādas, vemšanu. Parasti meningīta simptoms ir muskuļu spriedze kaklā. Ja pacients nespēj atvest zodu krūšu kauls, steidzama konsultācija ar speciālistu ir nepieciešama.
Tas ir svarīgi! Aptuveni 25% bērnu, kuriem ir bijusi vīrusu infekcija, kļūst invalīdiem. 5% gadījumu slimība izraisa pacienta nāvi, jo rodas elpošanas muskuļu paralīze.
Ja nav savlaicīgas ārstēšanas, slimība attīstās, sāpes mugurā, kājas parādās, tiek traucēta norīšana. Infekcijas procesa ilgums parasti nepārsniedz 7 dienas, pēc tam tiek atgūts. Tomēr poliomielīts var izraisīt pacienta nespēju paralīzes rašanās (pilnīga vai daļēja).
Vakcēšanu pret poliomielītu veic cilvēki neatkarīgi no vecuma. Patiešām, ja nav imunitātes, cilvēks var viegli inficēties, veicināt tā tālāku izplatīšanos: pacients izlaiž vīrusu vidē 1-2 mēnešus no brīža, kad parādās pirmie simptomi. Pēc tam patogēns ātri izplatās pa ūdeni un pārtiku. Ārsti neizslēdz iespēju, ka kukaiņi var pārnēsāt poliomielīta izraisītāju.
Tādēļ vakcināciju pret poliomielītu mēģina izdarīt pēc iespējas ātrāk, sākot no 3 mēnešu vecuma. Imunizācija tiek veikta visās pasaules valstīs, kas ļauj mazināt epidēmijas rašanos.
Imūnizācijas laikā tiek izmantotas poliomielīta vakcīnas:
Perorāla dzīvā poliomielīta vakcīna (OPV). To ražo vienīgi Krievijas teritorijā, pamatojoties uz novājinātām dzīvām vīrusu daļiņām. Zāles ražo kā pilienus iekšķīgai lietošanai. Šī poliomielīta vakcīna droši aizsargā ķermeni no visiem esošajiem vīrusa celmiem;
Inaktivēta poliomielīta vakcīna (IPV: Imovax Polio, Poliorix). Zāles pamatā ir nogalinātas vīrusu daļiņas, kuras injicē. Poliomielīta vakcīna ir droša cilvēkiem, praktiski neizraisa nevēlamas reakcijas. Tomēr vakcinācija ir mazāk efektīva salīdzinājumā ar OPV, tādēļ noteiktai pacientu grupai var attīstīties poliomielīts.
Kombinētās zāles, kas palīdz pasargāt organismu no poliomielīta un citām infekcijām, plaši tiek izmantotas imunizācijai. Krievijas teritorijā izmanto šādas vakcīnas: Infanrix hexa, Pentaxim, Tetrakok.
Vakcinācija pret poliomielītu ietver novājinātu vai mirušu vīrusu daļiņu ieviešanu. Mūsu ķermenis spēj radīt īpašas imūnās orgānas, kuras caur asinīm tiek pārvadātas uz visiem orgāniem un audiem. Saskaroties ar infekcijas izraisītājiem, leikocīti izraisa imūnreakciju - specifisku antivielu veidošanos. Lai iegūtu spēcīgu imunitāti, ir pietiekami viena tikšanās ar vīrusu.
Tas ir svarīgi! Lietojot OPV, bērns atbrīvo vīrusu daļiņas vidē, tāpēc tas var būt bīstams nevakcinētiem bērniem.
Vājinātu vīrusu daļiņu ievadīšana izraisa izteiktu organisma imūnreakciju, tomēr tas mazina infekcijas attīstības risku. 20. gadsimta beigās IPV administrācija bija pietiekama, lai radītu mūža imunitāti. Tomēr laika gaitā vīrusa celmi kļuva daudz virulenti, tādēļ tikai vakcinācija pret poliomielītu ar OPV var droši aizsargāt pret infekciju. Tas ir svarīgi! Lai radītu mūža imunitāti, nepieciešams 6 vakcinācijas.
Vai poliomielīta vakcīna ir droša bērniem?
Vakcinācija pret poliomielītu ar inaktivētiem preparātiem bērnam ir pilnīgi droša. Galu galā vīrusa mirušās daļiņas nespēj izraisīt infekcijas attīstību. Tomēr vakcinācija pret poliomielītu, izmantojot OPV, var izraisīt ar vakcīnām saistītā poliomielīta attīstību retos gadījumos, kad tiek pārtraukta imunizācijas shēma. Komplikāciju rašanās risks ir bērni ar gremošanas orgānu patoloģijām, izteikts imūndeficīts. Ja bērns ir piedzīvojis ar vakcīnu saistītu poliomielītu, turpmāka vakcinācija jāveic tikai ar inaktivētas vakcīnas ievadīšanu.
Tas ir svarīgi! Saskaņā ar likumu vecāki ir tiesīgi atteikties veikt vakcinācijas, izmantojot novājinātus vīrusus.
Sekojošā vakcinācijas programma palīdzēs gandrīz pilnībā novērst nopietnas komplikācijas attīstību: pirmā vakcīna pret poliomielītu jālieto kopā ar IPV, kam seko OPV. Tas izraisīs imunitātes veidošanos bērnā, pirms dzīvās daļiņas no vīrusa nonāk viņa ķermenī.
Lai izveidotu drošu imunitāti, bērnam ir jāveic divpakāpju profilakses pasākumi: vakcinācija un revakcinācija. Bērnībā bērni saņem 3 vakcinācijas pret poliomielītu, bet laika gaitā antivielu daudzums asinīs samazinās. Tādēļ ir indicēta atkārtota vakcīnas vai revakcinācija.
