da da en de cs da nl de da da da da da da da da da nb da da da da da da da es da da da en da da da da da da da da da en da da en fr da da da da da en it da da sv en da da da sv da da sv da it en da da en en nb da da en en en en en sv de en en ja es da da en en en en sv de en en de
Seks måneder uden køb af tøj og sko - Non-shopping - Købestop - Klima - GIVING.DK
Lone Haaning 21. maj 2019 Livsstil
Min kjole i Liberty-stof har jeg nok brugt i ti år nu. Kjolen er fra det danske firma Fly Bird Fly. Desværre har de ikke længere deres eget brand, som ellers altid leverede tøj og tasker i suveræn kvalitet. Jeg har adskillige ting fra dengang de selv producerede fine kollektioner af både tøj og tasker, som bare holder år efter år. .
Det sidste køb i Paris..
Da jeg 21. november 2018 gik ud ad døren fra en butik i charmerende Rue de Grenelle i Paris havde jeg på ingen måde regnet med, at den sweater jeg netop – spontant – havde købt ville blive mit sidste køb i lang tid. I dag har mit købestop varet præcis seks måneder, hvilket betyder at jeg hverken har købt: sko, tøj, lingeri, nattøj, underkjoler (ja, jeg går altid med underkjoler under mine kjoler – det lærte min elskede mormor mig) tasker, sportstøj, smykker og alle accessories såsom: punge, tørklæder, hårelastikker, strømper etc. Absolut intet købt på den konto i seks måneder. Dette indlæg er ikke skrevet for at virke hellig eller klima-shame andre, men hvis jeg kan få andre til at prøve det samme, så kan vi sammen være med til at gøre en lille forskel – og jo flere vi er – jo større en effekt har det. Eller som Signe Wenneberg så rigtig siger: Ingen kan gøre alt, men alle kan gøre noget.
Tøjindustrien betager øjet og belaster miljøet
Inspirationen kom både fra medierne og min datter. Man skal i dag være et stor ignorant, hvis man ikke på nuværende tidspunkt er klar over, at modeindustrien er en af de helt store miljøsyndere. Jeg har aldrig været særlig draget af modeluner, men holder øje med modetrends, er trofast læser af magasinet ELLE og nyder at følge med. Men med min viden om, hvor meget tøjindustrien forurener, så er det kun fair, at jeg også ændrer mine egne vaner, som bl.a. består af impulsive tøjindkøb til et, i forvejen,  forholdsvis fyldt klædeskab: kunne jeg lade være med at købe noget og klare mig med det, som jeg har? og hvor længe?
Derudover er min 14 årige datter, Vera, en daglig inspiration. Hun køber stort set alt sit tøj på loppemarkeder eller på Tradono og fremstår pivsmart. Hun er, som så mange andre unge mennesker, meget bevidst om klimaet og jeg ville gerne vise hende, at selvfølgelig gør jeg også en indsats på netop dette område, som er så stor en miljø-synder. Det manglede bare, at vi tager aktivt del i FN´s verdensmål for en bæredygtig fremtid – herunder: Ansvarligt forbrug og produktion. Det er vitterlig en lavthængende frugt at håndtere sit tøjforbrug mere bæredygtigt – omend det kan kræve lidt tilvænning og viljestyrke.
Denne slidte taske i kernelæder har jeg nok brugt i omkring 12 år. Den ene hank er blevet repareret hos min lokale skomager. Tænker tasken fortsat har mange gode år i sig og skal slides op. Tasken er faktisk også fra Fly Bird Fly, som jeg nævnte tidligere. De kunne bare noget med at producerer kvalitetsprodukter. Synd de ikke længere designer og producerer.
Kvalitet frem for kvatitet
Da jeg først havde taget beslutningen om et fuldstændig købestop af tøj – på ubestemt tid – stillede jeg mig foran mit klædeskab. Her kunne jeg se, at jeg ofte har ladet mig friste af for dårligt produceret tøj, som holder for kort tid. Nogle gange er en sweater eller t-shirt bare så billig – eller dårlig produceret, at ens advarselslamper bør lyse. Tøj skal have lov til at koste mere, men i længden bliver det både billigere og langt bedre for kloden idet kvalitet holder i mange år og bliver man træt af tøjet kan det byttes væk.
