hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu pl fr hu hu fr hu hu hu fr hu hu hu hu hu fr fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu fr ru hu hu en uk de en en de hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en de eo ro hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
Aranka György (író) – Wikipédia
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2021. április 13.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
Ez a szócikk az íróról szól. Hasonló címmel lásd még: Aranka György (püspök).
Aranka György portréja (1800 körül)
1817. március 11. (79 évesen)
A Wikimédia Commons tartalmaz Aranka György témájú médiaállományokat.
Aranka György (Szék, 1737. szeptember 15. – Marosvásárhely, 1817. március 11.) magyar művelődésszervező, történész, író, költő, filozófus, esztéta.
A marosvásárhelyi királyi táblánál dolgozott; hivatali tevékenységein túlmenően nyelvműveléssel, történelemmel, irodalommal, filozófiával foglalkozott. Egész működése a felvilágosodás jegyében zajlott; az ember fő feladatát az elme művelésében látta. Az ismeretlen nevű kolozsvári szabadkőműves páholy tagjaként központi szerepet játszott az Erdélyi Nyelvmívelő Társaság és a hozzá kapcsolódó Kéziratkiadó Társaság megalapításában és működtetésében. Kazinczy Ferenchez hasonlóan levelezésben állt korának legtöbb irodalmárával és irodalomkedvelőjével, valamint számos történésszel. Drámafordításaival a kolozsvári színjátszás ügyét igyekezett előmozdítani; II. Richárd-fordítástöredéke az első ismert magyar Shakespeare-fordítás. Történészként egy nagyszabású kézirata maradt fenn a székelyek, illetve a három erdélyi nemzet történetéről, nyelvművelőként egy értelmező szótár összeállítását tervezte, amelyből egy elméleti alapvetés és próbaszócikkek készültek el. Költőként és filozófusként nem alkotott kiemelkedőt, de ilyen írásaival is előmozdította a művelődés ügyét.
A család őse, Zágoni Aranka Balázs református pap 1679-ben nyert nemességet. Apja az azonos nevű erdélyi református püspök volt, anyja Bonyhai Simon Mária.[1]
A gimnáziumot Marosvásárhelyen végezte, a bölcseletet és jogtudományokat a nagyenyedi református kollégiumban tanulta, ahová 1753. május 27-én iratkozott be. Lelkészi pályára készült, de miután egy prédikáció során elvétette a Miatyánkot, más pályát kellett választania. 1764-től a marosvásárhelyi királyi tábla elnöke, gróf Nemes Ádám mellett írnokként dolgozott. 1766-tól átkerült báró Domokos Antal ítélőmesterhez, majd Cserei Mihály ítélőmesterhez, majd Székely Dávid ítélőmester mellett lett iktató. A kor szokásai szerint az ítélőmester mellett inasi munkát is kellett végeznie, ugyanakkor alkalma nyílt a francia és német nyelv elsajátítására. Elkísérte Székely Dávidot Bécsbe, és kihallgatást nyert Mária Terézia magyar királynőtől, aki pártfogásáról biztosította különösen akkor, ha vállalja a római katolikussá áttérést, Aranka azonban ezt alázatosan elhárította.[2]
Bécsben belépett a Zur gekrönten Hoffnung (A megkoronázott Reményhez) szabadkőműves páholyba,[* 1] de 1780-ban már a nagyszebeni Szent András páholy tagjaként szerepelt. 1790-ben, amikor a gubernium átkerült Kolozsvárra, itt új páholy alakult (neve nem maradt fenn) magyar tagsággal, és ebben Aranka György kiemelt szerepet töltött be, egyes vélemények szerint feltehetőleg alapítója volt. A páholy kezdeményezése volt egy nyelvművelő illetve kéziratkiadó társaság megalakítása, amely így fontos közreműködője lett a 18. századi erdélyi művelődésnek. A Martinovics-per után 1795 júniusában a birodalom összes páholyát, így az erdélyieket is betiltották, azonban Aranka továbbra is részt vett a titkos összejöveteleken, és csak 1801-ben lépett ki.[3]
