da da da da en da de en da en da en da da da en da en da en en da da en da en da en da en da en en da da en da da en da da en da en da en da en da en da da en da da da en da da en da en da en da da en da en da en da en da da en da en en da da en da en da da en en en da en en da pl da en da en da da en da en da pl en en en en nb
Puch - Veteranknallerter på forårstur i Ringkøbing
Rigtig fint vejr på forårsturen i det smukke VestJylland.
23 forårskåde veteranknallertkørere deltog på turen, der indebar flere overraskelser.
På trods af stor fare for terrorister, sprængstof, ild i skoven med en udsøgt 'terrorist-lokker', blev turen dog alligevel gennemført til alles tilfredshed og store glæde over denne dejlige dag!
Hans og Bente Lodberg nyder her en let frokost i det dejlige forår!
Vi mødtes kl. ca. 08.00 hos Bente og Hans Lodberg. I garagen var der opstillet bænke og borde- og der var anrettet et fantastisk arsenal af forplejninger til deltagerne. Herunder kaffe, te, rugbrød, varme rundstykker - og selvfølgelig et stort udvalg af ost og pålæg. Henrik spottede da også hurtigt den lune leverpostej...
Det var helt tydeligt, at Anders Jørgensen (A.J. King), INTET kunne have haft med planlægningen af denne tur, at gøre.
Der var nemlig slet ikke optræk til regn, blæst og dermed ufrivillige svømmeture - hvilket jo TYPISK er Anders Jørgensens' varemærke. Det forlyder faktisk - fra pålidelig kilde - at de fremtidige køreture med udgangspunkt fra Østerdige 11a i Ringkøbing, får ny overskrift: "Regnvejrs- og overlevelsestur for knallertveteraner - arrangeret af A.J King."
Forårsturen med Ejnar og Hans
MEN - selvom vejret var super flot til dette års første fælles køretur, så var det ikke alle veje på turen, der var velvalgte.
Vi må erkende, at de seje VestJyder heller ikke er sarte, når det gælder vejenes beskaffenhed - det er bare fremad - uanset omkostningerne. For retfærdighedens skyld må vi også tilstå, at på dette område er A.J. King dog noget længere fremme i skoene.
Hans bød på vanlig vis VELKOMMEN til de 23 deltagere og lovede, at Ejnar nok skulle sørge for, at få os sikkert hjem igen! MEN - dét hørte Ejnar vist IKKE?
ALLE havde selvfølgelig smurt deres madpakke hjemmefra, men ikke alle havde husket at få den ud af køleskabet og lagt ned i tasken.
Jørgen fra Fredericia så helt fortabt ud, da det gik op for ham, at han var kommet hjemmefra uden sin.
Dér var Bente IGEN oppe på dupperne og sagde: "Lille Jørgen da - du skal da ikke fortvivle og sulte hele dagen!
Se nu at tag for dig af retterne på bordet og få smurt dig en ordentlig madpakke - der er pålæg og brød nok til det også!" - Som ved et trylleslag, så var Jørgen igen i godt humør.
Han var dog lidt 'tynget', da det var hans første lange tur på sin ny-erhvervede PUCH MS50'er - men også dét gik godt!
Anders Jørgensen derimod, han HAVDE husket sin madpakke, kaffekop, kniv og gaffel, sin fine dækkeserviet og selvfølgelig stearin-lysene  - man kan da ikke spise i det fri uden - vel da'?
JOW, JOW Anders - 'fint skal det være...'
- når der IKKE er tale om vejret!
Ja, ja Ejnar - det kan jo ikke være lige godt hver gang!
Udover den herlige dag, sammen med venner, bekendte og veteranknallerten, så synes Ejnar - sikkert som den eneste - at kørsel på skovvej er interessant og hyggeligt. Det er det jo normalt også, men KUN, hvis det foregår i et meget roligt tempo.
Nu kan jeg jo kun tale for mig selv, der sad på min Trilet og virkelig prøvede, at følge med 2-hjulerne, men det var bestemt ikke hverken TRIL - eller LET  -  det var et støvet 'helvede' - og der var bestemt INTET roligt over det!
De andre formelig drønede afsted med ca. 30-35 km. i timen hen over sten, grus, sand - og ikke mindst en hulens masse grimme huller.
Dem på 2-hjul kunne jo snildt undgå hullerne - men med tre hjul uden affjedring i bag - så er det et MARERIDT! Dét er IKKE sjovt, skulle jeg lige hilse at sige.
