lv en lv en lv lv lv pt hbs_lat lv lv lv lv fr eo eo lv pt it hbs_lat lv hbs_lat lv sl es lv fi es lv en lv lv lv lv hbs_lat lv hbs_lat lv lt hbs_lat nn lv lv id pt lv ceb lv lv fi hbs_lat hbs_lat lt fi lv cs pl ceb en lv lv hbs_lat lv lv sv sl lv id lv sl es lv hbs_lat lv lv sv fi fr en lv lv pt hbs_lat lv lv lv lv lv lv en lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv en lt lv lv lv lv lv it lt lv lv lv lv it pt it lv lv lv lv lt id en pt lv lv es en en lv lv eo lv lv fi lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv fi lv lv hbs_lat lv id lv fi lv lv lv nb lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv es lv lv lv lv lv lv eo lv lv lv
Ēģipte: Tuksnesī, Nīlas krastos un Luksoras varenajos tempļos un kapenēs – Adventures.lv
Tags: arhitektūras brīnumiatrakcijasfestivāliielu tirgikalnineparastas tradīcijastempļi un svētvietastuksnešivēsturiskas vietasvietējie iedzīvotāji
Decembris. Zem mums slīdošie tuksnešainie kalnu labirinti liecina, ka lidojam virs Sinajas pussalas. Tieši šeit savulaik Mozus, saņēmis atklāsmi no paša Dieva, sacerēja savus 10 baušļus. Aha, tur jau tālumā arī Sarkanā jūra, aiz kuras mūsu galamērķis – Hurgada. Nolaižoties var riktīgi pasiekaloties, veroties tirkīzzilajos rifos. Būs jau laikam tur arī jāpapeldas.
Pilsētā visur valda ziemassvētku noskaņa. Daudz egļu. Veikalu griestus nesātīgi nosējušas taupības spuldzes, tā lai maz neliktos.
Ar Vitas bērnības draudzeni norunājām satikties pie McDonalda. Pastrādājot pēris gadus tūrisma sfērā, Ivetai Ēģiptē tā iepatikās, ka viņa nolēma palikt šeit uz ilgāku laiku. Viņas vīrs, kā jau kārtīgam ēģiptietim pienākas, vēl bija darbā. Viņi te strādā tāpat, kā mēs deviņdesmitajos – bez vakariem un bez brīvdienām. Nu ģimenei nākušas klāt jaunas rūpes – jāgādā par mazo. Pati Iveta cenšas pēc iespējas integrēties vietējā sabiedrībā – uz ielas vienmēr nēsā lakatu un veikalos jau runā arābu valodā.
El Daharas tirgus ir vaļā līdz vēlai naktij. Ieklīdām kārtējā faraonu, kaķu un Anubisu figūriņu bodē. Saimnieks, arī gādīgs tēvs un vēstures pētnieks, palūdza pārējos apmeklētājus atstāt veikaliņu, tad aizbultēja durvis un aicināja mūs justies kā mājās. Vai mēs vēlēšoties karkade tēju, bērniem varbūt ko atspirdzinošu?
Neesot jau nekas jāpērk, kamēr viņš gādāšot tēju, mēs varot mierīgi palūkoties apkārt. Visi izstrādājumi tikai augstākās kvalitātes! Piemēram šī te slavenā figūra – no īsta akmens darinātais teiksmainais ēģiptiešu armijas dezertieris, kurš, lai izvairītos no dienesta, nocirta sev kāju, bet, kad pārējie ciema vīrieši atgriezās no karagājiena, visām viņu sievām bija pa bērniņam. Laikam tad viņš palika arī bez vienas rokas.