1778-ban beteg szeme miatt saját kérésére számfeletti ülnökké, 1787-ben törvényszéki közbíróvá, végül 1796. november 29-én a királyi táblán rendes ülnökké nevezték ki. Az állandó hivatali kötelezettségei mellett több ügyben a kormány megbízottjaként járt el, többek között a székely határőr katonaság felállításánál, Geréb József Torda vármegyei főbíró zsarolási ügyében, a borgói román határőrség és a gróf Bethlen család közötti perben, az 1788-as marosi református zsinaton, az 1791-es országgyűlés jegyzőkönyveinek ellenőrzésénél és véglegesítésénél, 1803-ban egy törvénytelen egyházi esketés ügyében. 1804-től könyvvizsgálóként is működött.[4]
Idős korában visszavonult a szervezőmunkától, Köteles Sámuel filozófia előadásait látogatta Marosvásárhelyen, és maga is filozófiával foglalkozott. 79 éves korában egy otthoni baleset okozta halálát. 1817. március 13-án temették el a marosvásárhelyi református temetőben.[5]
Egy erdélyi magyar nyelvmivelő társaság felállításáról való rajzolat a haza felséges rendeihez
Bővebben: Erdélyi Magyar Nyelvmívelő Társaság
Szintén 1791-ben kezdeményezte az erdélyi történeti emlékek kiadására alapítandó társaságot is (Az erdélyi kézírásban lévő történetírók kiadására felállítandó társaságnak rajzolatja). A Kéziratkiadó Társaság meg is alakult 1791 májusában Bánffy György kormányzó pártfogásával, nagyjából a Próba Nyelvművelő Társaság tagságával, de csak pár kötetet sikerült kiadnia. Benkő József gyűjtése alapján kiadták az erdélyi történelem forrásainak gyűjteményét (Scriptores rerum Transilvanicarum. I–II. Szeben, 1792–1800); ugyanakkor Aranka megakadályozta a Benkő által kiadásra előkészített tíz forrásmunka megjelenését.[7]
Negyvenéves korában kezdett írni, verseit a Magyar Hírmondó (1780), azután a kassai Magyar Museum és az Orpheus közölte. Egyetlen verseskötete 1806-ban jelent meg Elme játékjai címen, benne részben filozofikus, részben a virágénekekre emlékeztető szerelmes versekkel. Noha 1790 körül reflektorfénybe került, szépirodalmi munkásságát az utókor nem tartja kiemelkedőnek. A verseskötetéhez írt előszava verstani fejtegetéseit tartalmazza.[8]
1785 és 1800 között számos, különböző műfajú és tárgyú (vers, regény, színjáték, szatirikus költemény, államelméleti mű, krónika, közgazdasági mű) fordítást készített német, francia és latin nyelvről, amelyek nagy sikernek örvendtek levelezőtársai körében. Amint az levelezéséből kitűnik, célja az volt, hogy fordításai révén példát adjon a magyar nyelven alkotóknak, illetve segítsen a művelt magyar olvasóközönség kialakításában. Fordítói elvét így fogalmazta meg: „Hogy röviden a fordítás közönséges és egyetlen egy reguláját kimondjam: olyan légyen, hogy nemcsak a fordításnak semmi bűze, amint mondják, ne érezzék rajta, hanem hogy ha ki nem tudná igazán, hogy fordítás, azt gondolja, hogy általjában egy eredeti szép magyar pennából folyt ki.”[9]
A felvilágosodás jellegzetes képviselőjeként az elme művelését tartotta az ember fő feladatának. Noha korábbi írásaiban is foglalkozott az ember–természet–Isten kapcsolatával, rendszeres filozófiával csak idős korában kezdett foglalkozni. Köteles Sámuel előadásain ekkor ismerkedett meg Kant, Platón, Descartes, Leibniz filozófiájával. Saját rendszert nem alkotott, elmélkedéseit maga is csak kezdeménynek, „a böltselkedések elejinek” nevezte.[10]
