bg en bg ru bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg fr bg bg bg bg bg bg bg bg ru bg bg bg ru bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg fr bg bg bg ru bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg fr bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg fr bg ru bg bg bg bg bg bg bg hbs_cyr bg en nl bg bg en cs bg de bg bg de bg bg cs bg cs hbs_cyr cs bg bg cs bg cs bg hbs_cyr bg cs hbs_cyr hbs_cyr bg bg fr bg bg bg hbs_cyr bg ru bg ru bg bg bg cs hbs_cyr bg bg cs bg hbs_cyr bg cs bg bg de bg bg bg bg hbs_cyr bg bg cs hbs_cyr hbs_cyr bg bg cs bg bg bg bg hbs_cyr bg bg cs hbs_cyr hbs_cyr bg bg cs bg bg bg bg bg bg uk ru fr en bg en en en bg bg de bg bg ru bg bg ru ru bg kk bg bg bg bg bg en bg bg bg bg bg bg uk bg ru ru bg bg bg bg bg bg bg ru bg bg en ko bg bg ru bg bg mk bg ru ru bg bg bg bg en bg uk bg bg en bg ru bg bg ru bg bg en ru bg en bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg kk bg bg hbs_lat ru bg ru bg bg en bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg uk bg bg en bg en bg
Протестира вчера в Силистра Градския духов оркестър. Причината  - намерението на Общината да намали работното им време и съответно ниското и без това заплащане, в размер на минималната работна заплата - 290 лева.
Сега репетициите и самоподготовката от осем часа, ще трябва да стане четири часа и съответно заплата ще падне на 145 лв. без удръжките.
Нормално е на пръв поглед тия хорица да излязат и да протестират. Защо обаче неглижират факта, че голяма част от тях работят и на друго място?!
Кметът оттегли докладната за промяната в структурата на администрацията и така в следващите месец-два музикантите ще си запазят статуквото ... това обаче едва ли ще реши проблемите и на общинарите,   и на оркестрантите.
да се върна обаче на темата за оркестъра
Както се казва - Гот ми е да се разхождам в Дунавската градина под звуците леещи се от инструментите на градските ни музиканти ... лъха спокойствие, във въздуха се носи омаята на миналото, когато дами с кринолини и чадърчета, са се разхождали под ръка с офицери в парадни униформи ...красиво е, поне за мен ...
Вчера обаче ми беше грозно ...Първо малцина бяха общинските съветници, които се спряха да разменят по две думи с протестиращите ...те пък от своя страна посрещнаха кмета и екипа му с "О, Добруджански край!" - химна на Добруджа ...ще кажете ...какво лошо има в това ...нищо на пръв прочит ...
После се замислих, как да вземе човек на сериозно проблема, когато те самите - разбирай музикантите, явно не му отдават чак такова значение.
Обидно ми беше на мен, обидно беше и спрямо институцията пред която протестират, а явно не си дават сметка, че е обидно и спрямо институцията, която те самите представляват - ГРАДСКИЯ ДУХОВ ОРКЕСТЪР ...
ще изплюя камъчето ... причината за цялата тази обида бе в това, че те не бяха в униформи ...кой с къси, кой с дълги гащи, кой с маратонки, кой с джапанки ...
това е все едно да отидеш на бална вечер с дънки и тишъртка ...има неписан дрескод, който ако се спазва може само да бъде от полза при създаването на първо, второ и т.н. впечатление.
Наясно съм, че това, което те умеят, не го може всеки. И че от всяко дърво, свирка не става. Но свирките по панаирите са гланцирани и с добър търговски вид, нещо, което на нашата стока й липсва.
Затова и няма да има генерирани приходи, а ще отчита само разходи.
Добрият търговски вид + един  добър организатор ще са достатъчни на първо време, за да се променят нещата и да са доволни и оркестрантите, и общинарите, и най-паче ГРАЖДАНИТЕ на Силистра!
в юли 27, 2012 4 коментара:
Изпращане по имейлПубликувайте в блога си!Споделяне в TwitterСподеляне във FacebookСподеляне в Pinterest
сряда, 18 юли 2012 г.
