da da da de de da en da da da da da da da da da ca en es en es tr ne en en en en da en en en en en en en en en en en en en en fr en uk da da en en et en en en en en en en en en en en en en en en en en en en da da en da da da da da de da da da nl en da ceb en da en en da pt en eo en fi en sv de en en en en en da en en da pt en en en en en en en en en
Jeg.Fatter.Det.Ikke. | Stilhed før Storm
Jeg har egentlig ikke lyst til at starte dagen med et surt opstød, men når det nu bare regner udenfor, så er stemningen alligevel lidt ødelagt. Så here goes.
ØV (!) hvor bliver jeg bare ked af, at vi ikke behandler vores mest udsatte samfundsborgere ordentligt! Det kan godt være, at der er blevet tilført flere penge (dog kun 8 % på det psykiatriske område sammenlignet med 33% på det somatiske – det er vel dårligt mere end inflationen), hvilket er hvad vores kære sundhedsminister Berthel Haarder igen og igen slår på, men det hjælper jo ikke blot at smide småpenge efter et felt der i årevis er blevet underprioriteret og hvor pengene bare ryger ned i et stort sort brandslukningshul. Jeg fatter ikke hvorfor man fra politisk side nægter at lytte ordentligt efter de mennesker – de fagfolk – som dagligt skal slides med at afvise det stigende antal af patienter, der banker på dørene på de psykiatriske afdelinger og nærmest må tigge om at få hjælp. Bare lidt. Bare så de ikke tager livet af sig selv det næste døgns tid, fordi det gør alt for ondt at være til.
Jeg bliver led og ked af, at vi ikke tager det at have en psykisk lidelse mere alvorligt. Det giver ingen mening, at jeg gang på gang møder forældre til børnehjemsbørnene, der den ene dag ikke kan komme og besøge deres søn eller datter fordi livet blev så træls, at man måtte indlægge dem “på røde papirer”, som så dukker op den næste, fordi der ikke var plads til, at de kunne få lov at blive og få den nødvendige hjælp. Man smider vel ikke en patient med en dødelig kræftsygdom på gaden med en besked om, at vi desværre ikke har plads til at hjælpe dem, prøv at hold dem i live på egen hånd lidt endnu….Det gør man så vidt jeg ved ikke så meget i.
Alt peger på, at der hvor man er allermest sårbar og i risiko for at gentage et selvmordsforsøg er i dagene lige efter udskrivelsen. Forestil dig, at du skulle se din datter i øjnene dagen efter at du har forsøgt at forlade hende for good. Forestil dig, den smerte, tristhed, ydmygelse og skamfuldhed det må føre med sig. Ja, jeg kan ikke, for jeg har ikke selv prøvet det, men jeg har set det ske og det er grimt at se på. Jeg kan godt tilgive dig kære mor, for at livet blev for svært, men spørgsmålet er om du kan tilgive dig selv det. Og om din datter kan, hvis hun nogensinde bliver gammel nok til at forstå hvad du har forsøgt at gøre.
Jeg ved godt, at det ikke er så ligetil at sammenligne en kræftpatient og en patient opslugt af livslede og depression. Jeg ved godt, at den selvmordstruede trods alt har et mere frit valg ift. at vælge livet til igen, men vi er saftsusseme nødt til at give dem chancen for at se det valg! Du kan ikke tvinge en kræftsyg til at blive rask på et døgn, og man burde heller ikke tvinge en selvmordstruet til at vælge livet på et døgn, når alt for ham eller hende lige nu, bare peger på at livet ikke er livet værd.
Jeg ved godt pengene ikke hænger på træerne, men hvis de gjorde så vidste jeg godt hvem jeg ville give dem til…
PS: Hvis I kan tåle flere sure opstød i dag, så læs dette Suzette så smukt har skrevet her (godt nok om et lidt andet felt, men dog ikke mindre relevant eller skræmmende).
PPS: Det sure opstød blev inspireret af denne artikel i dagens Politiken.
PPPS: Beklager at det ikke blev det mest velskrevne indlæg, men når jeg er sur skriver jeg gerne i meget lange og knudrede sætninger….
Published: March 31, 2011
Tags: AtTrives : Helbred : Surt opstød : Terapi : Weltschmertz
Leave a Reply Cancel reply
Enter your comment here...
Fill in your details below or click an icon to log in:
Email (required) (Address never made public)
You are commenting using your WordPress.com account. ( Log Out /  Change )
You are commenting using your Twitter account. ( Log Out /  Change )
You are commenting using your Facebook account. ( Log Out /  Change )
Notify me of new comments via email.
Notify me of new posts via email.
Alder AtTrives Babywish Bonderøven books Bryllup Bundgrænsen! Børn Børnehjem Derburdeværeenlov Drømme Etikette Familie Ferie Fest Filosofi i lommehøjde Fobi ForceMajeur får Glamour Havregrød Helbred Hindø Hverdagsliv Hår Jul Karma Kontaktannoncer Kopiluft Krumme Kvindekamp Kvinder kærlighed Læring mandag Mmmmm Mode motion Musik News Nostalgi Ommer parforhold procrastination Præstation Psykologi rynker Sager&Ting Samlersind Samvittighed Sandheden Scary Shit selvstrafferi Sjov Sjovt Ski Skrukhed Smukt Sommer Spice Girls Spiritualitet Surt opstød SvingeDingle Terapi Travlt Tro Uddannelse Valg2011 Vaner Vejr Vesterhavet Vestjylland vintage Weltschmertz ZzzZzzzZ
Hvis du vil vide hvad der sker på bloggen
Enter your email address to subscribe to this blog and receive notifications of new posts by email.
Join 12 other followers
Hvad jeg tror, jeg ved om kærlighed # 1: Om afhængighed
Kærlighed til en klassiker
August….èn, to tre, psykolog…
Fare for at blive talt på – hence te silence.
“Normal og sund arkitekttype med ipad, reklamebrille og totalt utroværdigt job – find mig på dating.dk!”
Vigtig viden – ligegyldig info?
Status fra specialepladsen #1
Straffen for at ignorere sin vasketøjskurv i tre uger….
Her læser jeg med:
Det knapt så unikke snefnug
STOF – tidsskrift for stofmisbrugsområdet
Create a free website or blog at WordPress.com.
Privacy & Cookies: This site uses cookies. By continuing to use this website, you agree to their use.
To find out more, including how to control cookies, see here: Cookie Policy
Already have a WordPress.com account? Log in now.