A Nyelvművelő Társaság ismert nyelvészeti tárgyú írásai javarészt Aranka tollából származnak. Foglalkoztatta egy értelmező szótár készítése; ehhez kapcsolódó elméleti írásai és szótári próbacikkei maradtak fenn. A jó szótár követelményeiről című írásában vázolja a készítendő szótár tartalmát: a magyar nyelv összes szava mellett szükségesnek tartja feltüntetni az idegen szavakat, régies és tájnyelvi szavakat, szaknyelvi kifejezéseket, tulajdonneveket.[11]
A Nyelvművelő Társaság első kiadványában tette közzé Az erdélyi kézírásban lévő történetíróknak újabb és bővebb lajstromát, amely összegezte saját forráskutatásait, illetve a levelezőtársaitól szerzett adatokat. Ezt a munkát a hazai történetírás előkészületének tekintette: „Bizonyos az is, hogy az egész nemzet viselt dolgainak és az haza történeteinek illö pennával magyar nyelven való egész kidolgozása még hátra vagyon, és a kézírásoknak egybeszedések s kiadások a végre egy olyan eszköz, mint egy rakott tárháznak bégyűjtése és kinyitása egy pompás asztalnak készítésére.” Már 1794-től foglalkozott a székelyek történetével, ezen belül Kászonszék önállósulását és a marosszéki tisztségeket kutatta. 1796-tól a társaság központi témái a Csíki székely krónika illetve August Ludwig von Schlözer(wd) Kritische Sammlungen zur Geschichte der Deutschen in Siebenbürgen című könyvére adandó válasz voltak. Aranka 1811-ben készült el nagyszabású művének kéziratával, amelyben tárgyalja a székelyek eredetét és szokásait, a három erdélyi nemzet történetét, illetve kritizálja Schlözer művét.[* 2][12]
Felséges József császár nagy-erdélyi dicsőséges fejedelemségének és Nagy-Erdély arany idejének elkezdődött órái. Szeben, 1781.[13]
Anglus és magyar igazgatásnak egyben-vetése. Kolozsvár: Hochmeister, 1790.[14]
Egy erdélyi magyar nyelvmívelő társaság felállításáról, való rajzolat az haza felséges rendeihez; Kolozsvár, 1791.[13]
Az erdéllyi kéz írásba lévő történet írók ki adására fel álítandó társaságnak rajzolattya a' három nemzetbéli méltóságos fő rendekhez. Kolozsvár: Hochmeister, 1791.[14]
Az erdélyi kézirásban tevő történetiróknak esztendőszám szerint való lajstroma; Kolozsvár, 1791.[13]
Erdéllyi magyar nyelvi-mívelő társaság : újjabb elmélkedés. Kolozsvár, 1791.[14]
Hogy a' nemzeti nyelvnek ki pallérozása és kimivelése egy hazában igen hasznos, és a'nak minden jo hazafiaira, 's léányira nézve érzékeny dolog légyen, azt az Europai Keresztény Nemzeteknek szembe tünö példái bizonyitják. [1794 körül][15]
Levél az erdélyi magyar társaság nevében. Kolozsvár, 1795.[13]
1. A magyar nyelv tulajdonságairól. II. Az igéknek formapéldái. III. Minémünek kell egy jó Nyelv-Mesternek lenni ? (A Magyar Nyelvmívelő Társaság Munkáinak első darabjában.) Nagyszeben, 1796.[16]
Apró munkáji. I. darab. (1. Ember, világ, isten. Egy philosophiai elmélkedés. 2. A' Templomról. Egy erkölcsi elmélkedés. 3. 1804. krónikája) Maros-Vásárhely: Református Kollégium. 1805.[14]
Elme játékjai. Nagyvárad, 1806. (versek)[17]
Horváth országi bán nagy méltóságú maros némethi groff Gyulay Ignátz ... tiszteletére. Marosvásárhely: Református Kollégium. 1806. (Névtelenül.)[14]
A' nemes magyar országi fel-ültt nemességhez. Pest: Landerer, 1807.[14]
Két elmélkedés: A böltselkedésnek igen közönséges történetei. Hol áll az ma? - A természet esmérete rajzolatjának kitsiny táblája. Kolozsvár: Református Kéllégium, 1810.[15]
Két értekeződés: I. Az 1809-ik esztendőnek eltemetése. II. Gubernátor Hunyady Jánosról... melyben megbizonyittatik, hogy nem volt szerelem gyermeke. Kolozsvár: Református Kéllégium, 1811.[14]
