da fr da da en en nl da en da en tr da en en en nb en da da da en en en en en da de en da da en da it da en tr da en en en pt en en fr en fr en en en en sv fr de de fr fr fr sv en fr en ja fr de fr es nb fr de en en sv de de fr en fr it fr en da da da ro en en da da da de en da da da da da da da da de nb pt da da da da da da da da de da en da da da da da da da da en da sv da da da da ca da da da da da da da da da da da da de sv es da da da da da da da da da als da en da da da da da da da da da da da da de da da da da da da da da da da da da da da da da da da de da es da da da da da da da da sv da da da da da nl da da da da et en da da da da en et nl da da da da da da fr de da it da sl da de da tr es pt en ar id en da en da da nl en
At skabe er at leve | Et indblik i mine elevers og egne tekstile arbejder. | Side 2
Inspiration eller en lille historie.
At skabe – om mig selv
Arkiv Vælg måned september 2022  (2) august 2022  (3) juli 2022  (3) juni 2022  (2) maj 2022  (1) april 2022  (2) marts 2022  (1) februar 2022  (3) januar 2022  (4) december 2021  (3) november 2021  (1) oktober 2021  (2) september 2021  (2) august 2021  (1) juli 2021  (5) juni 2021  (1) maj 2021  (1) april 2021  (2) marts 2021  (2) februar 2021  (1) januar 2021  (5) december 2020  (3) november 2020  (2) september 2020  (2) juli 2020  (3) juni 2020  (1) maj 2020  (1) april 2020  (3) marts 2020  (1) februar 2020  (2) januar 2020  (3) december 2019  (4) november 2019  (7) oktober 2019  (4) september 2019  (1) august 2019  (2) juli 2019  (9) juni 2019  (2) maj 2019  (4) marts 2019  (1) februar 2019  (2) januar 2019  (3) december 2018  (5) november 2018  (1) oktober 2018  (3) september 2018  (3) august 2018  (3) juli 2018  (1) juni 2018  (4) maj 2018  (1) april 2018  (2) februar 2018  (4) januar 2018  (4) december 2017  (2) november 2017  (4) oktober 2017  (3) september 2017  (2) august 2017  (2) juli 2017  (4) juni 2017  (2) maj 2017  (1) april 2017  (2) marts 2017  (3) februar 2017  (3) januar 2017  (1) december 2016  (1) november 2016  (3) oktober 2016  (3) september 2016  (1) august 2016  (2) juli 2016  (4) juni 2016  (3) maj 2016  (1) april 2016  (3) marts 2016  (4) februar 2016  (3) december 2015  (4) november 2015  (5) oktober 2015  (2) august 2015  (2) juli 2015  (4) juni 2015  (1) maj 2015  (2) april 2015  (4) marts 2015  (1) februar 2015  (1) januar 2015  (3) december 2014  (4) november 2014  (3) oktober 2014  (6) september 2014  (2) august 2014  (2) juli 2014  (3) juni 2014  (1) maj 2014  (2) april 2014  (1) marts 2014  (3) februar 2014  (7) januar 2014  (2) december 2013  (2) november 2013  (2) oktober 2013  (2) september 2013  (1) august 2013  (2) juli 2013  (5) juni 2013  (3) maj 2013  (4) april 2013  (5) marts 2013  (11) februar 2013  (1) januar 2013  (3) december 2012  (4) november 2012  (2) oktober 2012  (3) september 2012  (3) august 2012  (2) juli 2012  (4) juni 2012  (5) maj 2012  (6) april 2012  (4) marts 2012  (4) februar 2012  (3) januar 2012  (4) december 2011  (6) november 2011  (4) oktober 2011  (4) september 2011  (4) august 2011  (3) juli 2011  (4) juni 2011  (2) maj 2011  (3) april 2011  (4) marts 2011  (5) februar 2011  (8) januar 2011  (2) december 2010  (7) november 2010  (5) oktober 2010  (4) september 2010  (4) august 2010  (3) juli 2010  (4) juni 2010  (3) maj 2010  (3) april 2010  (7) marts 2010  (4) februar 2010  (6) januar 2010  (3) december 2009  (5) november 2009  (3) oktober 2009  (3) september 2009  (6) august 2009  (5) juli 2009  (9) juni 2009  (3) maj 2009  (4) april 2009  (4) marts 2009  (6)
Abonner på blog via Email
Indtast din e-mail-adresse for at blive tilmeldt og modtage besked om nye indlæg på dette websted via e-mail.