Vakcinācija pret poliomielītu - kombinētās imunizācijas shēma:
IPV ieviešana bērniem 3 un 4,5 mēnešus;
OPV saņemšana ir 1,5 gadi, 20 mēneši, 14 gadi.
Izmantojot šo shēmu, jūs varat samazināt alerģiju un komplikāciju rašanās risku.
Tas ir svarīgi! Šeit ir klasiska shēma bērna imunizācijai. Tomēr tas var mainīties atkarībā no bērnu veselības stāvokļa.
Lietojot tikai perorālos medikamentus, bērnu vakcinē 3 reizes; 4.5; 6 mēneši, revakcinēšana - 1,5 gadi, 20 mēneši un 14 gadi. Inokulācija pret poliomielītu ar IPV tiek veikta 3 reizes; 4.5; 6 mēneši, revakcinācija - 1,5 gadi un 6 gadi.
OPV tiek ražots rozā pilienu veidā ar rūgteni sāļu garšu. Zāles injicē ar vienreiz lietojamu šļirci bez adatas vai ar mutisku pilienu. Maziem bērniem vakcīnu jāpiemēro tās mēles saknei, kurā atrodas limfoīdie audi. Gados vecākos gados medikaments pazemina mandeles. Tas palīdz izvairīties no pārmērīgas siekalošanās, vakcinācijas nejaušas uzņemšanas, kas ievērojami samazina imunizācijas efektivitāti.
Zāles devu nosaka pēc OPV koncentrācijas, ir 2 vai 4 pilieni. Pēc vakcinācijas bērnus nevar barot un barot 60 minūtes.
Tas ir svarīgi! Vakcinācija pret poliomielītu var izraisīt bērna atkārtotu migrāciju, pēc tam manipulācijas jāatkārto. Ja, atkārtoti ieviešot vakcīnu, bērns atkal sajuka, vakcinācija tiek veikta 1,5 mēnešus vēlāk.
Ja IPV ir vakcinēts, zāles tiek ievadītas intradermāli. Bērniem, kuri jaunāki par 18 mēnešiem, injekcija tiek novietota zem lāpstiņas vecāka gadagājuma vecumā - gūžas zonā.
Vakcinācija parasti ir labi panesama. Pēc OPV ievadīšanas var būt nedaudz paaugstināts ķermeņa temperatūra, pastiprināta defekācijas biežums maziem bērniem. Simptomi parasti attīstās 5-14 dienas pēc imunizācijas, 1-2 dienas ilgi pazūd.
Lietojot inaktivētu vakcīnu, ir iespējamas šādas blakusparādības:
Injekcijas vietas pietūkums un apsārtums;
Par šādiem simptomiem jāziņo vecākiem:
Nātrenes attīstība, kurai ir smags nieze;
Strauja ķermeņa temperatūras paaugstināšanās līdz 39 ° C.
Ja parādās šādi simptomi, jums vajadzētu izsaukt ātro palīdzību.
Perorālās vakcīnas lietošana ir aizliegta šādos gadījumos:
Grūtniecības plānošana un bērna dzimšanas periods sievietei, kas saskaras ar bērnu;
Dažādas neiroloģiskas reakcijas pret vakcināciju anamnēzē;
Imūndeficīta stāvoklis bērna ģimenes locekļa vidū;
Alerģija pret polimiksīnu B, streptomicīnu, neomicīnu;
Hronisku patoloģiju saasināšanās imunizācijas periodā;
Slimības par neinfekciozo ģenēzi.
IPV vakcīnas ievadīšana ir kontrindicēta šādos gadījumos:
Grūtniecības un laktācijas periods;
Paaugstināta jutība pret streptomicīnu un neomicīnu;
Alerģija pret šo vakcīnu vēsturē;
Akūtas slimības imunizācijas periodā.
Polio ir nopietna vīrusu slimība, kas var izraisīt pacienta invaliditāti. Vienīgā drošā aizsardzības pret infekciju metode ir poliomielīta vakcīna. Vakcīna parasti ir labi panesama, nekaitē bērna veselībai. Tomēr retos gadījumos novājinātu vīrusu ieviešana var izraisīt ar vakcīnu saistītas infekcijas attīstību.
Bērnu vakcinācija pret poliomielītu Krievijas Federācijā tiek veikta saskaņā ar valsts imunizācijas shēmu. Dokuments raksturo iedzīvotāju imunizācijas shēmu, t.i. norādītas vakcīnu nosaukumi un regulējošais termiņš (pacientu vecums) to īstenošanai.
Poliomielīta vakcināciju veic divu veidu zāles: IPV, kas satur inaktivētu kultūru, un OPV ar dzīvām, novājinātām vīrusu šūnām.
Tiek izmantota sekojošā vakcinācijas shēma: pirmajās divās devās tiek izmantota IPV, pēc tam pārnes uz OPV. Šāds grafiks tiek atzīts par optimālu un drošu. Tas ļauj jums attīstīt spēcīgu imunitāti pret poliomielītu, un to iesaka PVO. Tomēr katrai valstij ir tiesības patstāvīgi noteikt IPV un OPV preparātu lietošanas attiecību.
Sākotnēji bērni tiek vakcinēti ar inaktivētu preparātu. Tas ir pilnīgi drošs, bet stimulē antivielu ražošanu pret poliomielītu. Vēlāk, kad ķermenis ir gatavs uztvert smagāku vīrusa uzbrukumu, izmanto OPV.
