lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv en lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv it it en en lv lv en en lv lv lv lv lv en lv lv lv lv lv de kk fr fi fr cs lv lv lv cs lv lv de kk fi cs lv lv lv lv cs lv cs kk pt fi fr lv lv lv cs cs pt fi fr cs lv lv lv cs lv cs kk pt fi fr lv cs lv lv cs pt pt fi fr cs lv lv lv lv cs lv lv cs fr fr fr lv nl lv cs lv cs fr fr fr cs lv lv cs lv lv cs fr fr fr cs lv lv nl lv cs lv lv cs fr fr et fr cs lv lv lv en lv lv en lv lv
trešdiena, 2022. gada 24. augusts
Vai ir vērts lasīt: JĀ!
Sen tik labi sarakstītu krimiķi nebiju lasījis. Labs gan no tulkojuma gan sižeta puses. Man pat ne brīdi nepalika garlaicīgi. Izlasīju ļoti ātri, kas ir īpaši patīkami, kamēr paralēli mocos ar kārtējo Jana Banksa sacerējumu.
Neko pielikt, neko atņemt. Filma arī ir uzņemta. Būs jānoskatās.
Ievietoja: Arnis , 19:37 Nav komentāru:
Sūtīt pa e-pastuRakstīt emuāruKopīgot sociālajā tīklā TwitterKopīgot sociālajā tīklā FacebookKopīgot vietnē Pinterest
pirmdiena, 2022. gada 8. augusts
Žigimants Krēsliņš "Dienvidaustrumāzija pāris mēnešos"
Vai ir vērts lasīt: JĀ!
Pēc nedaudz vienmuļās "Centrālamerikas pāris mēnešos" Žigis ir atriezies pie saviem jociņiem. Bija atsevišķas vietas, kur bija tā sarakstīts, ka bija ne tikai interesanti, bet arī jautri lasīt. Šī noteikti ir labāka par iepriekšējo, tā, ka cerības ir attaisnotas.
Ir gan viena lieta, kas paliek uzkrītoša. Tādu īstu piedzīvojumu ir ļoti maz. No pieredzes zinu, ka ceļojums vai nu viss izvēršas par lielu piedzīvojumu, vai ir tikai atsevišķas epizodes, ko vērts atcerēties un pat pierakstīt, bet lielāko ties' viss ir normas robežās. Un Žigim ir tāpat. Lūk, tās "viss ir normas robežās" epizodes ir garlaicīgas.
Vispār mani vēsture neinteresē, bet Žiga aranžējumā tos fragmentus ir interesanti lasīt. Nebūtu slikti, ja vēstures apraksti būtu garāki, bet vienmuļās ceļošanas epizodes īsākas, savukārt tie "labie gabali" detalizētāki.
Kādreiz lasīju kādu, liekas, Reinholda Mesnera grāmatu vai arī kāda cita autora, kur tika atstāstīta saruna ar pašu Reinholdu... es neatceros. Reinholds ir pieredzējis rakstnieks un tajā grāmatā bija tāds dialogs, kur viņš citam kalnos kāpējam prasa, vai viņš veic piezīmes, uz ko uzrunātais viņam atbildēja, ka neredzot tam jēgu, jo pēc tam uzrakstīs kā gāja. Reinholds to komentēja tā, ka tad būtiskās detaļas būs zudušas. Un to nu esmu pārbaudījis pats pierakstot dažus savus ceļojumus jau ceļojuma laikā vai cenšoties atcerēties detaļas pēc tam. Ļoti daudz "odziņu" vienkārši aizmirstas.
Lai arī cik laba atmiņa ir autoram, es domāju, ka, ja nu viņš tomēr neveic nekādas piezīmes garajos pārbraucienos, tās tomēr būtu ļoti noderīgas. Bet to es sapratīšu nākamajās grāmatās. Līdz šim, liekas, ir aprakstīti "vecie" piedzīvojumi - pirms Žiga grāmatu izdošanas ēras.
Ievietoja: Arnis , 22:56 Nav komentāru:
Sūtīt pa e-pastuRakstīt emuāruKopīgot sociālajā tīklā TwitterKopīgot sociālajā tīklā FacebookKopīgot vietnē Pinterest
ceturtdiena, 2022. gada 7. jūlijs
Juvāls Noa Harari "21 lekcija 21. gadsimtam"
Vai ir vērts lasīt: JĀ!
