bg ru bg bg hbs_cyr bg uk hbs_cyr mk bg bg bg uk bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg ru ru bg ru ru hbs_lat en en en en en en en bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg en bg bg bg en en en en en en en en en bg uk hbs_cyr de ru pl en en en en en en bg bg bg bg bg bg bg bg nb ru bg bg bg bg bg de bg en en en en en en en en bg bg en ru en bg en en en en bg bg mk en bg bg bg en bg bg bg en bg bg bg bg bg bg bg bg bg en bg bg en en bg bg ru bg bg bg bg ru ru bg en en en en en en en bg bg en bg en bg bg bg bg bg en bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg en en bg bg bg bg en bg bg en bg en mk en ru en ru en ru en en en en bg be ru ru hbs_lat en en en en en en en en bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg bg en en en en en en en en en en en bg en en en ru uk bg en en en bg bg ru en bg bg en bg bg en en en en en en ru bg bg bg bg nb bg bg bg bg bg bg bg bg bg ru bg bg bg bg ru mk bg bg bg en en bg bg bg en hbs_lat bg ru hbs_lat bg bg hbs_lat bg bg bg bg
музейОбщините в България | Общините в България
Изберете категория Aврен Aйтос Aксаково Aлфатар Aнтон Aнтоново Aприлци Aрдино Aсеновград Абланица Аканджиево Ангел Войвода Арда Ахтопол Балей Балчик Баните Банкя Банско Батак Батановци Бежаново Безводно Белене Беленци Бели вир Бели Осъм Белица Бело поле Белово Белоградчик Белополци Белополяне Белослав Бенковски Берковица Беслен Биркова Бистрица Благоевград Благоево Блатска Бобов дол Бобошево Богданлия Богданов дол Божурица Божурище Бойно Бойчиновци Болярово Борино Борован Борово Боснек Ботевград Боян Ботево Братя Даскалови Брацигово Брегово Брезник Брезово Брестница Брусарци Брястово Буново Бургас Бучино Български Извор Българчево Бърдарски геран Бяла (Варна) Бяла (Русе) Бяла река Бяла Слатина Бяла Черква Варна Велики Преслав Велико Търново Велинград Велишане Венец Ветово Ветрино Видео Видин Виево Винево Вискяр Витановци Владая Влахово Войново Воловарци Враца Вълчедръм Вълчи дол Върбица Върхари Вършец Габра Габровица Габровница Габрово Гайтаниново Генерал Тошево Георги Дамяново Гецово Главиница Глухар Годеч Голема Раковица Големо Бучино Голеш Голям Чардак Голямо Белово Горна Малина Горна Оряховица Горно Хърково Горско Калугерово Горско Косово Господиново Гоце Делчев Грамада Граф Игнатиево Грашево Григорево Гугутка Гулянци Гурково Гълъбово Гъмзово Гърмен Давидово Даскалово Две Могили Дебочица Девин Девня Дерманци Джебел Дивотино Димитровград Димово Добревци Добрич Добричка Добруджанка Доганово Долна баня Долни Дъбник Долни чифлик Долно Луково Долно Озирово Доспат Драбишна Драганово Драгиново Драгичево Драгоман Драгомир Дренково Дряновец Дряново Дулово Дупница Дъбен Дъбрава Дъбравите Дългопол Дядовско Дянково Езерче Елена Еленово Елешница Елин Пелин Елхово Етрополе Железино Железник Женда Житница Забърдо Завет Зарник Зелендол Земен Зидарци Златарица Златица Златна Панега Златоград Змеево Ивайловград Иваново Изгрев Илинден Искър Исперих Ихтиман Йончово Каблешково Каварна Казанлък Кайнарджа Калековец Калояново Каменица Камено Каменци Каняк Каолиново Караманци Караполци Карлово Карлуково Карнобат Каспичан Кирково Китен Киченица Кладница Кметства – Община Стамболово Кметства – община Царево Кметства към община Венец Кметства към община Първомай Кметства към община Ружинци Кметства към Община Тутракан Кметства Община Антоново Кметства Община Ардино Кметства Община Иваново Кметства община Лозница Кметства Община Червен бряг Кметства Сливен Кметство Изток Кнежа Кобиляне Ковачевци Коевци Козлодуй Колец Комарево Комунига Кондово Копривлен Копривщица Косово Костанденец Костенец Костинброд Котел Кочериново Кралев дол Краново Красно градище Кресна Криводол Кричим Крумовград Крушари Крушовица Кръстава Кубрат Куделин Куклен Кула Кулина вода Кунино Кутела Кърджали Кьосево Кюстендил Лазарово Левски Ленково Лесичово Лесковец Лесново Летница Лешко Лиляче Липник Ловеч Логодаж Лозница Лом Луковит Лъки Любимец Люлин Лясковец Лясково Мадан Маджарово Македонци Макреш Малко Търново Малък чардак Марица Марулево Медени поляни Медковец Мездра Мененкьово Мещица Мизия Миладиново Минерални бани Минзухар Мирково Могилица Момина клисура Момчилград Момчиловци Монтана Мортагоново Мост Мощанец Мусачево Мъглиж Найден Герово Невестино