hbs_lat en bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg fr mk bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg fr bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg uk bg bg bg bg bg bg bg bg hbs_cyr bg ru bg bg fr bg mk bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg fr bg bg bg bg bg bg bg fr bg bg bg bg bg bg bg bg hbs_cyr bg ru bg bg bg bg bg bg bg hbs_cyr bg en nl bg bg en cs bg de bg bg de bg bg cs bg cs hbs_cyr cs bg bg cs bg cs bg hbs_cyr bg cs hbs_cyr hbs_cyr bg bg cs bg bg bg hbs_cyr bg bg cs hbs_cyr bg bg cs bg hbs_cyr bg cs bg bg de bg bg bg bg hbs_cyr bg bg cs bg bg bg bg bg ru mk bg bg hbs_cyr bg bg cs bg bg bg bg hbs_cyr bg bg cs hbs_cyr hbs_cyr bg bg cs bg bg bg bg bg bg uk ru fr en bg en en en bg bg de bg bg ru bg bg ru ru bg kk bg bg bg bg bg en bg bg bg bg bg bg uk bg ru ru bg bg bg bg bg bg bg ru bg bg en ko bg bg ru bg bg mk bg ru ru bg bg bg bg en bg uk bg bg en bg ru bg bg ru bg bg en ru bg en bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg kk bg bg hbs_lat ru bg ru bg bg en bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg uk bg bg en bg en bg
И така ... дойде време да се включа и аз в щафетата, предадена ми от Илиана .... Пикирам покрай Щъркеловото гнездо , намествам се удобно и ...Започвам ...
Ще трябва да споделя десет неща, които ме правят щастлива и още пет, които пък не знаете за мен ...
С първата част сигурно ще повторя някои споделени във времето истини, а току виж и открия топлата вода ...
Щастлива съм, когато времето навън е хубаво и слънцето се усмихва ... щастлива съм, когато отворя очи и срещна топлия поглед на любимия човек и чуя гласа му, щастлива съм, когато хората около мен се чувстват добре ... щастлива съм, когато работя ...нищо че от време на време мрънкям ....щастлива съм дори, когато с приятел седна на сладка раздумка с чаша сода с лимон ... :), щастлива съм, когато ...прочета хубава книга, щастлива съм, когато чуя красива мелодия, щастлива съм, дори когато плача, защото нещо ме е натъжило  - това е знак за мен, че съм човек, че още мога да чувствам и да различавам доброто от лошото, радостта от мъката и страданието ....щастрлива съм, защото все още поставям душевното пред материалното, щастлива съм, че имам избор ....
Кого познавате - мен или образа, който съм Ви представила :)?
* Мислите си, че съм мило и добро дете, което не спира да се усмихва - Тц! Много често, когато няма никой покрай мен - плача! На въпрос, защо го правя - отговарям - Понякога дори и за профилактика!
* Добро дете съм - верно е - но нямате идея, когато се вбеся и ме изкарат извън нерви как заприличвам на баба Яга яхнала метлата ... способна съм да изпадна в нервна криза и да крещя така, че ако съм на 6-ия етаж, да ме чуят чак пред блока ...та дори и на 15-метра от него :)
* Не знаете за мен, че въпреки, че съм жена - обичам алкохолни питиета ...всъщност така звучи малко кофти - по-скоро е удачно да кажа, че не се втрисам от тръпчивия вкус на водката, текилата или джина :) ....напивала съм се като казак, в годините, когато бях младу и зелену ...Днес съм сериозна жена :)))) и се почерпвам само с приятели ... от време на време ... :)
*Работна булка съм ...., но фане ли ме мързелааааааааа ....малиййййййй .... няма пускане ...
* и последно ...според изискването на играта де ... - понякога   оставям в мивката чиниите от вечерята - да отлежат и да ферментират хубаво до сутринта ... :)
А сега ще  наградя пет блога ....и ще предам щафетата ...:) Това е четвъртото условие на играта :)
Силвия от Защо не!? .... тук винаги намирам теми за размисъл ... нещата от живота, които премълчаваме, които сякаш доброволно неглижираме ...
Надя от In Brief - тук е лежерно ...търсиш ли нирвана ... намерил си я ...
Ида - Режицата не ножи или как снежат хвърчинките -  За Ирония всички знаете ...няма нужда да обяснявам ...
Altair - Разни размисли на един заразен човек - отскоро посещавам този блог, но се възхищавам на силата, която прозира от всеки ред и всяка дума ...
Антонела - MOMENTI - нетипично поетичен поглед върху всичко, което ни се случва ...
в април 25, 2010 11 коментара:
Изпращане по имейлПубликувайте в блога си!Споделяне в TwitterСподеляне във FacebookСподеляне в Pinterest
понеделник, 19 април 2010 г.
