da da da de da da da en en sv da da sv da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da sv da da da da da da da da sv da da pt da da da da da da da da da da da da da da da nn da sv da da da da da da da da da da da da da da da da sv da da da da da da da da da da da nb da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da da de da da da da da da da sv en en nl nl da en da de de en en nl en en nl nl sv en da de de en en nl en en nl sv en da de de en en nl en en sv nl da en da de da en en nl en en nl sv en da da da en en nl en en nl nl sv en da da da en en nl en en nl nl sv en da de de en en nl en en nl nl da en da de de en en nl en en nl nl da en da de de en en nl en en nl nl sv en da de nl it sv da da en id da da nn sl da id fr en da de en da
Bloggen om Danmark, Danskerne og Danskheden
Danske politikere spiller hasard med danskernes liv
Udgivet den 15. marts 2021 af admin
Det kan ikke gå stærkt nok med genåbningen i Danmark, synes politikere, virksomheder, medier og mange borgere.
Regeringen siger således, at vi snart skal have et vaccinepas. Et vaccinepas, hvor i princippet en negativ test er nok til at give adgang til restauranter, museer og alt det andet, som pt. er lukket.
Oppositionens selvbestaltede leder Jacob Ellemann går så endnu videre, og vil have ALT – som i ALT – åbnet NU.
Samtidig i udvalgte lande omkring og nær os er situationen:
Tyskland: Eksperter siger, at folkesundheden er truet.
Polen: Mutationerne fra Brasilien og Sydafrika driver smitten.
Norge: Har lukket nærmest totalt ned de sidste dage – og siger nu max to personer i private hjem.
Sverige: Kører sit eget løb – som altid i denne pandemi. Men der tales om, at 3. bølge allerede er i Sverige. Den brasilianske variant er også fundet flere steder.
Tjekket og Slovakiet: Landets sygehuse er overbelastede.
Italien: 21.000 nye smittede – alene i går søndag.
Frankrig: Hvert 12. minut indlægges en person på intensiv – alene i Paris.
Alle sammen lande, hvorfra der kommer rejsende, håndværkere og andre personer indover de danske grænser.
Spørgsmålet er derfor: Hvordan kan vi – i lyset af dét og i den viden, som vi har om virussen – forsvare at genåbne yderligere? Vi burde tale nedlukning. Men det gør de danske politikere ikke. For det er der ingen stemmer i.
Konklusion: De danske politikere spiller hasard med danskernes liv – og virker ganske upåvirkede af, at kampen om magten kan koste menneskeliv!!!
Eller med andre ord: Men in Black-bevægelsen er det rene vand sammenlignet med mændene og kvinderne på Christiansborg, når det kommer til evnen til at sætte fut i pandemien, få gang i smitten, og få danskerne på først sygehusene og siden lighusene.
Der er grund til at være bange. RIGTIG BANGE.
Skrevet af: Dorte J. Thorsen, indehaver af og redaktør på Danmarksbloggen.dk
Udgivet i Dagens dagsorden, Etik & Filosofi, Hverdagsliv i Danmark, Politik, Viden & Teknologi | Tagget corona, danske, danskerne, Genåbning, grænser, hasard, liv, pandemien, politikere, politikre, smitten, vaccinepas, virussen | Skriv et svar
Trodsigt vise at hjerterne stadig slår …
Udgivet den 22. marts 2016 af admin
Få dage efter terrorangrebet i Paris i november 2015 skrev Danmarksbloggen dette digt.
I dag i Bruxelles kom så fortsættelsen … desværre.
Men ordene gælder endnu: Vi skal trodsigt vise, at hjerterne stadig slår.
For hellere dø stående end leve på knæ, som Charlie Hebdo´s dræbte redaktør Stephane Charbonnier (Charb) sagde det.
Digt: Bare en regnvejrsmorgen
Alt er koldt og vådt,
I går brændte lysene på Kgs. Nytorv,
Nu er alt igen november-gråt.
Vi fortsætter vores liv –
på overfladen som var intet hændt,
men inde i os
ligger det hele gemt.
For vi husker København og Paris.
Og vi ved, at det vil ske igen,
at kugler og bomber
råt vil ramme både fjende og ven.
Men vi ved ikke hvor,
Og vi ved heller ikke hvornår,
Men indtil da skal vi leve og le,
trodsigt vise, at hjerterne stadig slår.
For angsten må ikke tage over,
og hadet må ikke vinde,
istedet skal vi søge dybt i vores hjerter
for dér næstekærlighed og mod at finde!!!
