fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hbs_lat hu fr hu sv hu hu hu hu hu hu hu fr hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu fr en en en en en en fr hu ru sv hbs_lat hbs_lat uk ru ca sv hu sk hbs_lat ru tr es en en sv hu pl pl hbs_lat uk sk pt sk sk hu sk sk en pl pl pl en en hu sk sk id sk hbs_lat es sk ru hu oc oc fr fr fr de fr de hu hu hu hu hu hbs_lat pl hu pl id hu hu de hu de hu hu es pl hu pl hu en hu hu hu hu da hu hu hu hu hu hu hu pl sk hu hu hu fi hu hu hu ru hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
Ez a szócikk a kaukázusi területről szól. Hasonló címmel lásd még: Adige (egyértelműsítő lap).
Adigeföld (hivatalosan Adige Köztársaság, oroszul Pecпyблиka Aдыre [Reszpublika Adige], adige nyelven Aдыrэ Pecпyблиk, más néven Adigeja) egyike a cserkesz népek Orosz Föderációhoz tartozó 3 észak-kaukázusi tagköztársaságának (a másik kettő Karacsáj- és Cserkeszföld, valamint Kabard- és Balkárföld). A Déli szövetségi körzet része. Minden oldalról a Krasznodari határterület határolja, vagyis enklávé.
Adige Köztársaság (Pecпyблиka Aдыreя, Aдыrэ Pecпyблиk)
2 város, 5 városi jellegű település, 46 község
é. sz. 44° 39′, k. h. 40° 00′44.65, 40Koordináták: é. sz. 44° 39′, k. h. 40° 00′44.65, 40
A Wikimédia Commons tartalmaz Adige Köztársaság témájú médiaállományokat.
2.4 Az Oroszországi Föderáció köztársaságaként
5.1 Közigazgatás és önkormányzatok
Déli része a Kaukázus hegyei közé nyúlik, itt találjuk legmagasabb hegyeit (Csugus – 3238 m, Fist – 2867 m). Itt ered a Belaja folyó, amely végighalad a köztársaságon, e mellett épült fel annak fővárosa is. A Nagy-Kaukázus lejtőin erdőségek találhatóak, ez a körzet a fakitermelés fontos helyszíne. Keleti határát a Laba-, északi határát a Kubán folyó alkotja (melynek felduzzasztásával hozták létre a Krasznodari-víztározót). Északi része a kubanyi sztyeppeket foglalja magába, alföldi jellegű. A köztársaság északi része a Kubany és a Laba teraszaival élénkített hullámos alföld. A legtöbb csapadék nyáron (májustól szeptemberig) hull, az ősz száraz és napsütéses. Télen is viszonylag enyhe az éghajlata, bár előfordulnak északról érkező hidegbetörések.
A köztársaság legdélibb része a Kaukázusi Természetvédelmi Terület bioszféra-rezervátumához tartozik.
Az adigék (más néven cserkeszek) a 13. században telepedtek itt le, ekkor az Arany Horda, később (a 16. századtól) a törökök és a krími tatárok uralma alá kerültek. 1552-ben követséget küldtek az orosz cárhoz védelmet kérve a tatárok ellen.
A mai Adigeföld területe a kaukázusi háborúk (1830–1864) során került Oroszországhoz. A főként földműveléssel foglalkozó adigék nagy része a helyi arisztokrácia és földesurak birtokain dolgozott. A gyarmatosító oroszok is nagy földterületet sajátítottak ki, telepesfalvakat (sztanyicákat) hoztak létre.
1918 márciusában megalakult a szovjethatalom a Kubanyban is, de ugyanezen év őszén a terület a fehérgárdisták kezére került. Az adigék nagy része a bolsevikokat támogatta (a cári fehérgárdista kormányzat elvette a földjeiket és üldözte a nemzetiségeket), de vezetőjüket, Mosz Sovgenovot hamarosan meggyilkolták. 1920 márciusában a Vörös Hadsereg déli offenzívája Ordzsonikidze és Kirov vezetésével szétzúzta Gyenyikin seregeit és a területen helyreállt a szovjethatalom.
1920. december 11-én a Kubány-Fekete-tengeri forradalmi bizottság határozatot hozott az adigék lakta terület nemzetiségi autonómiájáról. Az OSZFSZKn belül az adigék lakta területeken 1922. július 27-én alakították meg a Cserkesz (Adige) Autonóm Területet, melynek székhelye Krasznodarban volt, de elnevezését egy hónapon belül, augusztus 24-én Adige (Cserkesz) Autonóm Területre változtatták, majd 1928 júliusában kapta végleges elnevezését: Adige Autonóm Terület. Ekkoriban területe jóval kisebb volt a mainál, a Kubany bal partjának síkvidékét foglalta magában, lakosainak nagy részét (1926-ban 44,8%-át) az adigék alkották. A szocializmus első évtizedében az adigék kulturális fejlődése felgyorsult, kialakították saját ábécéjüket, 1931-re megszűnt az írástudatlanság a felnőttek körében.
