hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu en cs de hu en hu hu de en de fr fr fr de hu hu hu hu hu ga hu fr hu sv hu hu hu en fr hu pl es it hu en hu hu hu pl tr hu pl en tr hu gl hu it hu hu pl hu is hu hbs_lat hu hu hu en hu pt en hu fr hu en hu hu hu sk es sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu pt hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu eo hu hu hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en sv es fr hbs_lat it sv ko lt lv lv pms pt ru es hbs_lat en fy fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2021. augusztus 20.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
A Wikimédia Commons tartalmaz Csörögefánk témájú médiaállományokat.
A csöröge vagy csörögefánk hagyományos ünnepi, főleg farsangkor fogyasztott étel. Édes, ropogós, fánktésztából készült, forró zsírban vagy olajban kisütött édesség. Magyarországon Hagyományok-Ízek-Régiók (HÍR) védjeggyel rendelkező termék.[1] Forgácsfánk és herőce néven is ismerik.[2] Jókai az És mégis mozog a földben pl. így ír erről: „Sőt még az is megtörténik, hogy poszpásznak barátfülét hoznak fel (amit csörögének, herőcének, forgácsfánknak, borkorcsolyának s nem tudom még mi mindenfélének is neveznek szerteszét az országban), ami napkeleti virágnyelven azt jelenti, hogy szívesen látott vendég van a háznál.”
A magyar csöröge szót legelőször 1565-ben jegyezték fel; feltehetően a forró zsírban sülő tészta hangjára[2] vagy a keményre, szárazra sült tésztadarabok zörgésére utal.[3] Régi ünnepi étel, melyet farsang és jeles családi események alkalmával fogyasztottak.[4] Egyesek szerint Erdélyből terjedt el a többi magyarlakta vidéken, de más vélemények alapján a palócok között is régóta ismert volt.[4]
A csörögéhez hasonló sütemény sok más európai népnél is hagyományos ünnepi, főleg farsangkor fogyasztott édességnek számít, így például az olaszoknál (chiacchiere), franciáknál (bugnes vagy merveilles), lengyeleknél (chrusty vagy faworki), bolgároknál (kukurini), ukránoknál (verhuni).[5][6] Mongóliában és Kína északi részein is ismert.[4] Az Egyesült Államokban a holland bevándorlók terjesztették el, cruller néven.[7]
Vékonyra nyújtott fánktésztából rombusz alakokat vágnak, és a közepén ejtett bemetszésen egyik sarkát átfordítják. Forró olajban kisütik, majd porcukorba forgatják.[8]
↑ Visszajöttek: csíramálé, borjúkötél, csörögefánk. atv.hu, 2011. augusztus 29. (Hozzáférés: 2017. június 8.)
↑ a b Csöröge-kisokos. nosalty.hu, 2015. február 9. (Hozzáférés: 2017. június 8.)
↑ Tótfalusi István. Magyar szótörténeti szótár. Budapest: Anno, 97. o. (2002). ISBN 9633751780
↑ a b c Őseink szakrális ételei. Alfahír, 2014. február 4. (Hozzáférés: 2017. június 8.)
↑ Chiacchiere, merveilles, chrusciki, δίπλeς: many names for one recipe. Terminology Coordination, 2016. május 28. (Hozzáférés: 2017. június 8.)
↑ Angel wings: a Polish treat and tradition. Spokesman, 2015. december 22. (Hozzáférés: 2017. június 8.)
↑ Smith, Andrew F.. Food and Drink in America. Oxford: Oxford University Press, 580. o. (2013). ISBN 9780199734962
↑ Csöröge fánk recept. mindmegette.hu. (Hozzáférés: 2017. június 8.)
Gasztronómia-portál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Csörögefánk&oldid=24143558”
Magyar sütemények, torták és desszertek
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2021. augusztus 20., 17:54
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.