mk en bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg hbs_cyr mk bg bg bg bg bg bg bg bg bg ru bg hbs_cyr bg bg ru bg bg bg bg bg bg bg fr mk bg bg bg bg bg bg bg bg fr bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg hbs_cyr bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg ru bg bg bg bg bg bg bg bg bg hbs_cyr bg ru bg bg bg bg bg bg bg hbs_cyr bg en nl bg bg en cs bg de bg bg de bg bg cs bg cs hbs_cyr cs bg bg cs bg cs bg hbs_cyr bg cs hbs_cyr hbs_cyr bg bg cs bg bg bg hbs_cyr bg bg cs hbs_cyr bg bg cs bg hbs_cyr bg cs bg bg de bg bg bg bg bg bg bg bg bg hbs_cyr bg bg cs hbs_cyr hbs_cyr bg bg cs bg bg bg bg hbs_cyr bg bg cs hbs_cyr hbs_cyr bg bg cs bg bg bg bg bg bg uk ru fr en bg en en en bg bg de bg bg ru bg bg ru ru bg kk bg bg bg bg bg en bg bg bg bg bg bg uk bg ru ru bg bg bg bg bg bg bg ru bg bg en ko bg bg ru bg bg mk bg ru ru bg bg bg bg en bg uk bg bg en bg ru bg bg ru bg bg en ru bg en bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg kk bg bg hbs_lat ru bg ru bg bg en bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg uk bg bg en bg en bg
C`est La Vie: септември 2010
четвъртък, 16 септември 2010 г.
Добрата новина излезе вече в интернет пространството: Театърът на Силистра е почти спасен!
Това „почти” се надявам искрено да не обърне талигата и да се катурнат в канавката сите ни надежди за театрално изкуство в града с 1900-годишна история.
В рамките на час новината за срещата на народния представител от БСП Антон Кутев с министъра на културата Вежди Рашидов и заместника му Митко Тодоров обходи всички, които са в трепетно очакване каква ще е съдбата на театъра.
Пред в. „Дръстър ПРЕС” депутатът Кутев потвърди, че културният министър е бил категоричен, че театърът в Силистра няма да бъде „открита сцена”, а ще продължи да работи със свой репертоар и актьорска трупа. Освен това по време на срещата е станало ясно, че министерството ще продължи да финансира културната ни институция, но ще е нужна и подкрепата на местната власт.
На този етап предстоят още срещи с Вежди Рашидов, но вече в тях ще участва и силистренският градоначалник инж. Иво Андонов, за да се изяснят и конкретизират подробностите.
Или казано по  друг начин воля и желание за спасение на театъра има, но е рано още за фанфари.
На това мнение е и народният представител от ГЕРБ Стефан Господинов, който, цитиран от пресцентъра на Областната администрация, съобщава, че „едва след като се разгледат и обсъдят внимателно възможностите и перспективите, тогава ще бъде взето окончателно решение по казуса „силистренски театър”. До тогава всички странични изказвания могат да се приемат като „спекулации по темата”.
Вчера и депутатът на ГЕРБ стъпи на килимчето пред Вежди Рашидов, като се пояснява в прессъобщение, че срещата е била уговорена преди седмица. В детайли е била обсъдена ситуацията, довела до ескалиране на напрежението между актьорите, театралното съсловие като цяло и в.и.д директори на Драматичния и Кукления театър. И в тази информация е отделено място, за да се съобщи, че в по-нататъшните срещи в Министерството на културата трябва да участва и кметът Андонов.
Получих покана във ФЕЙСБУК да се присъединя към група, озаглавена  “Да спасим театъра в Силистра!”.
Отказах да се присъединя, и то не защото не искам да има театър в Силистра. Обичам театралното изкуство, но нямам претенции да разбирам. Всяка една постановка я гледам с очите, не на познавач и критик, а на обикновен потребител на услугата и или ми харесва, или не …или ми е весело, или ми е тъжно, а понякога безразлично.
Признавам си, напускала съм салона, и то не защото не ми е харесала пиесата, а защото е била прекалено тежка за моята крехка чувствителност.
Искам да има театър в Силистра! Дори и да е разделен на Куклен и на Драматичен. Ще има радост и за малки, и за големи.
Днес обаче, въпреки „горещите новини” за спасяването на театъра, някак ми е трудно да бъда изцяло съпричастна. Имам приятели в театъра и силно вярвам, че те няма да ме обругаят, заради позицията ми, но ЗАКЪСНЯХА …Ужасно закъсняха с всичките си реакции, подписки и протести.