Една година, две години, три години ...и така времето минава
Датите от календара си вървят ...живота си тече ...алабализми на килограм, с които можем да опишем състоянията на духа си ..та дори и тези на тялото си ...
Седнала на стол, гърбът изправен, като по учебник ..едно време влизаха в час да ни учат как аджеба се прави това ...ръцете опънати напред и щракат ли щракат по клавиатурата ...
Вдясно от монитора грее ароматна свещ ...до нея задължителния елемент пепелник с димяща цигара  ...чаша с  .... и портокалов сок :) ...парченце шоколад и ....мелодия галеща слуха и сърцето ...
Някъде край мен грачи Ники Кънчев, а набедени за семейства двойки плещят некви глупости ...
Та за семейството ми е мисълта ...
Имам някакъв скромен опит ...без да изпадам в подробности ...приятелите знаят ...
Цял месец вече се наказвам и проявявам завиден мазохизъм, но не пропускам Биг Брадър Фемили ..ако не можете да разберете защо го правя – няма да губя време и да обяснявам – имате право да си мислите каквото искате ...
Наблюдавам и експонирам върху собственото си семейство. Още в началото коментирах, че ако това вътре са семейства, то тогава ние нито сме семейство, нито сме българи ...
Моето семейство – обсъждаме, коментираме, спорим, търсим най-добрия вариант – за каквото и да става въпрос. Обичаме се ...Уважаваме се ...
Уважаваме родителите си – с всичките им странности ...няма перфектни хора.
Дали сме си свобода ...донякъде ...все още сме едва на втората година от брака, и четвърта от съвместното съжителство и е нормално да не сме се наситили един на друг ...наслаждаваме се на времето прекарано заедно ... липсваме си, когато единия е на работа, а другия у дома и обратно ...говорим си по телефона, пишем си в скайп ...ФЕЙСБУК и т.н. ...звучи ви идиотско нали?!? – а на нас все още не :)
Някои казват, че не сме един за друг, а други ...че е просто невероятно колко си приличаме и си подхождаме ...
А ние ...ние казваме, че така ни е добре!
Когато си говорим, когато сме у дома, когато се разхождаме – дори и когато мълчим ...стига ни, че дишаме един въздух ...
Обичам те! Заричам се! Не искам нищо друго ....!
в април 19, 2010 5 коментара:
Изпращане по имейлПубликувайте в блога си!Споделяне в TwitterСподеляне във FacebookСподеляне в Pinterest
Етикети: C'est la vie
неделя, 18 април 2010 г.
Неделя е ..работен ден за мен ..., но когато човек има желание намира време за всичко ...
След офанзивата в офиса ...бърз маршрут до Дунавската градина и обратно ...вдишваш, издишваш, вдишваш, издишваш ...и негативното е отплувало по течението ...
Агаля, агаля до вкъщи ...
Марш у кухнето ... крем супичка на бързи обороти ...
пиленце с гъбки, моркови и праз лук ..и доматки във фурната ...и хоп клъвна ме щъркела ...брашно на око, бакпулвер - оти нема сода за хляб и мая, кофичка почти кисело млекце - яйчица 1-2, сол и захар и ...тестото е готово ...намазваш си ръцете с олио правиш топки и ги мяташ у тавата ...дъното на която е поръсено с малко чубрица :) ...резултата е гутооооооов . .. скромно пиршество за фамилията.
Масата е подредена ...почва Биг Брадъра ...не мой да изтървем сеира ...
Да ни е сладко ...И на вас тоже!
в април 18, 2010 5 коментара:
Изпращане по имейлПубликувайте в блога си!Споделяне в TwitterСподеляне във FacebookСподеляне в Pinterest
Етикети: Вкуснотийки, ФоТоОкО, C'est la vie
четвъртък, 8 април 2010 г.
В края на деня ...
Начало на един нов живот ... Успокоява и дава надежда!
Край реката човек забравя за проблемите ... оставяш мисълта си на течението и то отнася всички сиви мисли ...Вятърът гали лицето ти ...и се пренасяш в един друг свят ...
Завиждам им за спокойствието и стоицизма ...Не бих могла да да седя така търпеливо на едно място, за да чакам рибката да се хване на въдицата ...
Тук вече няма живот ..., но само на пръв поглед ...Времето ще е единствения свидетел на Възкресението ...ако ние не го дочакаме ...
в април 08, 2010 6 коментара:
Изпращане по имейлПубликувайте в блога си!Споделяне в TwitterСподеляне във FacebookСподеляне в Pinterest
Етикети: ФоТоОкО, C'est la vie
неделя, 4 април 2010 г.
в април 04, 2010 4 коментара:
Изпращане по имейлПубликувайте в блога си!Споделяне в TwitterСподеляне във FacebookСподеляне в Pinterest
Етикети: C'est la vie
събота, 3 април 2010 г.
