hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu eu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu it pl hu cs nl hu tr hu hu es hu hu de de de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en cs de hu hu en en en en en en de hu hu en en en nl en en hu hu en hu en hu hu de de de de de hu hu hu de cs hu en hu en en sk en cs hu hu en hu en en hu hu en hu es hu en hu hu en hu hu hu hu hu en hu hu de de hu en hu en hu hu en de en hu hu id de hu hu sk hu hu hu hu hu fi hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu eo hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2021. április 7.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
1966. július 3. (74 évesen)[1]
Komáromy Pál (eredeti nevén: Komáromi Pál Imre Zsigmond[4]) (Gyöngyös, 1892. június 6. – Budapest, Józsefváros, 1966. július 4.)[5] magyar operaénekes (basszbariton), az Operaház igazgatója 1945. február 1 és 1945. április 20 között, mint a Komáromy Pál, Nádasdy Kálmán, Székely Mihály alkotta direktórium tagja, majd kinevezett igazgató 1945 május 16-tól 1946. augusztus végéig.[6][7][8][9] Komáromi Mariska unokaöccse.
Gimnáziumba 1902–1910 között járt a Ciszterci rend Egri Kath. Főgimnáziumába. Ugyanitt érettségizett 1910-ben. Zenei tehetségét már édesapja (~ Ödön, zenetanár) felfedezte és ő kezdte meg zenei képzését is. Anyja Ehrenreich Hermin volt.
Orvosnak készült, de már húszévesen az Operaház ösztöndíjasa (1912–1913), majd magánénekese (1913, 1920–1946) volt. 1914-ig Greff Károlynál Budapesten, és Grete Stückgoldnál Drezdában tanult. A világháborúk között nemzetközi hírnevet szerzett, 1928-ban Bayreuthban is énekelt (Liszt: Szent Erzsébet legendája), továbbá Ausztriában, Olaszországban, sőt, Dél-Amerikában (Buenos Aires) is fellépett. A német megszállás alatt nem szerepelhetett Magyarországon. 1945. február 8-tól az Operaház igazgatója a Székely Mihály–Nádasdy Kálmán–Komáromy Pál alkotta direktórium tagjaként. Igazgatásuk alatt nyílt meg az Operaház az ostrom után alig pár héttel (1945. március 15., Bánk bán). Miután alig két hónap után, április végén széthullott a triumvirátus, egyedüli kinevezett igazgató lett az 1945. április 24. és 1946. augusztus 31. közötti időszakban. Politikailag kegyvesztett lett, szeptember 1-jétől megkezdődött a Tóth Aladár által vezetett korszak,[10] majd 1948-ban nyugdíjazták. Az Operaház örökös tagja 1959-től.
Mint igazgató, sikerrel állította helyre a Budapest ostroma alatt megsérült épületet, pótolta a háborúban meghalt ill. emigrált művészeket és a háború előtti repertoár mintegy kétharmada ismét színpadra kerülhetett. 1946-ban bemutatták Bartók Csodálatos Mandarin-ját is.
Kölcsönös vendégjátékot szervezett a bukaresti Román Királyi Operával.
A 60-as évektől énektanítással foglalkozott, legtehetségesebb tanítványa Mészáros Sándor (basszus) az Operaház magánénekese lett.
Donizetti: Don Pasquale – címszerep
Erkel Ferenc: Hunyadi László – Rozgonyi
Gounod: Faust – Mefiszto; Wagner
Mozart: Figaro lakodalma – Doktor Bartolo
Muszorgszkij: Hovanscsina – Ivan Hovanszkij herceg
Jacques Offenbach: Hoffmann meséi – Luther
Robert Planquette: Rip van Winkle – Derrick Van Slous
Giacomo Puccini: Bohémélet – Alcindor
Rossini: A sevillai borbély – Doktor Batolo
Johann Strauss d. S.: A cigánybáró – Zsupán Kálmán
Richard Strauss: A rózsalovag – Ochs báró
Giuseppe Verdi: Rigoletto – Marullo
Giuseppe Verdi: Aida – A király
Giuseppe Verdi: Álarcosbál – Sam
Giuseppe Verdi: Falstaff – Pistol
Richard Wagner: Tannhäuser – Reinmar von Zweter
Richard Wagner: A nürnbergi mesterdalnokok – Hans Foltz
Magyar Köztársasági Érdemrend (tisztikereszt), 1946
Román Királyság, Kultúráért Érdemrend (tisztikereszt), 1946
Szocialista Munkáért Érdemérem, 1957
A Magyar Állami Operaház Örökös tagja, 1959
↑ a b c Magyar életrajzi lexikon (magyar nyelven), 1967. (Hozzáférés: 2021. szeptember 21.)
↑ PIM-névtérazonosító. (Hozzáférés: 2020. június 7.)
↑ http://www.bessenyei.hu/farkasret/abc.pdf, 2019. szeptember 26.
↑ Komáromy Pál adatlapja[halott link] az OSZMI honlapján
↑ Halotti bejegyzése a Budapest VIII. kerületi polgári halotti akv. 1662/1966. folyószáma alatt. (Hozzáférés: 2020. november 16.)
↑ Komáromy Pál | Magyar életrajzi lexikon | Kézikönyvtár. www.arcanum.hu. (Hozzáférés: 2019. június 14.)
↑ Komáromy Pál (angol nyelven). mek.oszk.hu. (Hozzáférés: 2019. június 14.)
↑ Dalműtétek - Kis operai botránykrónika (magyar nyelven). magyarnarancs.hu, 2005. szeptember 8. [2015. június 10-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2019. június 14.)
↑ archivnet.hu. www.archivnet.hu. [2016. december 21-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2019. június 14.)
↑ A budapesti Operaház 100 éve. Szerk. Staud Géza. Budapest, 1984. Zeneműkiadó. 494. l. ISBN 9633305241
Komáromy Pál a Magyar Állami Operaház adatbázisában
Komáromi Pál = Magyar Színművészeti Lexikon. Szerk. Schöpflin Aladár
Az Operaház és az I. világháború 1914[halott link] = caruso.blog.hu 2014. június 28. (Hozzáférés: 2019. június 14.)
Sablon:A Magyar Állami Operaház igazgatói
A Magyar Állami Operaház igazgatói
ifj. Ábrányi Emil (1919–1920)
Hegyi Árpád Jutocsa (2005–2006)
Győriványi Ráth György (2001–2002)
Operaportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Komáromy_Pál&oldid=23745507”
A Magyar Állami Operaház örökös tagjai
Az Osztrák–Magyar Monarchia katonái az első világháborúban
Minden szócikk halott külső hivatkozásokkal
Szócikkek halott külső hivatkozásokkal 2020 júniusából
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2021. április 4., 16:35
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.