Három értekezés Hunyadi Székely János törvényes ágyból lett születésének bebizonyítására; írta Zágoni Aranka György, Kazinczy Ferenc, Kriebel János, jegyz. Ponori Thewrewk József; Landerer, Pozsony, 1825
Elmélkedés a magyar szótárról. (1791-92). In: Éder Zoltán: Benkő József nyelvészeti munkássága és az Erdélyi Magyar Nyelvművelő Társaság. Budapest: Akadémiai. 1978. 243–248. o. ISBN 9630513838[18]
A szem szó és származékai. A szótári próbacikkekből I. (1791-92). In: Éder 1978. 248–254. o.[* 3] [19]
Az egy szó és származékai. A szótári próbacikkekből II. (1791-92). In: Éder 1978. 254–257. o.[18]
A jár-kél és származékai. A szótári próbacikkekből III. (1792-93). In: Éder 1978. 257–260. o.[18]
Tiszti szójegyzék. A szótári próbacikkekből IV. (1791-92). In: Éder 1978. 260–263. o.[18]
A nyelvhasználati különbségekről I. (1791-92) és II. (1792). In: Éder 1978. 263–272. o.[18]
A jó szótár követelményeiről. (1795-96). In: Éder 1978. 275–284. o.[18]
Aranka György erdélyi társaságai; vál., bev., jegyz. Enyedi Sándor, szöveggond. Ugrin Aranka; Szépirodalmi, Bp., 1988 (Ritkaságok)
Csíki Székely Krónika. Budapest: Magyar Ház. 2000. ISBN 9638608927[15]
Csíki székely krónika; Európai Idő, Sepsiszentgyörgy, 2004
"...tsekély vélekedésem szerént..." : Aranka György nyelvműveléssel és erkölcstannal foglalkozó írásai. Szeged: Szegedi Tudományegyetem Klasszikus Magyar Irodalmi Tanszék, 2007. ISBN 978 963 482 855 6[15]
Aranka György Erdély-története. Sajtó alá rend. Biró Annamária. Kolozsvár: Erdélyi Múzeum-Egyesület. 2010. ISBN 9786068178097[15]
Schlötzer magyar sértegető munkájának az erdélyi szászokról megczáfolása.[13]
Honnan neveztetett Erdély németűl Siebenbürgennek.[13]
Az erdélyi vajdák, kik szolnokmegyei ispánok voltak, melyik Szolnoknak voltak ispánjai?[13]
Hora támadásának története, akkori levelekben és irományokban.[13]
Magyar dalok és deák versek. 3 füzet.[13]
Versei. Ádám atyánk nőtelen fiának. 1798-ban.[13]
Grammatikai jegyzetei Gessner fordítására.[13]
Beszélgetések. Két ember, Id. Gróf Toldalagi László és Báro Szilágyi Sámuel filozófiai beszélgetése a boldogságról. 1801.[20]
Elmélkedés a jóról és a rosszról. Mi a morál gondolatja? mellette mi a virtus? 1801.[21]
Nem igazmondás Hazugságé vagy nem? 1803.[21]
Az Énről. Egy fejtegető visgalodás. 1807.[21]
Az Ember Esmérete Rajzolattyának Táblája. 1808.[21]
A' Bölcselkedés Eleji a' Természetnek rövid Esmérete. 1809.[21]
Filozófiai elmélkedések az emberről, az erkölcsről. 1814.[21]
Charles Drelincourt(wd): A' keresztyén léleknek halál' félelmei ellen való orvosságai, némelly bóldog ki-múlásra való szükséges készületekkel. Pozsony: Landerer, 1775.[15]
Charlotte Antoinette de Bressey: Júlia' levelei Ovidiushoz (németből, regény). Kassa: Ellinger, 1790. [22]
Giuseppe Parini: A napnak négy részei jeles példája a városban (szatirikus költemény). Hely és év nélkül, valószinűleg Kassán, 1790-ben jelent meg. [23]
Victor de Gingins Moiry: A’ Budai Basa (franciából). Bécs: Alberti, 1791[24]
Charles-Georges Fenouillot de Falbaire de Quingey(wd): Ujj módi gonosztévő. A' fiui szeretetnek jeles példája (franciából, színjáték). Bécs, 1791.[25]
II. Frigyes: Az igazgatás formáiról, és az uralkodók kötelességeiről, edgy próba a II. Fridrik prussiai király munkái közül : fordítás a' 6dik darabból. (államelméleti mű). Kolozsvár: Püspöki Ny. 1791.[* 4][26]
Catullus versei. Budapest: Európa. 1978. ISBN 9630712210[15]
Magyar eredeti történet irok I. Darab Béla K. Notáriussa és Brassai Kronika, Béla király notáriussa’ magyarok verselt dolgai az Hét Kapitányok v. Vezérek alatt Belae regis notarius. (latinból, Anonymus krónikája) [27]
