lv lv fr lv es es lv lv lt de lv sv lv nl lv ru lv lv fr lv ru lv lv eu lv ru lv lv lv ru lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv hu lv lv de lv pt lt lv eu lv en lv lv lv en lv lv lv en lv lv lv en lv lv lv en lv lv en lv lv lv en lv lv lt en lv lv en lv lv lv en lv lv lv lv en pl lv es lv lv lt de fr lv lv lv lv
Avots: Sievietes Pasaule, Nr. 9, 1940.
Pase izsniegta 1925. gada 28. oktobrī.
Pase izdota 1920. gada 13. janvārī.
Helēna Ersa (1895–1949) – dziedātāja un pedagoģe. Skanīgās balss dēļ tautā saukta par Latgales lakstīgalu. Māte bijusi liela tautasdziesmu teicēja un dziedātāja. Ar mūziku sākusi nodarboties jau desmit gadu vecumā – sākumā dziedājusi Rēzeknes katoļu baznīcas korī, pēc pāris gadiem kļuvusi par kora solisti. 1910. gadā Rēzeknē viesojies V. Zavadska koris no Ukrainas, kora galvenais diriģents novērtējis meitenes talantu un uzaicinājis viņu kļūt par kora solisti. Kopā ar kori viņa koncertēja Ukrainā un Krievijā, dziedot latviešu, latgaliešu un citu tautu tautasdziesmas. Muzikālo izglītību ieguvusi gan Sanktpēterburgas Valsts konservatorijā, gan Latvijas Konservatorijā pie dziedātāja Eižena Vitinga, iegūstot brīvmākslinieces diplomu. Jau studiju laikā koncertējusi kopā ar pianisti Alisi Dzirkali-Cenni. Izmēģinājusi darbu par solisti Latvijas Nacionālajā operā, taču vairāk viņu saitījusi koncertdarbība, tādēļ dibinājusi savu koncerttrupu, kas koncertējusi visā Latvijā, kā arī Igaunijā, Lietuvā, Itālijā, Čehijā, Polijā un Ungārijā. Uzstājusies vairāk nekā 1000 koncertos, pārsvarā izpildījusi tautasdziesmas, taču dziedājusi arī garīgo mūziku Rīgas Doma baznīcā un Aglonas bazilikā, bieži dziedājusi duetā kopā ar Tāli Matīsu un Arnoldu Jēkabsonu. Kopā ar vīru Ādolfu Ersu vākusi tautasdziesmu melodijas, kurām apdari rakstījuši tādi latviešu komponisti kā Andrejs Jurjāns, Jāzeps Vītols, Alfrēds Kalniņš un Jēkabs Graubiņš.
Dzimusi Silajāņu pagasta Riebiņu muižas pārvaldnieka ģimenē.
1905: ar ģimeni no Preiļiem pārcēlusies uz Rēzekni. Sākusi dziedāt Rēzeknes katoļu baznīcas korī, pēc pāris gadiem kļūstot par kora solisti.
1910: piedalījusies Rēzeknē dibinātās Latviešu saviesīgās biedrības rīkotajos koncertos un teātra izrādēs. Tēlojusi galvenās lomas Ādolfa Alunāna "Kas tie tādi", "Seši mazi bundzinieki" un citās dziesmu lugās.
1910: tiek uzaicināta par V. Zavadska vadītā kora solisti, ar kuru koncertējusi Krievijā, Ukrainā un citās valstīs, izpildot dažādu tautu tautasdziesmas.
1912: ar dekāna Nikodima Rancāna atbalstu mācījusies Gižicka mūzikas skolā.
1913: mācījusies Sanktpēterburgas Sanktpēterburgas Svētās Katrīnas ģimnāzijā un strādājusi Svētās Katrīnas baznīcas korī.
1913: iepazinusies ar topošo vīru, rakstnieku un mūziķi Ādolfu Ersu.
1916: iestājusies Sanktpēterburgas Valsts konservatorijā.
1917: revolūcijas dēļ pārtraukusi studijas un devusies uz Valku pie vīra.
1917: mācību pārtraukuma laikā apprecējusies ar Ādolfu Ersu.
1919: ar vīru pārcēlušies uz pastāvīgu dzīvi Rīgā.
1919: turpinājusi studijas Latvijas Konservatorijā.
1924: piedzimusi meita Mirdza Ersa.
1926: pēc studiju beigšanas ar vīru devusies uz Milānas Konservatoriju, lai pilnveidotu dziedāšanas prasmes.
1927: neilgu laiku strādājusi par Latvijas Nacionālās operas solisti, taču vairāk viņu saitījusi koncertdarbība, tādēļ dibinājusi savu koncerttrupu.
