en da de da fi da en da sv da en en en en en en en it en en eo fr en en da en en en en en en da en en en pt en de pl hbs_lat da da zh es it da en en da en da da af da da da ro da en en da de da da da nb da en en nb da da da hbs_lat da nb da nb da es it pl it da it da en en en en sv it da da en da en da da da da da da da da da da da da da da nb da da da da da en da it de en it en en en en sv en es es en da da da da nb da da en da en en da nb da nb en en en en en en en en da en en en en oc da sv en
Nordic Noise 2018 – Reportage dag 1 | Metal A Day
Velkommen! Log ind på din konto
Glemt din adgangskode? Hent hjælp
En adgangskode vil blive sendt til din email.
Et ikon af en anden årsag
Eksklusiv prog i smilets by
Om forladelse, Soilwork og David Andersson
AlleA Colossal WeekendAalborg Metal FestivalAR&M FestivalCopenhagen Metal FestCopenhellDeath Coast FestivalFuzztivalHeartland FestivalHellfestKun For ForrykteMetal MagicMidwinter MeltdownMono Goes MetalNæstved Metal FestNordic NoiseNorthSideRaise Your HornsRising FestivalRoskilde FestivalRoyal Metal FestSmukfestSpot FestivalSupport Our SceneTinderboxVesterbro Rock FestViborg Metal FestivalWackenWonderfestiwall
Da udkanten blev midtpunktet
AlleDet brutale køkkenM.A.D. KoncertgængerM.A.D. Spot
Copenhell 2022 – Top og bund for Pristed
Top 7: Mest seværdige koncerter på Copenhell 2022
Record Store Day fylder 15 år: Fem store rock/metalalbums fra 2007
Året der gik – 2021 i retrospekt
Reportage: Orange og RF er på afveje
Nordic Noise 2018 – Reportage dag 1
Reportage fra: Nordic Noise 2018. H9, København. Dag 1.
Metal A Days forårstradition i form af Nordic Noise bød på netop det, man forventer af traditioner: Hjemvant genkendelighed på godt og trivielt.
Men lad os lige først starte med den store forandring: Venuet. Hvor den nordiske festival de sidste par år, jeg har deltaget, har foregår på Remisen på Østerbro – der blandt dem, jeg kender, angiveligt gør sig mest bemærket for sit råderum til loppemarkeder end en egentlig god akustik – så havde festivalen i år rykket sig til Halmtorvet 9, kun tre heroin-spytklatte fra Hovedbanegården i København.
Her var der sørget for bedre udendørsfaciliteter, så man virkelig kunne opleve, at man havde med en festival at gøre, hvor der var tænkt på både de mindre detaljer indendørs og udendørs med stor alsidighed i både drikke og mad.
Men alsidighed kendetegnede ikke årets oplevelse af programmets sammensætning.
Jeg har ved andre lejligheder ytret undring over den manglende diversitet i de optrædende navne ved Nordic Noise, og jeg ender nok ikke på julekort-fod med en række bands fra 12. og 13. maj 2018-udgaven af Nordic Noise, og måske bliver jeg ligefrem persona non grata ved 2019-versionen af Nordic Noise, så lad os tage dag ét af festivalen og dykke ned i hvert enkelt band, og hvad man kunne opleve.
Første orkester med den – som jeg tit fremhæver – utaknemmelige tjans at åbne en festival, selvom tidspunktet var efter løsladelse fra den daglige trommerum på arbejdet og ikke på den forkerte side af klokken 12 formiddag, var danske ANNOMINUS.
Her har vi at gøre med heavy metal i den genkendelige udgave, hvor, hvis jeg blev spurgt, hvordan et arketypisk heavy metal-band lyder, ville jeg fremhæver danerne her.
De spillede godt, vokalen var dog hæs og for langt fremme i mixet, men sangene var veludførte, men manglede gevaldigt den pondus, som bandet bestemt kan diske op med på plade.
Det var lidt en skam, når bandet nu havde chancen for at sætte standarden for festivalen, og så får man rugbrød, man kender, men uden noget tilbehør.
Næste levende billede var de dejlige drenge i TAINTED LADY, hvilket blev højdepunktet på førstedagen for mit vedkommende.