Shakespeare: II. Richárd (töredék, Wieland nyomán németből).[* 5][28]
Seneca: Erkölcsi levelek. 1. levél (latinból). 1799.[29]
Berzeviczy Gergely: De commercio et industria Hungariae (latinból, közgazdasági mű). 1800.[30]
Aranka György szobra Marosvásárhelyen (Gyarmathy János alkotása, 2008)
A Kemény Zsigmond Társaság már 1934-ben mozgalmat indított emlékmű állítására Aranka György jeltelen sírján, s 1937-ben Kováts Benedek Erdély Kazinczyja című előadásával emlékezett még a tudós nyelvművelő születésének 200. évfordulójáról.[32]
Gazdag kézirathagyatékának és levelezésének részei Budapesten az Országos Levéltárban, az Országos Széchényi Könyvtár és a Magyar Tudományos Akadémia kézirattárában, Kolozsváron az Egyetemi Könyvtárban és a Román Akadémia Levéltárában, a Kolozs megyei állami levéltárban,[33] kisebb részben más levéltárakban és magángyűjteményekben találhatóak.[34]
Aranka életművének felmutatása Jancsó Elemér érdeme. Aranka György című tanulmánya a Kristóf-emlékkönyvben (Kolozsvár, 1939; újraközölve Irodalomtörténet és időszerűség, 1972. 138–168.) felelevenítette a gazdag hagyományt, majd az 1947-ben kiadott Aranka-levelezés és az Akadémiai Könyvkiadónál Az Erdélyi Magyar Nyelvmívelő Társaság iratai (1955) cím alatt megjelent forrásmű az ő filológiailag alapos gondozásában tette hozzáférhetővé a felvilágosodás korának nagy erdélyi örökségét.[32]
A Bukarestben székelő Filológiai Tudományok Társasága magyar osztályának felállítása és működésének megkezdése alkalmából Jancsó Elemér A fény századának üzenete (Korunk, 1971/10) c. alatt idézte újra Aranka emlékét, hivatkozva 180 évvel azelőtt megjelent felhívásának tanulságaira s arra a párhuzamos fejlődésre, mely az erdélyi magyar nyelvművelést kezdettől fogva a román Ioan Piuariu-Molnar és a szász Martin Hochmeister hasonló törekvéseiben gyökerező művelődési mozgalmakkal tette rokonná.[32]
2001. június 20-án és 2002. június 28-án Kolozsváron az Egyed Emese vezette kutatócsoport minikonferenciát szervezett Aranka munkásságával kapcsolatban.[35][36]
2008-ban szobrot állítottak a tiszteletére Marosvásárhelyen, Gyarmathy János bronzból készült alkotását.[37]
Aranka György nevét vette fel a Marosvásárhelyen alakult Aranka György Irodalmi Kör (1969), a széki Aranka György Alapítvány (1992),[38] a marosvásárhelyi Aranka György-Mentor Könyvesbolt (1994),[39] valamint a kolozsvári Georgius Aranka Társaság (2004), 1994-ben felmerült egy Marosvásárhelyen létesítendő, Aranka Györgyről elnevezett egyetem gondolata, de a terv nem valósult meg.[40]
Budapest II. kerületében, Rézmálon 1898-ban utcát neveztek el róla (Aranka utca).[41]
↑ A forrásokban több adat és feltételezés található a belépés évét illetően: 1766 (MSzínmLex 1931), 1779 (Jászberényi 2002), vagy 1779 előtt vagy 1780-81-ben (Jászberényi 2002).
↑ Az első kötet anyaga csak részben került elő, a második kötet teljes egészében fellelhető a kolozsvári Egyetemi Könyvtár kézirattárában.
↑ Jancsó Elemér és nyomában Gáldi László ezt Gyarmathi Sámuelnek tulajdonították, de Éder Zoltán kutatásai alapján Aranka György a valószínűsíthető szerző.
↑ Az általánosan elfogadott állásponttal szemben Jakab Elek szerint Aranka csak a kiadó volt, nem a fordító.
↑ Ez az első magyar Shakespeare-fordítás. Lásd Király 2006.
↑ Jakab : 5. o.
↑ Jakab 1884 : 5. o.
↑ Jakab 1884 : 5. o.; Abafi 1993 ; Jászberényi 2002 : 281–282. o.
↑ Jakab 1884 :5–7. o.; Pallas
↑ Gálos 1911 : 74. o.; Varga 1998 : 42. o.
↑ Jakab 1884 : 19. és 27–29. o.; Pallas ; Jancsó 1947 : 6. o; Sőtér 1964 : 85. o.; ErdTört 1988 : 1132. o.; Biró 2007 : 254. o.