Cenas? Ko mēs ņemšot? Trīs piramīdas, šakālis, kaķis… kopā varot dot labu cenu – 790. Gandrīz nokodu krūzītei malu. Minēju, ka vairāk par 100 nevarēsim atļauties tērēt. Nav jēga detaļās stāstīt, kā Vitai tika izrauts mats, aptīts ap kaķa kaklu un dedzināts, lai pierādītu, ka tas ir īsts akmens. Kā priekšmeti tika tīti iekšā avīzēs un sagatavoti promnešanai un tad atkal tīti ārā. Kā mūsu draugs raudāja, saņēmis 190 naudiņas par savu 750 vērto preci, un kā nākamajā minūtē jau palīdzēja atrast citu veikaliņu, kurā tirgo vislabākos beduīnu lakatus šajā tirgū. Un ne tikai lakatus. Lieliskas, izturīgas metāla lējuma ūdens pīpes arī izrādījās nākamā veikaliņa specialitāte. Tikai šeit, pa tiešo no fabrikas, kuras atrašanās vietu neviens nezin! Veikaliņa saimnieks vienu tādu silti ieteica iegādāties.
Maizes ceptuves strādāja visu nakti. Izdzirdot foto klikšķi, maiznieks vispirms nokliedza, lai dodot dolāru, bet, redzot, ka aizeju, iesvieda man ar mīklas piku.
Toties blakus esošajās ielas kafejnīcās, kurās veči sēž, sūc tēju un spēlē domino vai dambreti, manu ķīķeri uzņēma daudz pozitīvāk, viens otrs pat māja, lai viņu iefočē. Militāro posteni, kas no ielas gala vēroja manu rosīšanos caur metāla plāksnē izmetinātu ambrazūru, fotografēt gan neņēmos. Viņi jau arī neprasīja.
Noķērām diezgan pilnu mikroautobusu, kas šeit ir lētākais transporta līdzeklis (parasti 2 mārciņas no deguna). Nākamajā krustojumā šoferis kaut ko nokliedza un visi pasažieri izkāpa laukā. Tad viņš pagriezās pret mums un pavēstīja, ka no šī brīža maršrutnieks ir pārvērties par taksometru. Pēc īsas kaulēšanās, kurā es piesaucu savus ēģiptiešu draugus un ilgo pieredzi braukājot ar Hurgadas takšiem, viņš mūs aizveda līdz viesnīcai par 20 naudiņām.
Tuksnesis sākas tieši pie Sarkanās jūras un stiepjas 200 km platumā līdz auglīgajai Nīlas ielejai. Tālāk, ja dodas pāri Nīlai, tuksnesis turpinās vēl 5000 km. Tur, aiz Nīlas, ir tikai Sahāra – līdz pat Atlantijas okeānam.
Izmēģinājām dažādus veidus, lai pa tuksnesi  pārvietotos. Kamieļi, bagiji un kvadricikli ir laba lieta, tomēr smalkie smilšu putekļi tad salien visās vīlēs, šņirkst starp zobiem, bet drēbes paliek pelnu pelēkas. Patiesībā bez brillēm un sejas sarga vējainā laikā gandrīz nav iespējams iztikt. Labi, ka tirgū bijām par labu naudu nokaulējuši tos beduīnu lakatus.
Toties 4×4 sniedza īstu baudu… baudu šoferim, kurš, priecīgu dziesmu dungodams, vālēja taisnā līnijā uz noskatīto punktu tuvējos kalnos. Liekas, kāda vaina tā izskrieties ar vējiņu, taču bažas radīja daudzie lielie akmeņi, kas haotiski mētājās smilšu klajā. Ja nu iznāk uzraut ar riteni kādam no tiem?
No piekrastes kalnus šādā vīzē var sasniegt pusstundas laikā. Nolēmām paviesoties pie kādas beduīnu ģimenes, kuras vecākajai māmuļai ir apmēram 115 gadi. Neviens īsti nezinot viņas konkrēto vecumu, jo nekādas tautas uzskaites Ēģiptē nepastāv, kur nu vēl beduīniem šajos tuksnešainajos kalnos.
Tad iestājās melnā dienvidu nakts. Labi, ka tuksneša malā bija ierīkota kārtējā beduīnu apmetne. Te izskatījās krietni jautrāk.
