hu en hu hu hu hu hu en hu ca hu hu cs hu hu hu hu en hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en cs de hu hu hu hu en hu hu hu en hu en hu en hu en hu en hu en hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en ar bg hbs_lat de eo es fa fr id it ja be nl pl ru sl sv tr fy vi hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. április 6.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
A monyinói repülőmúzeumban kiállított Jak–24
A Wikimédia Commons tartalmaz Jak–24 témájú médiaállományokat.
A Jak–24 (NATO-kódja: Horse) a Szovjetunióban az 1950-es évek elején kifejlesztett szállító helikopter. Kinézete alapján „repülő vagonnak” nevezték.
A Jakovlev vezetése alatt álló tervezőirodában már az 1940-es évek második felében elkezdtek foglalkozni helikopterek kifejlesztésével is. Az 1948-ra elkészült Jak–100 helyett azonban a Mi–1 sorozatgyártása mellett döntöttek. Egy új és nagyobb teherbírású helikopter tervezési munkálatai 1951-ben kezdődtek el a Jakovlev-tervezőirodában Igor Alekszandrovics Erlih főkonstruktőr vezetésével. 1952-ben a tervezőiroda leningrádi kirendeltségénél megépítették az első négy prototípust, és még abban az évben, július 3-án végrehajtották a típussal az első felszállást. A helikopterhez több szerkezeti elemet átvettek a Mi–4-ből, így annak motorját és reduktorát használták fel a Jak–24-nél is. A berepülés során jelentkező vibráció miatt a repülési tesztek több évig folytak. Ezek részleges kiküszöbölése után, 1954-ben kezdődött el a sorozatgyártása, majd 1955-ben rendszeresítették a szovjet légierőnél, és a nyilvánosság előtt is bemutatták. 1955. december 17-én két repülési világrekordot is felállított: 2000 kg terheléssel 5082 m-re, 4000 kg-mal pedig 2902 m magasságba emelkedett.
Az első változatát katonai szállító helikopterként gyártották. Ez 30 felfegyverzett katona, vagy 18 sebesült hordágyon való szállítására volt alkalmas. 1958-tól a Jak–24U típusjelű javított változatát gyártották, amelynél a forgószárny lapátjai, valamint a törzs már teljes egészében fémből készült. Növelték a teherbírását, 40 katonát, vagy 3000 kg terhet (például 2 db GAZ–69 terepjárót) szállíthatott. Kialakították Jak–24A jelzéssel a polgári szállító változatát is, amelyből 1960-tól néhány példányt gyártottak. Ezt főleg repülő daruként alkalmazták. Kifejlesztették a Jak–24K jelű, 9 személyes VIP-változatát, valamint a gázturbinával felszerelt Jak–24P-t, ám ezek gyártására nem került sor.
A katonai változatokra 1 db 12,7 mm-es géppuskát szereltek.
A helikoptereket a Szovjet Hadsereg alkalmazta kis mennyiségben, de az 1960-as évek végére hamar kiszorította a szolgálatból a megbízhatóbb Mi–6. A hadrendből kivont Jak–24-ek többségét később repülő daruként a polgári életben alkalmazták. A gyártási mennyiségről ellentmondó adatok léteznek, a források többsége 40 és 100 db között valószínűsíti az 1954 és 1961 között folyt gyártás során elkészült helikopterek számát.
A helikopter a Szovjetunióban szokatlannak számító konstrukció, két, egymás mögötti (tandem) elrendezésű főrotorral rendelkezik. Mindkét négylapátos rotort külön motor hajtotta. Az 1250 kW (1700 LE) teljesítményű AS–82 csillagmotorokat, valamint a reduktoraikat a Mi–4-en is alkalmazták. Az elülső rotort hajtó motor a pilótafülke mögött, a hátsó rotort hajtó motor pedig magasan a törzs hátulsó részében kapott helyet. A Jak–24P-be két 1985 kW-os (2700 LE) gázturbinát terveztek beépíteni.
Jak–24 – az alapváltozat katonai szállítási feladatokra,
Jak–24U – a Jak–24 modernizált változata, teljesen fémből készült rotorlapátokkal és törzzsel,
Jak–24A – polgári változat,
Jak–24K – 9 fő szállítására alkalmas szalonnal felszerelt változat, nem gyártották,
Jak–24P – gázturbinás változat, nem gyártották.
Törzs hossza: 21,3 m
Üres tömeg: 10 607 kg
Maximális felszállótömeg: 17 000 kg
Motor: AS–82V típusú csillagmotor
Motorok száma: 2 db
Teljesítmény: 2 × 1250 kW (1700 LE)
Legnagyobb sebesség: 180 km/h
Emelkedési magasság: 5500 m
A Jak–24 a Jakovlev honlapján (oroszul) Archiválva 2008. május 2-i dátummal a Wayback Machine-ben
A Jak–24 az Ugolok nyeba (ariwar.ru) oldalán (oroszul)
Jak–1 •  Jak–3 •  Jak–7 •  Jak–9 •  Jak–15 •  Jak–17 •  Jak–19 •  Jak–23 •  Jak–25 •  Jak–28 •  Jak–38
Jak–2 •  Jak–4 •  Jak–28
Jak–6 •  Jak–8 •  Jak–10 •  Jak–12 •  Jak–18T •  Jak–40 •  Jak–42 •  Jak–58 •  Jak–112
Jak–25 •  Jak–27 •  Pcsela
Jak–M11FR–1 •  Jak–100 •  Jak–24
Gyakorló repülőgépek és műrepülőgépek
UT–1 •  UT–2 •  Jak–7 •  Jak–11 •  Jak–17 •  Jak–18 •  Jak–28 •  Jak–30 (1960) •  Jak–32 •  Jak–50 (II) •  Jak–52 •  Jak–53 •  Jak–54 •  Jak–55 •  Jak–130  •  Jak–152
AVF–10 •  AVF–20 •  Jak–14
AIR–1 •  AIR–2 •  AIR–3 •  AIR–4 •  AIR–5 •  AIR–6 •  AIR–7 •  AIR–8 •  AIR–9 •  AIR–10 •  AIR–11 •  AIR–12 •  AIR–13
VVP–6 •  Jakovlev EG •  Jak–5 •  Jak–13 •  Jak–16 •  Jak–19 •  Jak–20 •  Jak–25 (I) •  Jak–26 •  Jak–30 (I) •  Jak–36 •  Jak–41 •  Jak–43 •  Jak–44 •  Jak–46 •  Jak–50 (I) •  Jak–141 •  Jak–200/Jak–210
Hadtudományi portál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Jak–24&oldid=24830943”
Szovjet és orosz helikopterek
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2022. április 6., 00:46
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.