en en en bg en en en sv jv bg bg bg bg ru en bg bg bg bg bg bg bg bg ru en bg bg bg ru en bg bg bg bg en bg bg bg ru en bg ru ru ru ru ru ru ky en en sv fr de de fr fr fr sv en fr en ja fr de fr es nb fr de en en sv de de fr en fr it fr en bg bg bg bg bg ru bg bg en en en en
red orange yellow green blue pink
sun. sunrise. sunset. night. repeat.
Subscribe via a Feed Reader
Как точно ще те погледна…
Tags: Маргарита Петкова, Поезия
Posted in Поезия | 1 Comment »
„Не свиквай с мен и с цвета на очите ми…“
четвъртък, октомври 28th, 2010
От толкова много думи, загубих смисъла на всички. Всички многоточия пропадат под един неочакван въпрос. Любимите ми многоточия не могат да продължават да въздишат. Толкова дълго въздишах, че да пиша без тях вече не умея. И други неща не умея, а трябва! Всяко изречение приключва с точката, която поставяме. Смисълът също. Точката, която поставят хората… Read More
Tags: Надя Стефано, Поезия, сбогом, сън
Posted in Лични, Поезия | 5 коментара »
Понякога не ми достигат часове, за да се сбъдна…
вторник, юли 20th, 2010
Блус 4 Не зная как да се държа, когато ме обичат. Разплисквам се по някакви излишни улици. Купувам си лимони. Пея. Прииждат равнините във главата ми. Понякога стоя със часове. И пуша фикуси. Зениците ми скачат до Зеландия. И по-натам. Тогава търкам тялото си в будката за вестници. Така се зазорявам някой път. Пред будката за вестници. След това… Read More
Tags: Елин Рахнев, Поезия
Posted in Поезия | 1 Comment »
Той сипа кафе в своята чаша…
понеделник, юли 19th, 2010
Сутринна закуска Той сипа кафе в своята чаша. После сипа в кафето си мляко, после — захар в своето мляко с кафе. С малка лъжичка разбърка и бавно изпи своето мляко с кафе. Остави си чашата, без да погледне към мен, запали цигара, направи от пушека кръгчета, след това пепелта в пепелника изтърси, без да продума, без да погледне към мен. Стана, сложи… Read More
Tags: Жак Превер, закуска, кафе, Поезия
Posted in Поезия | No Comments »
Думи, несигурност и вятър…
четвъртък, юни 10th, 2010
Несигурността е жена на средна възраст. Познавам я. Малко преди да завали излиза за да събере ... дрехите от простора. *** Пак се влюбих във вятъра, до кога ще се връщам Разрошена вкъщи. *** Невъзможно като камбана във вода, която иска да бъде чута Миналото ми без език е звук, който се лута. *** Наказание… Read More
Tags: Поезия, Яна Монева
Posted in Поезия | No Comments »
петък, април 30th, 2010
Харесваш ми така облякла мой пуловер по турски седнала на пода като синя нощна лампа насред таз панелна пустош в която само ти си дом. Тони Теллалов Read More
Tags: Поезия, Тони Теллалов
Posted in Поезия | 1 Comment »
© sun. sunrise. sunset. night. repeat.
Website Design by Web design Company