ru fr bg bg bg ru en bg bg bg bg bg bg bg bg ru bg bg bg bg bg bg bg ru bg bg bg bg bg ru bg bg bg bg ru bg bg bg bg bg bg bg bg en
Мнозина са отблъснати от непривлекателния външен вид на хляба, който подобно на змиорката има змийска форма. Освен това, когато го вземете в ръцете си, той се извива много силно и издава някакво рязко скърцане.
Основният цвят на тялото е сиво-жълт, гърбът е кафеникав. Отстрани на тялото има широка ивица от окото до опашката. Коремът е жълт или дори червеникав. Всички перки са кафяви и имат тъмни петна.
Най-големият член на това семейство. Достига дължина 25-30 см , в Кама - до 35 см, но обикновено дължината е около 23 см, а теглото 140 г. Продължителността на живота е 6-7 години.
Шалтето води заседнал начин на живот, често погребан в тиня. Придържа се към по-голямата част от блатистите, бавно течащи или застояли води. В реките предпочита мътисти, обрасли с гъста водна растителност, често в канали, заливи или лобове. Живее дори в такива блатисти езера и канавки, където няма други риби, дори караси. В такива блатисти резервоари лопатката често се издига до самата повърхност на водата, отделя отработен въздух и поглъща нова порция, като същевременно издава характерно скърцане (на някои места се нарича скърцащо , откъдето идва и родовото наименование на хляба).
На първо място, той е поразителен с изключителната си жизненост и невероятна находчивост. Той е много непретенциозен към съдържанието на кислород във водата, за това има допълнително чревно дишане . Случва се малките езера в много сухи години да изсъхнат напълно. Обитателите на тези резервоари в по-голямата си част или умират, или стават лесна плячка за птиците и хората. Изглежда, че улеят трябва да сподели тази съдба. Но тогава идва сезонът на дъждовете, купата на езерото отново се напълва с вода и подобно на феникс, в него възкръсва мокрица. Тази риба има рядка способност да се зарови в тиня на дълбочина от един до два метра и да премине в хибернация , която продължава, докато водата се появи отново. Като цяло, хлябът може да живее в почти всяка застояла вода и дори във блатна вода.
Рядката способност на хляба да остане жив дълго време без вода се обяснява с факта, че за разлика от повечето риби той може да диша не само с хрилете, но и с помощта на кожата и червата. Чревните му стени са богати на кръвоносни съдове и изпълняват дихателни функции, когато тялото няма достатъчно кислород. Поглъщайки въздуха, хлебчето го прекарва през храносмилателния канал и след това го освобождава през дихателния отвор (точно това обяснява скърцането на хлебчетата при изваждането им от водата). Някои риболовци твърдят, че големите уши, като змиорките, могат да пълзят от един воден обект до друг, разположен близо до росните сутрешни часове .
Лошът има още една интересна характеристика: той е чувствителен към промени в атмосферното налягане. Преди лошото време той започва да се тревожи и да излиза на повърхността всяка минута (10-15 пъти в минута). За това свойство хлябът се нарича жив барометър. В редица страни, по-специално в Япония, сачмите, както и другите метеорологични риби, се държат специално в аквариуми. Чрез своето поведение учените често научават не само за промените в метеорологичните условия, но и за подхода на природните бедствия като цунами и земетресения.
Храни се с ларви на насекоми (особено хирономиди), ракообразни, червеи, малки мекотели, както и детрит и частично дънна растителност. В плен може да живее без храна до шест месеца . В допълнение, хлябът е известен като активен ядец на извънземни яйца. Едва ли някой обитател на реки и езера може да се състезава с него в способността да я намери на дъното. Той прави това толкова активно, че другите риби често напълно изчезват в малки водни тела. Караките, шараните, лините страдат най-много от хищници.
В аквариума хлябът е лакомен (както в дивата природа) и лакомо грабва кръвни червеи, сурово месо, глисти, яйца от мравки и поема храна само от дъното. Той намира храна чрез допир (на главата си около устата си има 10 антени, които служат като основни органи на допир).
Той се хвърля на хайвера си през пролетта и лятото, в южните водоеми, хълбоците често отиват да хвърлят хайвера си за разливи и техните ларви след това се намират далеч от реката или езерото. Женската хвърля хайвера си сред водораслите 100-150 хиляди яйца. Яйцата с диаметър 1,7-1,9 мм са леко лепкави, леко кафеникави на цвят. При температура на водата 14-16 ° C, инкубацията продължава около 4 дни.
Излюпените преларви с дължина 6,9 мм имат адхезионни органи и допълнителни дихателни органи под формата на външни хриле. Освен това при ларвите дихателната функция се осъществява от гъста мрежа от кръвоносни съдове в гръдните перки, в аналната гънка и по-късно в задната част на червата. С дължина около 8 mm на възраст от 12 дни, ларвите преминават към външно хранене. Те търсят храна със специални сетива, разположени около устата и на антените, които се развиват много рано. На 26-дневна възраст външните хриле са напълно намалени. Периодът на пържене започва, когато се достигне дължина от 30 мм.
Шалтето е широко разпространено от Франция (река Лоара) до Урал, обитавайки водните тела на басейните на Северното и Балтийско море. В басейна на Северния ледовит океан няма лош, в Скандинавия, Великобритания, Италия, Гърция и Иберийския полуостров, в Дания е рядък.
Направи си сам меласа за риболов
Рейтинг на балансьор за костур
Избор на костюм за зимен риболов
Разход на гориво на извънбордови двигатели
Салата за зимата със скумрия риба
Селит червей в риба
Печена пъстърва на фурна във фолио
Какво да хвана стерлета
Котлети от щука - вкусни рецепти
Как да осолявате риба за сушене
Плуващ прът с подаващо устройство
Консервирана рибна салата с картофи
Как да пържим речна риба в тиган
2019 © Copyright. All right reserved. bg.culturefishtours.com - 2022