hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu sv hu hu hu hu hu fr hu hu hu hu hu hu hu hu gl hu hu hu pl hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu eu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu de hu hu pt hu fr id sv hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu uk fr oc hu uk fi fr hu uk hu en hu uk pl de hu ru hu fr hu uk hu ca hu uk hu de hu uk eo ca hu ru id nl hu uk hu en hu ru pt sv hu uk pl fr hu ja hu fr hu pl pt fr hu ru hu fr hu uk hu fr hu en eo fr hu uk de sv hu ja hu oc hu de hu de hu ja hu en hu uk en fr hu war hu vi hu uk hu fr hu uk tr fr hu hu hu hu hu hu hu en cs de hu hu hu hu hu hu hu fr hu hu hu hu hu sk hu hu hu hu hu en en oc hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en cv nl ar arz en az ku uz ru sv bg br hbs_lat uk ca en mhr id tt hbs_lat vi cy da de el eo es et eu fa fi fr da fy de ku he hi hbs_lat it hy id es is it ja ka sah kk ko sk it fi fr lt lv ru en be mr ms ru nl nb nb fr ta pl pnb pt ro ru bxr en it hbs_lat sk sl hbs_lat sv hu ta th ceb tr oc en fy ur uz fi vi pl zh xmf zh fr zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2019. február 24. 2 változtatás vár ellenőrzésre.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
é. sz. 55°, k. h. 33°55, 33Koordináták: é. sz. 55°, k. h. 33°55, 33
A Wikimédia Commons tartalmaz Szmolenszki terület témájú médiaállományokat.
A Szmolenszki terület (oroszul: CMoлeHckaя oблacTb) az Oroszországi Föderációt alkotó jogalanyok egyike (szubjekt), önálló közigazgatási egység, a Központi Körzethez tartozik. Az ország nyugati határán, a Dnyeper felső folyása mentén terül el.
Északon a Pszkovi- és a Tveri-, keleten a Moszkvai- és a Kalugai-, délen a Brjanszki terület, délnyugaton és nyugaton Fehéroroszország, annak Vicebszki- és Mahiljovi területe határolja. Közigazgatási központja Szmolenszk.
A Kelet-európai-síkság középső és nyugati vidékén fekszik. Legnagyobb része a Szmolenszk-moszkvai-hátságot, egy kisebb, északi része a Vjazmai-hátságot fogalja magában. Középső és keleti területe mélyen bevágódó folyóvölgyek által tagolt dombvidék. Északnyugaton az utolsó jégkorszakban keletkezett morénahátak húzódnak. A felszín átlagos magassága kb. 220 m, legmagasabb pontja 319 m (Vjazmai-hátság). Legnagyobb kiterjedése észak-déli irányban 250 km, nyugati-keleti irányban 280 km.
A terület 60%-a a Dnyeper, 25%-a a Volga, 15%-a a Nyugati-Dvina vízgyűjtőjéhez tartozik. Az északi határ közelében indul útjára Szmolenszk folyója, a Dnyeper, itteni szakaszának hossza 504 km. A területen ered egyik legnagyobb mellékfolyója, a Gyeszna is, valamint számos kisebb mellékfolyója, köztük a Vop és a déli vízfolyások vizeit összegyűjtő Szozs. A Volga medencéjéhez tartozik a Vazuza és az Oka mellékfolyója, az Ugra. A Nyugati-Dvina egy rövid szakasza az északnyugati vidéken folyik keresztül. Környékén a morénahátak között a jégkorszakból visszamaradt tavak rendszere húzódik (Szavickoje-, Veliszto-, Kaszplja-tó, stb.) A folyókon összesen 13 víztározó épült, közülük legnagyobb az északi határnál, a Vazuza-folyón. A Gyesznán létesített 42 km²-es víztározó a helyi atomerőmű hűtését szolgálja.
A terület legfontosabb ásványkincse a barnaszén. Kalóriaértéke ugyan alacsony, de a készletek tekintélyesek (kb. 1,5 milliárd tonna). A központi régiókhoz hasonlóan itt is bőven áll rendelkezésre tőzeg (450 millió tonna), ezen kívül nagyobb mennyiségben dolomit, kréta, mészkő, agyag fordul elő.
