lv lv ro eu lv lv lv ro en lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv es lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv fr lv lv lv lv lv lv lv lv et lv lv lv lv lv lv lv cs lv lv en uz fi lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv en lt lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv en lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv ca lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv en en lv lv lv lv lv lv lv lv ru lv lv lv lv lv lv lv lv es lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv fr lv lv lv lv lv lv lv lv et lv lv lv lv lv lv lv cs lv lv en uz fi lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv ro eu lv lv lv ro en lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv lv en en
Maskavas priekšpilsēta veidojusies uz smilšaino kāpu līdzenumiem kā viena no vecākajām apdzīvotajām vietām ārpus Rīgas pilsētas nocietinājumiem. Tā ietilpst Latgales priekšpilsētā.
14.gs. Maskavas priekšpilsētas senākā daļa veidojās tieši aiz pilsētas vaļņiem Daugavas krastmalā. Pēc 1348.gada šai vietai bija nosaukums – Lastadija, kas cēlies no vācu valodas vārda “die Last” – krava.
Maskavas iela savu tagadējo nosaukumu ieguva 1859.gadā. 19.gs. Maskavas forštate ieguva līdzīgu veidolu tam, kādu to pazīstam arī mūsdienās, jo saglabājušās ir galvenokārt tās koka ēkas, ko priekšpilsētā cēla 19.gs. sākumā pēc notikušajām priekšpilsētu dedzināšanām.
Šodien par vērtīgu kultūras mantoju tiek atzīti Sarkanie spīķeri, Rīgas Centrātirgus, kurš, atklāts 1930.gadā, piecu dažādu ticību baznīcas, kā arī padomju laika vērienīgās arhitektūras mantojums – Zinātņu akadēmijas augstceltne. Kopš 2000.gada sākuma darbojas Lido Atpūtas centrs Krasta ielā, tā galvenā ēka ir viena no lielākajām guļbūvēm Eiropā.
Maskavas forštatē koncentrējušās dažādu konfesiju baznīcas. Katra no tām izceļas ar savu arhitektonisko pievilcību un vēsturi, katra ir ievērības cienīga sakrālā mantojuma sarakstā. Rīgas evaņģēliski luteriskā Jēzus baznīca – viena no lielākajām koka baznīcām Eiropā; Svētā Jāņa Priekšteča pareizticīgo baznīca; Svētā Franciska Romas katoļu baznīca; Grebenščikova vecticībnieku lūgšanu nams, Rīgas Svētā Gregora Apgaismotāja armēņu draudzes baznīca – vienīgais armēņu Apustuliskās baznīcas dievnams Baltijā, Rīgas Garīgais seminārs, kas ieguvis starprepublikāniskās garīgās mācību iestādes statusu.
Tirgošanas vieta vēsturiski izveidojusies jau 1571.gadā Daugavas malā. Pilsētas Dome 1922.gadā nolēma pārcelt Daugavmalas tirgu uz laukumu starp Gogoļa ielu, Sarkano spīķeru, Maskavas ielu un Rīgas kanālu un tika izstrādāts tā projekts. Bija paredzēti pieci paviljoni – gaļas, piena produktu, sakņu un dārzeņu un zivju paviljons. Pagrabos zem paviljoniem izbūvētas 24 saldētavas un plašas noliktavas.
Centrāltirgus celtniecība notika no 1924. līdz 1930.gadam. Tika izmantoti Pirmā pasaules kara ķeizariskās Vācijas armijas Kurzemē atstātie gaisakuģu cepelīnu angāri.
1998.gadā tirgus teritorija, veidojot ar vecpilsētu vienu veselumu, tika iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.
Būvējot Salu tiltu 20.gs. 70.gadu vidū, tika izveidota plaša Krasta ielas maģistrāle. Līdzās šai ielai tika izveidots dzīvojamo māju rajons – Krasta masīvs, kas ir visvēlāk veidojusies Maskavas forštates daļa. 1999.gada nogalē tika atvērts Atpūtas centrs „Lido”, kas ir iekļauts galvaspilsētas tūrisma objektu sarakstā. „Lido” galvenā ēka ir viena no lielākajām guļbūvēm Eiropā. Pēc Latvijas Republikas neatkarības atgūšanas, Krasta ielas rajonā aizsākās intensīva tirdzniecības un biroju ēku būve.
Teātris “Skatuve” ir viens no pirmajiem neatkarīgajiem teātriem Latvijā. Kopš 1991.gada tas atrodas bijušā kinoteātra “Daina” ēkā. Teātri dibinājusi un visus pastāvēšanas gadus vada režisore, Latvijas Kultūras akadēmijas pasniedzēja, profesore Anna Eižvertiņa ar domubiedriem. Teātris funkcionē kā projektu tipa teātris. Katrā izrādē tiek pieaicināti aktieri no citiem teātriem vai A.Eižvertiņas bijušie un tagadējie studenti.