Virpuļojošais dervišs griezās ap savu asi kādas desmit minūtes, tad apstājās, paklanījās un… aizgāja. TAISNI. Es saprotu, ka tā var ķert kaifu, bet kaut kas laikam viņiem tai podā ir neatgriezeniski sagriezies. Viņu nomainīja meitene ar kobrām. Salika no reptiļiem kaut kādu uzrakstu un tad diviem nevainīgiem jauniešiem sakarināja čūskas uz galvas. Izskatījās kā aina no ķīlnieku sagūstīšanas, kad pēdējie lūdz atsūtīt izpirkuma naudu.
Drošība te, Ēģiptē, ir pirmajā vietā!
Pēc 1997. gadā notikušā slaktiņa, kad islāma fundamentālisti Luksorā nogalināja 58 ārzemju tūristus, šos tuksnešainos apgabalus var šķērsot tikai ar militāro konvoju. Kalnos mēdzot gadīties arī uzbrukumi laupīšanas nolūkos. Milzonīgā stāvlaukumā kopā salasījās visi tās dienas braucēji un tad, pāris armijnieku pavadībā, konvojs ienira kalnos. Pa ceļam šur tur varēja redzēt jocīgu formu sargtorņus un dažas dzeloņstieplēm apjoztas apstāšanās vietas.
Un tad kalni beidzās un vienā mirklī smiltis nomainīja auglīga ieleja. Faktiski tā daudzus gadu tūkstošus bija auglīga, pateicoties regulārajiem Nīlas plūdiem, kas sanesa šajās zemēs milzum daudz upes nogulu. Tas ļāva Nīlas ielejai kļūt bezmaz vai par civilizācijas šūpuli. Bet tad, ar labās padomju zemes inženieru atbalstu, uz Nīlas uzslēja Asuānas HES. Nu plūdi ir beigušies un savs bizness atlec arī sintētisko minerālmēslu ražotājiem.
Visa dzīve šeit noris gar neskaitāmajiem kanāliem. Sānu ceļus apsargā dažnedažādās formās tērpti vīri. Pa ceļam varēja vērot pamatīgu ieroču kolekciju, sākot no šautenēm un līdz pat smagākiem automātiskajiem ieročiem. Ko īsti šie vīri pārstāv un vai tiešām nevienam nekad nekas nejauši neizšaujas?
Ēģipte ir arābu valsts. Te slejas mošejas, bet no katra plakāta smaida pasaulē vecākais un ilgāk valdošais prezidents Hosnī Mubaraks (pēc ģīmetnes gan nepateiksi:), kuram būs 80 gadi un kurš valda Ēģiptē kopš 1981. gada.
Un tad Luksorā beidzot izbraucām pie lielās Nīlas. Lieliska koloniālā laika krastmala, garām slīd tradicionālās felukas.
Rīta dzestrumā ienirām teiksmainā Karnakas tempļa labirintos. Karnakas templis ir otra ievērojamākā seno laiku vieta Ēģiptē aiz Gīzas piramīdām. Templis ir grandiozs. Tas celts par godu dievu valdniekam Amonam  divus tūkstošus gadu pirms mūsu ēras (!!!). Vēlāk 1300 gadu garumā katra faraonu dinastija tam kaut ko piebūvējusi klāt (un dažkārt kaut ko arī nokalusi nost:) lai iemūžinātu sevi. Faktiski tas ir kā gigantiska grāmata, kurā aprakstīta visa senās Ēģiptes vēsture. Pēdējos tūkstoš gadus templis bijis ieputināts tuksneša smiltīs, bet 19. gs. to sāka pamazām atrakt.
Stāvējām pie Sfinksu alejas Nīlas pusē (shēmā pa kreisi) un vērāmies uz iespaidīgajām, savus desmit stāvus augstajām tempļa sienām. Tajos laikos ieejas pilonu vēl klāja arī griesti..
