hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu en ms hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu es hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu sv hu hu hu hu hu hu hu en hu en hu hu hu sk hu en hu hu hu en cs de hu hu hu fi hu hu hu hu hu hu es hu hu en hu hu hu en hu hu hu pl hbs_lat en hu es hu hu eo hu hu en hu sk cs hu hu en cs de hu en en hu fi hu hu en hu hu hu hu pl en hu pl hu hu en en hu pl en hu en hu pl hu hu hu hu hu es de hu hu en en hu fr hu en hu hu hu en hu hu hu hu eo hu sk hu en en hu hu hu en hbs_lat hu hu hu hu hu cs hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu sv sv hu fr hu sv hu fr de hu hu en ca en de en ru en hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu id hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en arz ru br ca hbs_lat de eo es fa fi fr he hy id es it ja ka ko en mzn nl pl ro ru sv tr fy zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
Tildy Zoltán (politikus) – Wikipédia
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. április 19.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
Ez a szócikk a köztársasági elnökről szól. Hasonló címmel lásd még: Tildy Zoltán (egyértelműsítő lap).
1961. augusztus 3. (71 évesen)
Gyenis Erzsébet (1914. október 14. – 1961. augusztus 4.)
magyarországi parlamenti képviselő (1945. november 4. – 1946. február 5.)
Magyarország miniszterelnöke (1945. november 15. – 1946. február 1.)
Magyarország köztársasági elnöke (1946. február 1. – 1948. augusztus 3.)
államminiszter (1956. október 27. – 1956. november 12.)
Pápai Református Teológiai Akadémia (–1910)
A Második Magyar Köztársaság 1. köztársasági elnöke
1945. november 15. – 1946. február 1.
A Magyar Népköztársaság államminisztere
1956. október 27. – 1956. november 12.
A Wikimédia Commons tartalmaz Tildy Zoltán témájú médiaállományokat.
(Festetics-palota, Pollack Mihály tér 3.)
Sírja a Farkasréti temetőben: 49/7-2-6.
Tildy Zoltán (Losonc, 1889. november 18. – Budapest, 1961. augusztus 3.)[1] református lelkész, politikus, magyar miniszterelnök, majd köztársasági elnök.
Értelmiségi családban született idősebb Tildy Zoltán és Fabriczy Emma fiaként. A gimnáziumot 1901–1906 között Balassagyarmaton, 1907/1908-ban Léván, a piaristáknál, végül 1908–1910 között Selmecbányán, az evangélikus líceum gimnáziumában végezte.[2] Érettségi után a 1910-től a Pápai Református Teológiai Akadémián, majd annak elvégzése után egy évig az írországi Belfastban tanult teológiát ösztöndíjasként. Ezután a Somogy megyei Szennán, később 1920 és 1930 között Tahitótfaluban, illetve 1932-től 1946-ig Szeghalmon volt lelkész. 1924-ben alapító tulajdonosa a Sylvester Irodalmi és Nyomdai Intézet Rt.-nek, amely egyházi kiadványokat, szakkönyveket jelentetett meg. Fia, Tildy Zoltán fotóművész egyebek mellett szintén kisgazdapárti politikus, országgyűlési képviselő (az 1945–47-es ciklusban), valamint a természetvédelem országos szervezetének vezetője volt 1950 és 1974 között. Felesége, Gyenis Erzsébet 1945-től férje államfői kinevezéséig szintén FKGP-s országgyűlési képviselő volt. Veje, Csornoky Viktor szintén bejutott a törvényhozásba 1945-ben.
1917-ben lépett be a Nagyatádi Szabó István vezette Országos Függetlenségi és 48-as Gazdapártba, majd követte Nagyatádit az Egységes Pártba. 1929-ben Nagy Ferenccel együtt szervezte meg a Független Kisgazdapártot, melyben ügyvezető alelnöki tisztséget vállalt, s 1945-től lett országos pártelnök. Az 1931-es választásokon indult először, de alulmaradt a kormánypárti ellenjelölttel szemben. Az 1935-ös választásokon csalással ütötték el a mandátumától, ami ellen sikeres petíciót nyújtott be. A megismételt voksoláson aztán 1936-ban országgyűlési képviselővé választották. 1939-ben megszavazta a második zsidótörvényt, azonban ezért később nem vonták felelősségre.[3] Az 1939-es választásokon ismét sikerült mandátumot szereznie, így egészen Magyarország német megszállásáig (1944. március 19.) országgyűlési képviselő volt, majd Zoltán fia segítségével illegalitásba vonult és csatlakozott az antifasiszta Magyar Fronthoz.