Неделево Неделино Несебър Никола Козлево Николаево Никопол Нова Загора Нова Ловча Нови Пазар Нови хан Ново Лески Ново Село Новоселище Ночево Обел Обзор Оброчище Огняново Омуртаг Опака Опан Опълченско Ореховица Оряхово Осенец Островица Охрид Павел Баня Павликени Падала Падеш Пазарджик Пазарджик Пампорово Панагюрище Паничково Парил Пастра Патица Пашови Перник Перущица Петелово Петково Петревене Петрелик Петрич Пещера Пещерна Пирдоп Планинец Плевен Плевун Пловдив Побит камък Покровник Полковник Чолаково Полски Тръмбеш Помен Поморие Попово Попрусаново Пордим Посев Потоп Правец Правище Приморско Провадия Просена Пчеларово Първомай Първомайци Равда Равно поле Радинград Раднево Радомир Радуй Разград Разлог Ракитница Ракитово Раковски Расник Рибен Рила Рилският манастир Рилци Рогош Родопи Роман Рохлева Рударци Рудозем Руен Ружинци Румянцево Рупци Русе Садово Самоков Самуил Сандански Сапарева Баня Сатовча Света Петка Свети Влас Светослав Свиленград Свищов Свободиново Своге Севлиево Селище Селищен дол Сенокос Септември Сестримо Силистра Симеоновград Симитли Сираково Ситово Скутаре Славеево Сливен Сливница Сливо поле Смилян Смирненски Смолско Смолян Смочево Смядово Созопол Соколово Сопот София Спахиево Средец Средище Стамболийски Стамболово Стара Загора Стежерово Столник Стражец Стражица Стралджа Стрелково Стрелча Строево Струмяни Студена Суворово Сунгурларе Сусам Сухиндол Съединение Сърница Татарево Твърдица Теплен Тервел Тетевен Тетово Тешово Тодоричене Топ Банери Тополовград Топчии Торос Троян Трън Трявна Тунджа Тутракан Търговище Търняне Търън Угърчин Хаджидимово Хайредин Харманли Хасково Хисаря Хитрино Хотанца Храброво Цар Калоян Царев брод Царевец Царево Царимир Ценово Церово Църква Чавдар Челопеч Чепеларе Червен бряг Черна Черна гора Черноморец Черноочене Чипровци Чирпан ЧИТАЛИЩЕ СВЕТЛИНА – ЦАРЕВЕЦ Чифлик Чупрене Чурек Шабла Шипково Широка лъка Шумен Ъглен Ябланица Яворово Якимово Якоруда Ямбол Ярджиловци Ясеновец
Община Вълчи дол – живей активно
Вълчи дол е пример за община, която постига високи резултати при изпълнението на своите социални политики.
Александър Александров – моторът за развитие и съзидание на община Ружинци по пътя на промяната!
Шоуто „Звук и светлина“ е най-популярното и уникално звуково и светлинно шоу в България.
Велинград – много повече от СПА!
Велинград е един от най-големите балнеологични курорти в България и е известен като „СПА столицата на Балканите“.
Посещавали ли сте съкровищата на Петрич?
Есента дойде и застудя.Не и в Петрич!Тук климатът е мек, а времето - приятно за разходка.
22 март – официалният празник на Велико Търново
Велико Търново се намира в централната част на Северна България.
Община Смолян крие за всекиго по нещо!
Смолян е планински град, който притежава атмосфера, заслужаваща да бъде усетена.
Разположена  в Източните Родопи, община Минерални Бани разполага с много забележителности и природни красоти.
Велико Търново и аудио-визуалният спектакъл „Звук и светлина“
Велико Търново е един от красивите български градове. Той е столица на Втората Българска държава.
Какво не знаете за община Цар Калоян?
Община Цар Калоян се състои от 3 населени места: Езерче, Костанденец, Цар Калоян.
гр. Нова Загора, пл. Свобода 3
ИСТОРИЧЕСКИ МУЗЕЙ – Нова Загора е създаден през 1921 година и е в резултат на ентусиазма на основателите на археологическо дружество „Загорие“ от 1921 г.,
Основателите на археологическо дружество „Загорие“ са.си поставят за цел събирането, съхраняването и опазването на старините в Новозагорско.
ИСТОРИЧЕСКИЯТ МУЗЕЙ – Нова Загора е резултат и от неуморната дейност на учителя по история Никола Стефанов Койчев, посветил целия си живот на неговото изграждане.
през 1926 г. се открива изложба с археологически материали в кабинета по география на гимназията в Нова Загора.
през 1940 г. сбирката е преместена в читалнята на читалището в града.
от 1949 г. музеят има самостоятелна сграда, в която през 1950 г. е уредена изложба с археологически материали.
Съвременната сграда на музея е строена в периода 1955-59 г. На 4.09.1960 г. е открита първата експозиция в зала „Археология“.
Днес ИСТОРИЧЕСКИЯТ МУЗЕЙ – Нова Загора предлага на посетителите си една огромна колекция от антични, праисторически и средновековни предмети.