отдавна цената на човешкия живот няма никаква стойност ...убиваме се за телефони, лаптопи, та дори и за 2 лева ...душим се, когато ни избие баланса, наръгваме се с ножове, като прекалим с ракията ...
взривяваме се,  защото имаме различен прочит на вярата в Бог ...
е ... как тогава да открием смисъла на собствения си живот ...
" ... Както повечето примати, човекът е социално същество. Той има високо развити комуникационни, изразни и организационни способности. Социалните структури на човешките популации са особено комплексни, състоят се от сътрудничещи и конкуриращи се групи, на различни нива — от малко семейство и партньорство до различни сдружения на политическа, научна, икономическа и религиозна основа. Обществените взаимодействия между хората водят до установяване на разнообразни социални норми, ритуали, традиции, закони, които са в основата на човешкото общество. Хората имат и добре развит усет за красота и естетика, в комбинация с желание за самоизява, което води до културни нововъведения катоизкуство, литература и музика.
Човек се отличава и с желанието си да разбира и влияе на света около себе си, в търсене на обяснение и начин за използване на природните явления. Това желание води до възникване на науката, митологията и религията. Вроденото любопитство води до развитието на разнообразни предмети и умения. Човекът е уникален вид, единственият, който пали огън, готви храната си, шие си дрехи и използва многобройни други технологии..." Уикипедия ...
...трудно ми е в този текст да открия хората, които стоят зад атентата на бургаското летище тази вечер
в юли 18, 2012 2 коментара:
Изпращане по имейлПубликувайте в блога си!Споделяне в TwitterСподеляне във FacebookСподеляне в Pinterest
петък, 13 юли 2012 г.
само лудите ли ходят на психотерапевт
мама му да е ... до преди години си мислих, че човек трябва определено да има някакви проблеми, за да се стигне до сеанси с психотерапевт ...е то, че е тъй, тъй е, но ...подобна среща в даден момент от живота ви - провокирана от нещо конкретно или просто като задължителен етап от даден процес на развитие се оказва, че е нещо много полезно ...
... влязох, мислех си, че ще е игра на мозъци - кой ще е по-по-най манипулатор - дали тя ще си мисли, че ме е разприказвала, дали аз ще се самозалъгвам, че съм успяла да я накарам да си го помисли или накрая ще съм измаменото камилче, щото хем съм си отворила устата, хем си вярвам, че съм я надхитрила ...след третия час обаче /при все, че сеансът трябва да продължи час и половина/ аз говорех ли говорех и само вибрацията на мобилните телефони - моя и нейния ме извади от унес и си казах, че е време да спра, че да оставя нещо и за следващата седмица ...
...ако щете вярвайте супер разтоварващо е да си кажеш т`ва - онова на непознат, за теб, до този момент, човек - някой, който не те познава в реалната ти среда, не те е виждал в компрометиращи ситуации .. той чува само твоята версия за едно или друго, обаче - нали за това е учили - успява да ти даде обяснения на поведението, които ти си подозирал, таял си някъде дълбоко в подсъзнанието си, но не си ги обличал в думи и не си ги изговарял на глас ...
... изясняваш си защо си постъпил по един или друг начин в определен етап от живота си ...все мисли, които, ти, дори и да си допускал, не си им давал въздух да дишат ... а тя с усмивка простичко ти казва и ти ги възприемаш, като нещо съвсем нормално - без излишни драми ...
* и тук не говорим за споделяне на съкровени тайни, които да не си казал и на най-близките си приятели ...разликата е в това, че психотерапевтът те изслушва, но не взема твоята страна, не взема ничия ... просто прави дисекция, докато дружките ти в стремежа да изразят съчувствието си, не правят трезва преценка ... затова е хубаво да имаме приятели, но още по-хубаво е, да им позволяваме в очите да ни кажат нелицеприятните неща ...и разбира се въпреки тях да ни обичат и да ни подкрепят ...
