hu hu de hu hu hu de hu ru hu de hu de hu ru hu pl hu pl hu pl hu pl hu hu pl hu pl hu hu pl hu de hu hu de hu de hu de hu hu de hu hu de fr de hu de hu de hu hu ru hu ru hu ru hu ru hu pl hu de hu de hu de hu pl hu uk hu uk hu de hu hu de hu cs hu hu de hu uk hu hu uk hu pl hu de hu de hu pl hu de hu hu hu hu hu hu de hu pl hu pl hu uk hu pl hu pl hu de hu hu hu de hu de hu de hu pl hu uk hu uk hu pl hu de hu hu de hu de hu de hu uk hu pl hu es hu pl pl es hu uk hu pl hu uk hu uk hu uk hu hu de hu de hu de hu de hu de hu de hu pl hu uk hu uk hu uk hu de hu de hu de hu pl hu de hu uk hu de hu ja hu uk hu uk hu cs hu de hu de hu de hu de hu hu hu uk hu uk hu cs hu pl hu de hu uk hu uk hu lt hu pl hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu de hu hu hu hu hu de hu de hu hu hu pl hu de hu de hu de hu pl hu de hu ru hu hu hu cs hu de hu de hu de hu pl hu pl hu de hu de hu hu hu hu hu pl hu de hu de hu hu hu hu de hu de hu de hu cs hu de hu de hu de hu de hu hu hu cs hu de hu de hu de hu de hu pt hu cs hu cs hu de hu hu hu fr hu pl hu hu pl hu hu de hu hu de hu de hu de hu de hu ru hu hu hu de hu de hu hu hu ru hu pl hu de hu de hu pl hu hu hu uk hu pl hu en hu de hu de hu pl hu pl hu ru en pl hu pl hu pl hu de hu hu de hu de hu de hu ru hu ru hu ru hu de hu ru hu pl hu hu pl hu ru hu ru hu ru hu ru hu de hu de de hu hu de hu de hu hu hu pt hu de hu de hu de hu hu hu uk hu uk hu de hu de hu de hu pt hu pl hu de fr hu de hu de hu de hu de fr de hu cs hu cs hu de hu uk hu hu uk hu ru hu de hu de hu hu hu hu hu hu de hu ru hu ru hu de hu de hu de hu ru hu ru hu ru hu hu ru hu de hu de hu de hu ru hu de hu de sk de hu de hu de hu ru hu ru hu ru hu de hu de hu de hu ru hu fr ru hu ru hu ru hu ru hu ru hu de hu hu de hu ru hu de hu de hu ru cs ru hu ru hu de hu de hu de hu de hu it hu it hu cs hu de hu ru hu de hu cs hu hu cs hu cs hu hu hu de hu de hu de hu de hu de hu de hu de hu hu de hu hu hu hu hu ru hu ru hu cs hu cs hu cs hu ru hu de hu hu hu de hu de hu de hu de hu de hu ru hu cs hu hbs_lat hu ru hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en en hu hu
Száz éve halt meg Szabó Ervin – mivel lennénk szegényebbek nélküle? | Hadszíntér és hátország
• Tormay Cecil: Régi ház
• Krúdy Gyula: Palotai álmok
• Ady Endre: Ki látott engem?
• Törvényjavaslat a Nemzeti Színház új épületéről
• Állásfoglalás a politikai tömegsztrájk ellen Franciaországban
• Megszületett Tolnay Klári színésznő
• Tüntetések a háború mellett
• Népszava: Nem akarunk háborút!