Музеят е регистрирал 511 надгробни могили, 26 селищни могили, 20 крепости, минерални бани и рудници.
Благодарение на активната събирателска и изследователска дейност на работилите в музея от Никола Койчев до днес, сега музеят притежава значителен фонд от над 40000 фондови единици, с който може да съперничи на много областни музеи. Сред тях преобладават археологическите и нумизматични материали, следвани от историческите документи и фотоси от периода на Възраждането и новата история, етнографски и палеонтологически материали, картини от български художници. Някои археологически и нумизматични находки са уникати, с изключителна експозиционна и научна стойност.
Музеят притежава едни от най-богатите колекции в страната – глинени съдове и пластика от късната новокаменна и бронзовата епоха, богати колекции от стъклени и бронзови съдове от античността, най-голямата находка от антични лекарски инструменти, средновековни накити и др.
Много от тези материали са участвали в редица изложби в страната и чужбина (Канада, Япония, Холандия, Русия, Италия, Германия, Австрия и др.).
Музеят притежава специализирана научна библиотека от български и чужди издания.
Исторически музей, ИСТОРИЧЕСКИ МУЗЕЙ - Нова Загора, ИСТОРИЧЕСКИ МУЗЕЙ ГР.НОВА ЗАГОРА, музей, музей в Нова Загора, музей Нова Загора
Музеят е създаден от местният учител Васил Георгиев (1875–1963), който в продължение на 60 години събира богата природонаучна сбирка за Котленския регион. Музеят е учреден като самостоятелна институция през 1951 г., а през 1981 г. се сдобива със сградата, в която се помещава и към момента.
В нея на площ от 1000 кв.м. е организирана уникална експозиция – животинските видове са показани в естествените си местообитания. Изложени са и редки, застрашени от изчезване видове като: дропла, черен лешояд, черен щъркел, скален орел, видра, кафява мечка. Във фонда на музея се съхраняват около 30 000 експоната от живата и неживата природа на Източна Стара планина. Експонатите са разпределени тематично в музея – безгръбначни, фосили, висши растения, насекоми, риби, земноводни, влечуги, птици, бозайници.
Безгръбначните фосили са представени в зала Палеонтология. Тук се намират повече от 100 вида вкаменели останки от живели през Мезозойската ера корали, миди, охлюви, амонити, белемнити и други безгръбначни морски обитатели. В зала ботаника са показани близо 200 вида висши растения. Особен интерес будят лечебните растения, групирани по своето действие. Привлича и красотата на ранните пролетни растения. Чрез макети са представени и основните видове гъби у нас. Показани са и видовете дървета и храсти съставящи горите на Котленската планина.
Насекомите са представени от 218 вида дневни и нощни пеперуди, бръмбари, ципокрили и водни кончета. Тук може да се види най-голямата наша пеперуда – Голямо нощно пауново око. Интерес представляват бръмбарите – Еленов рогач, Носорог, Египетски свещен торник. Експонираните 57 вида риби са включени в 2 биогрупи – сладководни и морски обитатели. Показаните 22 вида земноводни и влечуги са включени в биогрупа на биотопен принцип. Тук са застрашените от изчезване в България Смок мишкар и Змиегущер и сухоземните костенурки Шипоопашата и Шипобедренна.
Чрез интересно решени биогрупи са представени местообитанията и характерни моменти от начина на живот на бозайниците и птиците. Представени са Белият и Черният щъркел, Дроплата, Сивият жерав, Къдроглавият и Розовият пеликан, Скалният и Белоглавият Орел и мн. др. От бозайниците – Европейската сърна, Дивата свиня, Кафявата мечка, вълкът и мн. др.
Музеят има висок потенциал за екологичното образование на учещите се.
Цени за посещение на Природонаучен музей Котел
възрастни – 4,00 лв.
деца и пенсионери – 2.00 лв.
безгръбначни, бозайници, видра, висши растения, влечуги, дропла, земноводни, кафява мечка, музей, насекоми, Природонаучен музей, ПРИРОДОНАУЧЕН МУЗЕЙ КОТЕЛ, птици, риби, скален орел, фосили, черен лешояд, черен щъркел
ОБЩИНСКИ КУЛТУРЕН ИНСТИТУТ – МУЗЕЙ – ГР. БЯЛА
гр. Бяла, бул. Св. Атанасий 41
Мисията на Общинския културен институт /музей/ – гр. Бяла е да опазва и съхранява материалните и нематериалните културно-исторически паметници, традиции и ритуали на територията на община Бяла за сегашните и бъдещи поколения.
Общинският културен институт /музей/ е създаден с решение №16-84 от 14.06.2012 г. на Общински Съвет – Бяла. На 02.08.2012 г. с удостоверение №91 (881) на Министерство на културата, Република България, Общинският културен институт /музей/ – гр. Бяла е регистриран като културна организация. Музеят е определен с общ тематичен обхват, чиято дейност обхваща различни области на знанието и изкуството и осъществява, на основата на различни по своята класификация, културни дейности.