Det band ejer bare en live-energi og frembrusende nerve og sans for at strikke medrivende sange sammen, som de faaaandeme bare skal levere over scenekanten, som gjaldt det levebrødet i hver strofe.
Man siger ofte, at unge bands har noget at lære af de gamle travere i gamet, men denne aften var den bemærkning ofte omvendt relateret.
Det gjorde sig ikke gældende for MANTICORA, der i min bog er et vel-etableret semi-symfonisk metalorkester, der konstant havde en annonceret koncert på plakaten på Te Rock (til dem af jer, der kan huske det sted).
Den korte konklusion er her: Genlæs min beskrivelse af ANNOMINUS, for de spillede skam også godt, men MANTICORA gjorde ikke et nævneværdigt væsen af sig, men aftenen havde nået det klokkeslæt, hvor folk vist var frisk på en gedigen rockfest uanset navnet på scenen.
Hvilket bringer os behændigt videre til næste band, der på papiret vist nok skulle massere nakkemusklerne, men vist snarere fik trænet gabemusklen…
Det var tyske IRON ANGEL.
Der er sikkert en kyndig kender eller flere derude, som slagter mig nu, men det var da godt nok en omgang kedelig hard rock. Når jeg kiggede rundt på publikum, så virkede de også resignerede, og den stemning ville jeg kunne forstå, hvis de spillede doom metal, men når vi er på den rare side af klokken 21.00 og spiller – for at være sød – jævn hard rock, men ligner nogle, der løser en svær brøkregning inde i knolden end at være glade for at optræde, så forstår jeg ikke, at man ikke valgte at sætte nogle friske unge navne på på dette tidspunkt af festivalen.
Og inden SCORPIONS TRIBUTE skulle lukke dagen her med efterfest, så skulle vi lige have Alice Coopers fætter med følge til at… Hov, nej, ved nærmere eftersyn var det sgu engelske BLITZKRIEG, der havde “æren” af at være blevet hevet ud fra plejehjemmet og op scenen uden hverken æblemost eller opkvikkende piller til at bevæge bentøjet med.
Bandet blev reddet af publikums gejst og (måske gensyns-)glæden over at se dem optræde.
Så traditionen tro fik vi til Nordic Noise hældt rigeligt af gamle 70/80’er bands på bålet, der måske har haft et hit eller to for 34 år siden, med pletvis indlevende indslag live, der rent faktisk besad energi, mens vejret var med os fra start til slut.
Det skal dog ikke lyde som utilfredshed det hele, for der var jo også en dag to af Nordic Noise, og jeg vil jo gerne slutte på en cliffhanger om, at andendagen blev noget HELT andet, men… Ja, nyd hellere Guillaumes billeder herunder fra dag et.
Se et galleri af de optrædende med mere fra førstedagen af Nordic Noise via Guillaume Blanjean her:
Et ikon af en anden årsag
Eksklusiv prog i smilets by
Om forladelse, Soilwork og David Andersson
Gammel kærlighed ruster aldrig
Mindre syre, mere rock
© Alle rettigheder tilhører Metal A Day og Stay Mad Productions | 2014 -2022
Metal A Day er et dansk heavy metal-medie, der blev startet af to barndomskammerater over deres fælles lidenskab og dybe passion for den tunge musikgenre – Den entusiasme vil vi dele med dig!
We use cookies on our website to give you te most relevant experience by remembering your preferences and repeat visits. By clicking “Accept All”, you consent to te use of ALL te cookies. However, you may visit "Cookie Settings" to provide a controlled consent.
This website uses cookies to improve your experience while you navigate through te website. Out of these, te cookies that are categorized as necessary are stored on your browser as they are essential for te working of basic functionalities of te website. We also use third-party cookies that help us analyze and understand how you use this website. These cookies will be stored in your browser only with your consent. You also have te option to opt-out of these cookies. But opting out of some of these cookies may affect your browsing experience.
Necessary cookies are absolutely essential for te website to function properly. This category only includes cookies that ensures basic functionalities and security features of te website. These cookies do not store any personal information.
Any cookies that may not be particularly necessary for te website to function and is used specifically to collect user personal data via analytics, ads, other embedded contents are termed as non-necessary cookies. It is mandatory to procure user consent prior to running these cookies on your website.
Intim musik i intime rammer