И така ... геройското дело не деня е вече финализирано. Яйцата са боядисани, ръцете и те ...ми като немам изграден навик да ползувам ръкавици ...нямам нужда и от лак за нокти :) все едно съм се подложила на процедура с индийска къна :)
Като за първи път с подобен род ваденки що годе се получи...
Ето ги вече намазани с олио, блеснали в очакване да бъдат натрошени ...
Докато се сварят яйцата обаче реших да импровизирам ... Мусака ...
Лук, моркови и гъби се нарязват ...пускате ги в нагорещено олио ...
като се позадушат, прибавяте половин кг кайма  и подправки по избор ..след това слагате и домати от шише или буркан :) бъркате, бъркате, бъркате ...
изсипвате сместа в тава, отгоре нареждате тиквички ..., които предвидливо сте изцедили, след като сте ги извадили от буркана / където добрата Ви свекърва ги е консервирала :)...мятате във фурната и като леко се позапекат ...правите полив - стандартен за мусака ...
А ето и резултата ... :)
в април 03, 2010 7 коментара:
Изпращане по имейлПубликувайте в блога си!Споделяне в TwitterСподеляне във FacebookСподеляне в Pinterest
Етикети: Вкуснотийки, C'est la vie
Айде на яйцата :) ...събота е, не успях в четвъртък затова днес ще боядисам великденските яйца. Боята е обикновена - 5+1 цвята - такава взе мъжот от магазина ...с нея ще вапцам. Имам и подарък едни ваденки ша ги тествам и тях върху 2-3 яйчица...
Като дойдат празниците и се затваряме в кухнята ... не сте ли забелязали, че това е характерно за нас българите, а и не само за нас май ...центъра на вселената е кухнята ...аз съм я метнала от вчера ... първо правих зайче на фурна с доматен сос ...нищо сообено като приготовление ...слагате месото в една тава , поръсвате със сол и червен пипер, нарязвате лук и морковчета, малко вода и половин , а и може и една чаша вино и хвърляте в печката ....като се позапече зайчето изсипвате едно шише доматки и пък връщате обратно .. ще разберете сами кога е станало готово :))))
А десерта ...отдавна ми се ядеше желе ...и с подръчни материали ... две пакетчета желатин и един компот от праскови ... резултата е налице :) в скоро време ще си направя и желатинова торта ...супер е ... едно време кака правеше с различни на цвят и вкус компоти и безалкохолни :) събираха се всички цветове на дъгата :)
Побългарих и рецептата на оня сладкиш ..мъфинския :) Рецептата направих едно към едно :) само че вместо мляко - вода, вместо масло- олио и просто без шоколад - а само с какао ...и ако си мислите, че не е станало - не сте познали ..хихи ..ми като се сетих по никое време нощеска да фърча из кухнята като пчеличката Мая ...Аре ..сега тивам да боядисвам коканцата и като се върна, пак ша дода - да ми видите творенията ...Ще издам и една тайна :) LiLi и тя сега това ще прави ..тръпна да видя какво ще измайстори тя - има невероятни фантазия и умения :)
в април 03, 2010 3 коментара:
Изпращане по имейлПубликувайте в блога си!Споделяне в TwitterСподеляне във FacebookСподеляне в Pinterest
Етикети: Вкуснотийки, C'est la vie
четвъртък, 1 април 2010 г.
Има ли дефиниция за щастие
Когато душата плаче ... и ...какво от това. Не казваш на никого, опитваш се всячески да не показваш какво чувстваш. По-лесно ти е да си ядосан, да демонстрираш гнева си ... подсъзнателно заработва у теб принципа, че най-добрата защита е атаката. не си даваш сметка обаче, че от твоето нападение, ще страда още една душа. Не мислиш за нея ...подвластен си само на твоето собствено усещане ..за справедливост ..не може да те боли само теб...трябва да поделиш болката ...с надеждата, че така ти ще усещаш по-малко ... Самозаблуда от най-висша степен ... типично за нас човеците. Самозаблудата е на всяка крачка - като започнем от това, че сме щастливи, че всичко ни е наред и т.н...
Кой има точна и ясна дефиниция за щастие?
Никой! Едни са щастливи, защото имат работа, имат мъж/жена до себе си, родили са деца, роднините им са живи и в що годе добро здраве. Лятоска успяват да спретнат почивка било на море или планина за някой и друг ден ...на есен стягат зимнината и ...това им е щастието. Други пък се обсновават единствено с това, че никой не им казва какво, кога и как да правят и че сами са капитани на кораба си по течението на живота. Някой може ли да ми каже какво е щастие ..без да изхожда от собствените си чувства. Аз съм от тези дето са щастливи, защото имат работа, която харесват, имат приятели, имат и усещането, че са намерили любовта на живота си и че тя на всичкото отгоре е споделена ...Пари може и да няма ..но нали сме здрави ...другото все някак си се нарежда ... Въпреки това обаче защо имам усещането, че сякаш нещо не е баш така ... Нали знаете какво е, когато сте на диета - хапвате лист от маруля и морковена пръчица ...но някъде дълбоко остава глада ..., който надава вой, че никак не е задоволен ... Е точно такова ми е ... Принципно сама за себе си знам какъв е вкуса на липсващата подправка ...или по-точно казано, мисля си, че знам ... Малко работата заприличва на треньора, който е отстрани на въжетата и вика - Давай! Можеш още - въпреки, че противника почти е смазан...