АРХЕОЛОГИЧЕСКИ ОБЕКТ НА НОС СВЕТИ АТАНАС
От средата на 2009 г. на нос Свети Атанас, намиращ се на 3 км. южно от град Бяла, се осъществяват археологически проучвания. Археологическият обект е многослоен. Открити са материали от Класическата епоха до Късната античност (VI в. пр. Хр. – VII в. сл. Хр.).
ТРАКИЙСКИ КУЛТОВ ЦЕНТЪР ПРЕЗ КЛАСИЧЕСКАТА ЕПОХА
ОТ VI ВЕК ОТ СТАРАТА ЕРА ДО НАЧАЛОТО НА I ВЕК ОТ НОВАТА
В различни сектори в югоизточната част на носа – тази, която е най-вдадена в морето, бяха проучени повече от 120 култови ями, няколко пещи за битови нужди, останки от десетки глинени жертвени огнища (есхари) и тракийски храм – всички с датировка в ранния културен слой (VI в. пр. Хр. до началото на I в. сл. Хр.). Характеристиката „Тракийски култов център“ за структурите в тази част на нос Св. Атанас се потвърждава от десетките интересни керамични, монетни и други находки. Цялостното археологическо проучване и научен анализ на Тракийския култов център предстои, но отсега е ясно, че става дума за нов ценен извор за религията, материалната култура и търговските връзки на местното тракийско население.
СВЕТИЛИЩЕ НА ХЕРАКЪЛ ПРЕЗ РИМСКИЯ ПЕРИОД
ОТ II ВЕК ДО III ВЕК
Отново в югоизточния край на нос Свети Атанас бяха открити останките на голяма сграда и шест мраморни статуетки, скулптурни композиции и оброчна плочка, които представят различни сцени от подвизите на древногръцкия герой полубог Херакъл. Херакъл (Херкулес) е бил почитан на Балканите от гърци, траки и римляни. Посветителните надписи върху основата на три от композициите, както и художественият стил, са с датировка II–III в. В близост до изброените по-горе находки бяха намерени и няколко римски бронзови монети от първата половина на III в. Тези открития са свидетелство, че на нос Св. Атанас през римската императорска епоха, е съществувало светилище посветено на Херакъл.
ПРИСТАНИЩЕН ГРАД И КРЕПОСТ ПРЕЗ КЪСНАТА АНТИЧНОСТ
ОТ IV ВЕК ДО VII ВЕК
На нос Св. Атанас най-добре са проучени обекти от късния културен слой (края на IV – началото на VII в.). Проучените структури са били част от Късноантична крепост. Разположената над морския залив крепост може да се определи и като малък пристанищен град.
Възтановка на Късноантичната крепост на нос Св. Атанас
Укрепителната линия се е състояла от каменна крепостна стена и ров пред нея. Дължината на укрепителната линия е била около 250 м и е затваряла площ малко над 35 декара. Започваща от средата на крепостната стена улица с настилка от големи плочести камъни е била т.нар. „меса“, характерна за късноантичните градове. Месата е била основната търговска артерия на античния град. Около месата са проучени малко повече от тридесет сгради с каменен градеж и пристройки около тях – дървени навеси, вкопани в дълбочина изби и пр. Сградите са имали различни предназначения – основно жилища, но също така са служели и за занаятчийски работилници, складове, магазини, кръчми/ергастерии. Разкрити са три винарни, които показват, че отглеждането на лозя и производството на вино е било едно от основните занимания на населението. В крепостта на нос Св. Атанас е проучена и малка обществена баня.
Освен с производствено-стопански и транспортни функции, месата е била и „обществената“ улица. По нея са се движели тържествени процесии, които, естествено, са тръгвали или завършвали пред главния храм – базиликата. Раннохристиянският сакрален център на античния град включва базилика, жилище на хора-епископа, кръщелни, хранилище за църковните дарове и кладенец за светена вода.
В раннохристиянския сакрален център са открити две кръщелни – една в базиликата и друга, северно от нея с два периода на използване. Стените на кръщелната в базиликата са били украсени със стенописи – образ на Исус Христос и надписи – MARI[A] и HIE[S]VS. Южно от базиликата е било разположено жилището на хора-епископа (главен свещеник на областта). Сред многото интересни открития от раннохристиянския комплекс е епископския златен пръстен. Горната част на пръстена представлява цветна чашка, върху която стъпва купол. Този купол е копие на първата изградена ротонда над Гроба Господен в Йерусалим – най-почитаната светиня на християнството.
Олтарът на базиликата на нос Свети Атанас (IV–VII в.)
Зад стените на малкия пристанищен град, който е бил крепост и убежище за населението от околността, е кипяла активна стопанска дейност – основно търговия, повече занаятчийско производство и по-малко земеделие. Населението на античния град на нос Св. Атанас през VI в. е било навярно над 1000 души. През V в. крепостта се превръща и в църковен център за обръщане на местното население от старите религии в християнството. Античната крепост е преживяла няколко природни катаклизми и варварски нашествия, но след тях отново се е възстановявала, за да бъде окончателно опожарена и изоставена при аваро-славянското нашествие през 614 г.