• A politikai jellegű gyűlések betiltása
• Az Osztrák-Magyar Monarchia hadüzenete Szerbiának
• A budapesti élelmiszerárak emelkedése
• Montenegró hadüzenete az Osztrák-Magyar-Monarchiának
• Az Osztrák-Magyar Monarchia hadüzenete Oroszországnak
• Nagy-Britannia hadüzenete az Osztrák-Magyar-Monarchiának
• Franciaország hadüzenete az Osztrák-Magyar-Monarchiának
• Megszületett Baróti Lajos labdarúgó
• XV. Benedek pápa megválasztása
• A Nemzeti Színház és az Operaház működésének felfüggesztése
• Orosz csapatok Magyarország területén
• Vágó Géza: Nagy dolog a háború
• Az első ypres-i csata
• Ady Endre: Az eltévedt lovas
• A Népszava esti kiadása
• A szén és a tűzifa árának maximalizálása
• A behívások miatt csökkent a szakegyletek létszáma
• Babits Mihály: Játszottam a kezével
• A Mária Valéria-telep létrehozása
• Bartók Béla: Román népi táncok
• Leopold von Berchtold lemondása
• Hadiüzemekben dolgozók munkakörülményeinek javítása
• Újra játszik a Nemzeti
• A Fox Film Corporation megalapítása
• Új rendező a Nemzeti Színházban
• Központosított gabonaelosztás Németországban
• Ferenc Ferdinánd gyilkosainak kivégzése
• Elszaporodik az élelmiszer-spekuláció
• Emelkednek a gyógyszerárak
• A tengeralattjáró-háború kezdete
• Újságírók tiltakozása a cenzúra ellen
• Gabonakészletek lefoglalása Ausztriában
• Szocialista nőmunkások a háború ellen
• Liszt- és kenyérhiány a fővárosban
• Egy nemzet születése
• Márkus József halála
• Flottatámadás a Dardanellák ellen
• Az MSZDP gyűlésének betiltása
• Az Universal City megnyitása
• Ady és Csinszka házasságkötése
• Javaslat a parlamenti ciklus meghosszabbítására
• Német támadás Ypres-nél
• Az örmény népirtás kezdete
• Partraszállás a Gallipoli-félszigeten
• Javaslat a katonák választójogáról
• A Jugoszláv Bizottság megalakulása
• A lisztfogyasztás korlátozása
• A Szocializmus megjelenése
• A második hadikölcsön
• A Lusitania elsüllyesztése
• A Metro Pictures Corporation létrehozása
• Olaszország hadüzenete az Osztrák-Magyar Monarchiának
• A gabonafelhasználás állami szabályozása
• Az első isonzói csata
• Új főrendező az Operában
• Húsmentes napok elrendelése
• A második isonzói csata
• Széll Kálmán halála
• Szocialista konferencia Svájcban
• A kukorica állami felvásárlása
• Bulgária hadüzenete Szerbiának
• Az MSZDP üléseinek betiltása
• A harmadik isonzói csata
• A szocialista mozgalmak fokozottabb ellenőrzése
• A Tett megjelenése
• Ujházi Ede halála
• A negyedik isonzói csata
• A Cseh Külföldi Bizottság megalakulása
• A tejjegy bevezetése
• A Csárdáskirálynő bemutatása
• A Lánchíd megnyitása
• A választójog kiterjesztésének követelése
• Újabb élelmiszer-árszabások megjelenése
• Törvény az árdrágítások ellen
• 25 éves az MSZDP
• A kenyérjegy bevezetése
• Karinthy Frigyes: Tanár Úr kérem
• Babits Mihály: Recitativ
• Móricz Zsigmond: Nem élhetek muzsikaszó nélkül
• Vigalmi adó Budapesten
• Mocsáry Lajos halála
• A munkaügyi panaszbizottságok felállítása
• A hadkötelesek korhatára 55 év
• A bőráruk szabadpiaci értékesítésének betiltása
• A Cukorközpont felállítása
• A hadüzemi munkások sztrájkjogának felfüggesztése
• Az Újságpapír-központ felállítása
• Munkásnők “a hadseregben”
• Eötvös Károly halála
• A második zimmerwaldi konferencia