Det var så voldsomt, at jeg en del gange forsøgte, at få min mobiltelefon op af lommen, så jeg kunne optage en lille kort film, ud af den ca. 5 km. lange strækning. Da jeg 3'dje gang havde tabt telefonen og 2 gange var ved at køre i grøften - så måtte jeg sande, at jeg desværre ikke kunne få filmet lidt af HELVEDS-TUREN!
Cirka 500 meter før vi skulle holde pause på skovvejen, da faldt min udstødning ned og slæbte hen over knoldene!
ØV - ØV - ØV!
Det var sg* lige, så jeg KOGTE!
Det var ikke fordi jeg var kommet i overgangsalderen, men af at sidde SÅ krampagtigt og holde SÅ godt fast for ikke, at falde af knallerten. Nu bliver enden af det, at der kommer sikkerhedssele på stolen i Triletten!
Så kom bare an, Ejnar - vi får at se, hvem der først ryger af næste gang...
Nå - spøg tilside - det skal jo være sjovt!
Nu er det jo ikke det STORE problem med en udstødning, der er ved at falde af, når man har hele det tekniske hold af venner, teknikere, knallertveteraner - og Anders med.
AJ kunne i hvert tilfælde komme med 'gode råd' så som: 'kør den da ind i skoven og gem den. Dem der kommer derind bliver jo skudt!"
Herunder ses 'kampen' for 'ingeniørne', der virkelig var kommet på arbejde! MANGE TAK FOR HJÆLPEN DRENGE!
- lange underbukser, spænding og krigsgale folk fra området ved Ringkøbing
Det er faktisk slet ikke så let, at begå sig i det VestJydske.
For det første var Jørgen Damgaard fra Fredericia MEGET spændt på, om hans 2-gearede MS50'er, som han for ganske nylig har købt sig, kunne klare den lange Forårs-tur. Måske var det årsagen til, at han glemte madpakken i køleskabet?
Dernæst var Grethe i fuld 'krigs-mondering' - i hvert tilfælde, når man kiggede hende under de lange bukser. Farven i sig selv var jo lige til at få en hver mand gjort 'krigs-gal'.
Også A.J. var klædt ud som terrorist.
Han havde sikret sin nøgle på knallerten mod tyveri ved, at montere en 'ananas-håndgranat' på styret ved siden af nøglen. Mon han har nogle dårlige erfaringer og ville sikre sig mod gentagelse?
Sidst, men ikke mindst, så var risikoen for at blive skudt ved højlys dag temmelig stor, hvis man overså den røde ballon, som var hejst op i træerne i skoven.
Spørgsmålet er også: "Hvor har A.J. fået sin håndgranat fra?
Selvom det er farligt at lege med ild i skoven, så kunne Grethe 'tænde' enhver vildfaren terrorist!
Terroristen klar til... - "men... - han tror da vel ikke, at han kan skræmme nogen?"
A.J. - nøgler og sikkerhed
Denne gang kunne jeg GODT holde mig fra nøglerne på A.J's knallert. Det fremgår vist TYDELIGT af billedet, hvorfor!
Jørgen Damgaards MS50, 2 Gear
Vi kunne jo blive ved med, at skrive om de mange GODE og spændende oplevelser fra dagen, men til slut, så vil vi for det første sige MANGE TAK for en hyggelig dag til Bente, Hans og Ejnar - og for det store arbejde, de har lagt i arrangementet for vores skyld - og slutte med - IGEN - at vise, hvor smuk et område vi også kørte i.
Smuk natur - og to trætte knallertveteraner.
Til sidst - men ikke mindst - så skal Niels Vangsøe have en STOR TAK, fordi han gjorde dette muligt for mig. Jeg er i denne tid NØDT til, at køre på min PUCH Trilet. Derfor glæder jeg mig VIRKELIG over, at Vangsøe kunne 'fikse' min motor på Triletten med nye platiner, tænding, stempel, slanger osv. osv., så jeg også i denne sæson, kan deltage på diverse køreture. Det skal nævnes, at Vangsøe IKKE er specialist eller ekspert - men han er VIRKELIG en mand, der VED noget om, at få en motor til at spinne som en PUCH, der bare vil FREMAD - ingen tvivl om dét!
Dernæst, en lige så stor TAK til Kennet fra Skjern, som efter denne køretur har fået min udstødning hævet ca. 6 cm., så den ikke, når vi NÆSTE GANG bliver præsenteret for skov- og grusveje, igen rasler løs.