В края на 2013 г. приключи проект на Община Бяла за реставрация и експониране на исторически сгради от Античната крепост и превръщане на археологическия обект на нос Св. Атанас в туристическа атракция. Напълно реставрирани са базиликата, кръщелните и най-голямата винарна. От 2014 г. Античната крепост на нос Св. Атанас е отворена за посетители.
Бяла (Варна), изложби, изложби Бяла, КУЛТУРЕН ИНСТИТУТ (Варна), културен институт Бяла, музей, музей Бяла, ОБЩИНСКИ КУЛТУРЕН ИНСТИТУТ - МУЗЕЙ - ГР. БЯЛА
СДРУЖЕНИЕ ЧИГОТ – Исторически Възстановки
гр. Варна, ул. Барутен погреб, бл. 5, вх. Г, ап. 63
„Чигот” е сдружение с нестопанска цел, чието име произлиза от старобългарската дума за мечоносец, елитен воин. Групата е сформирана през 2004 г. и се занимава с възстановки на облекло, бит и въоръжение от периода Второ Българско царство (XII-XV в.) и периода на похода на Владислав Варненчик (1443-44 г.), с историческа фехтовка, възстановки на битки, лагери, изнасяне на лекции, беседи.
Основни цели на сдружението са изучаване, пресъздаване и запазване на българската средновековна история, бит, култура и изкуство и популяризирането им пред широка аудитория, както в страната, така и в чужбина. Другите цели включват подпомагането на всички интересуващи се от българската история, сътрудничество с музеи, осъществяване на изследователска и експериментална дейност.
Наши основни дейности към момента са:
- Събиране на архив със снимки и информация за музейни експонати, археологически находки, стенописи, миниатюри и исторически извори, за което огромна помощ ни оказват както различни български музеи, така и приятели и сродни организации в страната и чужбина.
– Исторически реконструкции: създаване на реплики и възстановки по археологически находки. Всеки предмет се изработва след внимателно проучване и анализиране на историческите източници. Разполагаме със собствена ковачница, в която изработваме напълно функционални реплики на средновековни брони и оръжие.
– Исторически чествания: отбелязване на събития от важни исторически събития. Тъй като повечето ни данни са за военни събития, болшинството ни членове тренират историческа фехтовка по запазени исторически трактати. По-голямата част от екипировката, която показваме при такива случаи, е изработена собственоръчно от членовете на групата.
– Средновековни лагери, на които представяме бита на предците ни, доколкото е възможно: готвене по средновековни рецепти, спане в палатки, шити според изображения от периода, изпълнение на средновековни мелодии, занимания с различни занаяти и др.
– Изнасяне на лекции, беседи и доклади пред публика с цел популяризирането на българската средновековна история.
Тренировките се извършват регулярно, от 2 до 4 пъти седмично. Включват както физическа подготовка така и занятия по историческа фехтовка, строева – различен боен строй през средновековието. За развитие на уменията по историческа фехтовка ползваме средновековни трактати, най вече немски – Талхофер и трактат 1.33
С радост съобщаваме, че започнахме осъществяването на една идея, която беше назряла от много време – лекции на тема облеклото, въоръжението, бита и всичко останало от живота на средновековния българин. Представяме алтернативна форма на обучение, прилагана за пръв път у нас, но дългогодишна практика на много сходни на нас групи в чужбина.
Децата имат шанса да видят и докоснат реконструкции на всекидневно облекло, доспехи, оръжия и други от периода на Второ Българско царство, поднесени им под зоркия поглед на подобаващо облечени и въоръжени лектори. Чрез мултимедия се показват снимки на средновековен лагер, музейни експонати, дават се разяснения относно това, което винаги е интересувало учениците, но не е попаднало в програмата на нито един учебник по история.
Някои щастливци дори имат възможността да облекат доспехите и да се убедят, че не са непосилно тежки и неудобни, както и че мечовете не са 10 килограмови железа, а много прецизни инструменти, направени с майсторлък и познания за тяхната употреба.
Сдружение „Чигот” организира средновековни детски лагери и детски школи с различна продължителност – от 3 до 7 дни. Програмите включват, както кратки лекции по история свързани със средновековните български бит, култура и въоръжение, така и тренировки по историческа фехтовка, стрелба с лък, хвърляне на копие, боен строй и практически занятия- изработване на средновековни прашки, торбички, щитове и т.н. В програмите са заложени игри със съревнователен и забавен характер. Минимална допустима възраст на участниците – 13г.
Според възрастовата граница някои от тренировките отпадат.
Сдружение „Чигот” предлага тим билдинг програми с различна продължителност, от еднодневни до тридневни. Програмите са направени, както на базата на средновековни игри със съревнователен характер, така и части от военното дело, историческа фехтовка, стрелба с лък, хвърляне на копие и т.н. В програмата са включени кратки лекции подкрепени с практически действия свързани с разбиването на някои митове като рицарите са трудно подвижни и меча тежи 10 кг.