*** не сме дорасли обаче сякаш за този вид услуга ... все още си мислим, че психолог и психиатър е едно и също ...слагаме всички луди под един знаменател ...пък то в днешно време, останаха ли нормални ...разликата ни е само в степента на отклонение ...
...хубаво е човек да се сблъска в живота си поне веднъж с психотерапевт ... да реши един-два-три изчанчени теста и накрая да научи каква е "диагнозата" на специалиста ...
*аз съм доволна - научих, че с партньора в живота сме еднакви ...разбира се имаме различия по определени позиции, но в онези важни моменти ...се преплитаме като едно цяло ...научих и че съм реалист с изключително трезва преценка за себе си, за нещата от живота, а възможностите и невъзможностите ми ... или както винаги обличам да казвам - знам точно, колко съм проста, не обичам да ме правят на по-проста :) /истината е, че винаги съм си мислила, че това е точно така - че съм реалист на N-та степен :)/
... та мисълта ми е, че ако ви се удаде възможност дори и за една среща с "психо-то" да не я пропускате ...току виж сте разбрали защо сте избрали ванилов пред шоколадов сладолед ...може би за да натриете носа на родителите си, които цял живот са се опитвали да ви втълпят, че шоколада е по-вкусен :) без да са ви дали правото на избор сами да решите :)
в юли 13, 2012 Няма коментари:
Изпращане по имейлПубликувайте в блога си!Споделяне в TwitterСподеляне във FacebookСподеляне в Pinterest
Етикети: C'est la vie
кой има право ... да има деца?!
...това трите двойки станали обект на размисъл в последните няколко дни между мен и мои колеги, приятели и близки хора от семейството ми ...
... всичко започна от споделените впечатления от сръбския филм "Parada" ...за някои комедия, за други пък истинска история от реалния живот маскирана зад смешни лафове ...комедия, която е с драматичен финал ...
... три са тезите, които защитихме в импровизирания спор ...
*според първата хомосексуалните двойки би трябвало да имат равни права с хетеросексуалните, когато се отнася до отглеждането и възпитаването на дете - без значение дали детето е осиновено или родено от единия от двамата в двойката /има се предвид ако двойката е от две жени/ ...застъпва се мнението, че няма значение дали говорим за двама мъже или две жени, те да имат право да осиновят дете и да си го порастят ...
*втората теза твърди, че гейовете са болни мозъци и трябва да се разстрелват - като искали двамата мъже дете, да си направят, твърди застъпника ...както мъжа и жената си го правят ...
*според третото мнение причината, да не трябва да се разрешава на хомосексуалистите да отглеждат деца се крие в модела на общуване и съжителство, който те ще предложат ... щял да се измести центъра на малчото и той да възприеме заобикалящата го среда не само като правилна, ами и като един вид задължителна...
...истината сигурно е някъде там, кой обаче ще се нагърби с тежката задача да каже кое наистина е правилно и кое не ...
...аз се замислям върху репликата като искат да си направят /мъжете/ ...малко е грубо такова изказване ..нали има и хетеросексуални двойки, които искат и опитват, но не им се получава ...не излиза ли тогава, че като не могат, значи не трябва да имат ...?!
А вие какво мислите?
/в друг пост ще научите през какво минават кандидат-осиновителите/
в юли 13, 2012 7 коментара:
Изпращане по имейлПубликувайте в блога си!Споделяне в TwitterСподеляне във FacebookСподеляне в Pinterest
Етикети: C'est la vie
четвъртък, 12 юли 2012 г.
искам си личната партида...
... не народ, племе сме ние ...търпим, мълчим, силни сме само ако в чашата ни има достатъчно ракия ...и ако някой реши да опровергае това ми твърдение, ще ме провокира да си помисля нелицеприятни неща за него ...
... това, че не роптаем срещу високите цени на монополистите, сякаш вече не ми прави такова впечатление ... но когато право куме в очи ме правят на будала, е те тогаз ми завират л.....а!!!