Éghajlata mérsékelten kontinentális. Az éves középhőmérséklet 3,5 °C és 5 °C között alakul. A leghidegebb hónap, a január középhőmérséklete –9 °C, a júliusé 17 °C. A fagymentes napok száma átlag 125-148 körül mozog, a napi középhőmérséklet az év 213-224 napján fagypont fölött marad. A csapadék évi mennyisége vidékenként változóan 530–650 mm; 2/3 része eső, 1/3 része hó. Állandó hótakaró többnyire december elején alakul ki és április elejéig megmarad.
Sarki hófajd (A fotó az USA egyik nemzeti parkjában készült)
A terület a vegyes erdők övezetében fekszik, felszínének kb. 40%-át borítja erdő, 1/3 részben fenyőerdő. A védett nemzeti parkban a fenyvesek aránya 40% (28% luc- és 12% erdeifenyő); a lombos fajok közül uralkodó a nyír (31%), az égerfa) és a nyárfa, továbbá tölgy, kőris, juhar és hárs is gyakran fordul elő.
Állatvilágára a központi régiókban általánosan elterjedt fajok jellemzők, az emlősök közül: vaddisznó, jávorszarvas, őz, vörös róka, farkas, hermelin, nyúl, nyest, menyét, stb. Gyakori halfajok: menyhal, a dévérkeszeg, csuka, sügér. A nemzeti parkban 57 féle emlőst és 190 madárfajt tartanak nyilván. A ragadozómadarak között gyakran feltűnik a fehérfarkú rétisas, a szirti sas, a vándorsólyom, a kígyászölyv. Ritkán előfordul nagy sárszalonka, fürj, fogoly, sarki hófajd, kék vércse is.
1992-ben az északnyugati Gyemidovi és Duhovscsinai járás területein Szmolenszkoje poozerje (Szmolenszki tóvidék) néven nemzeti parkot alakítottak ki. Négy különböző egysége közül az egyik fokozottan védett terület, a park közel 7%-a. A 146 200 hektáros park 74%-a vegyes erdő. 35 kisebb-nagyobb tava közül legnagyobb vízterületű az Akatovszkoje-tó (604 ha), leghíresebb az erdővel benőtt apró szigetekkel tűzdelt, 16 m mély Szapso (304 ha). A parkot 2002-ben bioszféra-rezervátummá nyilvánították.
Az I. évezred közepétől már a szláv krivicsek lakták a vidéket. Szmolenszk első írásos említése 863-ból való. 882-ben Oleg kijevi fejedelem hódította meg. A „görögöktől a varjágokig vezető” fontos víziút, a Dnyeper mentén létrejött Szmolenszki fejedelemség virágkorát a 12. században élte, ezt követően azonban gyakori háborúskodások színhelyévé vált. A 14. században a litvánok befolyása alá került, majd 1404-ben el is foglalták.
A 16. század eleje a litván-orosz háborúskodással telt: 1514-ben az orosz sereg elfoglalta Szmolenszk városát, de a háború csak nyolc év múlva ért véget; a város a vidék egy részével együtt orosz kézen maradt. 1611-ben Szmolenszket hosszú ostrom után a lengyelek foglalták el, és a „zavaros időszakot” lezáró békeszerződés a területet az ő kezükre juttatta. A helyzeten az 1632-34-es szmolenszki háború sem változtatott. Végül a 20 éves orosz-lengyel háborút lezáró andruszovói békében (1667) a lengyelek lemondtak a korábban megszerzett területekről, Szmolenszkkel és vidékével együtt. 1708-ban megalakult a Szmolenszki kormányzóság, területén 17 várossal.
Szmolenszk 1814-ben. (Ismeretlen 19. századi festő képe)
A napóleoni háborúk idején a térség újabb háború színhelye volt és sokat szenvedett. Az első vasútvonal (Orjol és Vicebszk között) 1868-ban készült el. A szovjet korszakban, a térségben megszüntetett kormányzóságok helyén kialakították a Nyugati területet, majd annak részeiből hozták létre a (mainál jóval nagyobb) Szmolenszki területet mint közigazgatási egységet 1937. szeptember 27-én.
A második világháború idején, 1941-ben Szmolenszk körül különösen súlyos harcok dúltak. Mire a város 1943. szeptember 27-én visszafoglalták a szovjetek, egész ipara, lakóépületeinek mintegy 93%-a romokban hevert.