Svarīgi: vakcinācijas sistēma bērniem pret poliomielītu nodrošina gan vakcināciju, gan revakcināciju. Bet pieaugušajiem, kuri plāno atstāt vietās, kur ir augsts epidemioloģiskais risks attiecībā uz šo slimību, vai epidemioloģiskās indikācijas reģionā, kurā tie dzīvo, labāk ir atkārtoti lietot poliomielīta vakcīnu.
Bērnu imunizācija agrīna vecumā tiek raksturota regulāri: 20 mēnešus bērnam saņems pat 4 vakcīnas injekcijas. Tas ir saistīts ar ievērojamo savvaļas vīrusa svārstīgumu, kas nozīmē augstu inficēšanās risku. Anti-polio aizsardzības klātbūtne, ko rada vakcīnas ievadīšana, samazina iespēju inficēties ar savvaļas celmu gandrīz līdz nullei.
Krievijas grafiks bērnu vakcinēšanai pret poliomielītu, izmantojot jauktu metodiku
Bērnu vakcinēšanas pret poliomielītu, balstoties uz IPV, iekšējā sistēma
Jauktas vakcinācijas shēma sakrīt ar sistēmu, kuras pamatā ir tikai inaktivētas vakcīnas lietošana, līdz mazais cilvēks ir sasniedzis 18 mēnešus, kad tiek veikta pirmā bērnu revakcinācija pret poliomielītu. Ar IPV grafiks tiek pieņemts tikai 2 revakcinācijas. Pēdējais notiek 6 gadu laikā. Vakcinējošie bērni ar OPV ietver 3 revakcinācijas, no kurām pēdējā tiek veikta 14 gadu vecumā.
Bērnu imūnsistēmas aizsardzība pret poliomielīta ekskluzīvi inaktivētu vakcīnu tiek veikta Amerikas Savienotajās Valstīs un daudzās citās valstīs. Tas ir saistīts ar dažu OPV problēmu esamību:
zāles prasa stingru uzglabāšanas nosacījumu ievērošanu;
deva - dzīvā vakcīna tiek ievadīta mutiski, un maziem bērniem pēc šādas darbības ir iespējama regurgitācija.
Krievijā ir izveidota vakcinācija, kas satur dzīvu kultūru. IPV - tikai importēts. Aizvien vairāk tiek izmantotas kombinētas zāles, kas apvieno DTP (izveidotas, lai veidotu imūno aizsardzību kompleksā - pret difteriju, garo klepu un stingumkrampjiem) un poliomielīta vakcīnu. Tas ir Beļģijas Pentaksim vai Francijas Imovax Polio. Bet pašam DTP ir savas īpašības: garā klepus kultūra ir ļoti agresīva, tā var izraisīt spēcīgu imūno reakciju.
Ja termiņi ir izlaisti
Ja tiek pārkāptas poliomielīta imunizācijas prasības, ārsts (vietējais terapeits, imunoloģists vai cits slimnieks, kas novēro bērnu) palīdzēs izveidot individuālu vakcinācijas plānu. Imūnizācijas efektivitāte nemainīsies.
Svarīgi: gan inaktivētas, gan dzīvas vakcīnas ir savstarpēji aizstājamas neatkarīgi no ražotāja. Tādēļ ir nepieciešams kontrolēt tikai zāļu ievadīšanas laiku.
Piemēram, ja otra vakcinācija pret poliomielītu tiek aizkavēta, trešais ir jāturpina ar 6 mēnešiem, un pirmā revakcinēšana var tikt veikta 18 mēnešu vecumā, kā norādīts Kalendārā.
Jums jāievēro minimālais pieļaujamais laika intervāls starp vakcīnu ievadīšanas laiku 45 dienas. Ja otrā vakcinācija tika veikta pēc 5 mēnešiem, tad trešā tiek veikta ne 6 mēnešu laikā, bet 6.5.
Ja sākotnēji tika veikta imunizācijas laika neveiksme, tad jāievēro Kalendāra norādītie laika intervāli.
Ja starp pirmo trīs vakcīnas injekcijām ir pagājis daudz laika, pirmā revakcinācija ir iespējama jau pēc 3 mēnešiem pēc vakcinācijas beigām.
Ieteikumi: Neskatoties uz normatīvu termiņu neievērošanu, ir vēlams, lai līdz 7 gadu vecumam bērns saņem vismaz 5 poliomielīta vakcīnas devas.
Ja vakcinācijas statuss nav zināms
Ja pacienta vakcinācijas statuss nav zināms, tad puiši:
līdz gadam tiek stādīti saskaņā ar Kalendāra plānu;
no 1 gada līdz 6 gadiem, vakcinēti divreiz ar 30 dienu pārtraukumu starp procedūrām;
7-17 gadus veci cilvēki saņem 1 vakcīnas devu.
Atkārtota anti-polio narkotiku lietošana ir pilnīgi droša veselībai.
Šis jēdziens nozīmē, ka daži iedzīvotāju segmenti tiek imunizēti masveidā. Tas ir nepieciešams, lai apturētu inficēšanās apriti un izplatīšanos. Visas indivīdi, kas norīkoti kādai medicīnas profesijas definīcijai, tiek pakļauti imunizācijai neatkarīgi no tā, vai tie ir vakcinēti vai nē. Nav ņemts vērā un pēdējās vakcīnas devas saņemšanas datums.
Tātad, ja valstī, pēc PVO un valsts medicīnas departamentu ieteikuma, vakcinācija pret vakcīnu pret noteiktu slimību ir samazināta līdz kritiskā līmenī. Krievijā šādi notikumi raksturīgi dienvidu reģioniem.