Надделяха дребните страсти и интригите. Не потърсиха адекватно подкрепата на общественото мнение. Изчакаха МНОГО, докато реагират по един или друг начин.
Дали какво си мислят обикновените хора, когато четат нелицеприятните коментари във форумите?!?
Защо единствените, които си позволиха лукса да застанат зад името си и да нарекат нещата с истинските им имена, бяха само Димитър Кочланов, Мира Бонжева и Теодора Михайлова. Направиха под различна форма от една или друга трибуна. Единия по-рано, дамите по-късно, но въпреки това те публично ПРИЗОВАХА… нас, обществеността на Силистра, да фокусираме вниманието си върху напрежението в храма на Мелпомена.
Останалите се задоволяваха да мрънкат на маса и когато някой от нас, упражняващите журналистическата професия, се опитвахме да популяризираме информацията, бивахме спирани… сакън нидей, да не си загубя хляба… който и без това не е сигурен.
Как в другите градове на страната актьорите излязоха на протест, барикадираха театрите и не допуснаха наложените им директори да влязат вътре.
Ние изкритикувахме избора на лицето Ненков, изписахме и изговорихме доста думи за това, че конкурсът е бил опорочен.  И какво от това!!!
За да питат днес къде били журналистите, защо не пишели, защо не разследвали???
Тук сме! Друг е въпроса дали можем да наречем себе си журналисти и дали имаме още “хляб и боб да ядем”, за да се титулуваме така.
Тук сме! И повярвайте, следим процесите в театралните ни институции, ако и да мълчим.
Тук сме и питаме: защо не ни потърсихте, когато трябваше и защо очаквате да извадим кестените от огъня, без да си направите труда да ни осигурите поне щипци за това.
Коя съм аз, че утре да почукам на вратата на директора и да му търся сметка за едно или друго, като не мога да докажа твърденията си?
Да!  Не се съмнявам, че има нередности! Шестото ми чувство отдавна е сканирало личността на ръководния театрален кадър и ми е съобщило, че не е читава.
Не са читави обаче и процесите, които се развиват.
Двама депутати са решили да положат усилие и да спомогнат за решаването на театралния ни проблем.
Защо, питам аз, те не влязоха заедно при министърът на културата? Нямаше ли да натежи повече думата им! Защо когато въпросът касае градът, жителите, на който са ги избрали, не обединят усилията си?
Ще каже, че много филми съм гледала и че е ясно, че няма да го направят!
Да, защото всеки си прави ПР акция на гърба на шепа бохеми – хора на изкуството, и на всички останали, които дали по задължение или по желание прекрачват прага на салона на театъра.
Две срещи в един и същи ден по един и същи проблем!
Както и да го погледнете, господа политици, за мен това е ГАФ!
Но това е мое лично мнение и не ангажирам никого с него!
Искам да има театър в Силистра! Но не искам да участвам в групировки на лични чувства и интереси.
Не вземам страната нито на актьорите с образование, нито на тези без – които пък с годините са доказали таланта си.
Аз съм на страната на зрителя, който иска да получи качествена постановка!
Не съм се подписала За Спасяването на Театъра! И няма да го направя, защото няма тежест този акт! Не е облечен така щото да вдъхне респект у мен - зрителя!
Простете ми! …Или ме заплюйте, ако не сте  разбрали истинската ми позиция!
в септември 16, 2010 1 коментар:
Изпращане по имейлПубликувайте в блога си!Споделяне в TwitterСподеляне във FacebookСподеляне в Pinterest
Етикети: Зона за сериозни, C'est la vie
вторник, 14 септември 2010 г.
Светъл ден - Кръстовден!
Цветни алеи и нежен полъх край брега на реката, която обичам…
Слънчеви зайчета и шарени люлки…
Забързани, но винаги усмихнати хора…
Светъл площад... Старата липа…
Каменни останки от древни крепости… и дупки по улиците…
Глутница кучета и дебнещи котки…
… препълнени от време на време контейнери
Аромат на липа и жилещи комари …
Букет от танцови фестивали и протестиращи актьори …
Недоволни чиновници и леко поовехтял манталитет…
Гражданье, които смениха москвича и ладата с лъскави джипове…
Красиви жени и усмихнати деца …
Лунапарк и рахат локум …
Звън на камбана и безмълвна молитва за по-добри дни.
Ужким забързани хорица, но винаги имащи време за чаша кафе и сладка раздумка …
Градът, в който от време на време нещо се случва …
Приемам го такъв, какъвто е и го обичам!
Не е трудно да опитате и вие!
в септември 14, 2010 2 коментара:
Изпращане по имейлПубликувайте в блога си!Споделяне в TwitterСподеляне във FacebookСподеляне в Pinterest
Етикети: C'est la vie
понеделник, 13 септември 2010 г.