Izlasīt jau nu noteikti ir vērts. Un tomēr... atkal un atkal parādījās tas bubulis, kas "Homo Deus" - "biotehnoloģijas un mākslīgais intelekts" un vēl vairāk filozofijas. Kaut kas pārklājās ar "Homo Deus". Ilgi lasījās un sajūsmas nebija nekādas. Filozofijas tipa grāmatas priekš manis ir par garlaicīgu un nogurdinošu.
Šādas - tādas interesantas atklāsmes gan arī gadījās, tomēr neatceros kādas konkrēti, bet gan jau kaut kur tās ir aizķērušās. Ā, bija gan viena: "Romantiskās komēdijas mīlestībai ir tas pats, kas pornogrāfiskās filmas - seksam un "Rembo"- karam."
Citiem: silti iesaku (izlasīt grāmatu, nevis skatīties filmas). :)
Ievietoja: Arnis , 20:00 Nav komentāru:
Sūtīt pa e-pastuRakstīt emuāruKopīgot sociālajā tīklā TwitterKopīgot sociālajā tīklā FacebookKopīgot vietnē Pinterest
piektdiena, 2022. gada 1. aprīlis
Ian M. Banks "The State of the Art"
Vai ir vērts lasīt: NĒ!
Teikšu tā - izmocīju līdz galam šo 4. grāmatiņu no "Kultūras" sērijas.
Caurmērā man nepatika tie stāstiņi, pat tas, kura nosaukums lasāms uz grāmatas vāka un kurš aizņem apmēram pusi grāmatas.
"A Gift from the Culture", varbūt, bija viens no tādiem, ko varēja palasīties.
"Descendant" mierīgi varētu būt bijis par iedvesmu Endija Vīra grāmatai "Marsietis".
Taču pats pēdējais stāstiņš "Scratch" grāmatā bija vienkārši klajš murgs (sk. šeit). Pilnīgi nesakarīgs teksts vairāku lappušu garumā. Ar visu to, ka papīra grāmatā teksts ir izmētāts pa lappusi un nav vienā gabalā, kā norādītajā linkā.
Manā skatījumā tie autori, kas nonāk līdz šim, teiksim, līmenim uzskatāmi par tādiem, kas "sapinušies savā meistarībā". Šī grāmata ir vēl zemāks punkts nekā "Use of Weapons", neskatoties uz to, ka virsraksta stāsts bija sakarīgs (tas nenozīmē, ka man viņš patika). Mēģināšu lasīt arī nākamo grāmatu. Cerēšu, ka autors ticis ārā no šī pārgudrā, samudžinātā stila.
Ievietoja: Arnis , 19:00 Nav komentāru:
Sūtīt pa e-pastuRakstīt emuāruKopīgot sociālajā tīklā TwitterKopīgot sociālajā tīklā FacebookKopīgot vietnē Pinterest
pirmdiena, 2022. gada 21. februāris
Vladimirs Zismans "Ceļvedis orķestra pasaulē un tās pažobelēs"
Vai ir vērts lasīt: JĀ!
Tāda maziņa grāmatiņa, bet tik ilgi lasījās.
Man ļoti patika, ka nodaļas savā starpā praktiski nav saistītas un nav arī ļoti garas, kas ļāva laiku pa laikam paņemt rokās grāmatiņu un palasīt neuztraucoties, ka kaut kas būs aizmirsies no iepriekš lasītā.
Tiem, kas tiešā veidā ir saistīti ar muzikas pasauli grāmata noteikti liksies interesantāka. Man kā cilvēkam no malas arī nebija garlaicīgi. Katrā ziņā ļoti zinošs autors, kas pietiekami jautri ir pratis pasniegt tieši to, kas minēts grāmatas nosaukumā.
Noteikti liels nopelns ir Gundaram Āboliņam, kurš tulkojis visu to lērumu teksta un, liekas, nav pazaudējis oriģinālo šarmu, kas bieži mēdz notikt tulkojot. Es pat teiktu vēl vairāk - lai kā censtos tulkotājs, tieši no krievu valodas tulkotās grāmatas kaut kā vienmēr "sit cauri" viņu mentalitāti teikumu konstrukcijās un vārdu izvēlēs, kas mani mazliet atstumj (piem., "Vongezers"), jo es to neuzskatu par kvalitātes rādītāju. Taču šoreiz gandrīz, gandrīz Gundaram to ir izdevies notušēt, par ko viņam arī liels paldies! Tas nozīmē, ka tuklam ir iespējams tomēr kvalitatīvi pārtulkot tādus darbus.
