hu hu hu hu hu hu hu hu es hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu en hu en hu en hu sv en hu hu hu hu eo hu hu en hu hu fr hu fr hu sv hu es es hu fr fr pl hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu ms hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu sv ceb pl ceb en ceb ceb hu ceb de pl pl hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu es es hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu war war war war hbs_lat hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu io hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en cs de hu hu hu hu hu hu hu hu en cs de hu hu hu hu en ru hu de hu eu en de es pt hu en ru en pl de ru hu nb en ca sv de en af en es it de hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en nl ar arz en az ku ru br ca id hbs_lat da de hsb eo es eu fa fi fr de lt he it it ta lt ml ms nl fi id pl pms pt ro ru jbo en hbs_lat sv th fy ur vi pl zh zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. augusztus 3.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
A Wikifajok tartalmaz Közönséges levendula témájú rendszertani információt.
A Wikimédia Commons tartalmaz Közönséges levendula témájú médiaállományokat és Közönséges levendula témájú kategóriát.
A közönséges levendula vagy keskenylevelű levendula (Lavandula angustifolia) az árvacsalánfélék (ajakosok) családjába tartozó növényfaj. További magyar elnevezései: francia levendula, orvosi levendula, szagos levendula[2], valódi levendula[3].
A magyar elnevezés a francia levendulára onnan eredhet, hogy az 1920-as években a Tihanyi-félsziget levendulatelepítéséhez Franciaországból rendelték a szaporítóanyagot.[4] Zavaró, hogy angol nyelvterületen a hibrid fajt nevezik francia levendulának (French lavender) és a L. angustifoliát angol levendulának (English lavender), az ebből adódó keveredés elkerülhető, ha a közönséges, keskenylevelű, vagy orvosi jelzőt használjuk, a hibrid faj (L. x intermedia – L. angustifolia × L. latifolia) esetében pedig csak a hibrid jelzőt vagy a lavandin elnevezést. Ez utóbbi faj magasabb növekedésű és virágai is nagyobbak. Bár a nemzetségben más hibrid fajok is találhatók, azok Magyarországon kevéssé vagy egyáltalán nem ismertek.
L. × intermedia „Alba”  (nagy fehér)
L. × intermedia „Hidcote Giant”
L. angustifolia Little Lottie ='Clarmo'
L. angustifolia Miss Muffet ='Scholmis'
L. angustifolia 'Nana Alba'  (törpe fehér)
L. × intermedia Olympia ='Downoly'
L × chaytorie 'Richard Gray'
L. × chaytorie „Sawyers”
L. × intermedia „Sussex”
A 'Hidcote Superior' egy kompakt örökzöld cserje, 40 cm x 45 cm (16 in x 18 hüvelyk), illatos szürkés-zöld lombozattal és nyáron mély ibolya-kék virágokkal. A teljes napfényt, a jó vízelvezetésű talajt, az alacsony vizet kedveli. 30 °C (-20 °F), nyugati mediterrán fajok
'Munstead' (syn. Dwarf Munstead, Munstead Blue és Munstead Variety) L. angustifolia fajta, 30 cm magas, rózsaszín-lilától a levendulakékig terjedő, enyhén illatos virágzattal,  a Munstead Woodról nevezték el Surrey, amely Gertrude Jekyll otthona volt
'Sarah', 15–60 cm-esre nő, a virágok vékonyak, akárcsak a növény, rövid szegélyként, vagy az ablakdoboz nagyon illatos kiegészítőjeként használják, sötétlila virágok
'Lady Lavender', 45 cm-re megnövekszik, illatos, szürkés-zöld lombozat és nyáron levendula-kék virágok, a teljes napsütést, a jó vízelvezetésű talajt, az alacsony vizet kedveli, -30 °C-ig (-20 °C-ig) tűrő F)
'Hidcote' (syn. Hidcote Variety, Hidcote Blue, Hidcote Purple) L. angustifolia fajta. 40-50 cm magas, ezüstszürke lombozattal és mély ibolya-kék virágzattal, az angliai Hidcote Manorról nevezték el, ahol Lawrence Johnston termesztette
„Jean Davis” 50–60 cm (20–24 hüvelyk) magas, legfeljebb 1 m (3 láb). Halvány rózsaszín virágú levendula, kivételesen gyümölcsös ízzel
"Pink Parfüm" 60 cm x 45 cm (24 x 18 hüvelyk)
"Hidcote Giant". A Lavandula x intermedias lavandin. Nagyon erőteljes termesztő (90-100 cm; 36-40 hüvelyk), kellemes, erős illattal. Ennek nagy, mély levendula-lila virágai vannak nagyon hosszú, 60 cm-es (24 hüvelykes) száron.