Чудотворни икони на Света Богородица пристигнаха в Силистра
В столицата на Доростолска епархия Силистра днес пристигнаха за поклонение от Украйна православни светини - чудотворните икони на св. Богородица – „Кузнеченска” и „Кикотиса”, както и свети мощи на преподобните отци Йов и Амфилохий Почаевски от Украйна.
Те бяха посрещнати тържествено на площад „Свобода” и бяха пренесени до катедралния храм „Св. апостоли Петър и Павел” с литийно шествие, предвождано от Негово Високопреосвещенство Доростолски митрополит Амвросий, Деволски епископ Теодосий - игумен на Троянската света обител и Агатоникийски епископ Борис - игумен на Бачковската света обител.
Светините ще останат за поклонение в храма три дни. В Силистра е и частица от честния кръст на Св. Богородица и мощите на Киприян и Юстина, които са против уроки.
В литийното шествие вчера, наред с духовници от цялата Доростолска митрополия и съседна Румъния, се включиха кметът на града Иво Андонов, неговите заместници, както и много гости на Силистра и общината.
Църковните светини се съпровождат от протойерей Михаил от Украинската православна църква.
в септември 13, 2010 Няма коментари:
Изпращане по имейлПубликувайте в блога си!Споделяне в TwitterСподеляне във FacebookСподеляне в Pinterest
Етикети: C'est la vie
неделя, 12 септември 2010 г.
Истинско ли е чудото?
Осъмнахме с новината за чудото край Алеково. Божият син се появил изрисуван върху орехово дърво, в двора на семейство роми.
Само заради уточнението някой би ме обвинил в предразсъдъци и сигурно няма да бъде далеч от истината.
Толерантен човек съм, даже на моменти се улавям, че ми идват в повече проявите на разбиране … било то към малцинства, блондинки, селяндури /да се отчете разликата между понятията селяндур и селянин, моля!/ …и изобщо към манталитета добруджански. Това обаче една друга ракия!
Да си дойдем на думата за ореховото дръво, внушението, че изобразява Исус Христос с бъл гълъб на ръката и парите, които семейството-гостоприемник, събира от вярващите хорица.
Съмнението ми се пробуди веднага, когато разбрах, че само след залез слънце се явявал лика на Спасителя ..Защо ли? Ами защото по това време на денонощието и Саддам Хюсеин може да ни се яви. Освен това подочух, че колеги са били прогонени с камънье и дръвье след като се опитали посред бял ден да снимат чудото. Направо кощунство, от тяхна страна.
А и опитайте се да си представите живописната картинка – църна ромка /ама църна като смъртта . по думите на очевидци/ седнала насред двора, как в едната си ръка дръжи димяща цигара, а в другата джисаем, по който обяснява как имало хора доста, и как фърляли добри пари… Е след всички тия описания как да си дигна четирибуквието и да хукна да търся Ореха …
Аз няма да го направя, но мнозина са хората в беда, които търсят опрощение на греховете си, търсят Божия знак, който ще им даде кураж да се справят с проблемите или да получат изцеление от страшна болест.
Най-лесно се търгува с вярата ни. И е лесно, защото пробойните са ни много. Няма го силния духовен живот, няма ги  будителите, които да ни сочат правия път. Няма ги моралните устои на предците ни. Отдавна сме ги сринали със земята и сега единици са онези, които се опитват с голи ръце и нокти да ги изровят.
Да ме прощава дядо Боже, че си позволявам лукса да не вярвам в подобни чудеса! Не вярвам в тях, защото сме били лъгани достатъчно.
Вярвам обаче, че някъде, някога ще се яви истинското ЧУДО, което ще носи такава сила и заряд, които няма да оставят място и за грам съмнение. Ще бъде ЧУДО, което няма да иска да му се кланяме, няма да иска да пари от нас, няма да ни гони, защото искаме да го снимаме …Ще бъде ЧУДО, което ще бъде видяно от всички, по целия свят.
Дотогава обаче ще трябва да се задоволим с лъжливите уверения, че тук или там, някой бил видял Божия син, Светия дух или Бог-отец и те му прошепнали, че ни чака по-добър живот!
в септември 12, 2010 4 коментара:
Изпращане по имейлПубликувайте в блога си!Споделяне в TwitterСподеляне във FacebookСподеляне в Pinterest
Етикети: Зона за сериозни, C'est la vie
четвъртък, 2 септември 2010 г.
Истината за нас ...