• Háborúellenes tüntetések Németországban
• Görgei Artúr halála
• A jütlandi csata
• A Bruszilov-offenzíva megindulása
• A magyarországi szakszervezetek konferenciája Budapesten
• A budapesti munkásgyűlések betiltása
• A somme-i csata
• Károlyi Mihály lemond pártelnöki tisztségéről
• Rosa Luxemburg internálása
• Hadiszállítók a katonai bíróság előtt
• Hágai konferencia a békéért
• A hatodik isonzói csata
• Törvény egyes adónemek összegének emeléséről
• Románia csatlakozása az antanthatalmakhoz
• A tej árának emelkedése
• Olaszország hadüzenete Németországnak
• Románia hadüzenete az Osztrák-Magyar Monarchiának
• A hazai ellenzék a kormány lemondását követeli
• A tank első bevetése
• A szociáldemokraták választójogi gyűlésének betiltása
• A cukor árának emelkedése
• A Tett betiltása
• Tüntetés Újpesten a burgonyahiány miatt
• A Közélelmezési Hivatal és Tanács felállítása
• A csárdáskirályné magyarországi bemutatója
• Az önálló lengyel királyság kikiáltása
• Wilson elnököt újraválasztják
• A kecskeméti színház felveszi Katona József nevét
• A Ma megjelenése
• I. Ferenc József halála
• A 16 és 60 közöttiek hadiszolgálatra kötelezése Németországban
• A gáz és az áram árának emelkedése
• Német békeajánlat a szövetségeseknek
• IV. Károly megkoronázása
• A Béke Nobel-díj a Nemzetközi Vöröskereszté
• Charlie Chaplin: A kivándorló
• Bartók Béla: Nyolc magyar népdal
• Bánki Donát: Vízturbina
• Az antant békére törekszik
• A Népszövetség megalakítása
• A korlátlan tengeralattjáró-háború kezdete
• Az USA megszakítja Németországgal a diplomáciai kapcsolatot
• Lövések a parlamentben
• Törvényjavaslat a választójog bővítéséről
• Forrongás a hadseregben az élelmezés miatt
• Papírhiány miatt csökken a lapok terjedelme
• Emelkednek a dohányárak
• Új kormány Oroszországban
• Újabb megszorítások a közélelmezésben
• IV. Károly békekísérlete
• Az USA hadüzenete Németországnak
• Cenzúra alatt a Népszava
• Munkássztrájk az élelmiszerhiány miatt
• Tömörkény István halála
• Javaslat a Választójogi Blokk megalakítására
• A budapesti kereskedősegédek tüntetése
• A tizedik isonzói csata
• Szociáldemokrata nőkongresszus Budapesten
• Friedrich Adlert halálra ítélik
• Lemond Tisza István
• Tüntetés Tisza István ellen
• Megszűnik a Népszava előzetes cenzúrája
• Szociáldemokrata szervezésű népgyűlések a fővárosban
• Munkásnők sztrájkja a béremelésért
• Brit páncélosok támadása
• Esterházy Móric a miniszterelnök
• Változik a panaszbizottságok hatásköre
• Gyóni Géza halála
• A lőszergyári munkásnők sztrájkja
• Munkássztrájk a Fővárosi Elektromos Művekben
• A Kerenszkij-kormány megalakulása
• A katonai bíróságok hatáskörének korlátozása
• Az antant offenzívája Flandriában
• Népgyűlés a hadisegélyek rendezéséért
• Wekerle Sándor a miniszterelnök
• Háborúellenes csoport a Galilei körben
• Justh Gyula halála
• Mata Hari halála
• A caporettói áttörés
• Nők tüntetnek Budapesten
• Az októberi orosz forradalom kezdete
• A Népszava cikke a szovjetek kongresszusáról
• Clemenceau kormányra kerülése
• Háborúellenes tüntetés Budapesten
• Fegyverszünet a keleti fronton
• Finnország kikiáltotta függetlenségét
• Az USA hadüzenete a Monarchiának
• Választójogi törvényjavaslat a parlamentben
• A Galilei Kör röplapja