Организираме или провеждаме по заявка средновековни лагери с различна продължителност ( в зависимост от официалните почивни дни). Лагера ни се състои от няколко средновековни шатри, издържани в средновековен стил според наличната за периода информация. Посудата, костюмите и екипировката на участниците са напълно автентични. Като атракции лагерът предлага:
Различни средновековни игри, в които могат да се включат зрителите – настолни или физически съревнования, стрелба с лък, мятане на копие и прашка и др.;
Музей на открито, придружен от беседа – представяне на средновековни оръжия, доспехи и дрехи, копия на музейни експонати или издържани според източници от периода. Всички реплики са изработени от нас и са напълно функционални, а авторите им могат да дадат допълнителна информация за техните характеристики и употреба.
Демонстрации по историческа фехтовка, на които публиката може да види истински мечове в действие.
Потопете се с българското средновeковие, почувствайте историята на живо!
Сдружение „Чигот” изработва както реплики на исторически артефакти, така и реконструкции на средновековни цивилни костюми. Източниците ни са музейни експонати, стенописи и миниатюри от периода, научни трудове и собствени проучвания. В зависимост от целите на клиента изделията ни могат да са напълно исторически издържани (точни копия на старинни оръжия , ръчно шити и украсявани дрехи), или да спазват украсните мотиви и общия силует на оригинала. Точния вид и характеристики на поръчката са индивидуални, по договаряне.
Историческите възстановки са една от основните дейности на сдружение „Чигот“. Те представляват пресъздаване на историческо събитие, битка или просто аспект от живота на хората преди време. В Чигот основния фокус на възстановките са събитията от българските земи и Балканите в периода 12-15-ти век. Историческите реконструкции на облекло, въоръжение и всички останали предмети, които използваме за целта, са неразривна част от историческата възстановка. Най-важното при нея е да се спазва възможно най-точно хода на събитията и те да се представят на публиката по начин, отразяващ най-добре историческата действителност от периода. За целта се правят задълбочени проучвания на исторически извори, които могат да бъдат писмени, илюстрации от ръкописи, стенописи, а в идеалния случай – археологически находки, които служат за основа на реконструкции или прецизни реплики на предметите. Важно за историческата възстановка е дрехите да са изработени от автентични материали и по адекватни кройки, оръжията – с поведението и динамиката на оригиналните. Това се прави, за да може изработеният предмет или одежда да функционира по същия начин, както са функционирали същите, използвани от предците ни. Екипировката, която използваме не е театрален или филмов реквизит, който само наподобява по визия действителната, а е напълно функционална и именно затова ни дава ценна информация за употребата й в контекста на събитието.
С цел безопасността на участниците при бойни възстановки са изготвени и се прилагат строги правила за безопасност, включващи притъпени ръбове на остриетата, възможно най-добра защита за главата, ръцете и торса и други.
Историческата възстановка може да пресъздава и моменти от всекидневния, цивилен живот на средновековните хора. В Чигот готвим, шием, свирим на средновековни музикални инструменти, варим медовина, играем средновековни игри, упражняваме старинни занаяти и други. Тези дейности представяме често на средновековни лагери в цялата страна.
Варна, въстановки, Детска Школа, исторически, исторически артефакти, Исторически Възстановки, Исторически Реконструкции, Лекции по История, музей, Сдружение, СДРУЖЕНИЕ ЧИГОТ, Средновековни Лагери, тим билдинг, Тренировки, чигот
ИСТОРИЧЕСКИ МУЗЕЙ – БЯЛА ЧЕРКВА
Бяла Черква, ул. Цанко Церковски 6
Бяла черква е там, където свършват последните северни гънки на Стара планина и започва просторната Дунавска равнина, а река Росица напуска живописния си пролом и поема през полята. Селище с изключително богата история, едно от ярките просветни и революционни средища от епохата на Възраждането.
Местните обитатели – траки, римляни, славяни, прабългари и османски турци – са оставили следи в землището на Бяла черква през почти всички исторически периоди : крепости, селища, манастири, антични пещи за строителна керамика, пътища, монети, оброчни плочки, накити и оръдия на труда. Оттук минавал римският път от Никополис ад Иструм /с.Никюп/ за Мелта /Ловеч/ и Сердика. Първото селище е възникнало на отвъдния бряг на река Росица, в местността “Селище” и носело името Белинска Бяла черква.
Според преданието неговите жители участвали в първото Търновско въстание през 1598 г., след което турците опожарили селището. Днешна Бяла черква е възникнала върху селцето Мурад бей, наричано още Горни турчета, създадено през ХV в. от турски колонисти с цел стопанско съживяване на владението, подарено на Гази Фируз бей. През ХVI и ХVII в. тук се заселват християни от изчезналото средновековно селище Белинска Бяла черква, както и от близките села. Българите стават преобладаващо население. Името Бяла черква е възстановено след Освобождението през 1878 г.