Bērnu poliomielīta vakcināciju grafiks Krievijā - vakcinācijas un revakcinācijas shēmas
Iedzīvotāju, jo īpaši bērnu, imunizācija samazina saslimstību un novērš daudzas smagas patoloģijas. Polio ir bīstama slimība, kas var būt letāla, tāpēc ir tik svarīgi, lai imunizētu bērnus. Kad vajadzētu aizkavēt vakcināciju? Kādas ir narkotikas? Vai pastāv komplikāciju risks, un ko tad, ja nākamās vakcinācijas laiks būtu izlaists? Mēs sapratīsim kopā.
Poliomielīts ir neārstējama nervu sistēmas vīrusu slimība, to var novērst tikai ar vakcināciju.
Vai bērnam ir nepieciešama poliomielīta vakcīna?
Poliomielīts ir bīstama akūta slimība ar vīrusu. Ir trīs veidu vīrusu patogēni. Polio pārraide notiek ar pilienu vai fekāliju iekšķīgi. Patogēni pacienta ķermenī nonāk personīgā saskarē ar nesēju vai pacientu, izmantojot pārtiku, dzērienu vai kopīgus traukus.
Slimības briesmas ir tādas, ka tas ietekmē pacienta smadzenes un muguras smadzenes. Pacients atrofē muskuļus, attīstās parēze vai paralīze, dažkārt izpaužas meningīts. Retos gadījumos patoloģiskajam procesam ir izplūdušā klīniskā attēla bez smagiem simptomiem un nopietnām sekām.
Slimības izraisītāji parasti izdzīvo ārējā vidē, saglabājot dzīvotspēju vairākus mēnešus. Dabiski, iespējams, attīsta imunitāti pret poliomielītu tikai pēc atgūšanās no šīs bīstamās slimības. Tomēr persona, kas ir saslimusi ar slimību, joprojām var inficēties atkal - ja cēlonis ir cits vīrusa veids.
Vienīgais efektīvais veids, kā novērst poliomielītu, ir mākslīgās imunitātes veidošanās, izmantojot ikdienas vakcināciju. Bailes no komplikācijām imunizācijas laikā nav tā vērts - tie rodas reti, un pediatrs izvēlēsies optimālo vakcinācijas shēmu.
Ja vakcinācija ir kontrindicēta?
Lai gan poliomielīta vakcīna tiek uzskatīta par diezgan drošu un novērš inficēšanos ar bīstamu slimību, pastāv vakcinācijas kontrindikāciju saraksts. Nosacījumi, saskaņā ar kuriem bērna imunizācija netiek veikta vai jāatliek, ietver:
iepriekšējo vakcināciju laikā novērotie neiroloģiski traucējumi;
smaga alerģija pret vakcīnas sastāvdaļām;
Hroniskas patoloģijas paasinājums vai akūtas slimības (ar vāju ARVI, imunizāciju var veikt pēc ķermeņa temperatūras normalizēšanās, visos citos gadījumos vakcinācija tiek ievadīta 4 nedēļas pēc pilnīgas atgūšanas).
Vakcīnu šķirnes un to darbības princips
Ir vairāki zāļu veidi imunizācijai pret poliomielītu. Saistībā ar to sastāvu tie atšķiras kompleksos produktos, kuros ir vairāki vīrusu celmi vienai ievadīšanai, un monovacīnus, kas rada tikai imunitāti pret poliomielītu.
Pediatrs izvēlas piemērotu narkotiku konkrēta bērna vakcinācijai, pamatojoties uz ķermeņa un vēstures individuālajām īpašībām.
Kā atšifrēt saīsinājumu OPV? Šī ir perorāla poliomielīta vakcīna. Tas tika izstrādāts pagājušā gadsimta vidū Amerikas Savienotajās Valstīs. Ārēji zāles izskatās sarkanīgi skaidrs šķidrums, kuram ir rūgta garša. Tas satur dzīvu vīrusa patogēnu novājinātā stāvoklī.
Vakcīna ir vienkārši apglabāta mutē. Atkarībā no koncentrācijas, lietojiet 2-4 pilienus: pieaugušajiem - mandelē, bērniem līdz 1 gada vecumam - mēles saknē. Pēc zāļu ieviešanas ir jāatturas no ēšanas 1 stundu. Šajā laikā jūs arī nevarat dzert šķidrumu, tostarp ūdeni.
Perorālā poliomielīta vakcīna sastāvā satur vistas olbaltumvielu, tādēļ jebkura vecuma cilvēki, kuriem ir paaugstināta jutība pret šo komponentu, tiek vakcinēti tikai ar inaktivētu vakcīnu. Starp sastāvdaļām nav vistas olbaltumvielu, un to uzskata par drošāku.
Inaktivēta poliomielīta vakcīna vai IPV tika izstrādāta 5 gadus agrāk nekā tā partnera. Zāļu IPV ir pieejams tūlīt vienreizējas lietošanas šļircē, kurā ir viena vakcīnas deva. Ja mēs salīdzinām IPV un perorālās poliomielīta vakcīnas, var konstatēt vairākas būtiskas atšķirības.
Kompleksā vakcīna, atšķirībā no viena preparāta, satur vairāku vīrusu celmus, kas izraisa dažādas slimības. Šī iespēja ir ērtāka, jo viena injekcija veido imunitāti bērniem pret vairākām slimībām uzreiz. Vislabākais Eiropā tiek uzskatīts par Francijas narkotiku Pentaxim. Papildus poliomielīta vīrusam vakcīna satur arī hemophilic infekciju un DPT.