A második világháború után beválasztották az Ideiglenes Nemzetgyűlésbe, majd az 1945-ös választásokon is országgyűlési mandátumot szerezett, akárcsak fia, Zoltán és felesége, Gyenis Erzsébet (mindhárman a Kisgazdapárt képviseletében). 1945. november 15-étől 1946. február 1-jéig miniszterelnök volt, kormányának tagja volt többek közt Nagy Imre is mint belügyminiszter – igaz, ennek a kormánynak az összetétele kapcsán már szovjet szempontokat is figyelembe kellett venni.
1946. február 1-jén szűnt meg a királyság mint államforma, mivel a Nemzetgyűlés az 1946. évi I. törvény elfogadásával Magyarországot köztársasággá nyilvánította. A II. köztársaság első államfője köztársasági elnökként Tildy Zoltán lett, a kormányfői posztot Nagy Ferenc kapta meg, aki új kormányt alakított. Noha az 1945-ös választások során a választók több mint 57%-a a kisgazdákat szerette volna kormányon látni, a kommunisták kihagyása nélkül nem lehetett kormányt alakítani. A szovjet befolyás egyre nőtt, s Tildynek is azt tanácsolták brit és amerikai politikusok, hogy igyekezzen szívélyes viszonyt kialakítani a Szovjetunióval.
Tildy elnöksége alatt folytatódtak a háború utáni népbírósági perek, egyebek között a Sztójay- és Szálasi-kormányok egykori tagjai ellen. A halálos ítéletekkel szembeni kegyelmi kérvény elutasítását államelnökként Tildy írta alá, melynek nyomán jobboldali politikai ellenfelei (a református lelkészek palástjára utalva) „palástos hóhér”-nak nevezték el.
1946-ban a kommunisták belső ellentétek szításával szétrombolták a kisgazdapártot (szalámitaktika), Nagy Ferenc miniszterelnök pedig az ellene felhozott koholt vádak hatására nem jött haza Svájcból. Tildyvel a Baloldali Blokk vezetői 1947-ben feloszlattatták a parlamentet, és augusztus 31-ére új választásokat írattak ki, amelyen jelentős csalások történtek az ún. kék cédulák felhasználásával. Tildyt 1948. július 31-én mondatták le veje, Csornoky Viktor hazaárulás vádjával való letartóztatása miatt. (Tildy köztársasági elnöki tisztsége hivatalosan csak augusztus 3-án szűnt meg.) Ezután Tildy Zoltánt 1948 augusztusától egészen 1956 májusáig – közel nyolc évig – házi őrizetben tartották.
1956. október 27. és november 12. között a második és harmadik Nagy Imre-kormányban államminiszter volt. A forradalom bukása után, 1958-ban hat év börtönre ítélték. 1959 áprilisában egyéni kegyelemmel szabadult,[4] ettől kezdve teljes visszavonultságban élt 1961. augusztus 3-án bekövetkezett haláláig.
1989. július 6-án – halála után 28 évvel – rehabilitálták. A Legfelsőbb Bíróság – akárcsak az 1956-os forradalom mártírjai esetében – kimondta, hogy az ítélet törvénysértő volt, ezért azt hatályon kívül helyezte.