През Възраждането в селото настъпва подем, свързан с борбата за църковна независимост и националноосвободителните борби.През 1832 г. белочерковци построили първата църква “Св.Димитър “, а през 1866 е построена новата цълква, която съществува и днес. До селото достига препис на Паисиевата история, а през 1835 г. било открито първото килийно училище.Нова училищна сграда била построена през 1858, а през 1874 – открито и първото в околността класно училище.
През 1869 г. Бачо Киро създава в Бяла черква първото селско чителище с името “ Селска любов “, а на следващата година и първата пътуваща театрална трупа. Училището, читалището и църквата превръщат селото в културно и просветно средище, което активно се включва в националноосвободителните борби. През 1872 г. тук е основан революционен комитет с председател Бачо Киро Петров.
Започва усилена подготовка за борба, която дава плодове през бунтовния април 1876. На 28 април/ст.ст./1876 101 белочерковци начело с Бачо Киро тръгват към сборния пункт в с. Мусина, където се сформира четата на поп Харитон и Бачо Киро, водила деветдневни героични сражения с турците в Дряновския манастир. 75 млади мъже от Бяла черква оставят костите си сред руините на манастира. Бачо Киро успява да се спаси, но бива заловен и изправен пред турски съд в Търново и обесен на 28 май 1876. В същата година трима белочерковци се сражават в редиците на Ботевата чета.На 24 юни/ст.ст./ 1877 г. Бяла черква посреща свободата.
След Освобождението започва икономически и културен подем. През 1895 г. учителят Никола Бакев полага основите на БСДП, а през 1897 г. Цанко Церковски учредява Младежко Просветително дружество, което поставя началото на организирано земеделско движение у нас.Основен поминък на населението са земеделието и лозарството. Още през 1900 г. в Бяла черква е докарана първата вършачка. Следва закупуването на още 108 такива – толкова, колкото в цяла Северна България.
През 1903 г. се създава лозарско дружество, а през 1905 се полагат основите на Кредитна кооперация “Защита” – една от първите в страната. Селото е водоснабдено и електрифицирано през 1922 г. Много са белочерковците, взели участие във войните. Техните имена са изписани на Паметника на свободата в центъра на селището.
Бяла черква е родно място на велики българи – Бачо Киро, Цанко Церковски, Райко Даскалов, проф. Ал.Бурмов. В чест на 100-годишнината от Априлското въстание през 1976 година Бяла черква е призната за град. На територията на града признателните поколения са издигнали 11 монументални паметника и поставили 94 паметни плочи. За историята на селището разказват 4 музея.
Бачо Киро, Бяла Черква, екпозиции, Исторически музей, ИСТОРИЧЕСКИ МУЗЕЙ - БЯЛА ЧЕРКВА, музеи, музей, Цанко Церковски
РЕГИОНАЛЕН ИСТОРИЧЕСКИ МУЗЕЙ – ПЕРНИК
гр. Перник ул. Физкултурна 2
Регионален исторически музей – Перник е създаден през 1953 г. като градски музей. През 1957 г. е открита първата експозиция. От 1959 г. прераства в Окръжен народен музей, а през 1968 г. се извършват административни и структурни промени и започва да се нарича Окръжен исторически музей. Той има общоисторически характер със следните отдели: “Археология”, “Етнография”, “Българска история ХVІ-ХVІІІ в.”, “Нова и най-нова история”, “Връзки с обществеността”, “Фондове”. Разполага и с ателие за реставрация. Има домакин-касиер, счетоводител, хигиенист. Общо числеността на персонала е 18 бройки (в т.ч. и директор). Експозицията на Историческия музей е открита през 1973 г., обновена е през 1978 г. Посетителите са около 11 хил. души годишно. В последните години се организират временни изложби. Във фондовете се съхраняват 17 085 единици основен фонд и 37 833 единици спомагателен фонд – общо 54 918 единици. Оформени са следните колекции: праисторическа керамика, градски бит в средновековието, оброчни плочки на Тракийския конник, иконна сбирка, нумизматична сбирка, етнографски тъкани, бусинска керамика, английско и руско оръжие.