• Tüntetés az élelmiszerhiány miatt
• Wilson 14 pontja
• A Galilei Kör feloszlatása
• Wekerle Sándor lemondása
• A 48-as Alkotmánypárt megalakulása
• A Wekerle-kormány átalakulása
• A bányamunkások szövetségének megalakulása
• A MÁV-alkalmazottak politikai aktivitásának korlátozása
• Khuen-Héderváry Károly halála
• A panaszbizottságok hatáskörének kiterjesztése
• Észtország és Litvánia független
• Tüntetés az élelmiszerhiány miatt
• A breszt-litovszki béke
• Vasárnapi munkaszünet a húsiparban
• Moszkva az új főváros
• Tüntetés a háború ellen
• Offenzíva a Somme-nál
• Sajtóvita az MSZDP választójogi politikájáról
• Ferdinand Foch az új főparancsnok
• Vita a választójogi törvénytervezetről
• Népgyűlés az általános választójogért
• Wekerle Sándor lemondása
• Gavrilo Princip halála
• Románia békét köt
• Wekerle Sándor új kormánya
• Új választójogi reform
• A Népszava írása a választójogi tervezetről
• Pécsi katona- és bányászlázadás
• A kékszakállú herceg vára
• Német offenzíva a Marne-nál
• Nagygyűlés a nők választójogáért
• Lapbetiltás a fronton
• Német megtorpanás a nyugati fronton
• Sortűz a MÁV Gépgyárban
• A választójogi törvényjavaslat vitájának kezdete
• II. Miklós halála
• A választójogi törvény elfogadása
• Tüntetés az élelmiszerhiány miatt
• Katonaszökevények elleni szankciók
• A német hadsereg „fekete napja”
• Merénylet Lenin ellen
• Károlyi Mihály nyílt levele
• Bulgária békét köt
• Szabó Ervin halála
• Tombol a spanyolnátha
• Új német kormány
• A Monarchia békeajánlata
• A Szlovén-Horvát-Szerb Nemzeti Tanács megalakulása
• Merénylet Tisza ellen
• „Ezt a háborút elveszítettük”
• Károlyi Mihály törvényjavaslata
• A Munkapárt megszűnése
• A Magyar Nemzeti Tanács megalakulása
• Ismét működik a Galilei Kör
• Az olaszok áttörik a frontot
• Tisza István halála
• Károlyi Mihály a miniszterelnök
• Orosz hadifoglyok hazaszállítása
• Magyar hadifoglyok hazatérése
• A compiègne-i fegyverszünet
• Az eckartsaui nyilatkozat
• A MOVE megalakulása
• Románia területi követelései
• A KMP megalakulása
• Szerb–Horvát–Szlovén Királyság megalakulása
• Kaffka Margit halála
• Erdély egyesül Romániával
• A Vörös Újság megindulása
• Nők a jogi egyetemen
• Szeged francia megszállása
Száz éve halt meg Szabó Ervin – mivel lennénk szegényebbek nélküle?
Duczynska Ilona, könyvtár, kultúra, munkásmozgalom, művelődés, Szabó Ervin, szociáldemokrata
Ha erőltetett viccel kezdenénk, akkor a könyvtár szakosok talán jobban utálják, mint a mai jobboldali publicisták: a nehezen bemagolható ETO-rendszert ő vezette be Magyarországon. De ő hozta létre a nyilvános, ingyenes közkönyvtárak hálózatát is nálunk. S ami miatt máig támadják: egy végül soha meg nem kísérelt merényletre bíztatta egyik tanítványát Tisza István ellen. A száz éve elhunyt Szabó Ervin azonban nehezen beskatulyázható alak: forradalmi eszményeket dédelgető szociáldemokrata pártideológus és angol mintát követő könyvtárszervező. Már a múlt század első éveiben, jóval 1917 előtt rájött arra: ha megvalósulnak a marxi eszmények, nagyon nehéz lesz rávenni az embereket, hogy önként dolgozzanak, ezért kényszert kell majd alkalmazni a gyárakban, ráadásul azután az addigi ideológiai szövetségesek testvérharcára is „jó” kilátások vannak.