Pirms ieejas Kolonnu zālē lepni izslējies stāv Ramzesa II koloss. Tajā viņš atainots kopā ar vienu no savām meitām. Kolosāli liels tas Ramzess bijis salīdzinājumā ar savu meitu, kas augumā stiepjas knapi pāri viņa celim.
Kolonnu zāle sastāv no 134 milzonīgām kolonnām, kas rotātas ar senēģiptiešu  zīmēm. Kādreiz to klāja jumts un tā bija galvenā pulcēšanās vieta pirms tālākajām dāvanu un upurēšanas telpām.
Pēc pusdienām mūsu ēģiptiešu draugs vaicāja, vai nevēlamies iegādāt  te pat Nīlas ielejā audzēto karkade tēju. Viņš zinot plantācijas, kur ievāc visaugstākās kvalitātes jaunos dzinumus. Protams, par ļoti labu cenu. Grūti bija atteikt tik lieliskam piedāvājumam. Pie kam, tēja būšot tiešām svaiga – viņam tikai uzreiz jāzinot, cik kilogramus mēs ņemsim. Tad zemnieki steigšoties uz plantācijām, nolasīšot vajadzīgo daudzumu, izkaltēšot saulē un līdz vakaram mums tēja tikšot nogādāta. Paskatījos pulkstenī – mums tiešām jāpasteidzas – ir trīs un līdz saulrietam palikušas tikai kādas 4 stundas. Būs tiem zemniekiem krietni jāpasvīst. Bet neko, tēja sanāca garšīga un, laikam pateicoties karstajai Āfrikas saulei, arī lieliski izkaltēta.
Ar kuģīti vai, precīzāk, ar lielu laivu pārcēlāmies Nīlas rietumu krastā. Mums garām lepni peldēja felukas – Nīlas buru laivas, kas saglabājušas nemainīgu izskatu no faraonu laikiem.
Rietumu krastmala bija netīra, bet rosīga.
Pa ceļam uz Valdnieku ieleju bija grūti paiet garām  Memnona kolosiem. Šīs divas 18 m augstās apdrupušās Amenhotepa III statujas ir vienīgais, kas palicis pāri no kādreizējā Memnona tempļa, kurš izjaukts, lai iegūtu materiālus citu tempļu būvēšanai. Taupīgi ļaudis tie ēģiptieši!
Ziemeļu puses statuju ir vērts apciemot saullēktā, jo tad tā mēdzot dziedāt. Šitos brīnumus braucis klausīties pat imperators Adriāns no pašas Eiropas. Tā runā, ka Memnons ar nopūtu sveicot savu mammu – rītausmas dievieti Eosu.
Turpat tālāk piekalnītē jau bija redzams Gurnas ciemats – kapeņu atracēju un vienlaikus arī izlaupītāju apmetne. Otrā pusē kalnam taču atrodas Valdnieku ieleja – Tēbu faraonu nekropole. Sākot no Tutmosa I, t.i. no 1500. g p.m.ē. šeit stingrā slepenībā tika glabāti faraoni.
Katra faraona kapenes veidoja garš, bet pašaurs koridors, kas aizstiepās kalna dzīlēs. Lai kapenes neizlaupītu, tās rūpīgi aizbēra un ieeju noslēpa. Bet, lai cik viltīgi bija faraoni pirms 3500 gadiem, no mūsdienu uzņēmīgajiem cilvēkiem viņiem paslēpties neizdevās. Pašlaik Valdnieku ielejā atklātas un veiksmīgi arī izlaupītas 62 kapenes. Bet, visdrīzāk, tas nav galējais cipars. Slavenākās no tām – Tutanhamona kapenes N62 (numuri tiek piešķirti atklāšanas secībā), tika atklātas tikai 1922.gadā, pie tam ar visām to bagātībām. Britu arheologs Hovards Kārters izrādījās viltīgāks par Tutanhamonu, kas savas kapenes ieeju bija pavēlējis ietaisīt zem kāda cita faraona kapenēm, izveidojot pazemē vēl vienu stāvu. Kad Kārters ieraudzīja Tutanhamonu, tas gulēja savā sarkofāgā zem tīra zelta vāka. Mūsdienās sarkofāgs un Tutanhamona pēcnāves zelta maska atrodas Kairas muzejā, bet mūmija – Londonā.