“Skatuves” repertuārā būtiska vieta ir pasaules dramaturģijas izcilu un Latvijā vēl neiestudētu autoru lugām. Šeit tiek spēlētas Latvijas Kultūras akadēmijas aktieru kursu diplomdarbu izrādes. Teātris ir piedalījies arī starptautiskos teātra festivālos.
Jau no 14.gadsimta tagadējā spīķeru kvartālā atradās kuģu kravu iekraušanas un izkraušanas vietas un noliktavas. Spīķeru kvartāla un tagadējā Rīgas Centrāltirgus rajona spīķeru apbūve izveidojusies galvenokārt 19.gs. otrajā pusē – laika posmā no 1864. līdz 1886.gadam kopā tika uzcelti 58 spīķeri, no kuriem saglabājušies vairs tikai 13. To projektēšanā piedalījās pazīstamie arhitekti K.Felsko, R.Šmēlings, F.Hess. 2012.gadā Rīgas Dome uzsāka Spīķeru kvartāla un Daugavas krasta rekonstrukciju posmā no Dzelzceļa tilta līdz Salu tiltam ar mērķi izveidot pilsētniekiem un tās viesiem saistošu publisko telpu. Šodien vecās noliktavu ēkas ir atjaunotas un tajās ir ierīkota koncertzāle, izstāžu zāle, restorāni u.c. 2013.gadā Spīķeru kvartālā gar Daugavu izveidota promenāde.
Autoosta nodota ekspluatācijā 1964. gadā. Kopš Latvijas neatkarības atgūšanas autoosta apkalpo ne tikai vietējos un reģionālos, bet arī starptautiskos reisus. 2000. gadā tika pabeigta autoostas privatizācija, pārveidojot to par publisku akciju sabiedrību. Autoostas atrašanās vieta ir pilsētas vēsturiskajā centrā blakus Centrāltirgum pie dzelzceļa uzbēruma. Laika gaitā ir bijuši projekti autoostu pārvietot uz Spilvi vai Pārdaugavu, bet tie nav realizējušies. Vairākkārt veikti autoostas ēkas un teritorijas labiekārtošanas darbi.
Šobrīd Rīgas starptautiskā autoosta ir viens no svarīgākajiem transporta mezgliem valstī.
Informācija par izmaiņām bibliotēku darba laikā, kontaktinformācijā un citi aktuāli jautājumi
P, O, T, C, Pk: 9.00–20.00
Kontakti un darba laiks >>
Norādiet mēnesi septembris 2022  (40) augusts 2022  (33) jūlijs 2022  (22) jūnijs 2022  (29) maijs 2022  (52) aprīlis 2022  (36) marts 2022  (32) februāris 2022  (17) janvāris 2022  (16) decembris 2021  (20) novembris 2021  (20) oktobris 2021  (20) septembris 2021  (35) augusts 2021  (24) jūlijs 2021  (24) jūnijs 2021  (24) maijs 2021  (22) aprīlis 2021  (17) marts 2021  (22) februāris 2021  (12) janvāris 2021  (20) decembris 2020  (24) novembris 2020  (27) oktobris 2020  (24) septembris 2020  (17) augusts 2020  (18) jūlijs 2020  (9) jūnijs 2020  (20) maijs 2020  (16) aprīlis 2020  (37) marts 2020  (27) februāris 2020  (34) janvāris 2020  (24) decembris 2019  (23) novembris 2019  (31) oktobris 2019  (34) septembris 2019  (23) augusts 2019  (20) jūlijs 2019  (18) jūnijs 2019  (24) maijs 2019  (26) aprīlis 2019  (38) marts 2019  (28) februāris 2019  (27) janvāris 2019  (18) decembris 2018  (21) novembris 2018  (28) oktobris 2018  (32) septembris 2018  (30) augusts 2018  (22) jūlijs 2018  (9) jūnijs 2018  (23) maijs 2018  (35) aprīlis 2018  (32) marts 2018  (29) februāris 2018  (22) janvāris 2018  (26) decembris 2017  (28) novembris 2017  (30) oktobris 2017  (35) septembris 2017  (22) augusts 2017  (17) jūlijs 2017  (9) jūnijs 2017  (12) maijs 2017  (34) aprīlis 2017  (29) marts 2017  (25) februāris 2017  (27) janvāris 2017  (15) decembris 2016  (13) novembris 2016  (10)
Kā kļūt par lietotāju
Kontaktinformācija un darba laiks
Eiropas Savienības informācijas punkts
Rīgas Centrālās bibliotēkas izdevumi
Ēka Brīvības gatvē 206
Mans stāsts par Rīgu
Šī vietne izmanto sīkdatnes, lai uzlabotu jūsu pieredzi pārlūkojot šo mājaslapu lasīt vairāk. Sapratu
The cookie settings on this website are set to "allow cookies" to give you the best browsing experience possible. If you continue to use this website without changing your cookie settings or you click "Accept" below then you are consenting to this.