В долината на Горна Струма в началото на VІ хил. пр.Хр. се развива специфична култура. Изящните купи на високи крачета нямат аналог в нито една едновременна културна група. През 1976г. покойният Михаил Чохаджиев започва спасителни разкопки на раннонеолитното селище под хокейната площадка и открива горнострумската културна група, която по-късно получава името „група Гълъбник”, заради пълното й представяне в едноименната селищна могила. През 1979г. М.Чохаджиев започва разкопки в Гълъбник. Обектът е многообещаващ и Чохаджиев привлича за съръководител един от най-изявените праисторици в Европа – Юрай Павук. На селищната могила започват мащабни дългосрочни разкопки, които продължават до 1993г. Гълъбнишката селищна могила е с огромна площ за многослойно селище – тя заема около 70 дка на левия бряг на река Блато – реката, която отводнява Радомирското поле и се влива в Струма. Мястото е заселено 6000 г. пр.Хр. и не е напускано около 400 години. От останките от живота се натрупал културен пласт с дебелина 5 м. Проучени са 1500 кв. м от селището и благодарение на обширната площ имаме много точна представа за архитектурата и селищното устройство, а и се сдобихме с многобройни находки. В момента историческият музей в Перник притежава изключително богата неолитна колекция. Освен многоликата керамична серия, от Гълъбник произхожда най-многобройната и разнообразна колекция от култови масички, които са не само атрактивни за зрителите, но са и много важни за проследяване на контактите на гълъбнишките хора с близки и далечни култури и за синхронизирането им, т.е. за определяне на относителната хронология на отделните обекти. С най-висока музейна стойност, разбира се, са уникатите. Съдът с форма на човешка глава е без аналог. Ние притежаваме единствения известен досега нефритен жезъл и заедно с него впечатляващ брой нефритени брадвички. В познатия на неолитните хора свят геолозите не са открили нефрит, което ни кара да мислим, че тогавашните находища са изчерпани, а хората от Гълъбник са контролирали разпространението на нефрита и може би на това се дължи богатството на селището. От тук произхожда най-дългият мънистен наниз, направен от високо ценената в неолита средиземноморска мида спондилус, от мида денталиум и от различни скали и минерали. За съжаление огърлицата е попаднала в пожар и е загубила блясъка и колорита си, а и много от мънистата са повредени. От запазените успяхме да възстановим наниз с впечатляващата дължина от 16,80м. Част от огърлицата е нефритен разпределител – единственият известен досега от времето на ранния неолит. В праисторията всичко се прави на ръка и затова два напълно еднакви предмета не съществуват. Като се има предвид и отдалечеността на епохата, всеки предмет от преди 8000 г. е много рядък и много ценен. За зрителя, възпитан естетически от Пикасо, тези предмети имат особено очарование – тяхното въздействие е много модерно.
Отдел „Етнография” е създаден през 1968 г.
В отдела са работили Мария Гумнерова, Цветана Манова, Ангелина Михайлова.
Събрани са образци на материалната и духовна култура в Пернишка област.
Проучени са традиционните народни тъкани, облекло, занаяти, календарни празници и обичаи, лечебни практики.
Обособени са колекции „Тъкани и черги”, „Носии”, „Накити”, „Бусинско грънчарство”, „Оръдия на труда”. Направено е задълбочено изследване на обичая „Сурва”.
Записани са фолклорни песни и умотворения, изпълнявани от обичани певци и разказвачи. Отделът разполага с богат основен (8260 единици) и спомагателен (202 единици) фонд.
Отдел „История на България XV-XIX век” към РИМ – Перник се създава през 1985 г. и за уредник е назначена Пенка Желева. Основният и научно – спомагателният фонд на отдела съдържат повече от 1300 експоната, които произхождат от Пернишко, Радомирско, Брезнишко и Трънско. За този край е характерно усилено строителство на църкви и манастири, което продължава през целия период на османската власт. В много селища по Горна Струма работят майстори – представители на Самоковска иконописна школа, включително и Захари Зограф, който рисува икони в храм „Св. Георги” в гр. Перник. Част от това богато наследство съставя сбирката икони от ХVIII – XIX век на РИМ – Перник, а също така и на църковна утвар, богослужебни книги, елементи от дървени иконостаси.
Връзките на местните жители със Света Гора са засвидетелствани от напрестолен резбован кръст и антиминс. Във фондовете се съхранява още оръжие – пушки, пищови, ятагани, характерни за ХVIII- XIX век, турски документи – тапии, приписки, ордени и медали на опълченци от Пернишки регион, участвали в Освободителната руско – турска война Притежание на РИМ – Перник са сабята и джобният часовник на видния просветен деец в Пернишко архимандрит Зиновий Поппетров.
РЕГИОНАЛЕН ИСТОРИЧЕСКИ МУЗЕЙ - РАБОТНО ВРЕМЕ
ОТ ПОНЕДЕЛНИК ДО НЕДЕЛЯ
08.30 – 17.00 ч.
РЕГИОНАЛЕН ИСТОРИЧЕСКИ МУЗЕЙ – ЦЕНИ
За възрастни – 2.00 лв.
За ученици, студенти и пенсионери – 1.00 лв.
Екскурзоводска беседа – 10.00 лв.
Безплатен вход – последен ВТОРНИК от месеца
ПОДЗЕМЕН МИНЕН МУЗЕЙ – РАБОТНО ВРЕМЕ
От понеделник до неделя, 09.00 – 16.00 ч.
ПОДЗЕМЕН МИНЕН МУЗЕЙ – ЦЕНИ
За възрастни – 4.00 лв.
За ученици и пенсионери – 2.00 лв.
СРЕДНОВЕКОВНА КРЕПОСТ ПЕРНИК – ЦЕНИ
За възрастни – 4.00 лв.
За ученици, студенти и пенсионери – 2.00 лв.
Исторически музей, исторически музей Перник, музей, музей Перник, Перник, РЕГИОНАЛЕН ИСТОРИЧЕСКИ МУЗЕЙ - ПЕРНИК, РИМ, РИМ Перник
1 2 3 4 Следваща страница »
Защита на личните данни
© Имедия Консулт ЕООД 2012-2019.