da da da de de da en da da en da da da en en en en da ca en es en es tr ne en en en en en en en da da da en en en da da en en en da da en da en en en en da da da da da en en en en en en en en en en en en en en en fr en uk da da en en et en en en en en en en en en en en en en en en en en en en da da en da da da da da de da da da nl en da ceb en da en en da pt en eo en fi en sv de en en en en en da en en da pt en en en en en en en en en
Hokus pokus, danskerne i fokus! | Stilhed før Storm
Hvis der er noget vi mennesker elsker, så er det, når tingene handler om os. Det må ligge i vores gener, at opmærksomhed vendt vores vej, er lig med øget chance for overlevelse. Det betyder at man er væsentlig. At nogen kærer sig om ens eksistens. At man er noget værd. Når noget er noget værd, har vi interesse i at bibeholde dets plads i verden…. som regel da i hvert fald.
Hvis der er noget vi danskere elsker, så er det at høre andre ikke-danskeres beskrivelse af os. Som et folkefærd med en kronisk ironisk tilgang til livet og os selv (tak til Majken for lån af ord), kan vi oven i købet godt tåle, at beskrivelsen ikke altid er flatterende. Altså flatterende som fx den artikel jeg engang læste, der beskrev os som “Nordens latinoer”. Øøøh. All right, if you insist, chica!
Jeg faldt over Emily Harents blogindlæg, om hvordan man pisser en dansker af. Sjov og præcis skildring af hvordan danskere kan være. Om vores insisteren på stram urban lovgivning på cykelstien skriver hun eksempelvis: “Fail to signal and you will trigger a chain reaction of last-minute breaking and a string of surprisingly violent hisses from passing bikers. They work 37-hour weeks for free healthcare and childcare. Minimum wage is over $20 and te government pays for their college education. Your failure to signal is probably te worst thing that’s happened to them in years“.
Hun har en pointe – vi har det så godt, så der skal paradoksalt nok ikke meget til at pisse os af.  Man kan måske i den forbindelse overveje, om ikke vi skulle bløde lidt op….Altså man kan blive lidt flov på sit lands vegne, når en formentlig sød engelsk studine er bange for at bestille en kop kaffe på dansk af frygt for at blive gjort til grin eller smile sødt til vores børn i bussen, med forvirrede og mistænksomme blikke til følge. Forhåbentlig er vi ikke helt så tilknappede og reserverede som hun har oplevet os (gulp!), og i så fald synes jeg da vi har lidt arbejde at lave med den danske folkesjæl.
Men hun har fat i noget, har hun. Om os danskere. I hendes indlæg “lessons gleaned from a Danish window” beskriver hun sjældent fint, hvordan vi mere eller mindre bevidst suges mod solens sjældne kig frem, fra dens reserverede og tilknappede vinterhi bag nedbørstunge skyer (ja, selv solen retter ind, når den kommer op på vores breddegrader!).
Et uddrag (det er lidt langt, men gør dig selv den tjeneste at læs det alligevel):
Te Danish sun is a flagrant tease, even at te height of summer. But in te dead of winter, when it rises at eight and begins its descent before four, concealed by cloud cover te entire day, a ray of sunlight is a moment of fascination equal to te pleasure reaped after building a masterful pillow-fort at te age of 7. Te oppressive darkness is so normalized that no one notices what they’re missing until a glimmer of natural brightness sneaks through. I’ve seen grown men in three piece suits kick their legs out on their bikes like a 1950’s soda commercial. I’ve seen bundled children holding their mother’s hand stop cold on crowded sidewalks to declare, “Solen skinner, mor.”
During te week, I sat in te center of te city in a dimly lit conference room. If a momentary ray snuck past te clouds, I could watch from te back row as a room full of heads leaned subconsciously toward te sunshine-flooded window like human plants seeking nourishment. Our professor often came across te room to stand in te patch of sunlight that fell across te floor, not missing a beat of her lecture. Te businessman sitting at his computer in te office across te street would stand in front of his window. He gazed upward, perplexed but grateful. And if you were lucky enough to be out on te street at this miraculous moment, te squares would be suddenly overcrowded with a population of mysteriously numerous Danes, motionless with faces tilted skyward, as if te mothership were descending over te city.
This particular morning on te windowsill, I had my eye on a Dane—a woman who had been headed somewhere, dressed well, riding her bike up Sønder Boulevard with a plan. But as te elusive rays shone through te clouds, she kicked her leg over te seat, her feet hit te pavement, and she slowed her pace to walk her bike in a spontaneous mid-morning love affair with te sunshine. Te sun was behind me, and shone intensely against te face of te adjacent buildings. She crossed te street, her pace slowing to a standstill as she crossed over into te light. Leaning her bike against a nearby tree, she turned her back to te red brick wall of te building and, leaning on it for support, stood motionless with her eyes closed.
She fidgeted from time to time, adjusting her scarf, her glasses, shifting her hands from her pockets to her sides. But her feet were planted for ten minutes under another Dane’s red brick windowsill, te owner of which was probably worshiping te same sun somewhere else in te city”.
Læs resten af det rørende fine indlæg her.