A második világháború alatt a megszálló német csapatok a Szmolenszktől 18 km-re fekvő Katyn erdejében hatalmas tömegsírra bukkantak. A jeltelen gödrökben a sztálini önkényuralom sok ezer áldozatát, köztük több mint 10000 meggyilkolt lengyel katonának maradványait tárták fel.
Gazdasági szempontból a Szmolenszki terület az Oroszországi Föderáció Központi Gazdasági Körzetéhez tartozik.
A legtöbb központi régióhoz hasonlóan az ipari termelés legnagyobb része a közigazgatási központban koncentrálódik. Szmolenszk repülőgépgyára a kisebb sport-, gyakorló- és mezőgazdasági repülőgépek készítése mellett hadiipari és űrhajózási célokat is szolgál. Kiemelkedőek a kevés nyersanyagot igénylő optikai, mérő- és egyéb műszereket előállító vállalatai („Izmerityel”, „Analitpribor”). Híres gyémántcsiszoló-gyárának („Krisztall”) ékszereit, briliánsait külföldi piacokon értékesítik. Egyéb fontos ágazatok: szerszámgépek és gépkocsi-részegységek gyártása, lámpagyártás, könnyűipar (textil- és cipőipar), fafeldolgozás, élelmiszeripar. Néhány további ipari város:
Roszlavl: gépkocsi-részegységek (fékberendezések, üzemanyag-szivattyúk) gyártása; gyémántszerszámok gyára („Almazinsztrument”). Az itteni üveggyár („Szitall”) volt a Szmolenszki terület elsőként (1992-ben) privatizált vállalata, ma az ország egyik legnagyobb kapacitású üvegpalackokat előállító gyára.
Jarcevo: kohászat és gépgyártás; vegyipar, textilipar, építőanyagipar.
Szafonovo: villanymotorok és generátorok gyára; hidrometeorológiai és geológiai műszerek, automatikák gyártása („Gidrometpribor”)
Gyesznogorszk: a Szmolenszktől 150 km-re, az orosz-belarusz határ közelében épült város az itteni atomerőmű igényeit szolgálja. A tőle 3 km-nyire épült atomerőmű három blokkját 1982-ben, 1985-ben és 1990-ben helyezték üzembe. A tervezett negyedik blokk megépítését 1986-ban, a csernobili katasztrófa évében leállították.
A szmolenszki vasútállomás épülete
Mezőgazdaságának legfontosabb ágazata az állattenyésztés, valamint ehhez kapcsolódóan a takarmánynövények termesztése és a tejfeldolgozás. A gabonafélék mellett nagy vetésterületei vannak a lennek, és a városi ellátás szempontjából jelentős a burgonya nagyarányú termesztése is. A gabona és a len zömét nagyobb mezőgazdasági vállalatok állítják elő (2006-ban: a gabona 74%-át, a len 81%-át); a zöldség és a burgonya csaknem teljes egészét a lakossági (háztáji) gazdaságok termelik.
Autóútjainak hossza 8820 km, sűrűsége 213 km/1000 km² (1999-ben). A legfontosabb, országos és nemzetközi jelentőségű autóutak: Moszkva–Minszk (itteni szakasza 298 km), Orjol–Vicebszk (221 km), Moszkva–Varsó (115 km). A vasúti hálózat hossza 1259 km, sűrűsége 25 km/1000 km², ez közel ötszöröse az országos átlagnak.
Szmolenszk térségében két repülőtér is található, az egyik a Szmolenszki repülőtér, a másik a Szmolenszk-észak katonai repülőtér, ahol 2010 áprilisában a lengyel politikai elit több tagja életét vesztette a Tu–154-es repülőgépük lezuhanása során.
A terület lakossága 1 005 900 fő (2006), ebből a városban lakók aránya 71% (2006). A népsűrűség 20,2 fő/km² (2006).
Nemzetiségi összetétel a 2002-es népszámlálási adatok szerint (ezer fő): oroszok (980,1); ukránok (17,4); beloruszok (16,2); örmények (3,9); cigányok (3,0); tatárok (2,4); azeriek (2,4); zsidók (1,4); németek (1,1). (A többi nemzetiség 1 000 fő alatt.)
