mk en bg bg bg bg bg en bg bg bg fr bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg fr bg bg bg bg fr bg bg bg bg bg en bg en bg bg bg bg bg bg bg bg fr bg bg bg bg bg fr bg bg bg bg bg bg fr bg bg bg bg mk bg bg bg fr ru bg bg hbs_cyr mk bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg fr mk bg bg bg bg bg hbs_cyr bg ru bg bg bg bg bg bg bg hbs_cyr bg en nl bg bg en cs bg de bg bg de bg bg cs bg cs hbs_cyr cs bg bg cs bg cs bg hbs_cyr bg cs hbs_cyr hbs_cyr bg bg cs bg bg bg hbs_cyr bg bg cs hbs_cyr bg bg cs bg hbs_cyr bg cs bg bg de bg bg bg bg hbs_cyr bg bg cs hbs_cyr hbs_cyr bg bg es bg bg bg bg bg bg bg bg ru bg bg bg bg bg bg hbs_cyr bg bg cs hbs_cyr hbs_cyr bg bg cs bg bg bg bg bg bg uk ru fr en bg en en en bg bg de bg bg ru bg bg ru ru bg kk bg bg bg bg bg en bg bg bg bg bg bg uk bg ru ru bg bg bg bg bg bg bg ru bg bg en ko bg bg ru bg bg mk bg ru ru bg bg bg bg en bg uk bg bg en bg ru bg bg ru bg bg en ru bg en bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg kk bg bg hbs_lat ru bg ru bg bg en bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg uk bg bg en bg en bg
C`est La Vie: декември 2009
четвъртък, 31 декември 2009 г.
Благодатна да е 2010 година!
С пожелание за здраве и късмет,
бодър дух и сила да сбъднем мечтите си!
Вяра в утрешния ден и усмивка за предизвикателствата на времето!
в декември 31, 2009 4 коментара:
Изпращане по имейлПубликувайте в блога си!Споделяне в TwitterСподеляне във FacebookСподеляне в Pinterest
петък, 25 декември 2009 г.
Традицията повелява на Бъдни вечер да сме със семейството си около трапезата, на която сме подредили 7,9 или 12 постни ястия ...
Не знам доколко постната трапеза определя празника - но е приятно да си с близките си хора, да усещаш любовта им и да даряваш своята. Да изтеглиш късмета от баницата и да знаеш, че онези, с които ще го споделиш биха дали мило и драго за твоето благополучие, така както ти би сторил за тях!
В празничната вечер проведохме разговор с близките ми за това дали ние като етнос, опделеящи себе си като българи сме добри хора и дали лошите управници са оправданието за нашата злоба, за нашата завист и лошо възпитание?!?
Благодаря на родителите на моят съпруг, че са възпитали него и брат му - както се казва по учебник - така както са писали в дебелите книги древните хора. За тях знам, че какъвто и да е политическият строй те ще си останат добри хора и че финансовата криза или благополучие, не определят нашата същност. Не парите в джоба ни правят човеци!
Вярно е, че днес трудно се спазват традициите - но няма нищо лощо в това да опитаме!
Да се опитаме да станем онзи народ, който е сътворил велика история!
Хареса ми едно пожелание тази вечер - да спрем да бъдем търпеливи!
в декември 25, 2009 8 коментара:
Изпращане по имейлПубликувайте в блога си!Споделяне в TwitterСподеляне във FacebookСподеляне в Pinterest
четвъртък, 24 декември 2009 г.
Любовта на човека към човека ...
С настъпването на Коледа сякаш надеждите човешки получават своята доза и стават по-силни. Трудно мога да определя, каква точно е причината това да се случва в края на годината. Дали защото отбелязваме Рождението на Сина Божи … и се опитваме върху него да експонираме собствените си проблеми и неудачи и знаейки житието и битието му да си създаваме илюзията, че така както той е умрял на кръста, заради нас и греховете ни – така и всяка година с Рождество Христово имаме шанса да започнем на чисто …
Отмятаме страница от календара и сякаш нищо не се е случило – ни лук яли, ни лук мирисали.
Защо винаги в края на годината смятаме, пресмятаме – дращим, трием и подреждаме успехите и неудачите си. Правим го и на рождените си дни, правим го и на Великден … Правим го винаги, когато опре ножа до кокала и се сетим, че нейде горе има по-висша сила и има опция да ни си даде и втори шанс. Втори шанс, който по възможност да се повтаря, потретва и так далее.