„Vera” 75–90 cm (30–36 hüvelyk). Úgy gondolják, hogy az eredeti levendulafaj, amelyet az olajáért szüreteltek.
Lavandula angustifolia subsp. angustifolia
Lavandula angustifolia subsp. pyrenaica
A Lavandula hibrideket levandinoknak nevezik. A L. angustifolia és a L. latifolia (tüskés levendula) hibridjeit Lavandula x intermedia -nak nevezik. Később virágoznak, mint a közönséges angol levendulák.
Örökzöld, alacsony növésű (40–60 cm), több éves korában félgömb alakú, fásodó szárú félcserje. Gyökere mélyre hatoló. Levelei átellenesen állnak, szálasak vagy mindkét végükön elkeskenyedő lándzsásak. Az álfüzér virágzat el nem ágazó, 20–40 cm-es virágzati száron fejlődik; június-júliusban virágzik. Virágai álörvökben állnak, kékes-lilás színűek, 5 tagúak. Termése 4 makkocska, de ezekből általában csak 1-2 fejlődik ki.[2][5]
A levendula szaporításának egyik népszerű módszere a dugványozás, amikor tulajdonképpen az anyanövényt reprodukáljuk; klónozzuk. A görög klon szó alapjelentése amúgy a vessző, ág – tehát egyszerűen lemásoljuk a növényt. Ezt a típusú szaporítást nevezzük vegetatív, vagy ivartalan szaporításnak. Nagy előnye, hogy kis területen tudunk nagy számban új növényt „előállítani”, ami tulajdonságaiban pontosan és garantáltan megegyezik az eredeti növénnyel.
Kivitelezése: levágunk egy részt a növényből, amit gyökereztetünk, és így állítjuk elő a növényünk tökéletes mását. 6, 8, 10 cm-es, egyéves hajtásokat metszünk le 3-4 éves bokorról. A hajtás feléről lehúzzuk a leveleket, és magas (85-90%) relatív páratartalom mellett gyökereztetjük. Ez fólia- vagy dunsztosüveg-takarással megoldható, nem kell hozzá üvegház.
Bujtással ősszel a saját sorában lehajtunk a föld alá egy-egy szálat, abból kibokrosodik. Tavasszal kitakarjuk, és a sok kis meggyökeresedett palánta lemetszve szétültethető.
Ha tavasszal tudunk levendulát magról vetni, hogy nagyobb százalékban csírázzanak ki a magvak, imitálni kell a telet. Hó nem szükséges, csak a fagyos hideg; pár napra fagyasztóba kell a magokat tenni, azután 1-1,5 cm-re kell az előzőleg felásott és tömörített talajba vetni, 15–20 cm-es sortávolsággal.
Ha ősszel vetjük a magot, a fagyasztást elhagyjuk, úgyis jön az a téllel. 0,5–1 cm-re, tehát mindenképp sekélyen ültessük a magokat. Sortávolságnak ekkor is 15–20 cm-t érdemes hagyni. A földet a vetés előtt és után is jól tömörítsük, majd öntözzük be. Az őszi vetés lassabban fog kikelni tavasszal, áprilisi végéig. Ha sűrű lett a kelés, ritkítsuk, amikor már jó pár levél is látható a kis levendulákon (a kiszedett egyedeket ültessük át). Kelés után az öntözést ne felejtsük el! A 4–5 leveles kis egyedeket szét kell ültetni a további fejlődéshez legalább 5 cm-re egymástól, és amikor elérik a 15–18 cm magasságot, akkor vágjuk vissza felére, hogy elinduljon a bokrosodás.
A VIII. Magyar Gyógyszerkönyvben hivatalos drogjai a virág (Lavandulae flos) és a virágból préselt illóolaj (Lavandulae aetheroleum). Felhasználják még virágos hajtásait (Lavandulae herba) is, amely nem hivatalos drog.
A virágokat és leveleket gyógynövényként   használják levendulaolaj formájában vagy gyógyteaként , hogy enyhítsék az olyan tüneteket, mint a szorongás  és az elalvási nehézségek.
A virágokat konyhai gyógynövényként is használják, leggyakrabban a herbes de Provence nevű francia gyógynövénykeverék észak-amerikai változatának részeként .
Az illóolaj fő összetevői: linalil-acetát, linalool; továbbá kisebb mennyiségben borneol, kámfor, geraniol, citronellol, melyek mennyisége a környezeti tényezőktől függően változó. Nagy mennyiségben használja fel a kozmetikai és illatszeripar. Franciaországban több étrendkiegészítő piacon van több mint 30 éve, amelyek levendulaolajat tartalmaznak és különböző illóolajakkal keverve kaphatók. 2009-től Németországban kapható illóolaj lágy kapszulázott kivitelben ideges nyugtalanság és szorongás enyhítésére.[6]
A virágból készült teát nyugtatószerként, valamint gyomor- és bélpanaszok ellen használják. Fokozza az epeműködést.[2]
Számos nemesített kertészeti változata ismert. A L. latifoliával alkotott természetes hibridje a Lavandula x intermedia (hibrid levendula, angol levendula). Néhány díszfajta:[7]
L. angustifolia 'Beechwood Blue'[8]
L. angustifolia 'Imperial Gem'[10]
L. angustifolia 'Miss Katherine'[11]
L. angustifolia 'Nana Alba'[12]
A szárított virágzatok csomóba kötve molyűző hatásúak. A kertben távoltartja a levéltetveket a szomszédos növényektől.[13]
A szárított levendulavirágot és a levendula illóolajat megelőzésként is használják a ruhamolyok ellen, amelyek nem szeretik az illatukat.
A levendula illóolajat hordozóolajjal hígítva általában relaxánsként használják a masszázsterápia során . Otthoni használatra szánt termékeket is használnak, például testápolókat, szempárnákat (beleértve a levendulavirágot vagy magát az illóolajat), valamint fürdőolajokat stb. Mind a szirmok, mind az olaj a kézi készítésű szappan legnépszerűbb összetevői.
↑ a b c Lavandula angustifolia. Catalogue of Life. (Hozzáférés: 2013. október 10.)
↑ a b c Bern
↑ Levendula fajták. Levendula Magazin. [2013. szeptember 29-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2013. november 21.)
↑ Ezek a fajták enyhébb éghajlatú területeken lettek nemesítve, így Magyarországon nem feltétlenül télállók, vagy védelmet igényelnek.
↑ Lavandula angustifolia 'Beechwood Blue'. Royal Horticultural Society. [2013. május 11-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2013. november 21.)
↑ Lavandula angustifolia 'Hidcote'. Royal Horticultural Society. [2013. augusztus 7-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2013. november 21.)
↑ Lavandula angustifolia 'Imperial Gem'. Royal Horticultural Society. [2013. május 11-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2013. november 21.)
↑ Lavandula angustifolia 'Miss Katherine'. Royal Horticultural Society. [2013. május 11-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2013. november 21.)
↑ Lavandula angustifolia 'Nana Alba'. Royal Horticultural Society. [2013. október 2-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2013. november 21.)
↑ Levendula. Házipatika. (Hozzáférés: 2013. november 21.)
↑ Bern:  Bernáth J. (szerk.). Gyógy- és aromanövények. Budapest: Mezőgazda Kiadó, 384-389. o. (2000). ISBN 963 9239 96 8
↑ Cser:  Bollinger, Erben, Grau, Heubl. Cserjék. Budapest: Mérték Kiadó, 258. o. (1998). ISBN 963 7304 12 6
↑ EMEA:  Assessment report on Lavandula angustifolia Mill., aetheroleum and Lavandula angustifolia Mill., flos (pdf). Hozzáférés ideje: 2013. november 21.
↑ Priszter:  Priszter Szaniszló. Növényneveink: A magyar és a tudományos növénynevek szótára. Budapest: Mezőgazda Kiadó, 161., 411. o. (1999). ISBN 963 9121 22 3
Levendula 10 legfontosabb ismertetője és recept ötletek, zoldszeresz.hu
Valódi levendula. Terebess fűszerkalauz. (Hozzáférés: 2013. november 21.)
Lavandula angustifolia. PubMed. (Hozzáférés: 2013. november 21.) (angolul)
Rudi Beiser: Teák gyógynövényekből és gyümölcsökből. Gyűjtés, elkészítés és fogyasztás. Budapest, Sziget Könyvkiadó, 2013, 92-93. oldal. ISBN 978-615-5178-07-8
Levendula – Lavandula angustifolia fajták, tuja.hu
A közönséges levendula gondozása, teleltetése
Barátcserje ·  Borsmenta ·  Közönséges borostyán ·  Közönséges kutyabenge ·  Közönséges vadgesztenye
Alkalmazásuk csak hagyományokon alapul
Erdei mályva ·  Erdei szamóca ·  Fokföldi muskátli ·  Gyermekláncfű ·  Halvány kasvirág ·  Keskenylevelű kasvirág ·  Közönséges bojtorján ·  Közönséges boróka ·  Közönséges cickafark ·  Kurkuma ·  Máriatövis ·  Papsajtmályva ·  Parlagi ligetszépe ·  Pásztortáska ·  Pelargonium reniforme ·  Rozmaring ·  Sárga tárnics ·  Szúrós csodabogyó ·  Szúrós gyöngyajak ·  Vérontó pimpó ·  Vesetea ·  Veteménybab ·  Vöröslő ligetszépe
Aloé ·  Amerikai viaszbokor ·  Ánizs ·  Ánizsillatú izsópfű ·  Anyarozs ·  Apró szulák ·  Kanadai aranyvessző ·  Közönséges aranyvessző ·  Magas aranyvessző ·  Articsóka ·  Ázsiai gázló ·  Bazsalikom ·  Benedekfű ·  Bíbor kasvirág ·  Borágó ·  Borsikafű ·  Buchu ·  Búzavirág ·  Bürökgémorr ·  Citromfű ·  Citromillatú kakukkfű ·  Csarab ·  Cseresznye ·  Cserszömörce ·  Csicsóka ·  Csikófark ·  Csikorgófű ·  Csillagánizs ·  Csipkebogyó ·  Csombormenta ·  Csukóka ·  Diófa ·  Dúsvirágú ökörfarkkóró ·  Édeskömény ·  Egynyári tisztesfű ·  Eperfa ·  Erdei szamóca ·  Eukaliptusz ·  Európai homoktövis ·  Európai mogyoró ·  Fahéjfa ·  Fehér akác ·  Fehér árvacsalán ·  Fehér fagyöngy ·  Fehér fűz ·  Fehér here ·  Fehér mustár ·  Fehér üröm ·  Fekete áfonya ·  Fekete bangita ·  Fekete bodza ·  Fekete mustár ·  Fekete