Slut dig til 23 øvrige tilmeldte
Privacy & Cookies: This site uses cookies. By continuing to use this website, you agree to their use.
To find out more, including how to control cookies, see here: Cookie Policy
At skabe er at leve
Et indblik i mine elevers og egne tekstile arbejder.
Categories: at strikke Comments: 1
Toppen er strikket af resterne fra kjolen med dominomønster.
Der startes med ryggens midterpanel: Slå 51 masker op. Strik 6 pinde retstrik. Disse pinde er altid i bundfarven. Derefter 4 pinde glatstrikning i mønster farve. Disse 10 pinde gentages til panelet måler 51 cm. Slut med 7 pinde retstrik.
Panel for strikkes som ryg til arbejdet måler 41 cm. Slut med 7 pinde retstrik.
Saml masker op langs siden af panelerne med bundfarven: 124 m på rygstykket, slå 42 masker op mellem de to paneler og strik 104 m op langs forpanelet. Der strikkes ret på alle pinde.
Marker overgang mellem ryg og hals samt hals og for. Marker også arbejdets midte, som er skulderen. Tag ind på hver side af denne midtermarkering. 2 ret sammen på hver side for hver 14. Pind. (7 retriller). Når der er strikket 28 retriller, lukkes af for 86 m ved samtidig at strikke for og bag sammen og lukke af. Dette er toppens sidesøm. Der er nu 99 m tilbage.  49 m fra hver side og den sidste m er sidste m fra aflukningen i siden. Strik korte ærmer:
Ribkant nederst. Strik 1 m op i hver retrille og strik rib 2 ret, 2 vrang. De hvilende masker på midterpanelerne strikkes med i rib. Juster masketallet, så det går op med ribben. Strik 12 omgange med bundfarve og dernæst 2 omgange kontrastfarver. Luk af.
Categories: at brodere, at sy Kommentarer lukket til Etui med sashiko
Jeg fik til opgave at anmelde en bog om sashikobroderi. Den japanske teknik, der udelukkende består af forsting syet i forskellige mønstre. For at kvalificere anmeldelsen, men nok mest fordi jeg blev inspireret af at læse i bogen, hvilket i sig selv er en kvalitet ved bogen, lavede jeg et lille sashikobroderi. Det blev monteret i et lille etui.
Broderiets linjer blev tegnet op med skrædderkridt. Der er stadig et godt stykke vej til jeg kan kalde mig sashikobrodøse. Der skal vist øves endnu mere regelmæssighed i stingene.
Etuiet måler 28 cm x 13 cm. Der er foer indvendigt og lukket med lynlås øverst.
For at forhindre, at lynlåsen kører fast i foerstoffet, er der syet en række forsting i hånden lige indenfor stofkanten ved lynlåsen.
Dette er håndsyet, fordi yderstof og foerstof er syet sammen i en arbejdsgang. Det var således ikke muligt at bruge symaskinen til denne holdestikning.
Idéen med at sætte andet stof på hver side af broderiet, var også inspiration fra bogen. Og så var broderiets bundstof ikke bredere, så noget skulle der gøres.
Det var ret meditativt at brodere sashiko. Det kan anbefales.
Lille løbbundet kurv i stof
Categories: Uncategorized Kommentarer lukket til Lille løbbundet kurv i stof
Denne lille kurv startede jeg med på den tidligere omtalte konference. Konferencens omdrejningspunkt var den materielle kultur fra jernalderen, og hvordan denne periode med sine fund, kan inspirere til nutidige udtryk og produkter. Løbbindingsteknikken og dens materialer har holdt sig lige siden, ligesom det er en global teknik.
Nyfortolkningen af løbbindingsteknikken består her i materialevalget, som i dette tilfælde er stofgarn, bundet med en tråd af bomuld/hør (cottolin).
Kurven er 16 cm lang og 12 cm på det bredeste sted i bunden. Den er ca. 6 cm høj.
Ved traditionel løbbinding med strå og lignende materialer, styres tykkelsen af sjælen, ved at føre sjælen gennem et rør. En bindering. Dette hjælpemiddel var ikke nødvendigt ved brugen af stofgarnet. Det har samme tykkelse hele vejen.
Det indsatte stykke målebånd er også et forsøg på brug af andre materialer. Målebåndet løber udenom stofgarnet. Det er genstridigt at arbejde med, så lige på det sted, havde det været en fordel, at bruge en bindering, til både stofgarn og målebånd.