Tiesa, Kārtera un viņa biedru dzīve pēc šīs satikšanās īpaši veiksmīgi neiegrozījās. Visa arheologu brigāde nomira tepat Gurnas ciematā no kādas dīvainas slimības. Runā, ka viņi kapeņu atvēršanas brīdī saskārušies ar kādu senu baktēriju, pret kuru cilvēcei jau zudusi imunitāte.
Nezinu, kas tur notika ar viņiem, bet es, pēc viesošanās pāris faraonu Ramzesu kapenēs, sajutos riktīgi slikti. Mocījos ar drudzi vairākas dienas.
Mums izdevās apmeklēt Ramzesa IV un Ramzesa IX kapenes. Jāatzīst – senēģiptieši mācēja aizgājējus pavadīt ar godu. Iespaidīgi rotātie gaiteņi, ciļņi ar gleznojumiem, rituāla ainām – tas viss simboliski vēsta par faraona ceļojumu uz pazemes valstību.
Te arī pats aizgājējs Ramzess IX. Nē, nē, viņu tur, paldies Dievam, nesastapām..
Valdnieku sievas un bērni tika glabāti atsevišķi no valdniekiem – Valdnieču ielejā. Slavenākās no visām tur ir  Ramzesa II sievas- Nefertari kapenes. Citi augstmaņi arī tika mumificēti un apglabāti bagātīgi rotātos granīta sarkofāgos Augstmaņu kapenēs.
Turpat netālu, kalnos atrakts un restaurēts klintī izkaltais, ievērojamās faraones – sievietes Hatšepsutas templis. Pavisam nesen no drupām atjaunotas vairākas Hatšepsutas statujas, kas rotā kolonnas.
Kāpēc gan neapmeklēt īstu, autentisku akmeņkaļu darbnīcu, mēs nodomājām.
Lai nodemonstrētu, ka ražojumi patiešām ir īsti, īpašnieks noziedoja pāris kaķus. Vispirms viņš ar savu akmens kaķi nodauzīja galvu vienam citam suvenīru bodītē tirgotam ģipša kaķim, tad  paņēma otru akmens kaķi, un nosita galvu arī tam pirmajam. Tas pārliecināja. Nopirkām no viņa skarabeju par vienu dolāru.
Atceļā sajutos pavisam nelāgi. Laikam tās Ramzesa baktērijas.
Būs jānoskalo Sarkanajā jūrā.
STĀSTI NO ŠĪ CEĻOJUMA DIENASGRĀMATAS
Uz Sahāru: piekraste, ceļā...
uz Sahāru! Augusta sākumā nolaižamies Āfrikā. Apkārt viss tik zaļš, ka sākam bažīties, vai nees...
Snorkelēšana Sarkanās jūras rifos pie Tiran salām
Ēģipte, Šarmelšeiha, neliela kaulēšanās ar kuģīša īpašnieku un esam jūrā...
Šie stāsti nav par vienu konkrētu ekspedīciju. Te apkopota mūsu pieredze apceļojot Tunisiju un Ēģipt...
Ēģipte: Sarkanā jūra pie Hurgadas un arī zem ūdens
Ēģipte ir tik dažāda. Te, Sarkanās jūras krastos, tā aug nenormālā ātrumā. Kamēr zemes ...
Uz Sahāru: tuksnesis, Kairouanas mošeja, Kartāgas drupas...
Mūsu priekšā tagad ir tikai smiltis. Vēl viena oāze un būsim pie Sahāras malas. Ceļš taisns kā str...