Тогава сме силни – започваме да обещаваме, че никога повече няма да правим така.
Лек лиричен завой и отново в правилната полоса … тази, която примигва с цветни светлини, трепти – почти в ритъм със сърцето ми и се опитва чрез морзовата азбука да ми каже – Че Все пак е празник – Че на Коледа се случват чудеса и че Въпреки всичко, няма нищо лошо в това Човек да вярва, че може да стане по-добър, че може да заживее по правдиво, че може да получи отплата за делата си.
Прочетох на Omnia поста и се замислих – да, права е, че Коледа не е традицията, че не е събирането на семейството край празничната трапеза, че не е украсата, а че е вътрешното ни Аз, че е силата на чувствата ни, че е онова човече вътре в нас, което пази живи детските ни нрави, което ни кара да се усмихваме на топящата се в ръката ни снежинка и да даряваме любов.
Наскоро прочетох мисъл на неизвестен автор, че човекът всъщност е вакуум от спокойствие, тишина и любов …частици, който са в основата на нашата същност – че не сме настроенията, тъй като те се менят според ситуацията, че не е характерът ни, тъй като той се формира с времето и според начина ни на живот, така както се образува и коритото на реката …
Тишина – спокойствие- любов – магически думи, които поставяйки сами на белия лист събуждат асоциацията ни за Коледа ...
Тихата и свята нощ, когато се е родила любовта!
Любовта на човека към човека!
в декември 24, 2009 4 коментара:
Изпращане по имейлПубликувайте в блога си!Споделяне в TwitterСподеляне във FacebookСподеляне в Pinterest
Етикети: C'est la vie
Детска радост - Първи май :)
В края на деня Коледното ми дръвче вече си има празнична премяна ... не е вече скромна девойка, а накипрена мома :)
Основното почистване на домът ни щеше да остави своя отпечатък, ако Той не се Прибра с Него :) / така лелеяният нов компютър/ ... Най-после ще мога да си сложа програмите, с които се уча да сътворявам цветни предизвикателства, ще спра да нервнича, докато зацепват страниците, които разглеждам, ще мога спокойно да си обработвам фермата във фейсбук и да си бера рибките :) - С две думи - малък празник настъпи у дома ... новата машинарийка пристигна с екстри - нова клавиатура, мишка, слушалки и камера :) + в добавка подаръците от сестра ми - плосък монитор и цветен принтер/скенер и копир - е как да не се радва човек!
в декември 24, 2009 3 коментара:
Изпращане по имейлПубликувайте в блога си!Споделяне в TwitterСподеляне във FacebookСподеляне в Pinterest
Етикети: C'est la vie
четвъртък, 17 декември 2009 г.
Член на ВСС да си в днешно време ...!
Честно да си призная исках да споделя възхищението си по два сериала – единият е „Сексът и града”, а другият „Триумфът на червилата” …
Музата ми обаче бе охладена от новината за бонусите от по пет хилки на членовете на Висшия съдебен съвет. Абе тия хора луди ли са бе! Те познават ли парите и знаят ли как се изкарват с пот на челото?!? Има фирми, които се чудят дванайстата заплата как да дадат на служителите си, други се опитва с по 20-50 лв. да стимулират работниците си, а тия по пет хиляди. Че тя нашата фирма дето сме десет души общо заплатите ни са по-малко отколкото на тия премиите. Като се сетя какъв празник е за онези българи, които получават купони за храна по Коледа и Нова година, че благодарение на тях успяват да си турят празнична трапеза – а те 5 хиляди моля ти се! Каквото и да кажа сигурно ще е малко, за да изразя възмущението си. Да не говорим, че не съм и много убедена в правотата на съдебната ни система, но това е тема за друг разговор! Бат`Бойко накъде отиват нещата бе пич? Мен ако ме питаш не отиват на добре! Сега да ти обяснявам какъв фен съм ти няма смисъл - оти ша излъжа. Принципно нямам и нищо против теб де. Ама имам срещу другите маймуни на клона ти дето седят и ако се счупи, да знаеш, че те ща са виновни. От изборите насам що пушилка се дигна не е истина. Само дето не виждам резултат. Голямо лаене, голяма глъч … И това с трите години затвор за гласуването с чужди карти … Не ми го побира ума. Не че не трябва да има санкции …просто не ми звучи сериозно това. На първо място е по-добре да направят промяна в Закона за народните представители и да приемат опцията за отзоваване на депутати … Да може или партията или избирателите, а защо не и двата варианта – да имат право да сменят човека, когото са вкарали в парламента, ако преценят, че не си върши работата и после да гледат с коя карта гласуват...А и не Ви ли се струва,че 240 са ни множко ...има страни по-големи от Бг, които са по-малък брой на депутати ...?!? Ама не дай му на Яни да спретва екшън-сценарии ... пардон то май друг ги пише, а Яни само изпълнява! Дясномислещ човек съм ... ама нещо напоследък не ме държи въжето много и ме е страх да не го прегриза ..че тогиз ... дръж се Земьо - добруджанка ша те гази!