Ved syningen af kurven er den nye række fastsyet ved at sy ned under rækken under. For at få en fast kant øverst, syede jeg til slut en omgang under den øverste/sidste række.
Categories: at brodere, Elevarbejder Kommentarer lukket til Små broderende hænder
En seksårig i gang med at brodere, kan kun varme en bedstemor om hjertet.
Pigen er i gang med et bogmærke. I den ene ende er der rækker med forsting. Den del er foldet ned på billedet. Jeg skulle lige hjælpe hende i gang med en ny række, og knap havde jeg startet, før hun hev det ud af hænderne på mig, for “nu kan jeg godt selv.” Og det kunne hun.
Efter nogle rækker, skulle der broderes navn på ligesom hun havde set en af pigerne i skolefritidsordningen gøre. Og de skulle være med krydser, altså korssting. Vi fik tegnet hendes navn på ternet papir og tegnet krydserne over på stoffet. Efter lidt forklaring og visning gik hun i gang med at brodere korssting. I små bidder og så talte vi om det næste. Nogle gange var det halve krydser i række og andre gange var et helt kryds ad gangen. Det hændte undervejs hun fik vendt stingene til at hælde den anden vej, men der kom et navn på bogmærket. Selv det svære S klarede hun uden ret meget hjælp. Det var også heldigt, jeg havde noget garn, der skiftede farve, og som bestod af hendes yndlingsfarver.
Categories: at løbbinde Kommentarer lukket til Løbbinding
Hvor herligt at få mulighed for at snuse til et for mig nyt håndværk, løbbinding. Også denne gang et kursus arrangeret af Den faglige forening Håndværk og Design. Selve håndværket er gammel og er kendt tilbage fra jernalderen. Måske endda endnu ældre. Ordet “løb” kommer af det nordiske ord “laupr”, som betyder kurv. Eneste redskab er en nål, så løbbinding er kurvesyning.
Kort fortalt: Der løber et materiale rundt i kurven og videre opad i næste omgang. Det er sjælen. Denne sys undervejs fast til omgangen nedenunder. For at styre tykkelsen på sjælens materiale, når dette er strå og lignende, føres det igennem en bindering. Denne kan være et stykke knogle, horn, træ med bort hul i eller lignende.
Materialerne kan være meget forskellige. Afsættet for kurset var et tema om jernalderen, så første kurv blev udført med rughalm som sjæl og syet med bast. Bast kommer fra lindetræer. For at komme godt fra start, og få fornemmelse for materiale og teknik, blev den første kurv syet på en træbund. Der bredte sig en koncentration og fordybelse blandt kursisterne, som stort set kun blev afbrudt af lyden af bast, der knækkede, når trækket blev for kraftigt. Det er ellers ret stærkt. Knæklyden blev efterfulgt af et udbrud, for nu skulle der så øges. Det gik ellers lige så godt.
Som det første arbejde, det er, er det både vind og skæv, og ikke lige højt hele vejen rundt. Højden er ca. 8 cm, heraf går der 1 cm til træbunden. Siden i kurven er åbent løb. Det vil sige, at materialet til sjælen er synligt. Afslutningen er lukket løb, hvor sjælen er skjult. De to små ører kom ligesom af sig selv. Jeg glemte på et tidspunkt at få syet fast til rækken nedenunder. Da jeg opdagede det, var jeg et stykke forbi sypunktet. Så viklede jeg videre med bast om sjælen, formede et øre og syede det fast. Så skulle der ligesom også være et i den anden side.
Næste forsøg blev en rund bund startet direkte med rughalm og bast. Startet indefra midten og syet udad. Da bunden havde en passende størrelse, blev der syet opad. Denne gang ville jeg prøve at få kurven til at skråne udad og ikke kun gå lodret op. Det er lykkedes tilfredsstillende. Denne kurv er med åbent løb hele vejen igennem.
Den måler ca. 16 cm i diameter øverst og har en højde på 5½ cm.
Så var tiden kommet til at kaste mig ud i andre materialer med løbbindingsteknikken. Valget faldt på stof. Opklippede strimler i strækstof og bundet med sort tynd garn, som ligner vævegarn. Starten som i kurven ovenover, altså inde fra midten af bunden.
I halmkurvene var det muligt at stikke ind igennem rækken nedenunder, når næste række skulle sys. Det er ikke en mulighed med dette materiale. I stedet er der stukket helt ned under rækken under og der er syet med tungesting.