A boldog és igaz élet útja; Szabó Nyomda, Kaposvár, 1921 (A Falusi Lelkipásztor könyvtára)
A presbiter kötelességei és hivatása; 3. kiad.; Magyar Vallásos Traktátus Társaság, Kaposvár, 1921 (A "Reformáció" könyvtára)
Bereczky Albert–Tildy Zoltán: Krisztus győz! Elmélkedések; Szabó Nyomda, Kaposvár, 1922
Patkós Péter nehéz éjszakája. Elbeszélések; Magyar Traktátus Társaság, Tahitótfalu, 1923
A Tóth-család esetei. Elbeszélések 1-2.; Magyar Traktátus Társaság, Tahitótfalu, 1923
Lesz még dicsőbb jövőnk nekünk. Három színdarab műkedvelői előadásokra; Sylvester Nyomda, Tahitótfalu, 1924
Mózes perbe száll az Úrral; "Az Út", Cluj-Kolozsvár, 1926 (Ünnepnapok)
A Tóth család. Elbeszélések; Sylvester Nyomda, Tahitótfalu, 1927
Az aradi vértanúk története; Sylvester Nyomda, Tahitótfalu, 1929
Árva Péter bosszúja. Kis regény; Keresztyén Család, Bp., 1929
A nagy föld. Színjáték műkedvelők részére; Sylvester, Bp., 1930
Két esztendő munkája a parlamentben; A Független Kisgazda, Bp., 1939
Tildy Zoltán beszéde 1945. április 8-án a Független Kisgazda-, Földmunkás- és Polgári Pártnak a felszabadulás után tartott első budapesti nagygyűlésén; Független Nyomda, Bp., 1945
Tildy Zoltán beszéde az ideiglenes nemzetgyűlés 4-ik és 7-ik ülésén, 1945. év szeptember 6-án és 12-én; M. H. I. Rt., Bp., 1945
Nemzeti feladataink; Demokrácia, Bp., 1946
Tildy Zoltán centenáris szilveszteri szózata a magyar néphez; Független Nyomda, Bp., 1948
Tildy Zoltánról nevezték el 2008-ban a tahitótfalui Duna-hídat.
Az ő nevét kapta Szeghalmon a helyi általános iskola, valamint a település egyik főutcája.
Emléktáblát helyeztek el tiszteletére a budapesti VIII. Pollack Mihály tér 3. számú épületen is.
Alakja felbukkan (említés szintjén) Kondor Vilmos magyar író Budapest novemberben című bűnügyi regényében.
↑ [Halálesete bejegyezve a Bp. II. ker. állami halotti akv. 605/1961. folyószáma alatt.]
↑ Csiffáry Gabriella, Magyar politikusok az iskolapadban, Budapest, 2021, 327.
↑ Ungváry Krisztián: Magyar igazság: felelősségre vonás Magyarországon. magyarnarancs.hu, 1988. április 23. (Hozzáférés: 2019. november 18.)
↑ Magyar nagylexikon 17. kötet 465
Haas György: Diktatúrák árnyékában. Tildy Zoltán élete; Magyar Napló, Bp., 2000
Magyar nagylexikon  XVII. (Szp–Ung). Főszerk. Bárány Lászlóné. Budapest: Magyar Nagylexikon. 2003.  464 – 465. o. ISBN 963-9257-17-6
Föglein Gizella: Az államfő "intézménye" 1944 és 1949 között
Haas György: A kisgazda államminiszter
Cséry Dezső: Tildy Zoltán; Griff, Bp., 1946
Vigh Károly: Tildy Zoltán életútja; Tevan, Békéscsaba, 1991
Rácz Erzsébet: Feljegyzések a vihar kapujában. Emlékezés Tildy Zoltánra; szöveggond. Szatmári Judit; Ráday Gyűjtemény, Bp., 1995 (A Ráday Gyűjtemény tanulmányai)
Tildy Zoltán kormányának minisztertanácsi jegyzőkönyvei. 1945. november 15–1946. február 4.; szerk., jegyz., bev. G. Vass István; MOL, Bp., 2005 (Magyar Országos Levéltár kiadványai II. Forráskiadványok)
A Magyar Köztársaság elnöke
‡ = ideiglenes államfő
Királyi helytartó (királyság, 1918)
Elnöki Tanács elnöke (népköztársaság, 1949–1989)
A Magyar Királyság uralkodóit (1918-ig) lásd: Magyarország uralkodóinak listája
Népköztársaság · Tanácsköztársaság (1918–1919)
(velük szemben: Károlyi Gyula ·  P. Ábrahám Dezső)
ISNI: 0000 0001 0979 6250
Politikaportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Tildy_Zoltán_(politikus)&oldid=24864085”
Az Egységes Párt korábbi tagjai
Országgyűlési képviselők (Ideiglenes Nemzetgyűlés)
A kommunizmus üldözöttei Magyarországon
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2022. április 19., 20:32
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.