Cik pozitīvi, vai ne!? Un tagad laiks darvas karotei medus mucā. Pašās pēdējās lappusēs autors ir mazliet paākstījies, bet viens jociņš, diemžēl, man lika mainīt domas par autora kultūras līmeni. Manuprāt varēja izlaist asprātību par "зaпиcb дyбля" un "stenogrāfes interpretāciju saliekot atstarpes un komatus patvaļīgi". Smieklīgi, protams, bet nevietā.
Ievietoja: Arnis , 19:00 Nav komentāru:
Sūtīt pa e-pastuRakstīt emuāruKopīgot sociālajā tīklā TwitterKopīgot sociālajā tīklā FacebookKopīgot vietnē Pinterest
trešdiena, 2022. gada 2. februāris
Džoanna K. Roulinga "Ziemassvētku Cūks"
Vai ir vērts lasīt: JĀ!
Bērniem patika. Man arī.
Kaut kur man tā ideja asociējās ar savulaik lasīto Elzas Jungas grāmatu "Modra un Mudītes piedzīvojumi". Arī nakts, runājošas rotaļlietas, tāls riskants ceļojums ... protams, ar laimīgām beigām. Tikai "Ziemassvētku Cūks" tāda modernāka versija un ceļojums ir iedomu Pasaulē.
Nodaļas īsas - tieši piemērotas vakara lasīšanai. Sižets neparedzams un interesants. Personāži - pārdomāti. Ko tur vairāk piebilst? Ā, katras daļas sākumā ir bildīte. Melnbalta, bet kvalitatīva ilustrācija.
Ja nezināt, ko lasīt savam bērnam vakaros - iesaku šo.
Ievietoja: Arnis , 20:00 1 komentārs:
Sūtīt pa e-pastuRakstīt emuāruKopīgot sociālajā tīklā TwitterKopīgot sociālajā tīklā FacebookKopīgot vietnē Pinterest
ceturtdiena, 2022. gada 27. janvāris
Metjū Makonahijs "Zaļās gaismas"
Vai ir vērts lasīt: JĀ!
Vienmēr ir prātīgi palasīt atklātu citu cilvēku pieredzi. Šoreiz, varbūt, pārāk atklātu, tomēr vērtīgu pieredzi.
Bija jau interesanti, bet uz beigām mazliet likās samākslots un uzspēlēts tas optimisms, kas mazliet liek aizdomāties kādā stāvoklī autors sarakstījis atsevišķus šīs grāmatas fragmentus.
Citādi, neapšaubāmi, šāda autora dzīves stāsta atklāšana ir uzdrīkstēšanās, kas viņu atklāj kā avantūristisku, patstāvīgi domājošu personu, kuras ceļš līdz savam pašreizējam statusam nav bijis rožu lapiņām kaisīts. Tomēr kaut kur arī viņš taisnojās un atzina savu stulbumu (vai iedomību), piemēram, ierodoties uz filmēšanu pilnībā iejuties personāžā, bet neizlasījis nevienu scenārija rindiņu dziļā pārliecībā, ka notēlos lomu. Pāris minūtes pirms filmēšanas sākuma viņš tomēr atvēra scenāriju, kurā viss viņa teksts bija ... spāņu valodā. :D
Vēl es nosmējos par austrāliešu "jociņu". Galīgi jaunības gados viņš tā kā aizbrauca padzīvot Austrālijā, bet vietējā Rotary kluba asprāši vinu izmitināja ... pa īstam plānprātīgu cilvēku ģimenē kaut kur galīgā nekurienē. Viņš izturēja pus gadu, pēc tam visi labi pasmējās :D.
Lasot vairākas atziņas likās atcerēšanās vērtas, kuras gan jau kaut kur zemapziņā ir saglabājušās, jo pie labākās gribēšanas tās vairs neatceros. Varbūt kādreiz grāmata būs jāpāršķirsta. Galvenā tomēr ir tā, kuru jau esmu apguvis pats - saskatīt veiksmi neveiksmē un sev nelabvēlīgus apstākļus pavērst sev labvēlīgos. Bieži to var izdarīt pamainot savu skatu punktu uz problēmu.