„Az Egyetemes Tizedes Osztályozás (ETO) nemzetközi könyvtári osztályozórendszer, amely az ismeretterjesztő és szakdokumentumokat a tartalmuk szerint csoportosítja, és osztályokba rendezi” – ez olvasható a Wikipedián az ETO-rendszerről, és aki ennél tovább tudja olvasni a szöveget, az eljuthat odáig, hogy 1910-ben Szabó Ervin vezette be ezt az osztályozási módszert Magyarországon, amely máig érvényben van könyvtárainkban. Szerencsére azért az 1877-ben született gondolkodó mást is csinált, így nem kell elmélyülnünk a könyvtári polcok számozásában, ha életművét akarnánk összesíteni. Nem ezt tették a Politikatörténeti Intézet kerekasztal-beszélgetésén sem a meghívott szakértők október elsején, Szabó Ervin halálának századik évfordulója alkalmából.
A könyvtárszervező és szociáldemokrata ideológus 1918. szeptember 30-án hunyt el spanyolnáthában, de akkorra már tbc-ben és cukorbetegségben szenvedett és egyik szemére nem is látott. Csunderlik Péter, a 20. század elejének baloldali gondolkodásával (is) foglalkozó történész Szabó Ervin temetését idézte fel rögtön az október elsejei beszélgetésen. A végső búcsúztatást többek között Jászi Oszkárra bízták, és a polgári radikális gondolkodó megfogadta a sírnál: folytatják Szabó Ervin küzdelmét – nélküle is. „Ez az ország tovább ragadozó ritterek országa nem marad. Ez az ország tovább kegyetlen pénzváltók országa nem marad. Ez az ország tovább ateista papok országa nem marad” – mondta Jászi. „Persze tévedett” – ezt Csunderlik nemcsak a beszélgetésen mondta el, hanem a hvg.hu-ra is megírta. (Írását érdemes elolvasnia annak, aki a legalapvetőbb dolgokkal tisztában akar lenni Szabó Ervinnel kapcsolatban. Ha pedig részletes életrajzra vágyik, akkor Litván György 1993-as könyvét ajánlhatjuk: Szabó Ervin, a szocializmus moralistája.)
Szabó Ervinnel valójában sem a saját kora, sem a 20. század, sem pedig a jelenkor nem tud mit kezdeni. Sem a baloldal, sem a jobboldal nem érti igazán ezt az egyedülálló jelenséget, ebben nagyjából megegyeztek a beszélgetés résztvevői. Szabó egyszerre volt szociáldemokrata ideológus és önálló, anarcho-szindikalista gondolkodó, időnként dogmatikus „osztályharcos” történész és modern, angol mintát követő könyvtárszervező, illetve romantikus, orosz példát mímelő íróasztal-forradalmár. Együttműködött a szabadkőművesekkel, ha pénzt kellett szerezni a könyvtáralapításhoz, de írt úgy a pártfegyelemről, hogy az nem is a szociáldemokraták lapjában jelent meg, mert a pártfegyelmet rendkívül egyénien értelmezte: még ha a demokratikus centralizmushoz hasonló gondolatokat is fogalmazott meg, az egyéni szabadságról nem feledkezett meg.
Szabó tehát valójában nem bírta a pártfegyelmet, ezért maga a Magyarországi Szociáldemokrata Párt (MSZDP) vonta meg tőle a támogatást, amikor a múlt század elején elkezdte kiadni Marx-műveit és ezek a kiadások nem illettek a Marxról a baloldalon mint félistenről és idolról megalkotott képbe. Hogy miként ünnepelték az adott korban Marxot, arról az Elsovh.hu-n is írtunk: valóban biblikus és vallásos jellegű imádattal övezték őt. Pedig Marx életében sokat vitatkozó, vívódó, a diskurzusra nyitott személyiség volt, és Szabó Ervin ezt hűen tükrözte alaposan előkészített, előszóval, megjegyezésekkel ellátott Marx-kiadásával – ez utóbbiról már Konok Péter történész beszélt az október elsejei rendezvényen.