1936 áprilisában Majkopot és környékét, valamint a Giaginszkajai járást (orosz többségű lakossággal) az autonóm területhez csatolták, és az új főváros Majkop lett. Eredetileg Tuapsze kikötőjét is hozzá akarták csatolni, de ez nem valosult meg.
1924–től az akkor létrehozott Észak-kaukázusi határterülethez, 1934 és 1937 között az ennek kettéosztásakor a nyugati feléből alakult Azovi-Fekete-tengeri határterülethez, majd 1937-től ez utóbbinak újabb felosztása után a déli feléből alakult Krasznodari határterülethez tartozott. 1939-ben 241,5 ezer lakosa volt (28% városban élt).
1940-ben újabb Majkop környéki területeket csatoltak az autonóm területhez, melynek területe ekkor 4,4 ezer km² volt (a Belaja völgyét csak az 1950-es évek végén csatolták hozzá, így alakult ki mai területe). A Kaukázus felé előrenyomuló németek 1942. augusztus 16-án foglalták el Majkopot. Az adige férfiak nagy része a kubányi kozákokból szervezett hadtestekbe vonult be harcolni a megszállók ellen. 1943. január 30-án a Kaukázusontúli front hadereje visszafoglalta a fővárost.
1970-ben 386 ezer lakosa volt.
Az Oroszországi Föderáció köztársaságakéntSzerkesztés
1991. július 3-án Adigeföld köztársasággá alakult és az Oroszországi Föderáció önálló alanya (szubjekt) lett, elszakadva a Krasznodari határterülettől. 1992 januárjában megválasztották első elnökét, Aszlan Dzsarimovot.
A köztársaság vezetése azóta is az adigék képviselőinek kezében van. A lakosság többségét alkotó oroszok egy része érdekeinek képviseletére megalakította a Szláv Uniót és 2004-ben felvetették az autonómia megszüntetésének és a Krasznodari határterületbe való beolvadásnak a tervét, ezt azonban a helyi lakosság és a moszkvai vezetés egyaránt elutasította.
A mezőgazdasági termelés a köztársaság északi részére összpontosul (búza, napraforgó, tea, dohány), míg a fakitermelés a déli területekre. 1998-ban a mezőgazdaságilag hasznosított terület 781,4 ezer hektár volt. A Krasznodari-víztározó mentén rizstermesztés is folyik. A tenyésztett állatok közül a szarvasmarha a legfontosabb, a hegyvidéken sok juhot is tartanak. Legjelentősebb iparága az élelmiszeripar (hús- és tejkombinát Majkopban, konzervgyár Jablonovszkijban, cukorgyár Giaginszkajában, illólolajgyár Natirbovóban). A fafeldolgozó ipar központja Majkop, ahol papírgyár és bútorgyártó kombinát is működik. A vegyipar szintén a fővárosban összpontosul, melynek környékén (a várostól nyugatra) már 1909-ben megkezdődött a kőolaj-, majd az 1926-ban a földgázkitermelés (gazolingyártás). Forgácsológép- és faipari gépgyártás (Majkop). A Belaja folyón két vízierőmű üzemel. Egyre fontosabb az idegenforgalom, mely a Belaja-völgyben összpontosul (több szanatórium összesen 1500 férőhellyel). Középső részén áthalad a Tuapsze–Armavir vasútvonal, melyről Belorecsenszknél déli irányba ágazik le a Majkop–Kamennomosztszkij szárnyvonal. Majkopban kisebb repülőtér található. A Kubanyon folyami hajózás.
Adigeföldnek a 2002-es népszámláláskor 447,1 ezer lakosa volt. A városokban és a városi jellegű településekben élt a lakosság 52,5%-a. A lakosság 24,1%-a adige nemzetiségű (1939 óta nagyjából változatlan a névadó nemzetiség aránya, 21-25% között mozog), a többséget az oroszok alkotják (64,5%). Az ukránok (2%) aránya 1926-ban még 23,3% volt (főként mezőgazdasággal foglalkozó telepesek), később asszimilálódtak az oroszokkal. Dinamikusan növekszik az örmények (3,4%) száma. A köztársaság természetes szaporodása negatív (2005-ben a születési ráta 10,3; a halálozási ráta 15,3‰ volt).
