hu en hu hu hbs_lat hu en hu hu hu hu hu hu uk hu hu hu zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu
Juhász Katalin Németh Zoltán és Mészáros Tünde Madách-díjas könyveiről az Új Szóban | Bázis
Magyar Irodalmi és Művészeti Egyesület Szlovákiában
Juhász Katalin írt Németh Zoltán és Mészáros Tünde Madách-díjas, valamint Mészáros András és Szalay Zoltán Madách-nívódíjas könyveiről az Új Szóban. Az írás teljes terjedelemben az Új Szó honlapján olvasható.
“Ha Németh Zoltánnak irodalomtudományi munkái mellett verskötete is megjelenik, az mindig kisebb fajta szenzáció a szakmában és versolvasók szűk táborán belül. Koncept-kötetekben gondolkodik, mindig egy-egy nagy téma köré csoportosulnak a versek, ezzel külön világot teremt, amelyben el lehet merülni. Vannak azonban olyan, csak rá jellemző jellegzetességek, amelyeknek köszönhetően akkor is azonosítani tudnánk a szerzőt, ha a neve nem szerepelne a borítón. Ilyen például a naturalista képi világ, a manírok nélküli megszólalás, a váratlan asszociációk.
Ezekben a versekben egyszerre van jelen a bizarrság és a szépség. A szerző folyamatosan tabukat döntöget, azaz olyan dolgokkal foglalkozik a költészeten belül, amelyekkel rajta kívül senki más. Különösen érdekes a lét szféráinak kitágítása az állati ösztönökre, a bennünk megbúvó ősi érzésekre. Azt is sugallja, hogy a világ csak töredékesen ismerhető meg.
A legjobb műfordításnak járó Madách-díjat Mészáros Tünde érdemelte ki, Katarína Kucbelová Főkötő című kötetének magyar nyelvre való átültetéséért. A könyv eredetije (Čepiec) nagy feltűnést keltett és komoly sikert aratott a szakmában, mivel a szlovák irodalomban kevesen művelik ezt a műfajt, sőt, szinte ismeretlennek számít. A szerző egy isten háta mögötti régióban tanulmányozza az embereket, a helyi szokásokat, hagyományokat, összerakja magában a múltat, jelent, és saját lelkéből is sok mindent előhoz. Se nem irodalmi szociográfia, se nem széppróza ez a könyv, de mindkettő hozzávalóit tartalmazza, sőt a kézimunka terápiás jellegének hangsúlyozása miatt akár az önkeresés, az önismeret fontossága felől is tekinthetünk rá. A dísztelen, élőbeszédszerű, de valójában alaposan megszerkesztett mondatok miatt a szöveg rendkívül nehezen fordítható. Mészáros Tünde viszont elérte, hogy úgy bele tudjunk feledkezni, mintha nem is fordítást olvasnánk, hanem egy magyar nyelven megírt művet. Ez nemcsak a gördülékeny mondatainak köszönhető, hanem annak is, hogy képes hangulatot teremteni magyarul – ugyanúgy, ahogy Katarína Kucbelová szlovákul.”
Kategóriák: Rólunk, Rólunk-Tőlünk, Tőlünk | Címkék: Eva Andrejčáková, Juhász Katalin, Mészáros András, Mészáros Tünde, Németh Zoltán, Szalay Zoltán
← Pillanatfelvételek az InSitu isztambuli kiállításáról a Magyar Kulturális Intézetben
Peer Krisztián Bizony c. verseskötete megjelent! →
Nagy Hajnal Csilla könyvét Margó-díjra jelölték!
N. Tóth Anikóval Kuklis Katalin beszélget a II. Bázis Fesztiválról a Pátria Rádióban
II. Bázis Fesztivál – program
Rebeka Pap a könyvfesztivál Irena Brežná-beszélgetéséről a Prae-n
Szávai Dorottya – Min dolgozol a héten?
Deczki Sarolta és Orcsik Roland a könyvfesztivál szlovák díszvendégségéről Proics Lillának a Magyar Narancsban
György Norberttel Németh Zoltán beszélgetett az Irodalmi Szemlében
Szávai Dorottya – Min dolgozol a héten?
Paszmár Líviával Németh Zoltán beszélgetett az Irodalmi Szemlében
Magyar Irodalmi és Művészeti Egyesület Szlovákiában