Tags: arhitektūras brīnumiatrakcijasfestivāliielu tirgikalnineparastas tradīcijastempļi un svētvietastuksnešivēsturiskas vietasvietējie iedzīvotāji
AAE Amata Amerikas Andora Argentīna ASV Austrija Baltija Bolīvija Bulgārija Cabo Verde Eiropa Francija Grenlande Grieķija Gruzija Holande Horvātija Igaunija Indonēzija Islande Itālija Kambodža Kipra Kirgizstāna Kontinenti un valstis Krievija Kuba Laosa Latvija Lielbritānija Lietuva Malaizija Maldīvu salas Maroka Melnkalne Mjanma (Birma) Namībija Nepāla Norvēģija Peru Polija Slovākija Somija Spānija Taizeme Tanzānija Tibeta Top ceļojumi Tunisija Turcija Ukraina Uncategorized Uzbekistāna Vjetnama Vācija Zambija Zimbabve Zviedrija Āfrika Āzija Čīle Ēģipte Ķīna Šveice
1001 jūdze Kubā (3)
1001 jūdze Turcijā (3)
Āfrikas Kilimandžaro un safari (9)
ASV Nacionālo Parku (10)
Bolīvijas Starp debesīm un zemi (6)
Burājam Grieķu Kiklādēs (4)
Cabo Verde sailing (4)
alas alpīnisms arhitektūras brīnumi armijas bunkuri atrakcijas burāšana dabas brīnumi džungļi ekspedīcijas festivāli ielu tirgi jūra kalni kalnu slēpošana kanjonings karavānas klinšu kāpšana laivošana lidošana metropoles nacionālie parki neparastas tradīcijas niršana piedzīvojumu sacensības pārgājieni safari savanna savvaļas dzīvnieki slēpju pārgājieni sērfošana tempļi un svētvietas tradicionālās rūpalas tuksneši UNESCO upes velobraucieni vietējie iedzīvotāji vulkāni vēsturiskas vietas
Patagonija 2: leģendārie transkontinentālie ceļi Ruta 40 un Carretera Austral
Patagonija 1: Čīles vulkāni, lietus meži un karstie avoti
Laivošana pa Soomaa applūdušajām pļavām
Pa Toskānas skaistākajiem vīna ceļiem 3: Arezzo – Chianti – Florence – Pisa
Pa Toskānas skaistākajiem vīna ceļiem 2: Cortona – Montepulciano – Monticchiello – Bagni di San Filippo – Pienza – Montalcino
Pa Toskānas skaistākajiem vīna ceļiem 1: Volterra – San Gimignano – Sjēna
Mežonīgi skaistā Islande: lielais ziemeļu un vidienes aplis
Liepāja ar velo – fiz-kulturāli gastronomisko baudu cienītājiem:)
Sēlija – Latvijas piektais, vismazāk zināmais novads. Jaunjelgava un tās apkārtne.
Ūdens līmenis Amatā u.c. upēs. Līmeņa prognoze. Amatas braucienu video.