Van azért egybeesés a korabeli „hivatalos” szociáldemokrata propaganda és Szabó Ervin nézetei között: a Népszava 1918-as Marx-centenáriumi számában a vezércikkíró az Európai Egyesült Államok létrejöttében bízott (erről is írtunk már a korában idézett cikkünkben), és ez nem volt távol Szabó Ervin vágyaitól sem. Ő azt látta volna szívesen, ha a két egymásnak feszülő katonai tömb, az antant és a központi hatalmak első világháborús összecsapásából végül egy egységes Európa születik majd meg, és mindennek előnyeit a munkások is élvezhetik majd.
Konok és Csunderlik kitért arra is, hogy Szabó Ervinnel azért sem tudott mit kezdeni az MSZDP, majd később sem a Rákosi-, sem pedig a Kádár-kor, mert Szabó nem volt beilleszthető semmilyen egységesített ideológia mögé. Nem volt kommunista, hiszen életében a kommunista párt még nem alakult meg Magyarországon. Nem vett részt a Tanácsköztársaságban, így a jobboldalról emiatt nem volt támadható. Ugyanakkor manapság előveszik egy-két művét és úgymond „az önkényuralmi rendszerek előkészítésében” játszott szerepe miatt ítélik el. A meghívott történészek viszont úgy gondolják: Szabó nem készített elő önkényuralmi rendszereket, még ha egy nyolc méter magas, ízléstelen gipszszobrot állítottak is neki a Tanácsköztársaság idején.
Ráadásul olyannyira nem készítette elő az ilyen rendszereket, hogy a 20. század első éveiben – messze-messze még az 1917-es orosz bolsevik hatalomátvétel és az 1919-es magyar Tanácsköztársaság előtt – arról írt: lehet, hogy munkára kell majd kényszeríteni a baloldali eszmények megvalósulása után az embereket. Önként ugyanis aligha akar majd mindenki gyárban dolgozni egy ilyen szisztémában – erről Konok Péter beszélt. (Hozzátehetjük ehhez: Lenin 1918 tavaszán ugyanerről írt egy töredékesen fennmaradt írásában, és az első világháborús német hadigazdálkodás munkára kötelező törvényeit tartotta ekkor éppen követendő példának.)
Szabó Ervin előre látta: a testvérharc, a belső viszályok kora is eljön majd. Konok Péter Szabótól ennek kapcsán az 1909-es „A kommunista községek” című írást idézte: „Természetes tehát, hogy a legnagyobb lendülettel alapított kommunista községekben is igen hamar bekövetkezik az idő, amikor a közösséget a szabad munka helyett éppen a legszigorúbb munkakényszerrel lehet csak fönntartani, a közös élvezetek helyett közös kemény nélkülözések árán, a testvéri együttélés paradicsomából pedig örökös viszályok és veszekedések hazája lesz.” Szabó tehát jobb jósnak bizonyult a kommunizmus megvalósulását illetően, mint Jászi, aki Magyarország jövőjéről álmodozott radikális barátja temetésén.
Szabót ugyanakkor az orosz narodnyikokhoz, eszerekhez fűzték forradalmi és időnként valóban terrorisztikus vágyálmai: 1917-ben Tisza István gróf miniszterelnök meggyilkolását tervezték páran, de maga Szabó végül hiába ajánlkozott, betegen, félvakon a többiek nem hagyták rá a merénylet kivitelezését. Ezek után Duczyńska Ilona, a bölcsészhallgató és a Galilei Kör fiatal nemzedékéhez tartozó lelkes aktivista vállalta magára a merényletet, akit Szabó is bíztatott. Terveik szerint annak az 1912. májusi tüntetésnek – amikor Tisza belelövetett a tömegbe és halálos áldozatok maradtak a „vérvörös csütörtök” után az utcán – évfordulóján hajtották volna végre az akciót. Duczyńska egy olyan pisztollyal akarta lelőni a miniszterelnököt, amit Madzsar Józseftől, Szabó Ervin könyvtárszervező munkatársától lopott el. Ám mire elszánták volna magukat, Tisza lemondott a kormányfői posztról, így a merénylet „okafogyottá vált” – erről is Csunderlik és Konok mesélt részleteket. Duczyńska ezek után kezdett háborúellenes röpiratokat készíteni, akkori szeretőjével, Sugár Tivadarral együtt. (Csak megjegyezzük: a Népszava éppen Szabó Ervin halálhírével egy napon, 1918. október elsején számolt be a Galilei-perben meghozott ítéletről: a röplapok miatt Duczyńskát a már letöltött hat hónapos vizsgálati fogságon túl kétévi szigorított börtönbüntetésre ítélték, Sugárt pedig – szintén a féléves fogságon túl – három évre. Társaikat viszont felmentették.)
