lv lv lv hbs_lat lv lv hbs_lat hu lv lv lv lv lv lv lv lv en lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv de lv de lv de lv de lv de lv fi lv lv lv lv hbs_lat lv lv hbs_lat hu lv lv lv lv en lv hbs_lat
MĪTI PAR ĒŠANAS TRAUCĒJUMIEM - Raksti un videoblogi par ēšanas traucējumiem
4. jūnijs, 2022 pl. 15:17
Ēšanas traucējumi bieži ir nesaprasti, pārprasti, un to bīstamība tiek vērtēta pārāk zemu. Izpratnes trūkums un stigma, kas saistīta ar mentālo veselību ietekmē sabiedrības reakciju uz ēšanas traucējumiem.
Ir svarīgi, lai ikviens saprastu faktus par garīgo veselību un ēšanas traucējumu rašanos, simptomiem, atveseļošanās iespējām. Tas rada ne tikai apzinātāku un pieņemošāku sabiedrību, bet arī uzlabo profilaksi, agrīnu atpazīšanu un palīdzības meklēšanu.
1.   Mīts: Ēšanas traucējumi nav nopietna saslimšana
Saikne starp neapmierinātību ar savu ķermeni un aizraušanos ar diētām un veselīgu dzīves veidu dažreiz var likt cilvēkiem maldīgi uzskatīt, ka ēšanas traucējumi ir dzīvesveida izvēle, lai sasniegtu cilvēka izpratnē ideālu ķermeni.
Ēšanas traucējumi ir nopietnas, veselību un dzīvību apbraudošas mentālas saslimšanas - tas nav dzīvesveids vai diēta, kas aizgājusi "par tālu". Cilvēks, kurš slimo ar ēšanas traucējumiem, bieži cieš arī no smagiem traucējumiem saistībā ar ēšanu, sportošanu un paškaitējumu, jo šis cilvēks piedzīvo izkropļojumus gan domās, gan emocijās. Ēšanas traucējumi nav klasificējami tikai kā mentāla saslimšana tās klasiskajā izpratnē, jo tie ne tikai sagādā vērā ņemamu distresu saslimušajam, bet arī tiek asociēti ar nopietnām fiziskām komplikācijām, kas var skart jebkuru dzīvībai svarīgu orgānu cilvēka ķermenī.
Mirstības līmenis cilvēkiem, kuri cieš no ēšanas traucējumiem, ir visaugstākas starp visām mentālajām saslimšanām, kā arī ir vairāk nekā 12 reizes augstāks par to, kāds tas ir cilvēkiem bez ēšanas traucējumiem.
Ēšanas traucējumi katram cilvēkam attīstās citādi, lielu lomu spēlē ģenētiskā iedzimtība, personības ievainojamība, kas mijiedarbojas ar sociālajiem un vides cēloņiem.
Viens no saslimšanas izraisītājiem var būt neapmierinātība ar savu ārējo izskatu. Vides ietekmei ir liela nozīme tajā, kā cilvēki uztver un jūt savu fizisko tēlu. Cilvēka ģimene, draugi, paziņas, skolotāji un plašsaziņas līdzekļi ietekmē to, kā šī persona uztver sevi un savu izskatu. Ja cilvēks vēlas apmierināt sabiedrības ideālus un jūt, ka tie neatbilst mediju attēliem vai personīgajiem salīdzinājumiem, neapmierinātība ar savu ķermeni var saasināties un negatīvi ietekmēt šīs personas psiholoģisko un fizisko labklājību. Tas ir īpaši svarīgi, ja indivīds atrodas uz izskatu orientētā vidē vai saņem negatīvas atsauksmes par savu izskatu. Piemēram, ķircināšana un bullings palielina šo risku.
Dažiem cilvēkiem atveseļošanās process no ēšanas traucējumiem var būt ilgs un izaicinošs visiem iesaistītajiem. Ārstēšanas uzsākšana iespējami agri,  traucējumu attīstības sākumā, var samazināt slimības ilgumu un smagumu.
Svarīgi, ka, neraugoties uz slimības smagumu un nopietnību, ar pareizu ārstēšanu un atbalstu ir cerība uz atveseļošanos un dzīves kvalitātes uzlabošanos visos slimības posmos.
2.   Mīts: Diētas ir normāla cilvēka dzīves daļa
Pētījumu rezultāti pasaulē liecina, ka apmēram puse pusaudžu meiteņu ir mēģinājušas zaudēt svaru ievērojot drastiskas diētas, pat badošanos, pašu izraisītu vemšanu. Aptuveni 75% skolas vecuma meiteņu jūtas resnas vai vēlas zaudēt svaru.
Lai arī samērīgas, ilgnoturīgas izmaiņas uzturā uz fiziskajās aktivitātēs tiek vērtētas kā drošas, ekstremālas, ierobežojošas diētas var rezultēties smagās, ievērojamās sekās. Cilvēkiem, kuri regulāri iesaistās restriktīvās diētās, ir ārkārtīgi augsts risks ēšanas traucējumu attīstībai. Uztura pārmērīga ierobežošana arī tiek saistīta ar citām bažām par veselību, kā piemēram depresiju, trauksmi, uztura un vielmaiņas problēmām, kas, pretēji gaidītajam, rezultējas svara pieaugumā.