в декември 17, 2009 4 коментара:
Изпращане по имейлПубликувайте в блога си!Споделяне в TwitterСподеляне във FacebookСподеляне в Pinterest
Етикети: C'est la vie
сряда, 16 декември 2009 г.
Поклон до земи на сите гласували за моя блог -толкуз да съм горда и доволна, че ми иде да си ударя натъртеното дупе у таваня ...
А сега сериозно - Верно ми е гордост и благодаря на онези осем души, които са гласували за моя скромен и непретенциозен блог!
Прегръдка за Владо (krizt) за това, че ме номинира :)
Ето ми я и наградата!
в декември 16, 2009 2 коментара:
Изпращане по имейлПубликувайте в блога си!Споделяне в TwitterСподеляне във FacebookСподеляне в Pinterest
Етикети: C'est la vie
в декември 16, 2009 1 коментар:
Изпращане по имейлПубликувайте в блога си!Споделяне в TwitterСподеляне във FacebookСподеляне в Pinterest
Етикети: ФоТоОкО, C'est la vie
вторник, 15 декември 2009 г.
Да паднеш в калта !
Работния ден свърши. Поех по пътя за вкъщи ... Проверих домочадието има ли нужда от хляб и салам ... естествено, че ДА ... Напълних пазарската чанта и продължих към издигналия се в тъмнината жилищен блок, където сме се приютили Се Моа, мойту Мъж и черната ни маца - Пенка ... и к`во ?
Ми таквоз - добре, че съм се научила едно време как се пада .../от времето, когато трополях по татамито в спортната зала/ и се приземих на дясната си половина на едни стълби ... в основата им се бе спотаила гадна купчинка кал и у тъмницата да взема да стъпя в нея ... резултата ожулена дясна ръка ... натъртена половина от седалищните части и леко кънтяща кратуна, която бе спасена от светкавичното действие на инстикта на костенурката-нинджа да се прибира в черупката си при опасност :) - разфърча се хляб на филийки и наденица на "Чобанов" ...
Или казано с по-просто думи - така яко се изтрясках, че свят ми се изви ...на косъм да си шибна главата у ръба на стъпалото ...
Не ми стига дългия ден - откак взе да мръква рано ...имам чувството, че денонощието вече не е от 24 часа ами поне от 28 :(
И се замислих философски - да търся ли символика в това падане в калта ... или да не задълбавам толкуз навътре в нещата...
в декември 15, 2009 11 коментара:
Изпращане по имейлПубликувайте в блога си!Споделяне в TwitterСподеляне във FacebookСподеляне в Pinterest
Атеншън - Пингвин на тротоара :)
Днес цял ден вали дъжд, съобщиха, че температурите падат рязко …отсега картинката за утре ми е ясна.
Така да ми е бистра, че направо ша ми стане мътна, като стъпя на тротоара.
Ще ми се стъжни още от стълбите на входа на блока ни.
Мразя да ми е хлъзгаво и да не мога да пазя равновесие. Истината е, че рядко падам – пу-пу – да чукна на дърво ..я бие на кухо …
А резултата от стоицизма ми е мускулна треска на бедрата – оти се напрягам да стъпвам здраво …
По-интересно е ако има някой да ма заснеме как се кандилкам като пингвин …омотана в шал, ръкавици, и обемисти дрешки – то не че аз съм мънинка …ама зимата сювсем ставам голяма.