Duczynska Ilona az 1910-es évek közepén
„Szabó Ervin egyszerre volt a modern magyar könyvtárügy atyja és a korai magyar munkásmozgalom agya” – mondta Csunderlik. De valójában nemcsak erről van szó: a Galilei Kör aktivistái kijártak az üzemekbe, hogy tanítsák a munkásokat. Rájöttek: az oktatás fontos a kultúrához való hozzáféréshez, ahhoz, amit az Osztrák–Magyar Monarchiában nem voltak képesek biztosítani minden munkásnak. Így a korabeli szabadgondolkodókat tömörítő Galilei Kör tagjai – akikhez Szabó Ervin szorosan kapcsolódott – a munkások számára akár alapvető készségeket is megtanítottak. Így például a négy alapműveletet, a számolást oktatták nekik az önképzőkörökben olyan később világhírűvé vált matematikusok, mint a Dienes házaspár.
Szabó Ervin és társai tulajdonképpen rájöttek az egyenlőség mellett az esélyegyenlőség fontosságára is – minderről már K. Horváth Zsolt beszélt részletesen. Szerinte a magyarországi baloldal tanulhat Szabó Ervin korából: a munkásosztály elvont ideológiai értelmezése mellett Szabóék a „munkásságot” mint valóságos társadalmi jelenséget igyekeztek tanítani, képezni, műveltebbé tenni. Ezért adtak ki olcsó könyveket, ezért szerveztek ingyenesen látogatható közkönyvtárakat, ahonnan kölcsönözni is lehetett. Így az angol public library-koncepciót, ami a szigetországi polgári közönségre volt kitalálva, a magyarországi proletárokra alkalmazták.
Szabó Ervin és az aktivisták eredetisége ebben áll: apró szervezőmunka volt a szociáldemokrata párt és az ő akcióik mögött egyaránt. Egyesületeket (pl. Madzsar József antialkoholista egyesületet) szerveztek, és nem ment el a kedvük, ha egy rendezvényre csak öten mentek el, bíztak abban, hogy a következő héten már legalább harmincan megjelennek majd. A magyar baloldal a kis önképzőkörök, a nem-politikai jellegű egyesületek szervezésének hagyományát tanulhatja meg a Galilei Körtől és a korabeli szociáldemokráciától. Már néhány évvel később kiderült, hogy hasznosítható volt Szabó Ervinék hagyománya: a két világháború között számos kiránduló munkásegylet alakult, baloldali eszperantisták szerveződtek, majd a második világháború után – bár maga Szabó Ervin nem vált az államszocialista rendszer ideáljává – egyes ötleteit átvették, így például az Olcsó Könyvtár kiadványsorozat az ő kezdeményezéseinek mintájára jelent meg.
Szabó Ervin tehát a mai baloldal számára az esélyegyenlőség erősítése és az önszerveződés támogatása miatt lehet követendő példa, és nem az időnként rá is jellemző dogmatikus gondolkodás miatt, és pláne nem a korabeli közélet véres, erőszakos jellegét időnként romantikus terrorisztikus eszmékkel ötvöző, amúgy is elvetélt, túlzó ötletei miatt – ezzel zárhatjuk a kerekasztal-beszélgetés tanulságainak összegzését.
Készítette: Szegő Iván Miklós
Előző bejegyzés Pozsony megye átalakítaná a MonarchiátKövetkező bejegyzés Béccsel már nem foglalkoznak és „szocializmust” akarnak 1918 októberében a csehek
Mit ír az újság?
copyright 2009, Politikatörténeti Intézet, Minden jog fenntartva