Vel hjemme fra kurset, fortsatte jeg med at sy på kurven. Jeg ville gerne have bunden aflang, så derfor har jeg forsøgt mig med vendinger i hver sin side af cirklen for at få en aflang form.
Arbejdet er stadig undervejs, så det endelige resultat må foreligge senere. Jeg har ikke besluttet mig for hverken dimensioner eller funktion på kurven endnu. Det kommer efterhånden som jeg arbejder på den.
Jeg tror løbbinding kan blive lige så meditativt som strikning.
Tags: Bast, Laupr, Rughalm
Categories: at brodere Kommentarer lukket til Adventsbroderiet
Det er vel på tide, at få afsluttet det projekt. Det gik fint med at dele med jer fra 1. adventsuge og 2. adventsuge. Endda indenfor den respektive uge. Her kommer resten.
Delopgaven i 3. adventsuge var rammen udenom broderiet. Jeg tænkte, at små rhomber kunne være en mulighed. I oplægget blev foreslået cirkler. Prøvede at tegne lidt cirkler samt klipppe nogle rhomber for at vurdere hvad der ville virke bedst.
Valget faldt på de rhombeformede figurer i en bort rundt om broderiet. Rhomberne blev fyldt ud med heksesting.
Garnfarverne var primært med udgangspunkt i cirklerne fra 1. adventsuge, suppleret med enkelte, der passede ind. Dette for at få mere variation i rammen, men stadig bevare sammenhæng.
Her kom projektet så igen til at holde en vel lang pause. I mellemtiden indløb opgaven til 4. adventsuge. Den indeholdt idéer til monteringen. Disse idéer henledte min opmærksomhed på rhomberne. Heksestingene var på midten af hver firkant meget lange, så i en eller anden funktion af broderiet, var der risiko for, at trådene ville blive trukket i. Derfor blev der broderet små heksesting oveni i gullige farver. Dette var med til at få ramme og midterfeltet til yderligere at “snakke sammen”.
Der manglede noget, så derfor tog jeg igen fat på de frie korssting. Denne gang liggende hver for sig og ikke oveni hinanden, som i 1. adventsuge. Farverne var mørkere toner af det hidtil anvendte. De ligger også spredt for at give overgang til rammens rhomber, der jo ikke hænger sammen.
Så henslæbte broderiet igen ventetid, mens jeg bestemte mig til, hvordan det skulle monteres. Valget faldt på en pude, med broderiet indsat på forstykket.
I lageret lå noget grønstribet indisk bomuld. Det blev til resten af puden. Det fremgår ikke så tydeligt af billedet, at broderiet er placeret, så der er lidt mere gråt nederst på puden og mindre øverst. Det ser mest harmonisk ud, når puden bare står i sofaen.
Categories: at brodere, at sy, Elevarbejder Kommentarer lukket til Pynte- og nyttesømme
Når eleverne stifter bekendskab med symaskinen i håndværk og design, er det i min undervisning i første omgang stikkesting (ligeud) og zigzag, der anvendes. Men det klør voldsomt i fingrene hos eleverne for at afprøve nogle af de mange andre sømme, som maskinen indeholder.
Denne kriblen og nysgerrighed på, hvad de andre sømme kan, er her kombineret med et krav om skift af trådfarve for hver gang, der vælges en ny søm på maskinen. Og det er både over- og undertråd, der skal skiftes. Træning, træning, træning. Og de bliver hurtigt sikre til det.
Rammen for sømafprøvningerne er et stykke ensfarvet stof, ikke for tyndt og afstivet med vliseline. Størrelsen er ca. A-4. Så er der frit spil til at designe stofstykket. Der eksperimenteres med trådfarver og hvor de forskellige sømme skal ligge på stoffet. Dekorationen opbygges i en legende proces. De broderer på symaskinen.
Når resultatet er ved at være tilfredsstillende, er der forskellige muligheder for anvendelse af arbejdet. Det kan f. eks. klippes til og bruges som bogmærke; kantet med tæt zigzag. Eller som herunder, hvor det er sat ind som “vindue” i en lille notesbog. I begge tilfælde skal eleverne arbejde med søgeramme, for at finde den del af broderiet, der er bedst til formålet. Har eleverne andre forslag til anvendelse, så finder vi ud af det.
Opgaven kan synes lille og simpel, men indeholder både en design- og håndværksproces, og produktet har en funktion.