↑ Jakab 1884 : 39. o.; Hóman 1925 ; Sőtér 1964 : 85. o.; Éder 1978 : 128. o.; ErdTört 1988 : 1132. o.
↑ Jakab 1884 : 16. o.; Pallas ; Sőtér 1964 : 85. o.; Varga 1998 : 45–49. o.
↑ Jancsó 1947 : 7. és 19. o.; Varga 1998 : 42. és 49. o.; Jászberényi 2002 : 283–291. o.
↑ Éder 1978 : 140–141. és 279–280. o.
↑ Biró 2007 : 256–258. o.
↑ a b c d e f g h i j k l Szinnyei 1891
↑ a b c d e f g Szinnyei 1891 ; mokka.hu
↑ a b c d e f g mokka.hu
↑ Szinnyei 1891 ; Varga 1998 : 42. o.
↑ a b c d e f Éder 1978
↑ Éder 1978 : 137–141. o.
↑ Szinnyei 1891 ; Jászberényi 2002
↑ a b c d e f g Jászberényi 2002
↑ Szinnyei 1891 ; Király 2006 : 110–111. o.; mokka.hu
↑ Király 2006 : 111–113. o.
↑ Szinnyei 1891 ; Király 2006 : 116–118. o.; mokka.hu
↑ Szinnyei 1891 ; Király 2006 : 113–116. o.
↑ Jakab 1884 : 9. o.; Szinnyei 1891 ; Király 2006 : 119–120. o.
↑ Szinnyei 1891 ; Király 2006 : 109–111. o.
↑ Király 2006 : 120–121. o.
↑ Király 2006 : 121–122. o.
↑ Király 2006 : 122–123. o.
↑ Király 2006 : 123–125.
↑ a b c RMIL 1981
↑ Magyar vonatkozású történeti források az erdélyi állami levéltárakban. leveltar.adatbank.transindex.ro (Hozzáférés: 2015. jan. 11.)
↑ Jancsó 1947 ; Éder 1978 ; Jászberényi 2002 ; Király 2006 ; Biró 2007
↑ Ö. I. B: Kiskonferencia Aranka György kéziratos hagyatékáról.  Szabadság,   (2001. jún. 22.) arch Hozzáférés: 2015. jan. 11.
↑ B. T: Aranka-kutatócsoport.  Szabadság,   (2002. jún. 29.) arch Hozzáférés: 2015. jan. 11.
↑ Aranka György szobrot avattak. www.erdon.ro. Erdély Online (2008. jún. 1.) (Hozzáférés: 2015. jan. 11.) arch
↑ Kiss Dénes: Romániai magyar kulturális intézmények adatbázisa. kulturalis.adatbank.transindex.ro (Hozzáférés: 2015. jan. 11.)
↑ 20. Marosvásárhelyi Nemzetközi Könyvvásár. vasarhely.ro (Hozzáférés: 2015. jan. 11.) arch
↑ Udvardy Frigyes: A romániai magyar kisebbség történeti kronológiája 1990-2006. udvardy.adatbank.ro (Hozzáférés: 2015. jan. 11.)
↑ Rátonyi Gábor Tamás: Nőnevű férfiak és más különös nevű utcanévadók (magyar nyelven). Utcák, terek blog, 2017. (Hozzáférés: 2017. május 12.)
↑ Abafi 1993:  Abafi Lajos: A szabadkőművesség története Magyarországon. Budapest: Akadémiai. 1993. ISBN 963-05-6540-4 Reprint
↑ Biró 2007:  Biró Annamária: "azt a' bojtorján, izgága Sophista mesterséget a' Kritikát nem tanultam, se nem tudom". Aranka György történetírói munkásságáról.  Erdélyi Múzeum,  LXIX. évf.  3–4. sz. (2007)  254. o.
↑ Éder 1978:  Éder Zoltán: Benkő József nyelvészeti munkássága és az Erdélyi Magyar Nyelvművelő Társaság. Budapest: Akadémiai. 1978. ISBN 963 05 1383 8
↑ ErdTört 1988:  Erdély története II. 1606-tól 1830-ig. Szerk. Makkai László és Szász Zoltán. Budapest: Akadémiai. ISBN 963 05 4885 2
↑ Gálos 1911:  Gálos Rezső: Aranka György halála és gyászjelentése.  Erdélyi Múzeum,  VI. évf.  1. sz. (1911)  73–75. o.