Published: February 6, 2012
4 Comments to “Hokus pokus, danskerne i fokus!”
Det knapt så unikke snefnug says:
February 6, 2012 at 23:45
Det er en smuk beskrivelse af pigen på cyklen på Sønder Boulevard. Og meget meget inspirerende, noget man kan tænke lidt over, når man stresser på arbejde næste gang (i morgen).
Mht. danskernes opmærksomhedsluder-gen (som os med blogge jo kun kender alt for godt): måske føler vi, at vi er den lille musvit, der sidder ovre i hjørnet og har noget spændende at fortælle, mens alle de store fede duer slås inde på midten? Eller måske er vi bare selvoptagede landsbytosser?
Mht. manglende cyklesignalering så KAN det jo være pisseirriterende! 🙂 Men jeg forsøger virkelig at give min indre, højtråbende bølle tørt på, i det øjeblik jeg opdager, at der er tale om en uskyldig turist/nyligt tilflytter, der jo bare er hoppet op på cyklen for at deltage i det vel nærmest vigtigste danske ritual: cykelturen!
February 7, 2012 at 08:06
Jamen det KAN det jo være – og det LYDER virkelig underligt (sjovt!) når de fleste udlændinger prøver kræfter med det kantede danske. Men apropos vores snak på din blog, kunne de fleste danskere nok tåle, at gøre sig sine reaktioner lidt mere bevidste:-) Det er noget sjovt noget med os danskere – vi vil så gerne lege med de store fugle og have deres anerkendelse af vores eksistens, men når de så vender sig om og kigger på os, gemmer vi os væk bag vrantne facader og spiller kostbare.
Håber solen er gavmild i dag og at vi tager os tid til en “spontanous mid morning love affair with te sun”!
February 7, 2012 at 02:31
Tak for endnu et dejligt indlæg – det er så skønt så skønt at følge med i din blog. Jeg føler faktisk at jævnligt slår en sludder af med dig, selvom jeg ikke hænger rundt! Selvom jeg ikke tidligere har smidt en kommentar føler jeg nu trang til at dele denne artikel med dig og andre interesserede: “How to piss off a Dane”. Nogle ting er virkelig spot on og jeg kan afsløre, at de nævnte tactics også gør sig gældene her (!!!), selvom artiklen er skrevet af en amerikaner i Københavns point of view.
Håber alt ellers er vel i DK!
Hugs and kisses ….
February 7, 2012 at 08:10
Dejligt at du smider en kommentar – jeg sad lige så sent som i går og tænkte, at nu skulle jeg skrive en mail til Jer derovre. Efter billederne at dømme nyder i livet og det glæder mig virkelig. Skønt at vide du følger med på bloggen, og læg endelig en kommentar engang imellem, så jeg ved du er her:-)
Tak for linket – den er godt ramt! Faktisk også der jeg tog det med cykelstien fra. Men pudsigt at det ikke kun er en dansk ting – er der ikke også noget med, at danskere og canadiere minder lidt om hinanden? Kan du ikke lige vende den med Steven?;-)
Alt er vel i DK! Vi glæder os til forår:-)
Kærlig hilsen til dig og din mand, fra AK
Leave a Reply Cancel reply
Enter your comment here...
Fill in your details below or click an icon to log in:
Email (required) (Address never made public)
You are commenting using your WordPress.com account. ( Log Out /  Change )
You are commenting using your Twitter account. ( Log Out /  Change )
You are commenting using your Facebook account. ( Log Out /  Change )
Notify me of new comments via email.
Notify me of new posts via email.
Alder AtTrives Babywish Bonderøven books Bryllup Bundgrænsen! Børn Børnehjem Derburdeværeenlov Drømme Etikette Familie Ferie Fest Filosofi i lommehøjde Fobi ForceMajeur får Glamour Havregrød Helbred Hindø Hverdagsliv Hår Jul Karma Kontaktannoncer Kopiluft Krumme Kvindekamp Kvinder kærlighed Læring mandag Mmmmm Mode motion Musik News Nostalgi Ommer parforhold procrastination Præstation Psykologi rynker Sager&Ting Samlersind Samvittighed Sandheden Scary Shit selvstrafferi Sjov Sjovt Ski Skrukhed Smukt Sommer Spice Girls Spiritualitet Surt opstød SvingeDingle Terapi Travlt Tro Uddannelse Valg2011 Vaner Vejr Vesterhavet Vestjylland vintage Weltschmertz ZzzZzzzZ
Hvis du vil vide hvad der sker på bloggen
Enter your email address to subscribe to this blog and receive notifications of new posts by email.
Join 12 other followers
Hvad jeg tror, jeg ved om kærlighed # 1: Om afhængighed
Kærlighed til en klassiker
August….èn, to tre, psykolog…
Fare for at blive talt på – hence te silence.
“Normal og sund arkitekttype med ipad, reklamebrille og totalt utroværdigt job – find mig på dating.dk!”
Vigtig viden – ligegyldig info?
Status fra specialepladsen #1
Straffen for at ignorere sin vasketøjskurv i tre uger….
Her læser jeg med:
Det knapt så unikke snefnug
STOF – tidsskrift for stofmisbrugsområdet
Create a free website or blog at WordPress.com.
Privacy & Cookies: This site uses cookies. By continuing to use this website, you agree to their use.
To find out more, including how to control cookies, see here: Cookie Policy
Already have a WordPress.com account? Log in now.