Små bogmærker lavet af rester fra bøgerne
Bogmærke. Kantet med tæt zig zag.
De små notesbøger med hul i midten slap op. I stedet er broderiet limet på forsiden af en spiralnotesbog.
Categories: at sy, tasker Kommentarer lukket til Lille skindtaske
I november var jeg på kursus i skindsyning syet på maskine. Endnu et kursus arrangeret af Den faglige forening Håndværk og Design. Mit mål med at deltage på kurset var at få mere kendskab til skindsyning på symaskine, herunder fif og fiduser.
Emnet var en lille taske. Instruktøren medbragte materialer, som bestod af skindstykker i varierende størrelser. Der var mange rester imellem. Desuden fik hver deltager udleveret et stykke fiskeskind, som vi kunne vælge at lade indgå i tasken.
Vi enedes på holdet om, at det nok var en torsk. Dette er dog ikke helt verificeret.
Som nævnt bestod skindet af rester i varierende størrelse. Det skind, jeg synes passede bedst til fiskeskindet, var i små rester. Det gør jo ikke noget, bare der er nok af dem.
Efter at have tegnet en størrelse og form på tasken, blev tegningen opdelt i skrå strimler. Så kunne de enkelte dele klippes ud i skind og der blev strøget vliseline på bagsiden. En mellemkvalitet. Dette for at afstive skindet. Fisken var stiv nok og skulle ikke have noget. Den var nærmest lidt papagtig.
Så skulle delene til taskens forside sys sammen. For at holde på sømmerum, valgte jeg at kantstikke disse. Det giver også et andet finish, synes jeg.
Derefter kom turen til bagsiden af tasken. Her ville det letteste have været, at klippe den i et stykke. Men; det var jo rester af den lille størrelse. Så her byggede jeg bagstykket op som en slags crazy-patchwork. Også med kanststikning, for at få overensstemmelse med forsiden.
Hanken skulle være så lang, at tasken kan bæres over skrå fra den ene skulder og til modsat side. Så her skulle i hvert fald sys stykker sammen for at få den ønskede længde.
Jeg ville gerne arbejde videre med det skrå udtryk fra forsiden, hvor der veksledes mellem skind og fisk. Samtidig ville opbygningen af skrå stykker gøre sammensyningen af hanken på langs lettere, da sammensyningsstederne ville ligge forskudte og ikke lige overfor hinanden.
Vi skulle medbringe klemmer til kurset og her blev der brug for dem alle og mere til, for at styre den lange hank ved sammensyningen. Inde i hanken ligger et stykke skoningsbånd. Dette forhindrer hanken i at vokse sig længere.
Egentlig er skoningsbånd et bånd, der sys indvendigt i oplægningen på bukser, hvor længden går ud over skoen, næsten til gulvet. Båndet tager sliddet fra skoene når man går, så oplægningen holder længere. Samme trick blev også tidligere brugt i de uldne skørter landbokvinderne brugte i almuetiden. Her var der tale om en bred stofstrimmel, der blev syet i bunden af skørtet indvendigt. Det var meget lettere og billigere at udskifte dette bånd, end at skulle forarbejde et helt nyt uldskørt.
Et indtryk af sammenstykningerne til den lange hank
I siderne er der sat D-ringe på stropper og der er karabinhager i enden af den lange skulderrem.
I tasken blev små stykker skoningsbånd også brugt andre steder, hvor der var brug for forstærkning p.g.a. belastning ved brug. F. eks. isyningen af stropperne til D-ringe.
Tasken måler 15 cm i bredden og 18 cm i højden.
Tasken er foret med bomuldsstof. Vi prøvede også at sy lommer med lynlås i foret. Den ene lomme med usynlig lynlås. Den anden lomme paspoleret.
Mit mål med kursusdeltagelsen blev opfyldt, og min Janome symaskine “Easy Jeans” klarede opgaven fint.
Strikkeprøven, der blev til et tørklæde
Categories: at strikke Kommentarer lukket til Strikkeprøven, der blev til et tørklæde
Jeg havde fået til opgave, at anmelde en strikkebog. Det drejede sig om en bog med japanske strikkemønstre, hulmønstre. De var beskrevet med diagrammer, som ikke helt lignede de diagrammer jeg kendte i forvejen til hulmønsterstrik. I den aktuelle bog, var alle pinde med hulmønster og derfor var alle pinde gengivet i diagrammet. Jeg besluttede mig for at strikke et af mønstrene i en lille prøve. Der blev fundet noget hvidt garn og slået 62 m. op. Mønsteret havde en rapport på 20 masker, så det ville give en vis fornemmelse for rytmen i mønsteret, at skulle gentage det hen over pinden.
