mk ru ru pl en ru uk bg ru ru ru bg mk en bg bg bg bg bg en en en en bg en en en bg en en en bg en en en bg en en en bg bg en en en bg en fr en en en fa en en en en de en bg de en en pl
place for food photography, recipes and travel
По света и у нас
С моя приятелка решаваме да организираме кратко пътуване до Милано, за нас и децата. Четирима възрастни и три двегодишни. Звучи, като изморително, но забавно пътуване. Преди самата аз да имам деца, смятах че да пътуваш с тях докато са още малки е безсмислено, защото те няма да помнят. Децата са много любознателни, дори и на тези крехка възраст възприемат новите неща бързо и е хубаво да им се създаде навици. Не е важен спомена, а самия процес на наблюдаване, опознаване, свикване. Самото преживяване за тях е незаменимо житейско съзряване. Не казвам, че ще е лесно, но когато се стараеш да приобщиш децата към своите интереси, вместо безпаметно да ги ограничиш те рано или късно се приучават да ги харесват.
Избираме Милано, заради наличието на по-малко по брой забележителности оттам и по-малко обикаляне. Италия е винаги добра идея и този град не е изключение. Избрахме апартамент в центъра, на Corso Genova. Широка и красива улица, опасана с трамваи които се чуваха през терасата ни сутрин и до късно вечер. Основното място за разходка в Милано е Пиаца дел Дуомо и Галерията Виктор Емануел, открита през 1878 г. Наскоро е реставрирана и е една от най-възхитителните сгради, които съм виждала. Голяма част от разходката ни е безцелна. Просто разглеждаме и се оставяме на моментното настроение. Сядаме на масички на улицата, без да се притесняваме от график. В. е възхитен от трамваите и много държи да се вози на един. Когато се измори Г. го носи на раменете си и пеят песни. Като изключим мръсотията по улиците Милано е град с красиви фасади, модни бутици и някаква по-специална енергия, която витае във въздуха.
Най-хубавата част от пътуването е еднодневната екскурзия с влак до Езерото Комо и Беладжио. Фериботът тръгва от градчето Комо и спира за кратко, за да качи или свали пътници на няколко малки градчета по брега на езерото. Крайната спирка е курортното градче Беладжио. Разходката открива красиви гледки към богаташки вили. Самото градче се намира на склон и малки улички с хиляди стъпала водят към вътрешността. Със своите сгради боядисани в топли тонове напомня на Чинкуе терре и в същото време е много по-различен. Времето е спряло. Кафенетата с малки масички по брега с гледка към езерото са препълнени. Сладоледът се топи в устата ти без усилие. Хвърляме камъчета във водата, докато гледаме как лодки таксита акостират на брега и свалят своите пътници. На обратния път децата заспиват изтощени.
За вечеря получаваме покана от приятелка да й гостуваме. Апартаментът, в който живее Мария със семейството си е на последния етаж на стара италианска сграда, а вратата на асансьора се отваря и човек се озовава директно в самия апартамент. Има още няколко часа до залез и навън е все така задушно. Настаняваме се на терасата с изглед към града. Децата се заиграват в съседната, просторна стая пълна с дървени играчки. Домакинята донася едно след друго различни неща за хапване, докато не изпълва цялата дървена маса с храна: салата от домати, спанак и сирене, прошуто и пъпеш, пъдпъдъчи яйца, тортила, маслини, паста със спанак за децата и охладено просеко за нас. Извинява се, че не е имала време да приготви вечеря, но това е по-вкусно и от най-изисканата вечеря. Всъщност нещото, за което всички се възхищаваме на италианците е именно умението да се наслаждават на храната и живота, а тази вечеря е точно това. Просто, но гениално. Споменах го на нашата домакиня, а тя ми каза, че в момента в Италия много хора са без работа, а им се налага да изплащат големи заеми. Видимо обаче никой по улиците не беше притеснен. Всички изглеждаха доволни, усмихнати и преливащи от енергия.
Разговорът прескача от тема на тема, а слънцето се скрива бавно зад сградите. Само огнените отблясъци са там, но не за дълго. Става време да си тръгваме. Сбогуваме се с нашите домакини. Не бих отказала още един ден в този вълнуващ град. Италия е винаги добра идея и времето никога не е достатъчно. Само тук олющените сградите не дразнят, прекалено ярките цветове на дрехите стоят добре, само тук алкохола сервиран на обяд е в реда на нещата и шумното говорене е красиво.
June 30, 2015 at 00:38
Явно сме кръстосвали езерото по едно и също време 🙂 Ако те бях срещнала, щях да ти кажа колко обичам блога ти! Никога не сядам да го чета веднага като видя нов пост, а чакам някоя спокойна вечер, правя си чаша хубав чай и сядам да изчета пост-а с удоволствие. Благодаря ти!
July 7, 2015 at 15:43
О, колко приятно звучи! Много благодаря, Наталия! Радвам се, че блогът ти харесва винаги е приятно да чуеш, че някой чете 🙂
July 18, 2015 at 13:13
И за мен е удоволствие да чета публикациите ти! Създават ми страхотно настроение! Поздрави!
July 25, 2015 at 10:11
Ради, когато попаднах на блога ти, прочетох всичко на един дъх – постовете ти са толкова красиво разказани. Ти си ми едно от вдъхновенията да направя и свой собствен блог.
September 24, 2016 at 23:27
Как така никой не го чете този блог?! Много грешиш! всеки път, когато видя, че си пуснала нова публикация, се отделям за пет минути от всички задължения с чаша кафе или вино и попивам всяка дума, която си написала и всеки момент, който си запечатала! Невероятно семейство сте и не спирай да пишеш! 🙂
По повод Италия – обичам я тая страна! Родена съм да живея там и си го повтарям всеки път, когато отида. Сега планувам пътуване до езерото Комо за след няколко месеца. Все още съм в дилема дали да бъдат Италианските езера или Милано + Комо, както е във вашия случай.
September 26, 2016 at 20:59
Благодаря, Любима! <3 Италианските езера звучи добре ... Минало е хубаво, но не е нещо, което не си виждала в други италиански градове 🙂 Разкажи после кое ти е харесало повече.
Leave a Reply Cancel reply
Your email address will not be published. Required fields are marked *
Enter your email address to follow our blog and receive notifications of new posts by email.
Всички снимки и публикации са авторски. Използването им без изричното съгласие на автора или посочване на източника с активен линк към него е забранено и непрепоръчително.
© 2022 Life Bites. Design by Pish and Posh Designs.