1932: ar ģimeni sākusi dzīvot pašuzceltā mājā Rīgā, Mežaparkā, Siguldas prospektā 4.
1944: apcietināts un pēc gada Rīgas Centrālcietumā miris vīrs Ādolfs Erss.
1945–1948: strādājusi par Latvijas Valsts filharmonijas solisti, taču veselības pasliktināšanās dēļ pievērsusies pedagoģiskajai darbībai pašdarbības vokālajā studijā.
1915: uzstājusies savā pirmajā solo koncertā, kura pamatrepertuāru veidojušas pašas vāktās latgaliešu tautasdziesmas.
1927: dibinājusi savu koncerttrupu, kuras sastāvā bijušas pianistes Lauma Reinholde un Karlīne Janelsīte, kā arī māsa un aktrise Veronika Podisa. Koncertējušas visā Latvijā, kā arī Igaunijā, Lietuvā, Itālijā, Čehijā, Polijā un Ungārijā, popularizējot tautasdziesmas.
1935: Berlīnē viņas dziedātās 6 latgaliešu tautasdziesmas ieskaņotas skaņuplatē.
1931–1936: uzstājusies 600 koncertos 156 Latvijas skolās ar latviešu, lietuviešu, čehu, igauņu, somu tautasdziesmu programmām.
1940: atzīmējusi savu 25 gadu darba jubileju ar plašu koncertu, kurā piedalījās arī Mariss Vētra un Lūcija Garūta.
Par ieguldījumu tautasdziesmu popularizēšanā apbalvota ar Atzinības krustu.
Par Helēnas Ersas tautasdziesmu koncertu
"Helēna Erss ir vienīgā starp latviešu dziedātājām, kas norobežojusies no lielās estrādes spožuma, iet stingri patstāvīgu, savrupu ceļu. [..] Viņas priekšnesums mākslinieciski dziļi kulturāls, visa vērība piegriezta ne tik daudz balss skanīguma demonstrācijai, cik mūzikas un teksta iejūtīgam pārdzīvojumam. Dziedājumā vienādi labi padodas kā liriski skumjās, tā spraigi drastiskās dziesmas, lielu uzmanību piegriežot arī dinamisko un psiholoģisko akcentu izkārtojumam. Vairākas dziesmas tika dziedātas latgaļu izloksnē un oriģinālvalodās. [..] Nepelnīti mazā auditorija bija ļoti atsaucīga, aplausu daudz un vēl vairāk ziedu."
Helēnas Erss tautas dziesmu vakars. Rīts, Nr. 326, 1935.
Ādolfs Erss - Vīrs
Mirdza Ersa - Meita
Rēzeknes pilsētas 1. latviešu pamatskola
Mācījusies Rēzeknes pilsētas pamatskolā.
Ar dekāna Nikodima Rancāna gādību un materiālu atbalstu mācījusies Gižicka mūzikas skolā, dziedāšanu apguvusi pie Pāvula Jurjāna.
Pēterburgas Svētās Katrīnas ģimnāzija
Mācījusies Sanktpēterburgas Svētās Katrīnas ģimnāzijā.
Studējusi Sanktpēterburgas Valsts konservatorijā, dziedāšanu mācījusies pie S. Gladkajas un bijusi atbrīvota no mācību maksas. Sekmīgās studijas pārtraukusi 1917. gada revolūcija, kas likusi atgriezties Latvijā.
Krišjāņa Barona iela 1, Rīga
Turpinājusi studijas Latvijas Konservatorijā pie dziedātāja Eižena Vitinga. Studijas absolvējusi ar brīvmākslinieces diplomu.
Devusies papildināt vokālās prasmes un zināšanas pie Milānas Konservatorijas profesora Marati. Viņai līdzi devies vīrs Ādolfs Erss.
Ar Kazimira Skrindas atbalstu ieguvusi darbu Svētās Katrīnas baznīcas korī.
Aspazijas bulvāris 3, Rīga
Neilgu laiku strādājusi par Latvijas Nacionālās operas solisti.
Latvijas PSR Valsts filharmonija
Bijusi Latvijas PSR Valsts filharmonijas soliste.
Apbedīta Sarkandaugavas katoļu kapos.
© LU LFMI, 2022. Mājaslapa: Graftik
Pārpublicējot vai citējot atsauce uz LU Literatūras, folkloras un mākslas institūta (LU LFMI) resursu ir obligāta. Liela apjoma kopēšana un materiālu izmantojums komerciāliem nolūkiem pieļaujams vienīgi ar rakstisku LU LFMI atļauju.