en lv fi lv lv lv lv pt en lv lv de en lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lt lv lv lv lv lv lv lv fr lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv fi lv lv lv en lv lv lv lv lv lv lv en lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv nl lv vo nl lv lv lv lt nl pl de lv lv lv lv lv lt sv lv lv lv de lv lv sv lv hbs_lat rm lv id lv lv lv lv lv lv lv en lv pt
Ja vēlaties piektdienas vakarā iziet sabiedrībā, mosties.org piedāvā dažus Vidzemes pusē redzētus sludinājumus par kultūras pasākumiem. Piemēram, Zosēnu kultūras namā noti…
Rīga nav velosipēdistiem pati ērtākā pilsēta. Dome šogad gan sasparojās uzbūvēt veloceliņu no centra uz Berģiem, celiņi ir arī no Imantas uz Vecīgu, no Mežaparka uz Vecmīl…
dziednīca un psīhe aiz žogiem
miglainas sarmas dienā autobusi izbrauc no boksiem, stājas pie krustojumu līnijām, un sarkanās gaismas pazušana luksoforos tiem dod starta signālu sprintam līdz nākamajam …
Šovakar kaitina sīkas smalkassniegpārsliņas. Re, mēs krītam, dzi, kā klusām sanam pret asfaltu! Gribi, lai būtu daudz? Gribi, lai snieg? Nē, mēs nesnigsim, mēs tikai drusk…
Daugavpils savā lingvistiskajā konfliktā ir piemineklis valsts valodas politikai. Izkārtnes, nosaukumi, reklāmas, kā tam jābūt, ir valsts mēlē, savukārt ielas valoda spītī…
Vaboles pagasts ir zīmīgs ar krucifiksiem ceļa malās, tomēr, ja par tiem prasīsi vietējiem iedzīvotājiem, var izrādīties, ka tie par krustiem vai nu neko nezina, vai domā,…
Ja man jautātu nosaukt asociācijas ar jēdzienu «profesija kā izaicinājums», es minētu sava iemīļotā lielveikala apsargu, kas pēc skata jauniņš un augumā arī nav padevies. …
svētki nāk un paiet
Ziemassvētkus visspilgtāk var sajust tad, kad tie atnāk un tad, kad tie aiziet. Svētku atnākšanas jampadraci ar dāvanām, salavečiem un krustā sišanas kandidātiem var neman…
«Ženšina, a nu ka vstaļi,» sacīja aizkaitinātā tramvaja biļešu kontrolierei. «Seičas priģot paļicija, aņi že ņemogut s mirgalkami za nami do samava depo gnatsja!» Tomēr, l…
Pie lifta durvīm sastapu salaveci. Ieraudzījis sev blakus vīru ar baltu garu bārdu un tērptu sarkanās drānās, kādu brīdi vēros viņa sejā. Viņš vērās pretim, taču nekādu «h…
Tramvaja galapunkta kioska skatlogā ievēroju izdevumu «DVD Classic», kas, kā liecina paskaidrojums, ir «žurnāls par kino». Kas nu par žurnālu — uz krītpapīra sadrukāti nie…
«Un vēl dodiet man bloku sarkano Marļboro ,» sacīja kāda krievu sieviņa, kad tās pārkrauto iepirkumu ratiņu saturs beidzot bija ticis cauri kases pīkstuļiem un displejā pa…
«Klausies, kur te tuvumā kāda šnabja bode?» Baznīcas ielā mani uzrunāja kāds pensijas vecuma cilvēks ar bifokālajām brillēm (bifokālo aceļu nēsātāji pieder pie pārcilvēkie…
«A kto biļeti pradajut, ta?» tramvajā nervozi pavaicāja kāds patriarham mazliet līdzīgs vīrs, kas tērpies pareizticīgo baznīcas talārī, melnu cepuri galvā, bārdu – un ādas…
piezīmes no Tallinas: nemiera pēdas
Tallinas dzertuvē «The Pub With No Name», kas vakaros pārtop par klubu, kurā spēlē popmūzikas klasiku, tiek strikti ievērots dzimtes sadalījums. Pie labās puses sienas ir …
svārki, slimnīca un maksa par to visu
Vecrīgā mazliet grīļīgā gaitā man vienu brīdi pa priekšu gāja meitene ar cieši apžmiegtiem svārkiem, kas šī iemesla dēļ visu laiku vilkās uz augšu, un šādā veidā ar katru …
Šodien lielā ārprāta diena, kad visiem visu ko vajag, visi skrien ar groziņiem un meijām un pusi no zāļu pļavas, kas vēl pagājušajā nedēļā auga aiz manas mājas. Pa dienu d…
tā paiet pasaules godība
Kad mēs augām, Dullais Dauka interesējās, kā izskatās tur, kur debesis ar zemi satiekas, bet šodien tramvajā dzirdēju jautājumu: «Klau, a kas atrodas tur, aiz Mola ?» Liku…
Tradicionālā kultūra sāk ieņemt mūsdienu kultūras namus -- lielveikalus . Tipisks lielveikalu piedāvājums ir pašpietiekams -- tur cilvēki nāk nevis iepirkties, bet gan sev…
Vakar ļaunās acs uzlicēju un citu nelabvēļu dēļ kaut ko sev laikam salauzu. Labi ļaudis izsauca ātros, atbrauca glīta un mierīga māsiņa. Pirmais šoks — kā, man taču tagad …