Bērnu poliomielīta vakcināciju grafiks Krievijā
Iedzīvotāju imunizācijas laiku Krievijā nosaka nacionālais imunizācijas plāns. Saskaņā ar to, lai nodrošinātu ilgtspējīgu imunitāti pret poliomielītu, bērni tiek vakcinēti vairākos posmos. Pirmajai vakcinācijai IPV vakcīna tiek uzskatīta par optimālu, bet OPV lieto revakcinācijai.
Mūsu valstī tiek izmantoti divi imunizācijas shēmas. Pirmais attiecas uz OPV un IPV izmantošanu. Otro izvēlas bērniem, kuri ir kontrindicēti dzīvās vakcīnas ieviešanā. Atkarībā no izvēlētā režīma, vakcinācijas laiks ir nedaudz atšķirīgs, tāpat kā injicētās vakcīnas apjoms.
Dzīvo novājinātu poliomielīta vakcīnu iekšķīgi lietojamo pilienu veidā
Eiropas valstīs šobrīd ir populāra narkotiku lietošana, kas satur tikai mirušos vīrusus. Tas tiek uzskatīts par drošāku un rada mazāk blakusparādību. Vecāki var apspriest shēmas izvēli ar pediatru pat tad, ja nav kontrindikāciju OPV ieviešanai.
Kāda ir reakcija uz poliomielīta vakcīnām?
Lielākajā daļā gadījumu imunizācija pret poliomielītu bērniem ir labi panesama. Ja organismam ir individuāla reakcija, tas tiek uzskatīts par normas variantu un parasti neprasa īpašu ārstēšanu. Ievadot inaktivētu vakcīnu, bērnam var būt trauksme, apetīte ir traucēta, temperatūra nedaudz paaugstinās, pietūkums parādās injekcijas vietā. Reakcija uz OPV:
viegla caureja 48 stundu laikā pēc vakcinācijas (reti);
otrajā nedēļā pēc imunizācijas temperatūra paaugstinās līdz 37,5.
Temperatūras pieaugums pēc vakcinācijas ir normāla ķermeņa reakcija.
Ļoti retos gadījumos vakcinācija noved pie vakcinācijas izraisīta paralītiskās poliomielīta (VAPP) attīstības. Komplikācijas rodas pēc pirmās iekšķīgas vakcīnas lietošanas, ļoti retos gadījumos - pēc revakcinācijas. Riska grupā ietilpst bērni, kas cieš no AIDS vai HIV, ar diagnosticētu anomāliju un kritiski zemu imunitāti.
Jāņem vērā, ka bērns, kas vakcinēts ar perorālu vakcīnu, vidē izplata poliomielīta izraisītāju 8-9 nedēļu laikā pēc vakcinācijas. Persona, kas šajā periodā saskaras ar vakcinētu bērnu, lieto imūnsupresīvus līdzekļus vai cieš no HIV un AIDS, saskaras ar VAPP.
Ko darīt, ja nav ieteicamo datumu?
Ieteiktie datumi trūkst dažādu iemeslu dēļ. Vairumā gadījumu tas ir saistīts ar akūtām slimībām, tostarp akūtu elpceļu vīrusu infekcijām, ko pārvadā bērns. Arī bieži mazuļus vakcinē saskaņā ar individuālu grafiku, kas neatbilst vispārpieņemtam vakcinācijas kalendāram.
Minimālais intervāls starp procedūrām, kas paredzētas standarta sarakstā, ir 45 dienas, tomēr tā pieaugums ir diezgan pieņemams. Šajā gadījumā bērna imunitāte turpina veidoties.
Ja viena no vakcīnām netiek piegādāta nacionālajā kalendārā noteiktajā laikā, vispirms nebūs nepieciešams sākt imunizāciju. Ja bērna veselības stāvoklis ļaus turpināt imunizāciju, viņi saņems nākamo vakcīnu pēc vajadzības. IPV un OPV ir savstarpēji aizvietojamas narkotikas. Ja vienu vakcīnu nevar ievadīt, ārsts iesaka citu.
Blakusparādību dēļ noteikt vakcināciju, kuru daudzi baidās vecākiem, šajā gadījumā risks, daudz zemāks varbūtība līgumslēdzēju poliomielīta bērnu iesaistīšanas komplikācijas. Atteikšanās no imunizācijas automātiski liktu bērnam bīstamas slimības risku.
Vakcinācija pret polio vakcīnu
Vīrusu infekcijas slimības poliomielīta draudi ir tādi, ka, pirmkārt, nav izstrādātas zāles, lai izārstētu pacientu, un, otrkārt, infekcija izraisa neatgriezeniskas destruktīvas izmaiņas centrālajā nervu sistēmā, attīstot mugurkaula paralīzi mūža garumā.
Slimībai nav vecuma barjeru, bet pirmos 6 dzīves gadus bērni ir visvairāk apdraudēti. Bērns var inficēties ne tikai, neziežot rokas pirms ēšanas, bet ar ūdeni, pārtiku, kas ir inficēta ar vīrusiem. Poliovīrusam raksturīga pietiekama ārējās vides stabilitāte un patoģenētisko īpašību saglabāšana līdz 4 mēnešiem.
Vīrusa izplatīšanās pasaulē visur. Neattīstītajās valstīs slimības uzliesmojumi tiek reģistrēti ar letālu slimības iznākumu. Vienīgais veids, kā izvairīties no slimības attīstības, ir vakcinācija pret poliomielītu. Ja katrā valstī 95% iedzīvotāju tika imunizēti, tad šo apburošo slimību varētu pilnībā novērst, taču tas nav reāli.
