da de da en da da da da da
Coronabesættelsen - Gå og Se Den 12 Mand
Jeg faldt over filmen Den 12. mand i går. Og jeg så den så i går. Kort fortalt: Jan Baalsrud er en del af en norsk modstandsgruppe på 12 mand der bliver snuppet under krigen. Han undslipper lige akkurat, dog med storetåen skudt af. Han vil flygte til Sverige (som jo var neutralt), og det går filmen med.
Filmen er ret fysisk. Der er et fokus på negle og tortur der gør 1984 eller Kim Leines Afgrunden ære. De norske bjergfjelde bliver fremstillet kolde og alt andet end idylliske. Det samme gør menneskeliv og overlevelse. Men der er trods alt et håb, nemlig i menneskets evne til uselviskhed og tro på noget større end sig selv. Hvilket bringer mig videre til en detalje. Cirka halvvejs inde i filmen er Jan blevet gemt af vejen i en afsides fjeldhytte med en flaske brændevin og koldbrand i foden. Han ryger op og ned i en flere lag dyb hallucineren. I et af lagene danser han til noget 1930'er grammofonjazz. Og her har vi den så:
Yes. Glasha der danser på meget lignende facon i Elem Klimovs mesterværk Gå og Se (Come and See (Idi i smotri)). Gå og Se er lidt af den samme fysiske og psykiske (selv)destruktion. Der er dog ikke så meget håb i Gå og Se - her er krig noget der ikke fordrer meget andet end håbløshed.
Gå og Se begge to. Især er Gå og Se en ret central krigsfilm.
KommentarerDu skal skrive minimum 3, 3 og 5 tegn i navn, email hhv. kommentar