Признавам си без бой, че рекламните спотове, които имат за цел да провокират интереса на зрителя, до момента не правят нищо друго, освен да ме дразнят...На ръба съм да изпадна в истерия само като чуя инфантилните реплики на бъдещите младоженци...
Дори и в момента, когато пиша това...отново върви анонсът на предаването... чак ми иди да зафича нещо по телевизора.
Опнали се пред камерата едни младежи и девойки..дето тръгнали да се женят...обаче преди това искали те да узнаят истината един за друг...и да си отговорят на може би най-важните въпроси, свързани със съвместното им бъдеще....
Че то ако човек знае... какво го чака, като минава под венчило, а и преди това и след това...то тогава няма да е интересно никому състезанието, наречено - живот...
Да ви питам аз..като са женихте, за това ли мислихте бе, хора...дали свекървата ви ша се меси във възпитанието на децата ви, дали ви обича истински, дали ще продължи да ви харесва, ако качите 10 кила...
Ша ма прощавате - ама ебаси тъпите въпроси...Тъпи, тъпи...та чак ръбести....
Или пък ще го пускала ли жена му 2-3 пъти седмично да излиза с момчетата, щяла ли да му прости изневяра и дали щяла да мрънка, докато гледал Английското първенство...
Не е истина просто!
И тук вече почвам с нещастните си опити за любителски анализ на ситуацията ...Сами си го просят ... !
Заради такива жени ни се носи лоша слава ... Не жени ...ами КиФли, и то без всякакъв пълнеж ...
Ще се меси ли майка му  във възпитанието на децата? ... ще се меси много ясно ...както и собствената ти майка ...Въпросът е докъде ще отпуснете повода ...Зависи изцяло от вас ...и ако си мислите, че мъжът до вас ще се противопостави на майка си - не сте познали - така че оправяйте се сами ...не искам да кажа нищо лошо с тази реплика ...Но малцина са мъжете, които имат сили да се противопоставят на родителката си и да вземат страната на жена си. Това не ги прави слабохарактерни ...просто природата така ги е устроила.
Всъщност няма и нищо лошо в това възрастните да имат отношение  ... все пак са от поколение, което повече е живяло и повече е видяло.
А ако случайно минат границата ... просто кратко, точно и ясно поорязвате крилцата, но така че да няма обидени и децата Ви да се радват на бабите и дядовците си ...и да ги асоциират с бонбони, лакомства и подаръци :)
Обичал ли ги истински женихът? ...Някой има ли точно определение за истинска любов и истинската обич ...това не е ли нещото, което се доказва с времето, прекарано заедно. И после, ако аз обичам този човек, ако ми е добре с него, ако се чувствам защитена, уважавана и зачитана ... едва ли ще си задавам ВЪПРОСА ...значи има липсващ елемент в пъзела и девойката се надява той като каже  - Да! Истински те обичам ...и да запълни празнотата!
Не се препоръчва за хора със слабо сърце :)
Ако кача 10 кила, ще продължи ли да ме харесва? - От опит знам, че щом аз се харесвам, значи ме харесва и той ...Ще спре, ако непрекъснато му мърморя, че съм дебела и т.н.
Пример...личен: Ще отиваме на рожден ден! Той е на работа. Няколко часа преди да се прибере аз почвам да се приготнвям ...и установявам, че няма какво да облека, щото не съм усетила кога съм се позаоблила повечко ... и ....типичмно по женски започвам да изпадам в истерия ...Той се прибира ...а аз тропосвам из коридора и мърморя как съм станала дебела, как няма какво да облека и т.н ....А той от банята се провиква: Аре стига ме занимава с глупости..като нямаш дрехи, ще ти купим...да не съм чул това дебела съм, слаба съм......И прозрението дойде...той не вижда, че съм се поразширила... е що тогава трябва аз да му отварям очите....:))) това, разбира се, в кръга на шегата....
Истината е, че когато е решил да ви взема за жена, на него трябва да са му ясни измененията, които могат да настъпят...И да не се заблуждават мъжете, че тях годините ще ги подминат...и той ще пусне бирено коремче, ще оплешивее, ще му стане червен носът от засядането пред блока на биричка с комшиите и т.н. :)
Мдааааааа ...жизненоважни трепети на новобрачните ..Хи-хи :)
Ще ме пуска ли 2-3 пъти седмично да излизам с момчетата?...Това е просто извън пътя... ми то като ще излиза толкова често... с компанията си... къде е тръгнал да се жени. Всеки, който е направил крачка към съвместното съжителство, трябва да е наясно, че приоритети се променят и явлението "свободно време" започва да е като кометите - е не на хиляди години веднъж, но в най-добрия случай ще е веднъж месечно - и тук визирам соловите изяви... иначе семейно може и по-често да се случва в първите години...