... не знам дали е за хвалене или не, че със здравната министърка бяхме съученички ... не беше лошо момиче, ученолюбиво, усмихнато и т.н. ... ама моделът на мислене, който демонстрира ме кара в прав текст да питам ...толкова ли ни подценяват, нас обикновените хора ...като имате пари за кола, ще имате за здравни осигуровки ...алоооо, ако ви следваме логиката, то тогава не търсете от мен и семейството ми осигуровки, щото нямаме никва собственост - ни движима, ни недвижима ...освен ако не броим котката :)
... освен това след като имаме избор дали да ни преглеждат лекари по Здравна каса или на частен прием ...значи тогава т.нар. здравни осигуровки не са задължителни, а са своего рода право на избор ...е тогава що ще ме задължавате да си ги плащам...
... и друг път съм коментирала темата, че правим някви работи в България, дето сме ги видели по света, но от лакомия, алчност и дори от незнание, не успяваме да ги реализираме, така както трябва ...
...искам си личната партида за здраве... за всичкото време, в което като съвестен гражданин съм правила вноски ... и искам освен задължения към държавата да имам и права, щото комай първите станаха повече от вторите ...
... искам да казвам на глас това, което мисля ... да го правят и всички около мен, да го правят всички, които живеят тук ... а не да си слагаме цип на устата щото видиш ли може да нарушим комфорта на сульо и пульо.
в юли 12, 2012 7 коментара:
Изпращане по имейлПубликувайте в блога си!Споделяне в TwitterСподеляне във FacebookСподеляне в Pinterest
Етикети: C'est la vie
По-нови публикации По-стари публикации Начална страница
Абонамент за: Публикации (Atom)
и сме сами, и ни е страх да си признаем
... и ни се иска  да ни прегърне някой, някъде, някога ... ей, така ...мълчаливо в тишината ... ... и ударите на сърцето му да са мантрата, ...
Лято на капки ...
Лято на капки ...вдъхновяващо, магнетично и желано ... Лято на капки от любов ... Морски пръски, зрънца от пясък ...топла длан и споделеност...
и още един отлежал във времето текст ...
болка да не знаеш, че можеш да обичаш да не си обичал никога преди и да откриеш, че боли … …., че се къса сякаш струна на китара...
Търсене в този блог
Приятели казват, че съм като тайфун, лавина, която помита всичко по пътя си...."Дева", която явно си е сбъркала зодията...
Преглед на целия ми профил
само лудите ли ходят на психотерапевт
искам си личната партида...
Зона за сериозни (43)
C'est la vie (236)
Feedjit Live Blog Stats
Запечено орзо със спанак и пикантен млечен дип * Pasta orzo tostato con spinaci e yogurt greco
Търсят се...за парламента четирима депутати от област Силистра
Мюнхен, малко от Бавария и грамаданска родителска гордост
Новият сезон на Гозбата на България стартира с (не)очаквана победа за пишман готвачите Патрисия и Евгени
Рецепти прелитащи през океана
Обърнат сладкиш със смокини
Кулинарен блог на Маги
Печено пиле на шише
На Кръстопът, за Кръстопът
Не съвсем по Дисни, с мащехата в поддържаща роля
Из дневниците на hexemexe
Пътешествие из южна Италия
Прасенце в лют сос с подправки
Писма до моите деца
Паметна плоча, потънала в забрава
Don't worry, be happy
Пудинг с киноа, ванилия и кокос, поръсен с медни бадеми, гарниран с ягоди
Творчеството не е хоби , то е начин на живот .
dum spiro, spero - #2
Не вярвай в чудесата, разчитай на тях!
Случки и лични истории... за онлайн предприемачеството
с мен в кухнята
Уловени мигове от моя живот
Един красив дъждовен ден
"Бялата чума" - Франк Хърбърт
И`но тИфтерче с "умни" мисли :)
FaceБуки - Дневникът на малкия Нострадамус - Любен Дилов-син - част втора
in a moment of peace
Нито ден без усмивка ...
Бирата през погледа на известни личности
ОТ КУХНЯТА НА МАРГИ ...
Режицата не ножи или как снежат хфърчинки
Като стана въпрос за
Показване на 5 Показване на всички
Тема „Панорамен прозорец“. Предоставено от Blogger.