Adigeföldön (a 2010. évi népszámláláskor) 2 város, 5 városi jellegű település és 225 falusi település található, mely utóbbiak közül 7 lakatlan.
A 2010. évi népszámlálás adatai szerint 51% a városi (városokban vagy városi jellegű településeken élő) népesség aránya. A legnagyobb falu népessége meghaladja a 14 ezer főt, és összesen 18-é éri el a háromezret, melyek együttesen a köztársaság lakosainak 23%-a számára nyújtanak otthont. A településhálózat döntő részét azonban a legfeljebb néhány száz lakosú aprófalvak alkotják.
Adigeföld legjelentősebb települései a következők (2010. évi népességükkel):
A köztársaság jelenlegi alkotmányát 1995. május 14-én fogadták el. Adigeföld élén 2007. január 13-ától köztársasági elnökként, 2012. január 13. óta a köztársaság vezetőjeként Aszlan Kitovics Thakusinov (1947) áll.
A törvényhozó testület a kétkamarás Államtanács (Hasze), a kormány élén pedig a miniszterelnök (2006. szeptember 16. óta Kazbek Paranuk) áll. Az Államtanácsot ötéves időszakra választják és 54 képviselője van. A legutolsó parlamenti választások 2006. március 12-én voltak és a következő pártok jutottak be (7% küszöb mellett):
Egységes Oroszország (JR, 33,7%)
Kommunista Párt (KPRF, 15%)
Egyesült Iparpárt (ROPP, 13%)
A köztársaság 3 képviselőt küld az orosz parlamentbe, egyet az Állami Dumába és kettőt a Szövetségi Tanácsba.
Adigeföld (a 2010. évi népszámláláskor) közigazgatási szempontból 7 járásra oszlik, ezen kívül mindkét város köztársasági alárendeltségű, tehát nem tartoznak egyik járáshoz sem. Mindkét városhoz vidéki területek is be vannak osztva, melyek így szintén nem tartoznak egyik járáshoz sem.
Az önkormányzatok területi beosztása megegyezik a közigazgatási felosztással. A 7 járás mindegyikében járási önkormányzat működik, a városok pedig a járásoktól független városi körzetet alkotnak, melyek egyszintű önkormányzatok, egyszerre gyakorolják a járási és a községi önkormányzati hatásköröket nem csak a városban, hanem a hozzá beosztott vidéki területen is. A járásokhoz tartozik az 5 városi község – melyek központjai a városi jellegű települések – és a 46 falusi község. A köztársaságban található 3 községközi terület is, melyek valamely járásnak a községekhez nem tartozó, ritkán lakott területei.
A járások (zárójelben az orosz és az adige név) és székhelyeik:
Giaginszkajai járás (ГиarиHckий paйoH, Джэджэ paйoH), Giaginszkaja
Kosehabli járás (Koшexaблbckий paйoH, Koщxbэблэ paйoH), Kosehabl
Krasznogvargyejszkojei járás (KpacHorBapдeйckий paйoH, KpacHorBapдeйckэ paйoH), Krasznogvargyejszkoje
Majkopi járás (Maйkoпckий paйoH, Mыekъyaпэ paйoH), Tulszkij
Sovgenov járás (ШoBreHoBckий paйoH, ШэyджэH paйoH), Hakurinohabl
Tahtamukaji járás (TaxTaMykaйckий paйoH, TэxъyTэMыkъyaй paйoH), Tahtamukaj
Tyeucsezsszki járás (Teyчeжckий paйoH, Teyцoжb paйoH), Ponyezsukaj
A járások közül négy a székhelye nevét viseli, míg a Majkopi járás a közelében fekvő köztársasági fővárosról, a Sovgenov járás Mosz Sovgenov bolsevik vezetőről, a Tyeucsezsszki járás pedig Cug Tyeucsezs szovjet adige költőről kapta a nevét.
↑ A 2010. évi összoroszországi népszámlálás eredményei. [2015. június 1-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2012. augusztus 26.)
Hivatalos honlap Archiválva 2011. május 15-i dátummal a Wayback Machine-ben
Szócikk a Nagy szovjet enciklopédiában (oroszul)
A Wikimédia Commons tartalmaz Adigeföld témájú médiaállományokat.
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Adigeföld&oldid=25258611”
Utoljára szerkesztve 2022. szeptember 12., 07:41-kor
A lap utolsó módosítása: 2022. szeptember 12., 07:41
A lap szövege CC BY-SA 3.0 alatt érhető el, ha nincs külön jelölve.