Skrevet af: Dorte J. Thorsen, indehaver af og redaktør på Danmarksbloggen.dk
Udgivet i Dagens dagsorden | Tagget Bruxelles, digt, dø, leve, liv, Paris, terror | Skriv et svar
Venstre og Radikale Venstre gambler med trafikanters liv
Udgivet den 13. marts 2015 af admin
Et nyt forslag fra det nye makkerpar i dansk politik Venstre og Radikale Venstre går ud på at hæve fartgrænsen på landevejene fra 80 til 90 km i timen. Der er tale om den rene gambling med andres menneskers liv og førlighed.
Som argument bruger de to partier at 1) man kommer hurtigere på arbejde (!) og 2) det øger trafiksikkerheden – fordi bilerne er i kortere tid på vejen (!).
Læs mere her: http://www.dr.dk/Nyheder/Politik/2015/03/11/185100.htm
Det er jo det rene galimatias. Farten dræber stadigvæk – også selvom man beslutter, at det er godt at kunne køre hurtigere, så man kan komme hurtigere på arbejde!!!!
Ifølge Rådet for Sikker Trafik er fakta nemlig, at
1) Jo højere fart, jo flere dødsulykker
2) Den høje fart kan være den direkte årsag til at ulykken sker
3) De fleste dødsulykker sker på landeveje
Læs mere her: http://www.sikkertrafik.dk/fart
Hos samme kilde kan man også læse, at hvis farten stiger fra 80 km/timen til 90 km/timen, så øges risikoen for at havne i en dødsulykke med 60%.
Så jo, farten dræber – stadigvæk.
Drop derfor det tåbelige forslag, der i øvrigt kun er sat i verden for at skaffe stemmer til Venstre og Radikale Venstre – samt sørge for at nogle af især Venstres kernevælgere ikke risikerer en bøde, når de suser afsted i livsfarligt højt tempo på landevejene.
Skrevet af: Dorte J. Thorsen, indehaver af og redaktør på Danmarksbloggen.dk
Udgivet i Dagens dagsorden, Hverdagsliv i Danmark, Viden & Teknologi | Tagget bil, døde, farligt, fart, hastighedsgrænse, landeveje, liv, trafikanter | Skriv et svar
Anmeldelse: Anemoneteatrets ”Adam og Eva og den forunderlige slange”
Udgivet den 14. september 2014 af admin
Vand er livgivende – og det samme er godt teater.
Og godt teater er, hvad Anemoneteatret igen præsterer med deres nye forestilling ”Adam og Eva og den forunderlige slange”, der havde premiere i går lørdag d. 13. september 2014 – en dag hvor regnen silede og plaskede ned udenfor.
Men ikke inde på teatret. Her startede vi tværtimod ude i ørkenen sammen med kæresteparret Adam og Eva, der ikke har nogen penge, men hinanden og så meget kærlighed, at de tilbyder hverandre den sidste dråbe livgivende vand, inden de må drage af sted videre i verden for at finde et sted, hvor de kan bygge og bo.
Og naturligvis havner de i et Tivoli drevet benhårdt af tivoli-direktøren Diablo, der med lige dele kynisme, grådighed og absolut ingen menneskelige hensyn styrer sit Tivoli.
Det drejer sig om bundlinien – og kun om bundlinien, som bare vokser og vokser under ledelse af denne Diablo, der meget apropos sit navn har både en slangestav og en kurv fuld af giftslanger.
Diablos modsætning (og modstander) er Gabriella, som er den eneste, han ikke kontrollerer i Tivoli´et – og som han selvfølgelig også advarer Adam og Eva om, da han ansætter dem.
Diablo, som betyder djævel – og Gabriella, hvis navn minder så meget om ærkeenglen Gabriel …
Så er valget trukket op:
På den ene side den rige og mægtige Diablo, der kun tænker på sig selv og sit eget, men som lokker med lækker mad, penge, spil, popularitet og alverdens fristelser – og på den anden den søde Gabriella, der umiddelbart ikke har andet end sit dukketeater, de gode historier fra Biblen samt en tro på kærligheden og en vilje til at hjælpe sine medmennesker.
Men måske er det også nok?
Det er i hvert fald ægte 3D-teater, hvor publikum – fra de små i gummistøvler og prinsesseskørter til de store med mobiler og ansvar – midt i skabelsesberetningen drages ind i dukketeatret, der igen er et teaterstykke i et teaterstykke.
For der er jo hele tre scener i spil i Anemoneteatrets ”Adam og Eva og den forunderlige slange”:
Diablos Tivoli, Gabriella´s dukke-teater og så os der er publikum i Anemoneteatret. Tre scener, alle under den samme himmel – og alle med det samme valg:
Vil vi følge Gabriella og kærlighedens vej – eller vi vil vælge Diablos vej, der nok er strøet med penge og popularitet, men også er den mest ensomme vandring på jord?
For vi kan vælge – og vi skal vælge. Det er i valget, at vi bliver til som mennesker.