A lélekszám 2006. január 1-jén (ezer fő):
A terület élén a kormányzó áll.
Viktor Nyikolajevics Maszlov: 2002. június 7. – 2007. december 18.
Elektromérnöki diplomát szerzett. 1975-ben elvégezte a KGB főiskoláját, majd a szmolenszki atomerőműben állambiztonsági feladatokat látott el. 25 évig a szervezet, illetve jogutódja szolgálatában állt, utoljára vezérőrnagyi rangban. Amikor 2002 májusában a Szmolenszki terület vezetője lett, kilépett a szolgálatból. 2005-ben Vlagyimir Putyin elnök előterjesztése alapján a helyi Duma képviselői kormányzónak választották. Idő előtt távozott hivatalából.
Szergej Vlagyimirovics Antufjev: 2007. december (18.) 24. – 2012. április 20.
Alekszej Vlagyimirovics Osztrovszkij: 2012. április (20.) 26. óta.
2006 óta a Szmolenszki területen 350 helyi önkormányzat működik. Közülük 2 városi körzet (gorodszkoj okrug) és 25 járás (rajon), továbbá 25 városi község (gorodszkoje poszelenyije) és 298falusi község (szelszkoje poszelenyije). A városi körzetek és a járások a következők:
Szmolenszk látképe 1912-ben a Katedrális-hegyről. Szergej Mihajlovics Prokugyin-Gorszkij felvétele
A közigazgatási járások neve, székhelye és 2010. évi népességszáma az alábbi:
A Wikimédia Commons tartalmaz Szmolenszki terület témájú médiaállományokat.
A Szmolenszki terület hivatalos honlapja
A helyi atomerőmű ismertetése (oroszul)
A Nemzeti Park bemutatása (oroszul)
Adigeföld ·  Altaj köztársaság ·  Baskíria ·  Burjátföld ·  Csecsenföld ·  Csuvasföld ·  Dagesztán ·  Észak-Oszétia ·  Hakaszföld ·  Ingusföld ·  Jakutföld ·  Kabard- és Balkárföld ·  Kalmükföld ·  Karacsáj- és Cserkeszföld ·  Karélia ·  Komiföld ·  Mariföld ·  Mordvinföld ·  Tatárföld ·  Tuva ·  Udmurtföld
Altaji ·  Bajkálontúli ·  Habarovszki ·  Kamcsatkai ·  Krasznodari ·  Krasznojarszki ·  Permi ·  Sztavropoli ·  Tengermelléki
Amuri ·  Arhangelszki ·  Asztraháni ·  Belgorodi ·  Brjanszki ·  Cseljabinszki ·  Irkutszki ·  Ivanovói ·  Jaroszlavli ·  Kalinyingrádi ·  Kalugai ·  Kemerovói ·  Kirovi ·  Kosztromai ·  Kurgani ·  Kurszki ·  Leningrádi ·  Lipecki ·  Magadani ·  Moszkvai ·  Murmanszki ·  Novgorodi ·  Novoszibirszki ·  Nyizsnyij Novgorod-i ·  Omszki ·  Orenburgi ·  Orjoli ·  Penzai ·  Pszkovi ·  Rjazanyi ·  Rosztovi ·  Szahalini ·  Szamarai ·  Szaratovi ·  Szmolenszki ·  Szverdlovszki ·  Tambovi ·  Tomszki ·  Tulai ·  Tveri ·  Tyumenyi ·  Uljanovszki ·  Vlagyimiri ·  Volgográdi ·  Vologdai ·  Voronyezsi
Moszkva ·  Szentpétervár ·  Szevasztopol[1]
Csukcsföld ·  Hanti- és Manysiföld ·  Jamali Nyenyecföld ·  Nyenyecföld
Déli ·  Észak-kaukázusi ·  Északnyugati ·  Központi ·  Szibériai ·  Távol-keleti ·  Uráli ·  Volgamenti
↑ Hovatartozása jelenleg vitatott. Ukrajna és a világ országainak többsége (köztük Magyarország) nem ismeri el a Krím Oroszországhoz való csatlakozásának legitimitását.
Földrajzportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Szmolenszki_terület&oldid=21020490”
Wikidata koordinátákat használó lapok
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2019. február 24., 11:10
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.