bg bg bg en ru bg ru bg ru bg bg bg bg bg ru uk bg hbs_cyr uk bg hbs_cyr bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg ru bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg ru es en es es bg bg bg bg bg bg bg hbs_cyr bg bg bg bg en bg bg en ru en en en en en en en en bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg ru bg en en en en en mk en ru en en bg bg ru it en ru bg sk en en en sk bg bg ru bg en en en en bg en bg en bg bg bg hbs_cyr bg
Беглика Фест 2010 – едно от ОНЕЗИ неща
Идват обаче хората от дебалансираните си градове и се опитват да се забавляват и общуват, без да пречат на домакините. Опитват се да подпишат балансиран договор с мравките, глухарите, рибите и дърветата, че няма да цапат техния дом – само тихо ще разглеждат и ще се учат на това как се живее в равновесие. Успехът, разбира се, е променлив. Прекият сблъсък с природата за някои е силно стресиращ, защото целите са “омазани с град”. Ето какво се случва с някои хора “омазани с град” – когато се отъркат в поляната край Беглика и тя вземе, че им отнеме любимата градска обеца от ухото, те изпадат в неудържим емоционален шок.  Поради това някой трябва да ги прегърне силно, докато градската абстиненция премине, за да не изпомачкат мравките, докато ровят тревата за загубеното си украшение. И те са прави, както казва един дзен мъдрец. Ама и мравките са прави.
Всичко описано до тук е било в полезрението на все още ясните съзнания на Господин С., Господин В. и Господин Н. Случилото се по-нататък било силно оцветено от емоциите, плод на нагъбените им мозъци. Един от последните им непсилоцибинни спомени бил, че между хижа Планински извори и самия извор Петте чучура попаднали на едно голямо лайно. То било толкова огромно, че всъщност покривало цялото било в радиус няколко километра. Като се вгледали по-внимателно, те установили, че всъщност чудовищното лайно било съставено от милиарди по-малки, обикновени лайна.
В началото всичко тръгна гладко. После рулетката се завъртя за втори път и то с пълна сила. Със Станбето отново се озовахме пред две основополагащи позиции – да останеш в камиона или да отпаднеш. На места ЗИЛ-ът се накланяше почти вертикално и всички се приплъзвахме по пейките към борда на каросерията. В тези случаи неволно се прегръщахме и целувахме, докато всеки драпаше да не се изсипе в урвата. Из дупките пейките ни изхвърляха рязко нагоре, а при падането се озовавахме на съвсем друго място в каросерията. И то седнали върху съвсем други предмети. По-рядко – сред меката плът на ококорените песове, които също методично раздаваха целувки с влажните си муцуни.
Сутринта решаваме, че да вървим на Изток е най-добрата от всички възможни посоки. На пътя ни е легнало село Дебрен и ние потъваме в гъстата родопска кал. Всеки сам си сключва тихо примирие с нея, защото тя, ако реши, може да се прегрупира и да ни погребе. Приемаме условията – подметките да се удебелят и да ходим като роботи. Но тези движения са ни присъщи. Както и това лековато и елегантно да губим посоката и да се лутаме из редките горички. Но това е, защото нямаме конкретни планове за локацията ни из пространството.
По-скоро пространството има планове за нас.
Ретранслатори на вяра (история от Родопите)
Пътната карта също ограничава, защото задава определени точки в пространството. Да бъдат достигнати е пак някакъв вид схема, която ограничава. Ето какво правим със Сту – загубваме картата на Източни Родопи почти веднага. След това ставаме лични глашатаи на кралете на два клана горски джуджета. Те ни осигуряват гъби, а ние разпространяваме съобщения в гората и вършим обща работа, подходяща за великани.
Но това е история, за която не говорим пред други.
20 пъти следното упражнение – гребнем малко с греблaта и хоп – отпред поредната купчина дървa.  На повечето от местата, на които отбиваме, бреговете са високи метър, метър и половина. Пада голямо катерене сред корени, драки и растения, които сто на сто се казват „Чакай малко“ на латински. Ако не са отровни, задължително имат шипове.
Всъщност спускането с голяма гумена лодка по река Велека много прилича на превантивна програма срещу ревматизъм. Ревматизмът е болест, която би могла да се повлияе благоприятно от копривата. Растението коприва расте в плътни, широки килими по двата бряга на река Велека. Аз бях с късметлийски панталон, с дълги крачоли, но Зоя, Ненко и Жицата не бяха. Три дена се бориха с отровата на копривата, но оживяха. Сега са имунизирани навеки.
Изкуството на къра си има особености. Една от тях е да се огледаш какво ти предлага къра, като материал за работа.
Другата особеност е, че ако възнамеряваш да останеш повече време на къра гледаш, като един истински робинзонкрузоновец, да подпомогмнеш битието си с полезни вещи за дома. Полезни вещи за дома са онези вещи, които никога не би сложил в раницата си, когато отиваш на къра.
Дзен и изкуството да хванеш къра
Не прави планове. Тръгни бързо и неочаквано. Правилото е да не оставяш карта с мястото на твой приятел. Ще вземе да донесе някой глупав предмет от цивилизацията. Добре е, разбира се, да не си сам. По-късно можеш да се научиш да хващаш къра сам. Когато укрепнеш.
Въведете коментара си тук…
Попълнете полетата по-долу или кликнете върху икона, за да влезете:
Имейл (Адресът няма да бъде публикуван)
В момента коментирате, използвайки вашия профил WordPress.com. ( Излизане /  Промяна )
В момента коментирате, използвайки вашия профил Twitter. ( Излизане /  Промяна )
В момента коментирате, използвайки вашия профил Facebook. ( Излизане /  Промяна )
Известяване за нови коментари по имейл.
Известяване за нови публикации по e-mail.
Eyebombing Bulgaria в Instagram
Eyebombing Bulgaria #eyebombing #streetart #urbanart #googlyeyes #faces #bulgaria #eye
Eyebombing Bulgaria #eyebombing #googlyeyes #faces #bulgaria #eye #streetart #urbanart
Eyebombing Bulgaria #eyebombing #streetart #urbanart #googlyeyes #faces #bulgaria #eye #faces
Eyebombing Bulgaria #eyebombing #googlyeyes #faces #bulgaria #urbanart #urban #streetart #street #eye
Eyebombing Bulgaria #eyebombing #googlyeyes #faces #bulgaria #eye #streetart #urbanart
Eyebombing Bulgaria #eyebombing #googlyeyes #faces #bulgaria #eye #streetart #urbanart
Харесай фен страницата във Facebook
Харесай фен страницата във Facebook
Глинена пещ на плажа (първо издание)
Глинена пещ на плажа (второ издание)
Глинена пещ на плажа (трето издание)
Глинена пещ на плажа (четвърто издание)
Дзен и изкуството да хванеш къра
Шешкинград – начин на живеене, който ще ви изненада и разтърси
Трансформация на стария социалистически кибрит
Видео към парчето Gaddamnbeat (Punkt 2018) на артистите от Backpullver
suck in the experience
Enter your email address to follow this blog and receive notifications of new posts by email.
Join 85 other followers
Join 85 other followers
Already have a WordPress.com account? Log in now.
View post in Reader
%d блогъра харесват това: