hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu en hu hu en en hu en hu hu hu en en en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
parlamentáris és elnöki elemeket vegyítő kormányzási rendszer
A félelnöki rendszer olyan kormányforma, amelyben egyszerre kormányoz egy viszonylag nagyhatalmú elnök, illetve egy olyan miniszterelnök és kormány, akik a törvényhozásnak felelősek. Abban különbözik a parlamentáris rendszertől, hogy az államfőt közvetlenül választják és szerepe nem ceremoniális, hanem valódi hatalma van. Az elnöki rendszertől abban különbözik, hogy a kormány, habár az elnök nevezi ki, a törvényhozásnak felelős, amely el is mozdíthatja.
A félelnöki rendszerű országok sárga színnel (2021)
Bár már a Weimari köztársaság (1919–1933) is egy korai félelnöki rendszer volt, a „félelnöki” nevet csak 1959-ben vezette be Hubert Beuve-Méry újságíró egy cikke,[1] és Maurice Duverger politológus egy 1978-as munkája terjesztette el. Mindkét írás az 1958-ban létrehozott francia Ötödik Köztársaságot írta le.[2][3]
A félelnöki rendszernek két altípusa van: a miniszterelnöki-elnöki és az elnöki-parlamentáris rendszer.
A miniszterelnöki-elnöki rendszerben a miniszterelnök és a kormány egyedül a parlamentnek felelős. Az elnök választja ki a miniszterelnököt és a kormányt, de csak a parlament mozdíthatja el őket, bizalmatlansági szavazással. Az elnöknek nincs joga elmozdítani a miniszterelnököt vagy a kormányt. Bizonyos esetekben az elnök azonban kikerülheti ezt a tiltást, például ha feloszlatja a parlamentet, ami lemondásra kényszeríti a miniszterelnököt és a kormányt. Ez a rendszer van a következő országokban: Burkina Faso, Franciaország, Grúzia (2013-tól), Litvánia, Madagaszkár, Mali, Mongólia, Niger, Lengyelország, Portugália, Románia, Szenegál, Srí Lanka és Ukrajna (2014 óta, illetve előtte 2006 és 2010 között).[4][5]
Az elnöki-parlamentáris rendszerben a miniszterelnök és a kormány egyszerre felelősek az elnöknek és a törvényhozásnak. Az elnök választja ki a miniszterelnököt és a kormányt, de ehhez szüksége van a törvényhozási többségre. Az elnök is elmozdíthatja a kormányt és a törvényhozás is, bizalmatlansági szavazással. A félelnöki rendszernek ez a formája közelebb áll az elnöki rendszerhez. A következő országok használják vagy használták: Örményország, Grúzia 2004 és 2013 között, Mozambik, Namíbia, Oroszország, Taiwan és Ukrajna 1996 és 2005, illetve 2010 és 2014 között. Ilyen volt a német Weimari köztársaság is.[4][5]
Egyiptom – elnöki-parlamentáris (2007-es alkotmány), miniszterelnöki-elnöki (2012–2013 és 2014-es alkotmány)
Grúzia – elnöki-parlamentáris a 2010-es módosítások előtt, 2013-tól miniszterelnöki-elnöki
São Tomé és Príncipe – miniszterelnöki-elnöki
Srí Lanka – miniszterelnöki-elnöki
Tunézia – miniszterelnöki-elnöki 2014 óta, korábban Elnöki-parlamentáris)
Ukrajna – elnöki-parlamentáris (1996-os alkotmány, 2004-től, 2006-ban lépett életbe)
↑ Le Monde, 8 January 1959.
↑ Duverger, Maurice. Les monarchies républicaines (PDF) (French nyelven), Paris: Éditions du Seuil, 107–120. o. (1996. szeptember 1.). ISBN 2-02-030123-7
↑ Bahro, Bayerlein, and Veser, 1998.
↑ a b Shugart, Matthew Søberg (2005. szeptember 1.). „Semi-Presidential Systems: Dual Executive and Mixed Authority Patterns”. Graduate School of International Relations and Pacific Studies, United States, Kiadó: University of California, San Diego. [2008. augusztus 19-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés ideje: 2016. február 21.)
↑ a b Shugart, Matthew Søberg (2005. december 1.). „Semi-Presidential Systems: Dual Executive And Mixed Authority Patterns”. French Politics 3 (3), 323–351. o, Kiadó: Palgrave Macmillan Journals. DOI:10.1057/palgrave.fp.8200087. (Hozzáférés ideje: 2016. szeptember 12.)
↑ Article 74 of the Constitution of the Republic of Yemen: "The House of Representatives has the right to withdraw confidence from the Government. Withdrawal of confidence may be requested only after interpellating the Prime Minister or his representative. A request for withdrawing confidence has to be signed by a third of the members of the House and the House may not decide on this request before the elapsing of at least seven days after its submission. Withdrawal of confidence in the Government has to be decided by the majority of members of the House."
↑ Article 105 of the Constitution of the Republic of Yemen: "The Prime Minister and ministers are collectively responsible before the Presidential Council and the House of Representatives for the work of the Government."
↑ „Nazarbaev Signs Kazakh Constitutional Amendments Into Law”, Radio Free Europe/Radio Liberty, 2017. március 10. (Hozzáférés ideje: 2017. március 10.)  For more information: please see „Kazakhstan constitution: Will changes bring democracy?”, BBC News, 2017. március 6. (Hozzáférés ideje: 2017. március 7.)
↑ Article 41 of the Constitution of the Republic of Namibia.
Ez a szócikk részben vagy egészben a Semi-presidential system című angol Wikipédia-szócikk system ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
Governing Systems and Executive-Legislative Relations. (Presidential, Parliamentary and Hybrid Systems), United Nations Development Programme (n.d.). Archiválva 2010. február 10-i dátummal a Wayback Machine-ben..
The Semi-Presidential One, blog of Robert Elgie
Presidential Power blog with posts written by several political scientists, including Robert Elgie.
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Félelnöki_rendszer&oldid=23995868”
Utoljára szerkesztve 2021. június 29., 11:26-kor
A lap utolsó módosítása: 2021. június 29., 11:26
A lap szövege CC BY-SA 3.0 alatt érhető el, ha nincs külön jelölve.