Lai gan drastisku diētu ievērošana ir neveselīga jebkurā dzīves posmā, īpaša uzmanība ir jāpievērš jebkādām diētām pusaudža gados. Pubertāte ir lielu pārmaiņu laiks bioloģiski, fiziski un psiholoģiski. Pusaudži bieži ir neaizsargāti pret sabiedrības spiedienu un bieži var justies nedroši un ievainojami, kas ir faktori, kas palielina risku uzsākt nepārdomātas diētas, kas aiziet par tālu.
3.   Mīts: Ēšanas traucējumi ir mēģinājums pievērst sev uzmanību
Cilvēki, kuri slimo ar ēšanas traucējumiem, necenšas pievērst sev uzmanību. Patiesībā, sakarā ar ēšanas traucējumu dabu, saslimušais var darīt visu iespējamo, lai maskētu, slēptu,noliegtu savu uzvedību, vai pat pats neredzēt, ka kaut kas nav kārtībā.
Ēšanas traucējumi ir nopietnas mentālas saslimšanas. Tā nav fāze, kas pati no sevis, bez ārstēšanas un atbalsta pazudīs.
Neskatoties uz to, kādā vecumā cilvēks saslimst ar ēšanas traucējumiem, bieži tiek novērots ilgs laika periods starp simptomu parādīšanos un ārstēšanās uzsākšanu - vidēji aptuveni 4 gadi. Cilvēks dažkārt saņem ēšanas traucējumu diagnozi pēc vairākiem veselības aprūpes speciālistu apmeklējumiem ar it kā savstarpēji nesaistītām problēmām.
Perioda, kas paiet no pirmajiem simptomiem līdz ārstēšanās uzsākšanai, saīsināšana var rezultēties labākā veselības prognozē un uzlabotā dzīves kvalitātē.
Ir pētījumos balstīti pierādījumi, ka laicīga diagnozes uzatādīšana un intervence var ievērojami samazināt ēšanas traucējumu ilgumu un smagumu. Tātad, ir ārkārtīgi noderīgi un svarīgi meklēt profesionālu palīdzību pēc iespējas ātrāk.
4.   Mīts: Pie tā, ka bērns saslimst ar ēšanas traucējumiem, ir vainīgi vecāki
Šobrīd nav pierādījumu, ka ēšanas traucējumus var izraisīt bērna audzināšana. Ir pārliecinoši pierādījumi, ka ēšanas traucējumiem ir ģenētisks pamats, un cilvēkiem, kuru ģimenes locekļiem ir ēšanas traucējumi, var būt lielāks risks pašiem saslimt ar ēšanas traucējumiem. Tomēr, lai gan cilvēka ģenētika var izraisīt ēšanas traucējumu attīstību, tā noteikti nav viņu ģimenes vaina. Ģenētikai ir nozīme daudzu slimību attīstībā - gan mentālo (piemēram, šizofrēnija), gan fizisko (piemēram, krūts vēzis un sirds slimības).
Ģimenei un draugiem ir izšķiroša nozīme cilvēku ar ēšanas traucējumiem aprūpē, atbalstīšanā un atveseļošanā. Klīniskās vadlīnijas par labāko praksi ēšanas traucējumu ārstēšanā mudina iekļaut ģimenes katrā ārstēšanas posmā pusaudžiem ar ēšanas traucējumiem, sākot no sākotnējā novērtējuma līdz atveseļošanās atbalsta sniegšanai.
5.   Mīts: Ar ēšanas traucējumiem slimo tikai labi situētas baltās sievietes, vizbiežāk pusaudzes
Tā ir taisnība, ka ar ēšanas traucējumiem biežāk saslimst pusaudzes un jaunietes vecumā no 12 līdz 25 gadiem un vidējā vecuma mediāna ir aptuveni 18 gadi.
Ēšanas traucējumi var skart ikvienu. Tās rodas:
·       Visās kultūras un sociālekonomiskajās jomās
·       Visu vecumu cilvēkiem, sākot no bērniem līdz veciem cilvēkiem
·       Gan vīriešiem, gan sievietēm
Iedzīvotāju pētījumi liecina, ka vīrieši ir aptuveni 25% no cilvēku skaita, kas slimo ar anorexia nervosa vai bulimia nervosa un 40% no cilvēku skaita, kas slimo ar ar ēšanas traucējumiem. Nesen Austrālijā un Jaunzēlandē veiktā pētījumā par anorexia nervosa izplatību pusaudžiem vecumā no 13 līdz 18 gadiem netika konstatēta atšķirība starp vīriešiem un sievietēm.
Raksts sagatavots pēc https://butterfly.org.au/ materiāliem.
ĒŠANAS TRAUCĒJUMI UN PERFEKCIONISMS
SKOLA UN ĒŠANAS TRAUCĒJUMI
BKUS SPECIĀLISTU REKOMENDĀCIJAS VECĀKIEM
VAI VAR IZĀRSTĒTIES NO ANOREKSIJAS SAVIEM SPĒKIEM?
KĀDI IR NEĀRSTĒTU ĒŠANAS TRAUCĒJUMU RISKI?
INSTAGRAM IESŪDZĒTS TIESĀ PAR ĒŠANAS TRAUCĒJUMU IZRAISĪŠANU PUSAUDŽIEM
ĒŠANAS TRAUCĒJUMI UN SPORTS
Copyright  ©  anoreksija.lv 2022