it en it lv lv en fr en lv en fr en en en lv lv lv lv lv lv en ca en en en it lv en en en lv en en en lv en en en lv en en en lv en en en en fa en en en en en en en lv en
Nigeria: day three and four – N.R.
Vakardiena bija gatavošanās diena, tikāmies ar dažādiem cilvēkiem, mēģinājām saorganizēt telpas, atbildējām uz mailiem utt. Vispār vakar nekā īpaši interesanta nebija. Jutos samērā slikti, liekas bija temperatūra.
Vēl interesanti ir ka viņiem ir tādas baltmaizes ēstuves. Tur pārdod tikai  baltmaizi visādos formātos, un tur tusē jaunieši – arī pa naktīm, jo baltmaizes bodes ir diennakts. Laikam tas viņiem ir kautkas kruts ēst baltmaizi. Tāpēc jau Kayode un Masa toreiz pie mums atstiepa to milzīgo tostermaizi.
Šodien bija Training Day – pirmais mans treinings. Diezgan haotiski te viss notiek, baigais stress, it īpaši ja liela daļa vispar ir ar nulles pieredzi ne tikai RouterOS, bet vispār datortīklos. Mēģini nu kautko izskaidrot, ja viņiem pat par pamatiem nav nojēgas. Ārprātīgi nogurdinoši, šaubos ka piekrist vēlreiz ko tādu vadīt, bet vispirms jānodzīvo atlikušās 3 dienas.
Vakarā atbrauca draugs Sunday, kas ir daļēji asistējis šo pasākumu noorganizēt, aizbraucām tusēt uz Blakes. Iepazinos ar Blakes bosu. Ejam iekšā, pie ieejas mani aptur, kamēr pārējos ielaiž iekšā. Pienāk priekšnieka paskata tips un saka “Do you know who I am?” Atbildu apstiprinoši, jo nevēlos viņu aizvaonot. Izrādās priekšnieks. Sāk neapmierinātā tonī lasīt lekciju, ka es esot vakar slikti darījis un fotografējis citus apmeklētājus. Jūtos jau nedaudz sabijies.  Beigās nonāca līdz tam, ka parasti neļaujot bildēt, bet man tomēr atļaušot. Es centos īpaši šo atļauju neizmantot, sabildējis jau tur esmu diezgan, nav ko provocēt priekšnieku.
Pirmā grupa bija vienkārši dievīga, džeki spēlēja kautko līdzīgu Santanai un pēcāk ideāli noblieza pāris Chick Corea gabalus. Tas ir kautkas neaprakstāms, es sajutos tā itkā būtu septiņdesmitais gads un santana būtu tikko izdevusi jaunu albumu un es atrastos pirmajā koncertā. Neaprakstāmi, tie nigērieši vienkārši ir dievi ja runa ir par mūziku vai visādiem priekšnesumiem. Ēdām kautkādas 60-70cm garas zivis, kas pagatavotas alumīnija folijā uz uguns. Kondicionieris mašīnā kā ledusskapis, liekas kakls ir ciet. Šiem vietējiem man liekas apaukstēšanās nav pazīstama.
Nigeria: day three and four
Click to share on Twitter (Opens in new window)
Click to share on Facebook (Opens in new window)
8 thoughts on “Nigeria: day three and four”
April 24, 2007 at 10:36 pm
Tradīcija karstajās zemēs – kondiška uz maksimumu. Visi mūsējie pēc tāda slimo. Be careful un ēkās ar kondišku viņu vai nu pieregulēt uz augšu vajag vai arī silti apģērbties.
April 25, 2007 at 4:50 am
Normi, Paldies, par aprakstu (atskaitem) 🙂
April 25, 2007 at 8:05 am
Turies! Vispār jau interesanti.
May 25, 2011 at 5:56 am
Pabūt Nigērijā tas ir kaut kas. Man viens paziņa tur nodzīvoja dažus gadus, un sastāstīja visādus briesmu stāstus par vietējiem un šo valsti. Pats valsts vadītājs oficiāli paziņoja, ka tūristiem te nav ko darīt. Es brauktu vienīgi biznesa darīšanās.
Leave a Reply Cancel reply
Your email address will not be published. Required fields are marked *
Save my name, email, and website in this browser for the next time I comment.
Notify me of follow-up comments by email.
Notify me of new posts by email.
This site uses Akismet to reduce spam. Learn how your comment data is processed.
Rakstus šeit jau vairāk kā 20 gadus raksta Normunds.