Kipras visu laiku klusākā vasara
Skotijas skaistākais daudzdienu pārgājiens – West Highland Way
Ar kajaku pa Maldīvu salu atoliem
Skaistākās vietas, ko apmeklēt Dienviditālijā
Sentiero degli Dei – gleznaina taka augstu virs Tirēnu jūras
Brīnumjaukās Pelestrīnas salas noskaņas pie Venēcijas
Horvātijas un Melnkalnes brīnišķīgā piekraste pie Dubrovnikas
Sāmsalā maijā zied visi meži
Kipra / Top ceļojumi
Kipras visu laiku klusākā vasara
Mjanma (Birma) / Top ceļojumi
Pirmie iespaidi, ierodoties noslēpumainajā Mjanmā
Horvātija / Top ceļojumi
Pa Horvātijas salām un pussalām
Itālija / Top ceļojumi
Sentiero degli Dei – gleznaina taka augstu virs Tirēnu jūras
Holande / Top ceļojumi
ASV / Top ceļojumi
Gigantisko sekvoju mežos meklējot pasaulē lielāko dzīvo objektu
Norvēģija / Top ceļojumi
Norvēģijas 5 labākie pārgājiena maršruti
Latvija / Top ceļojumi
Tebra – jauka, pirmatnēja Kurzemes upe, par kuru līdz šim neko nebijām dzirdējuši
Itālija / Top ceļojumi
Skaistākās vietas, ko apmeklēt Dienviditālijā
1001 jūdze Turcijā: Cappadocia sirreālās ielejas
Dažas dienas pie Bengālijas līča zvejniekiem Ngapali, Mjanmā
Neticami alu labirinti Igaunijā
Ģeologi sauc Merapi par “vulkānu-slepkavu”. Kā mēs kāpām Merapi (+radio intervija)
Dubaijas EXPO – apskates vērts brīnums
VĒL PAR ŠO VALSTI
Gigantisko sekvoju mežos meklējot pasaulē lielāko dzīvo objektu
Sentiero degli Dei – gleznaina taka augstu virs Tirēnu jūras
Skaistākās vietas, ko apmeklēt Dienviditālijā
Ēģipte: Sarkanā jūra pie Hurgadas un arī zem ūdens
Norvēģijas 5 labākie pārgājiena maršruti
UN TE VĒL CITI STĀSTI PAR LĪDZĪGĀM AKTIVITĀTĒM
Bolīvijas ekspedīcija 6: pāri pasaules lielākajam sālsezeram
Tarangires baobabu audzes – pa Āfrikas vidieni uz Dodomu – Dar es Salaam
Latvieši kāpj OlDoinyo Lengai – vienīgajā pašlaik aktīvajā Āfrikas vulkānā
Nāves ieleja: 53C grādīgā fēnā 85m zem jūras līmeņa
Kanāriju salas: Teides vulkāns un La Gomera
alas alpīnisms arhitektūras brīnumi armijas bunkuri atrakcijas burāšana dabas brīnumi džungļi ekspedīcijas festivāli ielu tirgi jūra kalni kalnu slēpošana kanjonings karavānas klinšu kāpšana laivošana lidošana metropoles nacionālie parki neparastas tradīcijas niršana piedzīvojumu sacensības pārgājieni safari savanna savvaļas dzīvnieki slēpju pārgājieni sērfošana tempļi un svētvietas tradicionālās rūpalas tuksneši UNESCO upes velobraucieni vietējie iedzīvotāji vulkāni vēsturiskas vietas
AAE Amata Amerikas Andora Argentīna ASV Austrija Baltija Bolīvija Bulgārija Cabo Verde Eiropa Francija Grenlande Grieķija Gruzija Holande Horvātija Igaunija Indonēzija Islande Itālija Kambodža Kipra Kirgizstāna Kontinenti un valstis Krievija Kuba Laosa Latvija Lielbritānija Lietuva Malaizija Maldīvu salas Maroka Melnkalne Mjanma (Birma) Namībija Nepāla Norvēģija Peru Polija Slovākija Somija Spānija Taizeme Tanzānija Tibeta Top ceļojumi Tunisija Turcija Ukraina Uncategorized Uzbekistāna Vjetnama Vācija Zambija Zimbabve Zviedrija Āfrika Āzija Čīle Ēģipte Ķīna Šveice
4x4 Gruzijā 4x4 Namibia 1001 jūdze Kubā 1001 jūdze Turcijā Apkārt Sicīlijai ASV Nacionālo Parku Bolīvijas Starp debesīm un zemi Burājam Grieķu Kiklādēs Cabo Verde sailing Grenlandes Hawaii Indonēzijas Vulkānu Kanāriju salas Laosas-Kambodžas Lielā Ķīnas Marokas avantūra Mjanmas (Birmas) Nepālas Himalaju Pamira Patagonijas Peru Inku Ceļa- Amazones Sahāras Tibetas Vjetnamas Dragona ceļa Āfrikas Kilimandžaro un safari