Помните ли имаше едно анимационно филмче ..за пингвини дето танцуват и един дето се цепеше от колектива и пееше … е аз не съм като него, а като ония другите.
Дори на моменти се чудя пингвин ли съм или тюлен … ма май съм пингвин – повече чупки правя в кръста :) По-ми се отдават!
Оф мрънкям аз …ама дупе да ми е здраво …отсега подозирам как докато стигна до работното си място ша се нося като народна песен девет дена, осем часа път с камили …
в декември 15, 2009 3 коментара:
Изпращане по имейлПубликувайте в блога си!Споделяне в TwitterСподеляне във FacebookСподеляне в Pinterest
Етикети: Халосийки, C'est la vie
понеделник, 14 декември 2009 г.
Първия сняг сякаш е най-вълнуващ ... Събуждаш се и улиците са побелели, клоните на дърветата са отрупани със скреж ... и изведнъж сякаш скърцането по заледените улици измества тракащите машини, които изпразват контейнерите за смет и заглушава лая на кучетата ...
И белия цвят носи своето очарование - усещане за чистота, за невинност, за ново начало ...
в декември 14, 2009 6 коментара:
Изпращане по имейлПубликувайте в блога си!Споделяне в TwitterСподеляне във FacebookСподеляне в Pinterest
Етикети: ФоТоОкО, C'est la vie
По-нови публикации По-стари публикации Начална страница
Абонамент за: Публикации (Atom)
и сме сами, и ни е страх да си признаем
... и ни се иска  да ни прегърне някой, някъде, някога ... ей, така ...мълчаливо в тишината ... ... и ударите на сърцето му да са мантрата, ...
Лято на капки ...
Лято на капки ...вдъхновяващо, магнетично и желано ... Лято на капки от любов ... Морски пръски, зрънца от пясък ...топла длан и споделеност...
и още един отлежал във времето текст ...
болка да не знаеш, че можеш да обичаш да не си обичал никога преди и да откриеш, че боли … …., че се къса сякаш струна на китара...
Търсене в този блог
Приятели казват, че съм като тайфун, лавина, която помита всичко по пътя си...."Дева", която явно си е сбъркала зодията...
Преглед на целия ми профил
Благодатна да е 2010 година!
Любовта на човека към човека ...
Детска радост - Първи май :)
Член на ВСС да си в днешно време ...!
Да паднеш в калта !
Атеншън - Пингвин на тротоара :)
Зона за сериозни (43)
C'est la vie (236)
Feedjit Live Blog Stats
Запечено орзо със спанак и пикантен млечен дип * Pasta orzo tostato con spinaci e yogurt greco
Търсят се...за парламента четирима депутати от област Силистра
Мюнхен, малко от Бавария и грамаданска родителска гордост
Новият сезон на Гозбата на България стартира с (не)очаквана победа за пишман готвачите Патрисия и Евгени
Рецепти прелитащи през океана
Обърнат сладкиш със смокини
Кулинарен блог на Маги
Печено пиле на шише
На Кръстопът, за Кръстопът
Не съвсем по Дисни, с мащехата в поддържаща роля
Из дневниците на hexemexe
Пътешествие из южна Италия
Прасенце в лют сос с подправки
Писма до моите деца
Паметна плоча, потънала в забрава
Don't worry, be happy
Пудинг с киноа, ванилия и кокос, поръсен с медни бадеми, гарниран с ягоди
Творчеството не е хоби , то е начин на живот .
dum spiro, spero - #2
Не вярвай в чудесата, разчитай на тях!
Случки и лични истории... за онлайн предприемачеството
с мен в кухнята
Уловени мигове от моя живот
Един красив дъждовен ден
"Бялата чума" - Франк Хърбърт
И`но тИфтерче с "умни" мисли :)
FaceБуки - Дневникът на малкия Нострадамус - Любен Дилов-син - част втора
in a moment of peace
Нито ден без усмивка ...
Бирата през погледа на известни личности
ОТ КУХНЯТА НА МАРГИ ...
Режицата не ножи или как снежат хфърчинки
Като стана въпрос за
Показване на 5 Показване на всички
Тема „Панорамен прозорец“. Предоставено от Blogger.