Noslēgumā mans ieteikums būtu viņam vairāk filmēties piedzīvojumu filmās, jo pats ir piedzīvojumu mednieks un cenšas salāgot savu personību ar lomām, kurās izvēlas filmēties. :)
Ievietoja: Arnis , 20:00 Nav komentāru:
Sūtīt pa e-pastuRakstīt emuāruKopīgot sociālajā tīklā TwitterKopīgot sociālajā tīklā FacebookKopīgot vietnē Pinterest
Jaunākas ziņas Vecākas ziņas Sākumlapa
▼  augusts 2022 (2)
Vai ir vērts lasīt: JĀ! Sen tik labi sarakstī...
Žigimants Krēsliņš "Dienvidaustrumāzija pāris mēne...
►  jūlijs 2022 (1)
Juvāls Noa Harari "21 lekcija 21. gadsimtam"
►  aprīlis 2022 (1)
Ian M. Banks "The State of the Art"
►  februāris 2022 (2)
Vladimirs Zismans "Ceļvedis orķestra pasaulē un tā...
Džoanna K. Roulinga "Ziemassvētku Cūks"
►  janvāris 2022 (1)
Metjū Makonahijs "Zaļās gaismas"
►  decembris 2021 (2)
►  novembris 2021 (2)
►  oktobris 2021 (1)
►  septembris 2021 (2)
►  augusts 2021 (1)
►  jūlijs 2021 (1)
►  maijs 2021 (1)
►  aprīlis 2021 (2)
►  marts 2021 (1)
►  februāris 2021 (2)
►  janvāris 2021 (3)
►  decembris 2020 (3)
►  oktobris 2020 (2)
►  augusts 2020 (1)
►  jūlijs 2020 (3)
►  jūnijs 2020 (2)
►  maijs 2020 (2)
►  aprīlis 2020 (3)
►  marts 2020 (1)
►  februāris 2020 (3)
►  decembris 2019 (2)
►  novembris 2019 (1)
►  oktobris 2019 (1)
►  septembris 2019 (2)
►  jūlijs 2019 (2)
►  maijs 2019 (2)
►  aprīlis 2019 (2)
►  marts 2019 (2)
►  decembris 2018 (1)
►  oktobris 2018 (1)
►  septembris 2018 (1)
►  augusts 2018 (3)
►  jūnijs 2018 (1)
►  maijs 2018 (1)
►  aprīlis 2018 (1)
►  marts 2018 (1)
►  janvāris 2018 (2)
►  decembris 2017 (1)
►  novembris 2017 (1)
►  oktobris 2017 (1)
►  septembris 2017 (1)
►  jūlijs 2017 (2)
►  marts 2017 (1)
►  februāris 2017 (3)
►  janvāris 2017 (1)
►  decembris 2016 (1)
►  novembris 2016 (1)
►  oktobris 2016 (2)
►  septembris 2016 (2)
►  augusts 2016 (1)
►  jūlijs 2016 (3)
►  jūnijs 2016 (1)
►  maijs 2016 (1)
►  aprīlis 2016 (5)
►  marts 2016 (2)
►  februāris 2016 (2)
►  janvāris 2016 (3)
►  decembris 2015 (2)
►  novembris 2015 (1)
►  oktobris 2015 (1)
►  jūlijs 2015 (2)
►  maijs 2015 (2)
►  aprīlis 2015 (1)
►  marts 2015 (3)
►  janvāris 2015 (3)
►  decembris 2014 (4)
►  novembris 2014 (2)
►  oktobris 2014 (1)
►  augusts 2014 (4)
►  jūnijs 2014 (1)
►  maijs 2014 (1)
►  marts 2014 (3)
►  februāris 2014 (2)
►  janvāris 2014 (3)
►  decembris 2013 (6)
►  novembris 2013 (1)
►  septembris 2013 (4)
►  augusts 2013 (2)
►  jūlijs 2013 (5)
►  jūnijs 2013 (4)
►  maijs 2013 (7)
►  aprīlis 2013 (4)
►  marts 2013 (2)
►  februāris 2013 (7)
►  janvāris 2013 (1)
►  decembris 2012 (1)
►  novembris 2012 (3)
►  oktobris 2012 (2)
►  septembris 2012 (3)
►  augusts 2012 (3)
►  jūlijs 2012 (1)
Veidnes “Vienkāršs” motīvs. Motīva attēlu autors: luoman. Nodrošina Blogger.