nadálytő ·  Fekete nyár ·  Fekete peszterce ·  Fekete ribiszke ·  Fekete üröm ·  Fodormenta ·  Fokhagyma ·  Foltos árvacsalán ·  Fűszerkömény ·  Füzike ·  Galagonya ·  Ginzeng ·  Gombernyő ·  Görögdinnye ·  Görögszéna ·  Gyapjas gyöngyajakfű ·  Gyapjas gyűszűvirág ·  Háromszínű árvácska ·  Hársfa ·  Hasznos földitömjén ·  Hegyi árnika ·  Hegyi kakukkfű ·  Homoki szalmagyopár ·  Igazi édesgyökér ·  Illatos ibolya ·  Illatos macskamenta ·  Varjúhájfű ·  Tengeri hínár ·  Izlandi zuzmó ·  Kakaó ·  Kakukkfű ·  Kanadai aranygyökér ·  Kankalin ·  Kapor ·  Kávé ·  Kék golgotavirág ·  Kék indiángyökér ·  Kék iringó ·  Kenderkefű ·  Kerek repkény ·  Kerti izsóp ·  Kerti mák  ·  Kerti ruta ·  Kései margitvirág ·  Keserű pacsirtafű ·  Keskenylevelű ezüstfa ·  Keskenylevelű kakukkfű ·  Kígyószisz ·  Kínai kúszómagnólia ·  Kis ezerjófű ·  Kis meténg ·  Kis vérfű ·  Kóladió ·  Komló ·  Koriander ·  Korpafű ·  Kökény ·  Körömvirág ·  Kövér porcsin  ·  Közönséges aranyvessző ·  Közönséges falgyom ·  Közönséges gyömbér ·  Közönséges gyújtoványfű ·  Közönséges levendula ·  Közönséges medvetalp ·  Közönséges mirtusz ·  Közönséges orbáncfű ·  Közönséges párlófű ·  Közönséges vasfű ·  Kukorica ·  Lándzsás útifű ·  Lenmag ·  Libapimpó ·  Lopótök ·  Lómenta ·  Lucerna ·  Madárberkenye ·  Madársóska ·  Majoránna ·  Málna ·  Martilapu ·  Maté ·  Mecsekifű ·  Medvehagyma ·  Menta ·  Mezei cickafark ·  Mezei iringó ·  Mezei katáng ·  Mezei menta ·  Mezei szil ·  Mezei zsurló ·  Mirha ·  Molyhos ökörfarkkóró ·  Nagy csalán ·  Nagyezerjófű ·  Napraforgó ·  Narancs ·  Nehézszagú gólyaorr ·  Nemes babér ·  Nemes májvirág ·  Nyírfa ·  Nyúlszapuka ·  Orvosi angyalgyökér ·  Orvosi füstike ·  Orvosi kálmos ·  Orvosi kecskeruta ·  Orvosi lestyán ·  Orvosi macskagyökér ·  Orvosi medveszőlő ·  Orvosi pemetefű ·  Somkóró ·  Szappanfű ·  Orvosi székfű ·  Orvosi szemvidító ·  Orvosi tisztesfű ·  Orvosi tüdőfű ·  Orvosi veronika ·  Orvosi ziliz ·  Orvosi zsálya ·  Ökörfarkkóró ·  Örökzöld törpetölgy ·  Örménygyökér ·  Őszi margitvirág ·  Őszi vérfű ·  Pacsirtafű ·  Páfrányfenyő ·  Palástfű ·  Papaja ·  Paprika ·  Pasztinák ·  Petrezselyem ·  Pipacs ·  Porcikafű ·  Porcsin keserűfű ·  Rebarbara ·  Réti legyezőfű ·  Réti ördögharaptafű ·  Réti palástfű ·  Ribiszke ·  Sáfrány ·  Sáfrányos szeklice ·  Sarlós gamandor ·  Sármányvirág ·  Sédkender ·  Sóskaborbolya ·  Szagos müge ·  Szappanfű ·  Szárcsagyökér ·  Szarkaláb · Százszorszép ·  Szeder ·  Szegfűbors ·  Szegfűszeg ·  