id da da da da da id sv da da en hu da da da da de nn da da da da ca da nb da da da da da da hu da hu da hu da hu en nb tr da en da da da da pl sv da de de da da da de da da da en en da da da da da ka da da da da en en de da da fr da da da da sv da sv da da da da de da
Fra Wikibooks, den frie samling af lærebøger
Spring til navigation Spring til søgning
Naturgeografi beskæftiger sig med, de landskabstyper, og disses dannelse, som mennesket ikke, eller kun i begrænset omfang, har nogen (direkte) indflydelse på. Naturgeografi er dermed i al væsentlighed også geomorfologi. Landbrugslandskaber og byer er derimod et anliggende for kulturgeografien. Omend de arealer oprindeligt også har været naturlandskaber.
Eksempel på et fluvial- og glacial-landskab. Den flettede Murchison flod i New Zeeland. Øverst i billedet ses en gletsjer og dens randmoræne, ligesom man nederst tv. i det mørke område kan se sidemorenen fra en anden gletsjer der er tilbagesmeltet. Desuden er der til højre, langs foden af bjergsiden adskillige tallus-stakke dvs. erosionsrester der er gledet ned af bjergsiden. Skabelon:Coord
I naturgeografien skelner man mellem følgende processer og landskabstyper:
Ved endogene processer skal forstås, at det er Jorden selv der leverer den energi der driver processerne. F.eks. stråling fra radioaktive processer i Jordens kerne der transporteres til overfladen evt. vha. konvektion:
Metamorfose (bjergartsdannelse ved tryk og varme)
Exogene processer og landskaber:
I de exogene proceesser er det Solen, dvs. den energi den afsætter; i atmosfæren, til havs og på land, der er den underliggende drivkraft i de processer der styrer naturlandskabets form og udseende. Derfor er klimatologi og hydrologi (vandets bevægelser og cirkulation) væsentligt for en naturgeograf. Man underinddeler de exogene processer og landskabstyper i følgende kategorier, i parentes er angivet den pågældende drivkraft:
Pedologi - jordbundslære (vejr/klima)
Fluvialmorfologi (vandstrømme til lands)
Æolisk geomorfologi - klit- og ørkendannelse (vind, indirekte nedbør)
Kystmorfologi (vind, strøm og bølger)
Tidevandslandskaber (tidevand, som også er drevet af månen)
Erosionslandskaber (kemisk og fysisk nedbrydning)
Extra Terrestiske (ikke jordiske landskaber; månen, andre planeter m.v.)
Derudover er der nogle blandingskategorier, f.eks. land-hævning/sænkning. De processer der står bag er isostasi og eustasi, men hvor isostasi er en endogen proces, så er eustasi et resultat af både endogene og exogene faktorer.
Naturgeografisk feltarbejde består i at indsamle, sammenstille, analysere og tolke oplysninger (for eksempel klimadata) med henblik på at forklare deres indvirkning på landskabsdannelse og landskabsforandringer, der ikke er forårsaget af menneskelig virksomhed dels med henblik på bedre at forstå disse i almindelighed, dels med henblik på at forstå forløbet af bestemte landskabstypers og samlede landskabers tilblivelse.
Naturgeografi anvendes blandt andet ved landskabsforvaltning. Ved hjælp af forskellige IT-værktøjer laves der modeller for en lang række landskabsdannende processer, som blandt andet kan anvendes i forbindelse med forvaltning af landskab og miljø.
Selvom naturgeografi og geomorfologi først blev etableret som fag i slutningen af 1800-tallet, havde man allerede langt tidligere spekuleret over hvordan landskaberne dannedes. Både Aristoteles, Herodot, Seneca og Strabo blandt de græske og romerske filosoffer beskæftigede sig med problemstillinger som; floder og deltaer samt jordskælv og deformation af Jordens overflade[1]
↑ Michael A. Summerfield, Global Geomorphology, Prentice Hall, 1991
Diskussionsside for denne IP-adresse
Referer til denne side
Denne side blev senest redigeret d. 8. december 2018 kl. 12:19.
Tekst er tilgængelig under licensen Creative Commons Kreditering-Del på samme vilkår; yderligere betingelser kan være gældende. Se vores Brugsbetingelserne for flere oplysninger.