Katrai valstij ir savs polioaktīvo vakcinācijas grafiks. Ierakstot, tiek ņemta vērā bērna inficēšanās ar vīrusu iespējamība no dzimšanas brīža. Dažās valstīs, kur pastāvīgi tiek reģistrēts poliomielīta sastopamības briesmas, no pirmās dzīves dienas tiek saņemta poliomielīta vakcīna jaundzimušajiem.
Vakcēšanu var veikt jebkura vecuma cilvēks. Personām, kas nav saņēmušas vakcināciju pret poliomielītu, pastāv augsts infekcijas risks, slimības attīstība un infekcijas izplatīšanās.
Labākais variants ir vakcinēt bērnus jau dzīves gada pirmajā pusē saskaņā ar vakcinācijas grafiku. Bet, ja kādu iemeslu dēļ vakcinācijas noteikumi tika pārkāpti, tad imunizācija pret poliomielītu tiek veikta saskaņā ar individuālu shēmu.
Krievijas Federācijā tiek izmantoti divu veidu poliomielīta vakcīnas - inaktivēti (IPV) injekcijām, kas sastāv no nogalinātiem vīrusiem un dzīvas vakcīnas no novājinātiem vīrusiem iekšķīgai lietošanai pilieni.
Eksperti uzskata, ka imunitāte, kas attīstījās pēc dzīvās vakcīnas saņemšanas, ir ticamāka, jo tā apvieno humorālo un vietējo (audu) imunitāti.
Tomēr, ja tiek dota OPV vakcinācija, pastāv risks, ka bērnam būs komplikācijas - ar vakcīnām saistīta poliomielīta (VAP) attīstība, kas arī var izraisīt invaliditāti mugurkaula paralīzes, mugurkaula deformācijas, muskuļu atrofijas dēļ.
Turklāt, ja bērns tiek vakcinēts ar dzīvu vakcīnu, viņš var izdalīt vīrusu un inficēt apkārtējos bērnus un pieaugušos. Ņemot vērā šīs dzīvās vakcīnas negatīvās īpašības, Eiropas valstis to neatbrīvo un neizmanto imunizācijai.
Krievu polio vakcīnu plāns
2011. gadā izmaiņas Krievijas Federācijas bērnu vakcinācijai pret poliomielītu bērniem tika mainītas, ņemot vērā infekcijas izplatīšanās risku Tadžikistānā, kur tika reģistrēts uzliesmojums. Saskaņā ar šīm izmaiņām vakcinācija pret poliomielītu tiek veikta, apvienojot inaktivētu un dzīvu vakcīnu.
Kopš 2002. gada bērniem Krievijas Federācijā tika ievadīta tikai inaktivēta vakcīna, jo poliomielīts Eiropā nebija reģistrēts.
Preventīvo poliomielīta vakcināciju krievu kalendārs regulē šādus vakcinācijas un revakcinācijas noteikumus:
vakcinēti zīdaiņi no 3 mēnešiem. dzīvība ar 1,5 mēnešu intervālu. trīs reizes: 3 un 4,5 mēneši. inaktivēta vakcīna un pēc 6 mēnešiem. - dzīvs;
Revakcinācija tiek veikta bērniem 18 un 20 mēnešu laikā. pusaudži 14 gadi.
Dzīvās vakcīnas izmantošana pēc 2 inaktivētajām devām rada mazāku risku VAP attīstībai, jo līdz šim brīdim organismā jau ir izveidotas antivielas, kas var nodrošināt aizsardzību pret vakcīnas poliovīrusa celmu.
Bet, tā kā pastāv kontrindikācijas dzīvās vakcīnas ievadīšanai, šādos gadījumos vakcinācijas bērniem jānozīmē tikai ar inaktivētu vakcīnu.
Šādas kontrindikācijas ir šādas:
bērna imūndeficīts. jebkāda iemesla dēļ;
ārstēšana ar zālēm, kas apslāpē bērna imūno sistēmu vai viņa ģimenes locekļus;
HIV infekcijas klātbūtne ģimenes locekļos vai onkoloģiskās slimības ar ārstēšanu ar imūnsupresantiem;
Bērnu vakcinācijas sistēma, izmantojot tikai inaktivētu narkotiku: vakcinācija tiek veikta tajā pašā periodā - 3 - 4,5 - 6 mēnešus, un revakcinācija tikai divas - 18 mēnešu laikā. un 6 gadi.
Bērna imunizāciju pret poliomielītu var veikt tikai ar inaktivētu vakcīnu un pēc vecāku pieprasījuma. Vienīgā atšķirība ir tā, ka kombinētā imunizācijas shēma, kurā izmanto divas vakcīnas, ir brīva. Un, ja pēc vecāku pieprasījuma tiek izmantota tikai IPV, viņiem būs jāmaksā par vakcīnu.
Atbilstība poliomielīta vakcīnas shēmai bērniem veicina rezistentu imunitāti pret šo neiroinfekciju. Bet dažos gadījumos tiek veiktas papildu vakcinācijas, kad tās tiek veiktas neatkarīgi no vakcinācijas kalendāra.
Papildus grafikam imunizācija pret poliomielītu tiek nodrošināta šādos gadījumos:
Ja nav informācijas par vakcināciju. Bērniem līdz 3 gadu vecumam vakcinācijas tiek veiktas trīs reizes ik pēc mēnešiem, un pēc tam revakcinē divas reizes. Pēc 3-6 gadu vecuma bērns tiek vakcinēts 3 reizes un revakcinēts 1 reizi.