Daudz ziemu šajā realitātē esmu dzīvojis un daudz ko piedzīvojis, takš kā reiz gribu Tev pastāstīt par to, ka profesionālis un pieredzējis speciālists ātri vien var zaudēt…
Skumjajos vakaros, kad krēsla sāk pārņemt pilsētu, izej ielās. Neej skaļās mūzikas pieklaigātos klubos, kur šajā stundā tikai atsevišķas jaunuves grozās pa deju zāli kā sa…
Mizantropija, šķiet, ir parādība, kas uztur pati sevi — jo tās vairāk, jo vairāk pierādījumu, ka tā ir pamatota. trz , 26 .01. 2006 Piektdiena klāt, tagad sauju amfetamīnu…
Pārvācos uz jauno dzīvesvietu -- uz vietu, kur gandrīz visiem ir vienalga. Labāk nav, bet citādāk. Lai arī sapakotā stāvoklī mantu lērums bija vien par dažiem maisiem liel…
Vakars, Rīgas autoosta. Pie iekāpšanas vietas piebrauc viens no pēdējiem autobusiem, un pasažieri nervozi sažņaudz saujā biļetes, lai nenokavētu savu iekšā saukšanu, savu …
Sic transit gloria mundi
Šķirstu vecas avīzes un vēroju, kā paiet pasaules godība. Viesis no Irakas Maskavā «Pēc PSKP CK un Padomju valdības ielūguma 14. aprīlī Maskavā oficiālā vizītītē ieradās A…
Ieraudzīju kādā vecā avīzē: Pašā dzīves plaukumā no šīs dzīves gaitām labprātīgi šķīries mans neizsakāmi mīļotais mazdēls ANDRIS KĀRKLIŅŠ (1985.g. 29.III - 2004.g. 9.IV) D…
Ejot uz tramvaju, ieraudzīju kādu bezpajumtnieku, kas, apsēdies koka pavēnī, baroja baložus. Viņam pie kājām gulēja neapšaubāmi beigts suns, un bezpajumtnieks izskatījās k…
Autoostā ir tikai norādes, no kurienes kādi autobusi atiet, taču laiki jāizdomā pašam. Dzelzceļa stacija ir aizslēgta, un peronu veiksmīgi ieņēmušas pienenes. Sliežu ceļš …
Redzēju oranžu 2.maršruta tramvaju. Tramvajam uz sāniem rakstīts: «Nīderlande sveic Latviju Eiropas Savienībā!», vai kaut kā tā. Attieksme. Man patīk. Lai arī otrās asociā…
Brīvības ielā netālu no Gaisa tilta manu naksnīgo gājienu uz brīdi pārtrauca un iepriecēja kāda pie elektrības kastes pielīmēta A4 formāta lapa, kurā ar centīgu pensionāra…
Es Tev pateikšu, kura ir vislabākā ēdnīca Rīgā — tā ir autobusu parka «Imanta» «Tālava» kafejnīca Vestienas ielā. Nezinu nevienu citu iestādi, kurā vēl būtu saglabājies tā…
Sēžu pie loga un ik pa laikam vēroju, kā paliek arvien gaišāks. Drīz varēs slēgt laukā lampu. Diena būs apmākusies -- vismaz man te tā tagad izskatās. Acīm ir grūti samier…
Visa pasaule smaržo pēc krustnagliņām. Garām aiziet kāda būtne -- krustnagliņas, aizbrauc autobuss -- arī krustnagliņas, tikai melnas. Mana pasaule šodien smaržo.…
Jūras viļņi nāk un izplēn kā nepiepildītas ilūzijas. Kāds noteikti šajā vietā jūras krastā ir sēdējis un grimis apcerīgās pārdomās, līdz nonācis pie vienīgā iespējamā risi…
1919. gada 28. septembrī dibināta Latvijas Augstskola. 1923. gadā to pārdēvē par Latvijas Universitāti
Viktors: Ka man nav ko darīt man nužna palīdzīb matenē
Edijs: Ja mums ir foto un video materiāli, kur redzams, kā Koperfīlds pazudina brīvības statuju, ko tad tas …
Vitolds: Viena no skaistākajām vietām Latvijā!
keip: Tas links vairs nedarbojas tādēļ lietojiet šo :) https://www.youtube.com/w atch?v=Z_oDMXi-Qeg
agnese: sveiki es mekleju otru pusiti,mans nr 28928321zz atbildu uz sms zvaniet kuriem ir zz velams no valmi…
Pirms 20 gadiem krita Berlīnes mūris, un pasākumam par godu ir jaušama pamatīga kavēšanās atmiņās par tiem to brīdi, kad masas pārņēma varu un nokratīja komunistu varu.
Saistībā ar šī apcerēm vērtīgs ir bijušā Polijas arodbiedrības «Solidarność» vadītāja Leha Valensas viedoklis par tā laika notikumiem un to, kāpēc ir arī vilšanās sajūta. Viņš gan mierina, ka par revolūcijas vadoņu atpalikšanu viņu vadīto kustību skrējienā uz izčākstēšanu nav ko skumt. Pienāk laiks, kad vadoņiem vieta ir jādod citiem un pašiem jāsaņem tikai paldies.
Lasīt tālāk nejauši izvēlēto ierakstu Berlīnes mūris. Pēc revolūcijas nenāca tā demokrātija, ko gribējām »
Kustība par negatīvu domāšanu Mosties internetā kopš 2002. gada