Et blik på indholdet i mit eget klædeskab viser da også tydeligt, at de ting, som er i virkelig god kvalitet har jeg nu haft i 10-18 år og bruger dem fortsat. De var dyre, da jeg anskaffede dem, men den lange levetid er med til at gøre dem mere bæredygtige. Jeg tror det er vigtigt, at vi ikke kun fokuserer på at købe økologisk og bæredygtigt, men også bruger det tøj vi allerede har. Det er et godt sted at begynde, men umiddelbart herefter, så skal vi tænke økologi og bæredygtighed ind i vores fremtidige forbrug.
Danske bæredygtige mærker frister
Flere har spurgt om det ikke har været svært helt at lade være med at købe tøj, sko etc – og til det vil jeg sige:
“Det har været overraskende nemt ikke at købe noget, men jo: jeg er blevet fristet flere gange, men har holdt stand”
Jeg er ikke lavet af sten og som den æstetiker jeg er, så lader jeg mig friste, men nøjes dog med at nyde synet og derefter pudser jeg min klima-glorie. Min første milepæl var et halvt år og det ville jeg gennemføre. Henover vinteren gik det ret nemt, men da foråret kom, så begyndte det er friste rundt omkring. Jeg skeler udelukkende til de bæredygtige mærker. Det gjorde jeg også før, men nu er det suverænt kun dem, som jeg fremadrettet kommer til at handle hos sammen med genbrugbutikkerne. Tag f.eks. et kvalitetsmærke som danske AIAYU, hvor etik og æstetik går hånd i hånd. Tøjet er utrolig behageligt at have på og er indbegrebet af et både luksuriøst, holdbart og bæredygtigt design med en gennemsigtig produktionskæde.
Da jeg så denne top for en måneds tid siden blev jeg virkelig fristet. Det var tæt på, at jeg kunne retfærdiggøre det overfor mig selv, fordi firmaet bag, Aiayu, ønsker at reducere deres egen klimapåvirkning igennem alle produktionsled så meget som muligt, og dermed er det også Aiayu’s ambition at skabe bevidsthed omkring klimapåvirkningen fra tøjproduktion i modeindustrien. Den slags skal man støtte som forbruger. Også selvom det, umiddelbart, koster lidt mere. Jeg holdt stand. Jeg mangler nemlig ikke en en top lige nu – ikke hvis man ser ind i mit skab, ihvertfald….foto: Aiayu
I indledningen nævnte jeg min mormor. Jeg husker hende sidde, fin og stilfuld, og reparere på tøj. Det var ikke fordi mine bedsteforældre manglede penge, men fordi de værnede om deres ting. Jeg tror, at vi skal tilbage til nogle af disse gamle dyder, hvor håndværket i tøjet er af så høj en kvalitet, at det bliver helt naturligt for os at gøre som min mormor og reparere vores tøj igen. Sy lapper på og lappe huller. Være kreative med det vi allerede har. Få syet vores tøj om, op eller ned. Ser man på en livscyklusanalyse af tøj fremstillet af bomuld eller polyester er det kun cirka 15 procent af tøjets klimabelastning, der kommer fra råmaterialerne. Resten – spinding, vævning, farvning, forarbejdning, transport – belaster med 85 procent*. Det giver derfor god mening at købe langt mindre i en god kvalitet og vedligeholde dette.
Firmaet Mads Nørgaard går som ofte forrest med mange fine tiltag. F.eks. forvandler de under ” 3 days of Design” (23, 34 og 25. maj) deres udstillingsvindue på Strøget til systue. Tre dage hvor man kan komme ind med tøj, som man ønsker at få repareret. 3 days of repair….se mere her
Et eksempel på gamle dyder er f.eks. (igen) hos firmaet Aiayu, der opererer med begrebet: Made to last.  Aiayu tror på at produkter, som er brugt og elsket, skal kunne holde, og at ’repair-reuse-reduce’ er den eneste rigtige måde at behandle deres tekstiler på. Derfor tilbyder de en gratis reparation i fem år efter købsdato på uldprodukter, og to år efter købsdato på vævet bomuld og bomuldsjersey. For mig er det et overbevisende argument for at handle med firmaer som dem – særlig når det er kombineret med så fine ting som f.eks. ovenstående kaftan….her blev jeg virkelig også fristet. Kan snildt se mig gå rundt i den til sommer…..men det sker ikke. Måske jeg finder den en anden gang på et loppemarked. foto: Aiayu
Små ændringer gør en forskel
Nu nåede jeg så et halvt år uden forbrug af tøj, sko og accessories. Seks måneder med købestop. Min nye udfordring er yderligere seks måneder uden køb af nyt tøj etc, så jeg når op på et år. I går gennemgik jeg mit klædeskab sammen med min datter. Jeg sagde “Goddag” til både sko og tøj, som jeg ikke har gået i længe, men som nu skal tages i brug igen. Andet blev lagt i en bunke, som jeg vil sælge, en bunke til genbrug og en bunke til bytte.