↑ Hóman 1925:  A forráskutatás és forráskritika története Magyarországon. In Hóman Bálint: Munkái. Budapest: Arcanum. [2003]. ISBN 9639374628
↑ Jakab 1884:  Jakab Elek: Aranka György és az Erdélyi Nyelvművelő és Kéziratkiadó Társaság. Budapest: Rudnyánszky. 1884.
↑ Jancsó 1947:  Jancsó Elemér: Aranka György levelezése. Kolozsvár: Minerva. 1947.
↑ Jászberényi 2002:  Jászberényi József: „Az Ember áll százmillió Én-ből”: egy fontolva haladó szabadkőműves polihisztor, filozófus: Aranka György.  Irodalomtörténet,  XXXIII. évf.  2. sz. (2002)  280–292. o.
↑ Király 2006:  Király Emőke: Aranka György fordítói munkássága.  Erdélyi Múzeum,  LXVIII. évf.  3–4. sz. (2006)  107–125. o.
↑ MÉL 1967:  Magyar életrajzi lexikon I. (A–K). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1967.  49–50. o.
↑ MSzínmLex 1931:  Magyar színművészeti lexikon : a magyar színjátszás és drámairodalom enciklopédiája. Szerk. Schöpflin Aladár. [Budapest]: Színészegyesület. 1929–1931.
↑ mokka.hu:  Magyar Országos Közös Katalógus. mokka.hu. MOKKA Egyesület (Hozzáférés: 2015. jan. 10.)
↑ RMIL 1981:  Romániai magyar irodalmi lexikon: Szépirodalom, közírás, tudományos irodalom, művelődés I. (A–F). Főszerk. Balogh Edgár. Bukarest: Kriterion. 1981.
↑ Sági 1922:  A magyar szótárak és nyelvtanok könyvészete. Összeáll. Sági István. Budapest: Magyar Nyelvtudományi Társaság. 1922. = A Magyar Nyelvtudományi Társaság kiadványai, 18.
↑ Sőtér 1964:  A magyar irodalom története I. Főszerk. Sőtér István. Budapest: Akadémiai. 1964–1966.  85–86. o. ISBN 963 05 1639 X
↑ Szinnyei 1891:  Szinnyei József: Magyar írók élete és munkái I. (Aachs–Bzenszki). Budapest: Hornyánszky. 1891.
↑ Pallas:  Aranka (2). In A Pallas nagy lexikona. Szerk. Bokor József. (hely nélkül): Arcanum. 1998. ISBN 963 85923 2 X Hozzáférés: 2015. jan. 8.
↑ Varga 1998:  Varga Zsuzsa: Elme és játék – Aranka György poétikus filozófiája.  Erdélyi Múzeum,  LX. évf.  1–2. sz. (1998)  41–49. o.
A magyar Wikidézetben további idézetek találhatóak Aranka György témában.
Jancsó Elemér: Erdély Kazinczyja.  Nyugat,  9. sz. (1940)
Szigeti József: Az Erdélyi Magyar Nyelvmívelő Társaság iratai.  Utunk,  15. sz. (1956)
Nagy Pál: Egy elfelejtett évforduló.  Igaz Szó,  1. sz. (1969)
A marosvásárhelyi Kemény Zsigmond Társaság levelesládája. Szerk Marosi Ildikó. Bukarest: Kriterion. 1973.
Az emberarcú intézmény: Tanulmányok Aranka György köréről. Szerk. Egyed Emese. Kolozsvár: Erdélyi Múzeum-Egyesület. 2004. = Erdélyi Tudományos Füzetek, 249. ISBN 9738231396
Felvilágosodás, Erdély. A 2006. október 12-14-i kolozsvári tudományos tanácskozás tanulmányai; szerk. Egyed Emese; Erdélyi Múzeum-Egyesület, Kolozsvár, 2007
Bíró Annamária: Nemzetek Erdélyben: August Ludwig Schlözer és Aranka György vitája. Kolozsvár: Erdélyi Múzeum-Egyesület. 2011. = Erdélyi Tudományos Füzetek, 272. ISBN 9786068178424
ISNI: 0000 0000 8384 0603
Erdély-portál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Aranka_György_(író)&oldid=23775886”
Erdélyi magyar történelmi személyek
Lefordítandó cikkekre való utalást tartalmazó lapok
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2021. április 13., 14:09
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.