Turklāt personas, kas ieradušās no valsts ar nelabvēlīgu poliomielīta situāciju, tiek vakcinētas vienu reizi. Augu plāni tiek novirzīti arī tiem, kuri plāno doties uz nelabvēlīgu reģionu. Vakcīna viņiem tiek ievadīta mēnesi pirms ceļojuma, lai iegūtu pilnvērtīgu imūnreakciju.
Neplānota imunizācija tiek veikta arī tad, ja dzīvības zonā pastāv draudi par slimības uzliesmojumu: pirmsskolas, sākumskolas vecuma bērniem un pieaugušajiem, kas vakcinēti ar monovalento vakcīnu.
Imūnsistēmas intensitāti var pārbaudīt laboratorijā, nosakot specifiskās antivielas vakcinētā bērna vai pieaugušā titra serumā.
Bērna inokulēšana saskaņā ar poliomielīta vakcinācijas grafiku nodrošina vecākus no bīstamām slimībām. Nelietojiet paļauties uz materiāliem plašsaziņas līdzekļos (dažreiz to nepamato ticami fakti), un atteikties no profesionālām piesaistēm.
Oficiāls polio vakcīnu saraksts bērniem
Sveiki dārgie lasītāji! Ar jums atkal Lena Žabinska. Ir grūti apšaubīt, ka vecāki ir vislaimīgākie cilvēki uz Zemes, un agrāk vai vēlāk ikviens nonāk pie šī secinājuma. Protams, viņu pašu bērni var palutināt vai grēkot, dot tikai pozitīvas emocijas vai izdot visslēptākās bailes, bet jebkurā gadījumā viņi iedvesmo un iedvesmo mūs.
Atbildot par šiem priekiem, viņiem jāpievērš tik daudz uzmanības, mīlestības, drošības sajūtas. Pēdējais mūsu laikos ir gandrīz vissvarīgākā, jo, uzņemoties atbildību par saviem bērniem, daudzi vecāki apzināti to pamet, slēpjas aiz labiem nodomiem. Šajā gadījumā mēs runājam par vakcināciju, jo īpaši par vakcināciju pret poliomielīta vakcīnām.
Tas izskatās banāls un bieži vien ir diezgan nesāpīgs, viņi turpina glābt mūsu bērnu dzīvi, pats svarīgākais, lai uzzinātu, kad viņiem vajag dot. Tādēļ mūsu raksta tēma - "Polioaktīvu vakcināciju saraksts bērniem".
Šodien divu veidu poliomielīta vakcīna, kas pazīstama kā "IPV" - inaktivētas vīrusu šūnas un "OPV", dzīvo, bet ievērojami vājinātas šūnas ir pieejamas jebkuram vecākam. Abas šīs sugas tiek izmantotas poliomielīta vakcinēšanai, un tās laiks un biežums ir skaidri norādīti nacionālajā imunizācijas shēmā.
Turklāt pašreizējā shēma paredz arī reakciju, jo īpaši cilvēkiem, kuri ceļo uz reģioniem, kuros ir augsts polioaktīvo vielu sastrēgšanas risks. Tas ir saistīts ar faktu, ka viņš pats ir visbīstamākā slimība, katru piekto gadījumu, beidzot ar nāvi. Sliktākais, tas ietekmē bērnus, kuri jaunāki par 5 gadiem, kamēr tos pārraida ar gaisā esošām pilieniņām.
Tajā pašā laikā cilvēka ķermenī vienlaikus ar vakcīnu polio vīruss sāk palielināties, izraisot imūnsistēmu, lai iegūtu antivielas pret to. Galu galā viņi ar to saskaras, un tas tiek veiksmīgi izvadīts no ķermeņa. Vakcinēta arī saņem "pasīvu" imunizāciju.
Interesanti, ka gan valsts medicīnas iestādēs, gan privātajās lietās viņi pašlaik izmanto gan Francijā izgatavotu poliomielīta vakcīnu (Imovaks), gan vietējo uzņēmumu ražoto polioaktīvo vakcīnu.
Turklāt kombinētās zāles aktīvi tiek izmantotas, lai vienlaikus novērstu vairāku slimību attīstību. Kuras no šīm vakcīnām vislabāk pasargā no poliomielīta? Tomēr visiem, ņemot vērā individuālās īpašības pirms to lietošanas, jākonsultējas ar ārstu.
Vakcinācija pret poliomielītu noteikti ir nepieciešama maziem bērniem. Tāpēc, līdz 20 mēnešu vecumam, viņiem parasti ir 4 vakcinācijas. Kāpēc tik daudz? Viss skaidrojams ar savvaļas vīrusa nepastāvību, kas būtiski palielina inficēšanās risku.
Krievijā 2 bērniem, kas jaunāki par 1,5 gadiem, var piedāvāt:
IPV vakcinācija tiek veikta ar stingriem muskuļiem vai zem ādas. Tas ir vecumā:
Pēc tam bērns tiek revakcinēts divreiz - 18 mēnešu un 6 gadu vecumā.
Savukārt jauktā vakcinācijas shēma nodrošina injekcijas injekciju un neliela īpaša preparāta uzņemšanu (OPV inokulācija pret poliomielītu ir pilieni mutē).
pēc 3 mēnešiem viņi saņem IPV injekciju;
pēc 6 mēnešiem dota OPV pilienu;
pēc 18 mēnešiem - OPV pilieni;
20 mēnešu laikā - OPV pilieni;
14 gadu vecumā - OPV pilieni.