Og uanset hvad, så vil slangen altid til sidst indhente os og bide os i hælen, som den også bider Eva til sidst i stykket.
Og når det sker, så er vi definitivt nødt til at vælge mellem på den ene side at sænke blikket og dø, om ikke fysisk, så dog menneskeligt, når vi lader grådighed og egoisme overtage sjælen. Eller på den anden side, om vi tør løfte blikket, se slangen i øjnene – og se hvordan vi dermed vinder over den, se hvordan lyset kommer ind i mørket. Se at mørket ikke kan kontrollere lyset, ikke kan slukke det.
For således skabte Gud verden.
Og når vi vælger lyset, vælger vi også Guds kærlighed, verdens lys, og så kan ingen slange længere nå os. Så er vi – som Adam og Eva – syngende en salme (og ikke en tom popsang) på vej mod Edens Have, version 2. Dén under regnbuen, den med plads til mangfoldighed.
For ja, der synges også en salme i Anemonetreatet – og det er såre godt.
Ikke kun fordi kristendommen er vores kulturhistoriske arv her til lands, men fordi kristendommen har et næstekærlighedens budskab, som vi i høj grad har brug for i dag. Og her gælder som bekendt for Guds rige, at dét skal man tage imod som et lille barn.
Og børnene i Anemoneteatret? Hvordan tager de imod det? Hvad siger de til både bibelhistorie og salme? Ja, de sad – i den lille time som forestillingen varede – dybt opslugte og helt stille.
Mange siger elles, at små børn ikke kan rumme store emner, og at man skal passe på med at fortælle dem for meget om verden. Dem, der siger det, tager fejl.
For små børn kan ikke blot rumme de helt store emner som liv og død og meningen med livet. Små børn vil har faktisk brug for at vide noget om det, høre om det, se det – sanse det.
Og når det så gøres så fint som her i ”Adam og Eva og den forunderlige slange”, hvor der er tale om nærvær og mening – og hvor børnene bliver taget alvorligt, ja, så er de på 100% hele tiden, også de 5-årige.
For Anemoneteaterets ”Adam og Eva og den forunderlige slange” handler om den største kamp overhovedet i livet: Den om menneskets sjæl, kampen mellem det gode og det onde. Og det er en kamp, som alle kan forstå – også de små …
Som voksen interesserer man sig også meget for bi-personen Capello.
Han er Diablos højre hånd, der udfører direktørens ordrer, og som selv lokker med den alkohol, som Capello selv bruger for at holde livet i det tomme Tivoli ud. Men Capello er samtidig også en rar person, der hjælper Adam og Eva.
Så hvad bliver der af ham? Er han for evigt fortabt? Eller får han også en dag modet til at forlade Djævlens endeløse trædemølle? Og er det i virkeligheden Capello, der hverken er rigtig god eller rigtig ond, som de fleste af os minder mest om? Selvom vi jo hellere vil være stærke og modige og følge Adam og Eva ud på deres grønne enge for enden af regnbuen.
Dét tænkte undertegnede meget over på vej hjem i regnvejret.
Danmarksbloggen kan på det varmeste anbefale ”Adam og Eva og den forunderlige slange” på Anemonetratret. Aldersgrænsen er 5 år.
Medvirkende er: Christine Gaski, Asbjørn Agger, Jens Tolsgaard og Lisbeth Lipschitz. Manuskriptet står Albert Nielsen og Lisbeth Lipschitz for. Endelig har Albert Nielsen også instrueret. Forestillingen spiller tirsdag-søndag frem til og med d. 19. oktober  2014.
Skrevet af: Dorte J. Thorsen, indehaver af og redaktør på Danmarksbloggen.dk
Udgivet i Kunst & Kultur, Tro & Højtider | Tagget "Adam og Eva og den forunderlige slange", Adam, Albert Nielsen, Anemoneteatret, Asbjørn Agger, børn, Christine Gaski, Det Gode, Det Onde, død, Eva, Jens Tolsgaard, kamp, Lisbeth Lipschitz, liv, scener, slange, valget | 2 svar
Bachelor-ministre vil skære i kandidatuddannelserne
Dansk Teater 300 år – og Holberg
Kulde og mørke forude …
50 kvinder på Kgs. Nytorv: Hvem kender du?
Zandra tanisha villafane til Dystopisk mareridt: Kun duer og måger er tilbage på Rådhuspladsen
Zandra tanisha villafane til Dystopisk mareridt: Kun duer og måger er tilbage på Rådhuspladsen
Daddy Dennis til Kærlighedens fire former – og så den femte kærlighed
bo til Kærlighedens fire former – og så den femte kærlighed
Sigrid Jonasson til En finanslov uden visioner