Min store udfordring de næste seks måneder bliver alle sommerens runde fødselsdage, bryllupper og andre store fester. Dem er der mange af og jeg har meget lidt festtøj. Ergo: jeg må virkelig være kreativ i min tankegang – men skulle det blive helt umuligt at finde noget, så opdagede jeg forleden, at Malene Birger har gjort det muligt at leje deres tøj “Rent te Look“. Så cool en idé. Det er bestemt en mulighed, men jeg vil nu først og fremmest forsøge at klare mig helt uden at bruge penge på tøj, sko etc. samt undgå at tilskynde til ekstra forbrug.
SÅ: Jeg fortsætter mit købestop og fremadrettet vil jeg købe langt mindre og udelukkede i høj kvalitet. Tingene skal holde længere, så der ganske enkelt bliver produceret meget mindre til mig.
Forleden var der i Politiken et tema om bæredygtigt tøj. Her kom de ind på det helt essentielle i vores syn på mode og tekstilindustrien. Jeg synes det er kernen i hele problematikken. Her citerer jeg Else Skjold, som er lektor på Kolding Designskole:
“Vi er nødt til at tale om den store elefant i rummet, når vi taler mode, nemlig vækstforståelsen. Man kan ikke have den der gammeldags industrielle vækstforståelse, hvor alle skal have mere og mere, og så forvente, at vi også har en klode. Det går ikke”.
Jeg er helt enig. Hvad med dig?
Tak fordi du læste med.
Skall Studio har virkelig fine ting i et tidsløst design og styr på deres produktion samt materialer, så da jeg så denne kjole følte jeg mig en smule presset på mit købestop. Det må vente. Foto: Skall Studio.
*kilde: Politiken/ Lørdagsliv – Lørdag d. 11. maj 2019 / David Watson, miljøanalytiker og rådgiver i firmaet PlanMiljø.
Læs eventuelt også mit indlæg om andre bæredygtige firmaer:
Få nyheder fra bloggen sendt direkte til din indbakke.
Ved at tilmelde dig mit nyhedsbrev, accepterer du, at jeg må sende dig nyheder, mails med tips og gode råd, digitale gaver samt informationer om produkter. Du kan til enhver tid afmelde dig mit nyhedsbrev igen. Læs min cookie- og privatlivspolitik her.
Forrige indlæg Glæden ved at deltage i en Læsekreds
Næste indlæg Fashioned from Nature – Tankevækkende udstilling om forholdet mellem mode og natur
21. maj 2019 / 23:39
Ups, der fik jeg godt nok noget at tænke over! Og handle på! Jeg er typen, som fristes på både tøj og sko, så nu har jeg da fået en udfordring! Tak for det, jeg må nu tage mig selv godt i nakken og gøre hvad jeg kan for at følge trop!!
3. juni 2019 / 13:51
Ja, det får virkelig een til at tænke lidt over tingene. Jeg har også tidligere ladet mig friste – selv for en time siden passerede jeg den fineste kjole, som jeg er sikker på ville være en drøm på mig…..men den blev hængende! Jeg er ved at skrive om en udstilling, som jeg så forleden. Det gør det endnu mere nemt at sætte forbruget ned. Håber du vil læse med, når den også kommer – og måske se udstillingen, hvis du ikke allerede har 😉
Skriv et svar Annuller svar
Din e-mailadresse vil ikke blive publiceret. Krævede felter er markeret med *
Gem mit navn, mail og websted i denne browser til næste gang jeg kommenterer.
Ved at bruge denne formular, accepterer du opbevaring og håndtering af dine data på denne hjemmeside. Læs min privatlivspolitik her. *
This site uses Akismet to reduce spam. Learn how your comment data is processed.
GIVING er mit uformelle univers, hvor jeg anbefaler bøger, udstillinger, tænker højt og deler frankofile-tips - ikke mindst steder jeg holder af i Paris.