Szelídgesztenye ·  Szenna ·  Szurokfű ·  Tarackbúza ·  Tárkony ·  Tárkonyüröm ·  Tavaszi kankalin ·  Tea ·  Tejoltó galaj ·  Tölgy ·  Tövises iglice ·  Tőzegáfonya ·  Turbolya ·  Tyúkhúr ·  Útifű ·  Vadcseresznye ·  Vadrózsa ·  Vadsóska ·  Varjútövis ·  Vérehulló fecskefű ·  Vérfű ·  Vidrafű ·  Virágos kőris ·  Vízi menta ·  Vörös acsalapu ·  Vörös áfonya ·  Vörös lóhere ·  Vörös ribiszke ·  Vöröshagyma ·  Zamatos turbolya ·  Zeller ·  Zsálya
Áfonya ·  Alkörmös ·  Angelika ·  Angosztura ·  Ánizs ·  Ánizsillatú izsópfű ·  Babér ·  Bazsalikom ·  Benedekfű ·  Berkenye ·  Bodza ·  Borágó ·  Boróka ·  Bors ·  Borsikafű ·  Borsmenta ·  Borsmustár ·  Cayenne-bors ·  Cikória ·  Citrom ·  Citromfű ·  Citromillatú kakukkfű ·  Curry ·  Csilibors ·  Csillagánizs ·  Dió ·  Édesgyökér ·  Édeskömény ·  Erdei szamóca ·  Fahéjfa ·  Fehér mustár ·  Fehér üröm ·  Fekete mustár ·  Fekete nadálytő ·  Fekete üröm ·  Fodormenta ·  Fokhagyma ·  Galanga ·  Görögszéna ·  Gránátalma ·  Grépfrút ·  Gyömbér ·  Illatos ibolya ·  Izsópfű ·  Kakukkfű ·  Kálmos ·  Kapor ·  Kapri ·  Kardamom ·  Kaszkarilla ·  Kerti zsázsa ·  Kínai paprika ·  Komló ·  Koriander ·  Kökény ·  Kömény ·  Körömvirág ·  Közönséges levendula ·  Közönséges paprika ·  Közönséges vasfű ·  Kurkuma ·  Lestyán ·  Majoránna ·  Mák ·  Mandula ·  Medvehagyma ·  Menta ·  Metélőhagyma ·  Mexikói izsópfű ·  Mogyoró ·  Napraforgó ·  Narancs ·  Nőszirom ·  Okra ·  Padlizsán ·  Paprika ·  Paradicsom ·  Pasztinák ·  Petrezselyem ·  Rebarbara ·  Retek ·  Ribiszke ·  Rómaikömény ·  Rozmaring ·  Sáfrány ·  Sáfrányos szeklice ·  Snidling ·  Spenót, paraj ·  Szagos müge ·  Sárgarépa ·  Szamóca ·  Szareptai mustár ·  Szeder ·  Szegfűbors ·  Szegfűszeg ·  Szentjánoskenyér ·  Szerecsendió ·  Szerecsendió-virág ·  Szezámmag ·  Szójabab ·  Szömörce ·  Szurokfű, vadmajoránna ·  Tárkony ·  Tárnics ·  Tea ·  Meténg ·  Torma ·  Turbolya ·  Vadszeder ·  Vadrózsa ·  Valódi muskátdió ·  Vanília ·  Vasfű ·  Vérmogyoró ·  Vidrafű ·  Vörös áfonya ·  Vöröshagyma ·  Zeller ·  Ziliz ·  Zöldborsó ·  Zsálya ·  Zsázsa
Lásd még: Fűszerek listája
PfaF: angustifolia Lavandula angustifolia
Biológiaportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Közönséges_levendula&oldid=25149799”
Taxonok from paraméter nélkül
Taxonok több mint 20 taxonazonosítóval
Taxonok több mint 25 taxonazonosítóval
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2022. augusztus 3., 17:26
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.