Ще ми прости ли изневяра?...Алоуууууу, ако това е наай-важното, което те вълнува...си ми ясен...к`во означава ще ти прости ли изневяра... Ми ако каже ДА...к`во прайм тогиз...грабваш първата фуста по пътя към гражданското ли?!?...Пък и като гледам и очите на задаващия въпроса (имам предвид чиляка от рекламния анонс на предаването)...те казват всичко... ама игриви, многу игриви! :)
Ще мърмори ли, докато гледам Английското първенство? Ще мърмори, брат, ще мърмори, освен ако и тя не е футболен запалянко....няма как просто да ти се размине говорилнята...А и ако само мрънка - добре...Лошо ще е, ако почне така да ти подрежда семейните задачки, че да ти увисне "Манчестър Юнайтед" нейде по кабела..преди да е стигнал сигнала до кутията със синия екран.
Или, както казва майка ми: Щом са тръгнали да участват в такова предаване...да си задават такива въпроси...и да залагат реално връзката си, то тогава  или предаването е нагласено и всички са актьори, или просто са решили да разтурят сватбата, тъй че да няма засегнати, пък може и пари да се спечелят?
Или казано по друг начин: Едва ли разумен човек ще тръгне да си рискува сериозна връзка и да поставя отношенията си с любимия си човек на карта в името на 100 000 лв.
Нисък залог за обречено бъдеще!
в септември 02, 2010 12 коментара:
Изпращане по имейлПубликувайте в блога си!Споделяне в TwitterСподеляне във FacebookСподеляне в Pinterest
Етикети: Зона за сериозни, Халосийки, C'est la vie
По-нови публикации По-стари публикации Начална страница
Абонамент за: Публикации (Atom)
и сме сами, и ни е страх да си признаем
... и ни се иска  да ни прегърне някой, някъде, някога ... ей, така ...мълчаливо в тишината ... ... и ударите на сърцето му да са мантрата, ...
Лято на капки ...
Лято на капки ...вдъхновяващо, магнетично и желано ... Лято на капки от любов ... Морски пръски, зрънца от пясък ...топла длан и споделеност...
и още един отлежал във времето текст ...
болка да не знаеш, че можеш да обичаш да не си обичал никога преди и да откриеш, че боли … …., че се къса сякаш струна на китара...
Търсене в този блог
Приятели казват, че съм като тайфун, лавина, която помита всичко по пътя си...."Дева", която явно си е сбъркала зодията...
Преглед на целия ми профил
Депутатите на БСП и ГЕРБ спасяват театъра/ПОЕДИНИЧНО
Светъл ден - Кръстовден!
Чудотворни икони на Света Богородица пристигнаха в...
Истинско ли е чудото?
Истината за нас ...
Зона за сериозни (43)
C'est la vie (236)
Feedjit Live Blog Stats
Запечено орзо със спанак и пикантен млечен дип * Pasta orzo tostato con spinaci e yogurt greco
Търсят се...за парламента четирима депутати от област Силистра
Мюнхен, малко от Бавария и грамаданска родителска гордост
Новият сезон на Гозбата на България стартира с (не)очаквана победа за пишман готвачите Патрисия и Евгени
Рецепти прелитащи през океана
Обърнат сладкиш със смокини
Кулинарен блог на Маги
Печено пиле на шише
На Кръстопът, за Кръстопът
Не съвсем по Дисни, с мащехата в поддържаща роля
Из дневниците на hexemexe
Пътешествие из южна Италия
Прасенце в лют сос с подправки
Писма до моите деца
Паметна плоча, потънала в забрава
Don't worry, be happy
Пудинг с киноа, ванилия и кокос, поръсен с медни бадеми, гарниран с ягоди
Творчеството не е хоби , то е начин на живот .
dum spiro, spero - #2
Не вярвай в чудесата, разчитай на тях!
Случки и лични истории... за онлайн предприемачеството
с мен в кухнята
Уловени мигове от моя живот
Един красив дъждовен ден
"Бялата чума" - Франк Хърбърт
И`но тИфтерче с "умни" мисли :)
FaceБуки - Дневникът на малкия Нострадамус - Любен Дилов-син - част втора
in a moment of peace
Нито ден без усмивка ...
Бирата през погледа на известни личности
ОТ КУХНЯТА НА МАРГИ ...
Режицата не ножи или как снежат хфърчинки
Като стана въпрос за
Показване на 5 Показване на всички
Тема „Панорамен прозорец“. Предоставено от Blogger.