Interesanti, ka pirmo shēmu visbiežāk izmanto Amerikas Savienotajās Valstīs un citās valstīs. Ne tāpēc, ka tas ir labāk. Vienkārši uzglabāšanas prasības IPV vakcīnām nav tik stingras kā tās, kuras uzglabā OPV vakcīnas. Jā, un nošāva - tā ir visuzticamākā aizsardzība, jo bērni var nejauši noņemt iegūto narkotiku.
Tajā pašā laikā jauktā shēma, kuru mēs bieži dodam priekšroku, ļauj mums attīstīt imunitāti visa mūža garumā. Tas nozīmē, ka, neskatoties uz to, cik daudzi gadi pāriet pēc poliomielīta vakcīnas, jūsu bērns vienmēr būs drošs.
Vai ir iespējams mainīt shēmu
Ja ir pārkāpts vakcinācijas pret poliomielīta programmu grafiks, jums nevajadzētu būt sajukumam, jo ​​vienmēr ir iespējamas alternatīvas iespējas. Bieži viņus izdomā kvalificēts ārsts, kurš novēro bērnu, un ilgstošas ​​shēmas nav zemākas par efektivitāti.
4,5 mēnešu vakcinācijas trūkums neietekmē to, kas tiek sniegts 6 mēnešus. Pēc tam, kad viņas bērns veiksmīgi revakcinēts pēc 18 mēnešiem, saskaņā ar vispāratzītu Kalendāru;
sakarā ar to, ka intervālam starp poliomielīta vakcīnu ieviešanu jābūt vismaz 45 dienām, vakcinēšana 5 mēnešus dažādu iemeslu dēļ automātiski novirza nākamo no 6 mēnešiem līdz 6,5 mēnešiem;
ja notika pirmās trīs vakcinācijas ieviešanas aizkavēšanās, kā rezultātā starp tām bija pārāk ilgi intervāli, ir lietderīgi veikt pirmo revakcināciju pēc 3 mēnešiem;
Neskatoties uz visām neatbilstībām un pretrunām ar Kalendāru, ir svarīgi nodrošināt, ka līdz 7 gadu vecumam bērns saņēmis vismaz 5 vakcinācijas. Tikai tad mēs varam runāt par efektīvu un pilnīgu aizsardzību.
Interesanti arī tas, ka, ja kādu iemeslu dēļ nav informācijas par vakcinācijas klātbūtni vai neesamību mazulībā, vakcināciju veic šādi:
bērni, kas jaunāki par vienu gadu, tiek vakcinēti saskaņā ar vispārpieņemto shēmu;
vecumā no 1 līdz 6 gadiem, vakcinācijas tiek veiktas divas reizes ar 1 mēneša intervālu;
7 - 17 gadu vecumā vakcinācija tiek atkārtota 1 reizi.
Iepriekš minēto zāļu ieviešana ir pilnīgi droša veselībai. Protams, pašas vakcīnas var izraisīt negatīvu reakciju attīstību, kas visbiežāk ir paaugstināta ķermeņa temperatūra. Tomēr nepaniciet.
Saglabājiet šo rakstu pie sienas, ja tas būtu jums noderīgs, un abonējiet atjauninājumus. Tā bija Lena Žabinska, atradi.
Līdzīgi Raksti Par Herpes
Citomegalovīrusa igg - ko tas nozīmē, kāda ir infekcijas un ārstēšanas metožu bīstamība?
Kādas ir atšķirības starp valacikloviru un acikloviru?
10 labāko herpes ziedu uz lūpām
Temperatūra herpes: cik tas tur un kādi ir briesmas?
Galvassāpes par herpes lūpām
Kā noteikt IgG antivielas pret masalu vīrusu?
Populārs Ziņojumi Par Herpes
10 labākās stomatīta ziedes bērniem un pieaugušajiem
Kura herpes ziede uz lūpām un ķermenī ir labāka un efektīvāka ārstēšanai?
Citomegalovīruss - simptomi, cēloņi un ārstēšana
Kā pārraida citomegalovīrusa infekciju?
Rezultātā tiek iegūta IgG antivielu pret citomegalovīrusu
Anti-HAV-IgG (IgG antivielas pret A hepatīta vīrusu)
Rīcība pret herpes lūpu
Kā attīstās citomegalovīrusa IgM
Vai ir iespējams saņemt vējbaku otro reizi: vai viņi atkal saslimst pieaugušo stāvoklī?
Kā lietot cycloferon tabletes pieaugušajiem ar aukstu
Herpes ārstēšana - visefektīvākie un jauni šāviņi, ziedes, tabletes ar aprakstu un cenām
Efektīva herpes vīrusa ārstēšana
Herpes vīrusa ārstēšana ar cikloferonu
Kā ārstēt herpes intīmo sieviešu zonu, simptomus un fotoattēla izsitumus
Kā ātri izārstēt saaukstēšanos uz lūpa
Vējbakas pieaugušajiem - simptomi un ārstēšana, inkubācijas periods
Vējbakas ir infekcijas slimība, ko uzskata par bērnību. Tomēr dažos gadījumos pieaugušie var arī noķert šo lipīgo slimību.Gaisā vējbakas tiek pārraidīts lielā ātrumā.
Iespēja lietot Valvira kopā ar alkoholu
Stomatīts - simptomi un ārstēšana pieaugušajiem
Piesārņojums - kas tas ir un kā tas izskatās?
Cēloņi herpes uz sieviešu lūpām
Vairāk Par Ārstēšanu Herpes
Izsitumi bērna kājās un rokās bez drudža, ar drudzi, niezi, nav nieze
Herpes vīrusa infekcijas caureja ar jodu: plusi un mīnusi
© Copyright 2022. Visas Tiesības Aizsargātas healthsavingsadvantage.com