Тръгваш сутрин на работа, разминаваш се с едни и същи хора всеки Божи ден ...знаеш че ако минеш в 8,30 ще видиш този и този ...а ако подраниш, или закъснееш ще се разминеш с еди кой си :) ...Разлях се ... исках докато пръстите ми шарят по клавиатурата и на екрана се нижат буква след буква ...да си изясня сама за себе си аз от кои съм ...и като гледам сякаш съм от тези дето и да не им е нещо по ноти сякаш нямат право да си признават. Така съм ги научила обкръжението си ... като в детските лексикони и спомени - Никога на колене, пред когото и да е .., че и мойта работа таквази ша излезе. Нямаш право да плачеш, нямаш право да не можеш, нямаш право да си слаба, нямаш право да не знаеш ...Какво нямам знам - някой да дойде и да ми каже - какво имам право!!! Като човекът оркестър ...свириш на всичко, пееш, играеш и не спираш дори да запалиш цигара или да навлажниш устните си с капка вода. И никой не му идва наум, че понякога може да искаме да сме безпомощни и да имамe нужда да ни защитят ... Уморително е! Еманципация, феминизъм ... глупости на търкалета - жени с амбиции и с реални възможности ...кариерата обаче е едно, живота извън нея е нещо различно ...в него се редуват мигове на тъга, на сълзи и ...т.н.
в април 01, 2010 12 коментара:
Изпращане по имейлПубликувайте в блога си!Споделяне в TwitterСподеляне във FacebookСподеляне в Pinterest
Етикети: Зона за сериозни, C'est la vie
По-нови публикации По-стари публикации Начална страница
Абонамент за: Публикации (Atom)
и сме сами, и ни е страх да си признаем
... и ни се иска  да ни прегърне някой, някъде, някога ... ей, така ...мълчаливо в тишината ... ... и ударите на сърцето му да са мантрата, ...
Лято на капки ...
Лято на капки ...вдъхновяващо, магнетично и желано ... Лято на капки от любов ... Морски пръски, зрънца от пясък ...топла длан и споделеност...
и още един отлежал във времето текст ...
болка да не знаеш, че можеш да обичаш да не си обичал никога преди и да откриеш, че боли … …., че се къса сякаш струна на китара...
Търсене в този блог
Приятели казват, че съм като тайфун, лавина, която помита всичко по пътя си...."Дева", която явно си е сбъркала зодията...
Преглед на целия ми профил
В края на деня ...
Има ли дефиниция за щастие
Зона за сериозни (43)
C'est la vie (236)
Feedjit Live Blog Stats
Запечено орзо със спанак и пикантен млечен дип * Pasta orzo tostato con spinaci e yogurt greco
Търсят се...за парламента четирима депутати от област Силистра
Мюнхен, малко от Бавария и грамаданска родителска гордост
Новият сезон на Гозбата на България стартира с (не)очаквана победа за пишман готвачите Патрисия и Евгени
Рецепти прелитащи през океана
Обърнат сладкиш със смокини
Кулинарен блог на Маги
Печено пиле на шише
На Кръстопът, за Кръстопът
Не съвсем по Дисни, с мащехата в поддържаща роля
Из дневниците на hexemexe
Пътешествие из южна Италия
Прасенце в лют сос с подправки
Писма до моите деца
Паметна плоча, потънала в забрава
Don't worry, be happy
Пудинг с киноа, ванилия и кокос, поръсен с медни бадеми, гарниран с ягоди
Творчеството не е хоби , то е начин на живот .
dum spiro, spero - #2
Не вярвай в чудесата, разчитай на тях!
Случки и лични истории... за онлайн предприемачеството
с мен в кухнята
Уловени мигове от моя живот
Един красив дъждовен ден
"Бялата чума" - Франк Хърбърт
И`но тИфтерче с "умни" мисли :)
FaceБуки - Дневникът на малкия Нострадамус - Любен Дилов-син - част втора
in a moment of peace
Нито ден без усмивка ...
Бирата през погледа на известни личности
ОТ КУХНЯТА НА МАРГИ ...
Режицата не ножи или как снежат хфърчинки
Като стана въпрос за
Показване на 5 Показване на всички
Тема „Панорамен прозорец“. Предоставено от Blogger.