fr fr hu hu hu hu hu hu hu fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu sk en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en ar da de es et fa fi fr de he it ja ms nl pl pt ru hbs_lat sk sl hbs_lat sv th vi zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2020. április 25. 1 változtatás vár ellenőrzésre.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
1 A VO2 max mérése
2 Becslése kezdő sportolók számára
3 Az érték jelentése
A VO2 max mérése[szerkesztés]
A VO2 pontos méréséhez a sportolót a maximális oxigén-felvételi állapotba kell juttatni. A tesztet legtöbbször sportorvosnál, futógépen, kerékpáron vagy evezőpadon, a terhelést fokozatosan növelve hajtják végre, miközben műszerekkel figyelik a sportoló légzését, mérik a ki- és belégzett oxigén és szén-dioxid mennyiségét, illetve pulzusát. A V̇O2 max a teszt alatt mért legnagyobb oxigén felvételi érték.
Becslése kezdő sportolók számára[szerkesztés]
A Dr. Kenneth H. Cooper által készített tanulmányban leírt Cooper-teszttel egyszerűen tájékozódhatunk fittségi állapotunkról. A feladat megmérni, hogy a lehető legnagyobb erőbefektetéssel hány métert vagyunk képesek futni 12 perc alatt. Miután ezt lemértük, az alábbi képlettel egy közelítő értéket kaphatunk körülbelüli VO2 max-unkról (ml/kg/perc formában):
V O 2 m a x = d 12 − 505 45 {\displaystyle VO_{2}max={d_{12}-505 \over 45}}
ahol a d12 a Cooper-teszten futott távolság méterben megadva.
VO2 max értéke kor, nem és edzettségfüggő. Egy átlagos fiatalember VO2 max-a 3,5 liter/perc és 45 ml/kg/perc, míg nőknél ez az érték várhatóan 2,0 liter/perc és 38 ml/kg/perc. Ezek az értékek edzéssel növelhetőek, fejleszthetőek, de az életkorral csökkennek. Egyes kutatások szerint ez a fejlettség elérheti, de sosem szárnyalhatja túl azt a teljesítményt, amelyet az adott szervezet 14 éves koráig produkált.
Azokban a sportágakban, melyekben az állóképesség fontos része a teljesítménynek (pl. futás, országúti kerékpár, evezés, sífutás), az élversenyzőknek rendkívül magas a VO2 maximuma. Egy átlagos férfi versenyző 70 ml/kg/perc körüli VO2 max-al rendelkezik. Világbajnok kerékpáros és sífutó férfiaknál jellemzően 80 ml/kg/perc (némelyikük 90 ml/kg/perc!), míg nőknél 70 ml/kg/perc feletti értékeket mérnek. A háromszoros Tour de France győztes Greg LeMondnak 92,5 ml/kg/perc-es VO2 maxot mértek, a rekordot a sífutó Bjørn Dæhlie tartja, neki 96 ml oxigént vett fel minden kilogrammja percenként.[1] Érdekes módon a leginkább "tüdőigényesnek" titulált evezés sportolóin nem tud ilyen magas értékeket mérni, ennek oka, hogy a magas abszolút VO2 max érték az átlagosnál nagyobb testtömegen oszlik el. A férfi evezősök tüdeje több, mint 6 liter oxigént tud felvenni percenként, de nem ritka a 8 liter/perc sem.
Érdekességképpen állatok VO2 max-át is megmérték, egy átlagos lovon 180 ml/kg/perc-et, szibériai kutyákon 240 ml/kg/perc-et mértek.[2]
További közelítő képletek (angol)
[[Rekreáció]]  Dr. Kenneth H. Cooper, 1982. Ford.: dr. Hámori Jenő, 1987. Az aerob egyenletek 157-166. oldal ISBN 963 253 478 6
↑ Ski-VM 1997. [2008. február 6-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2007. augusztus 2.)
↑ Cornell Science News
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=VO2_max&oldid=22097524”
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2020. január 3., 11:56
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.