Det gik sådan set meget godt med at forstå diagrammet. Det var udfordrende. Også fordi, der skulle strikkes mønster på vrangpinde. Både omslag og drejede vrangsammentagninger. Der blev holdt nøje styr på hver enkelt række med notater ved siden af strikketøjet.
Faktisk gik det så godt, at jeg besluttede at strikke videre ud over størrelsen på en prøve. Det er endt med et tørklæde. Her inden det er blevet vasket og spændt op.
Det måler 93 cm x 17 cm inden opspænding og er meget “boblet” at se på. Størrelsen blev bestemt af den mængde garn jeg havde.
Efter opspænding er målene 125 cm x 22 cm. Det færdige tørklæde.
Jeg ville også gerne udfordre bogens mønsterdiagrammer ved at prøve at strikke rundt. Samtidig måtte arbejdet også gerne have en brugsfunktion. Det blev til halvvanter med hulmønster på håndryggen.
De to halvvanter har forskellige mønstre, da det jo er strikkeprøver. De kan sagtens fungere som et par, da de har samme grundopbygning. Ribkant, hulmønster på håndryggen samt samme garnfarve og -kvalitet. Garnet til halvvanterne er strømpegarn. Tommelfingerhullet er fremkommet ved at lukke 12 m af og på næste omgang at slå 12 m op igen.
Inde i håndfladen er der strikket glatstrikning.
Tags: Diagramstrik, hulmønster, Strikkeprøver
Categories: at strikke Kommentarer lukket til Juletræer og rensdyr
I november havde jeg en togtur foran mig. Strikning og togture er en god kombination, men de igangværende strikkearbejder egnede sig ikke til togstrikning. Jeg spurgt derfor min søn, om han tilfældigvis kunne bruge et par sokker. Det kunne han godt, men der skulle være rensdyr og juletræer på. “Hvis det da ikke var for kompliceret?” En sådan udtalelse er jo snarere en udfordring end en begrænsning.
Mønsterrapporterne gik ikke helt op, så der er taget to masker ud inden juletræerne og taget ind igen derefter. Sådan må der jo fifles lidt.
Categories: at brodere Kommentarer lukket til 2. adventsuge
Så er den anden adventsuges broderiudfordring klaret. Opgaven var denne gang, at brodere rundt om de fem cirkler fra første uge. Stingvalget var frit, dog ikke det samme, som inde i cirklerne.
Jeg valgte, at tegne en bølget, organisk form om de fem cirkler. Som om de er småøer i et åløb. Farvevalget er lidt mørkere farver end farvevalget i 1. uge. Stingvalget her i anden uge er speckling. Det er forsting spredt over fladen og i alle retninger.
Hvad mon der videre kommer til at ske?
Categories: at brodere Kommentarer lukket til 1. adventsuge
Jeg har tilmeldt mig en adventsbroderiudfordring. Et fortløbende broderi, hvor der hver adventssøndag kommer en ny delopgave. Det er Brodøsens Værksted, der udbyder udfordringen.
I den første adventssøndag kom der mål og optegning af delelementer på broderiet. Materialerne skal hentes fra lageret. Der er visse bundne krav og visse mere frie muligheder. Således farvevalget af stof og garn. Mit valg af garn signalerer ikke videre jul, måske snarere forår.
Her i den første delopgave var det de fem cirkler, der skulle udfyldes. Her valgte jeg frie korssting. Og de ligger lag på lag.
Hvad det hele skal ende med, har jeg ingen anelse om. Det fremgår ikke af oplægget, så det kommer nok senere. Om ikke andet, så er det ret hyggeligt at sidde og brodere, mens mørket falder på udenfor.
Tags: Adventsudfordring, Frie korssting, Lag på lag
« Previous Page Next Page »
50 års jubilæumskonference – DH
Den faglige forening Håndværk&Design
09-16-2022 / Vævebrikker – 3D printede
09-14-2022 / Orange multifarvet ribstrik
08-02-2022 / Hækling for venstrehåndede
08-01-2022 / Fire cirkelbilleder
© 2022 At skabe er at leve. All Rights Reserved. Entries RSS Comments RSS Log ind