da da da da da da da da da de da et da da da da da da en da en da en nl de nb en da da da da pl sv da de de da da da de da da da en en da da da da da ka da da en da da sv da da da da de da
Fiskerlejer i Danmark: Forskelle mellem versioner - Wikibooks
Spring til navigation Spring til søgning
Versionen fra 24. sep. 2021, 16:49
5 bytes tilføjet ,  for 1 år siden
Versionen fra 24. sep. 2021, 16:48 (redigér)
Sven Halfdan Nielsen (diskussion | bidrag)
Versionen fra 24. sep. 2021, 16:49 (redigér) (fjern redigering)
Sven Halfdan Nielsen (diskussion | bidrag)
Et fiskegarn udgøres af et rektangulært net af tråde, ofte af hør, Stoklund (2000), s. 32  der kunne have to udformninger: det kunne bestå af et netværk af lige store masker, som fisken blev fanget i ved at jage hovedet gennem en maske og blive hængende i gællerne, eller det kunne være et toggergarn og bestå af to netværk, hvoraf det ene var stort og groft, men ind i dette var en tyndere og finere netværk af små masker, og fisken blev her fanget i en netpose. Stoklund (2000), s. 89  For at holde garnet udspændt i vandet blev fastgjort ''flåd'' på ''oversimen'' eller ''-tellen'' og ''synk'' eller ''sænkesten'' på ''undersimen'' eller ''-tellen''. Stoklund (2000), s. 32f  En variant bestod i, at flåddene blev placeret på 1/2-1 m lange reb, kaldet ''hanke'', forbundne med oversimen. Den første type blev kaldt for ''næring'' eller ''nedgarn'', den anden ''manser'' eller ''hankegarn''.
Garnene kunne anvendes på to måder: som ''sættegarn'' eller som ''drivgarn''. Sættegarn blev anvendt på ret lavt vand og på steder med begrænset strøm nær ved kysten. De blev forankrede til havbunden ved hjælp af sten eller stenankre, kaldet ''krabber''. Stenankrene bestod af en korsformet konstruktion, hvorpå blev placeret en stor sten, der blev fastholdt ved hjælp af reb i fire retninger nemlig hver sit ben på korset. Stoklund (2000), s. 39  For at markere garnenes placering, blev de på havets overflade markerede med vager.  Sættegarn skulle ''røgtes'' eller tømmes i dagtimerne. Når fisken var taget ud af garnene, blev disse rensede og tørrede, hvilket forudsatte en tørreplads på land. Stoklund (2000), s. 33  Drivgarn blev derimod anvendt ude på det åbne hav om natten og som regel i områder med stærk strøm. Drivgarnsfiskerne, kaldet vragerne, lod udsætte deres garn med en vager i den ene ende fra en båd. Garnene blev under udsættelsen forbundet således, at de udgjorde et samle net, idet strømforholdene til stadighed holdt det samlede garnnet udstrakt fra båden til vageren. Under udsættelsen kunne ikke blot vager og garn men også selve båden drive med strømmen. Stoklund (2000), s. 34  Om morgenen blev garnene så hevet ind i båden igen og tømt for deres fangst. Stoklund (2000), s. 36
Garnfiskeri skete blandt andet i det sydøstlige Kattegat, og i forbindelse hermed findes en skildring af garnet som følger:
Diskussionsside for denne IP-adresse