fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu de hu hu hu it hu hu it hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu it it it it it it it it de it it it hu it it it it hu it it hu it ru hu it it it de fr hu hu hu hu hu hu hu hu it hu hu hu cs hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
Giuseppe Giacosa (Colleretto Parella ma Colleretto Giacosa, 1847. október 21. – Colleretto Parella, 1906. szeptember 1.) olasz drámaíró, librettista.
1906. szeptember 1. (58 évesen)
A Wikimédia Commons tartalmaz Giuseppe Giacosa témájú médiaállományokat.
Piemonti ügyvéd fiaként, Giacosa a torinói egyetemen szerzett jogi diplomát, de hamarosan feladta a szakmáját és színházak számára kezdett el drámákat írni. Első sikeres vígjátéka a középkori Európában játszódó Una partita a scacchi (Egy sakkjátszma) volt 1878-ban. Ezt követően számos vígjátékot majd komolyabb hangvételű történelmi drámákat is írt. A későbbiekben korabeli társadalmi problémák feldolgozása foglalkoztatta Henrik Ibsen módján. Legjobb művei válságban levő emberek pszichológiai elemzései, mint például az 1894-ben írt I diritti dell’anima (A lélek útjai) valamint az 1900-as Come le foglie (Akár a hulló falevelek).
1891-ben Giacosát felkérték, hogy írja meg Giacomo Puccini következő operájának a Manon Lescautnak a librettóját. Giacosa Luigi Illicát kérte fel társszerzőnek. Ez a közreműködés alapozta meg kettejük kiváló munkakapcsolatát, amelyek eredményeképpen 1896-ban megszületett a Bohémélet szövegkönyve majd 1900-ban a Tosca, 1904-ben pedig a Pillangókisasszony librettója. Rendszerint Illica írta meg a szövegkönyvek elő változatát, Giacosa finomította azt és írta át versbe.
Chi lascia la via vecchia per la nuova sa quel che lascia, e non sa quel che trova Torino, 1870
Una partita a scacchi Torino, 1871
A can che lecca cenere non gli fidar farina Colleretto Parella, 1872
Non dir quattro se non l’hai nel sacco Torino, 1872
La gente di spirito Torino, 1872
Storia vecchia Torino, 1872
Sorprese notturne Torino, 1875
Il trionfo dell’amore Torino, 1875
Acquazzoni in montagna Torino, 1876
Il marito amante della moglie Milánó, 1876
Il fratello d’armi Torino, 1877
Il conte rosso Torino, 1880
Il punto di vista
La zampa del gatto Torino, 1883
La sirena Róma, 1883
Resa a discrezione Milánó, 1886
La tardi ravveduta Cernobbio 1886
Tristi amori Róma 1887
La Signora di Challant Torino, 1891
Come le foglie Milánó, 1900
Il più forte Torino, 1904
I figli del marchese Arturo Milánó, 1873
Intrighi eleganti Colleretto Parella, 1874
L’onorevole Ercole Malladri Torino, 1884
Az apród. Dramolet; ford. Radó Antal; Pfeifer, Bp., 188? (A Nemzeti Színház könyvtára)
Borús szerelem. Színmű; ford. Radó Antal; Lampel, Bp., 1899 (Magyar könyvtár)
Giacomo Puccini: Tosca. Melodráma; Sardou Viktor drámája nyomán szöveg Luigi Illica, Giuseppe Giacosa, ford. Várady Sándor; Operaház, Bp., 1903
Giacomo Puccini: Bohém-élet. Opera; szöveg Henry Murger után Giuseppe Giacosa, Luigi Illica, ford. Radó Antal; Operaház, Bp., 1905
Puccini Jakab: Pillangó kisasszony. Tragikus dalmű; szöveg Long János L., Belasco Dávid nyomán Luigi Illica, Giuseppe Giacosa, ford. Várady Sándor; Operaház, Bp., 1906
Giacomo Puccini: Tosca; szöveg Victorien Sardou drámája alapján Giuseppe Giacosa, Luigi Illica, ford. Baranyi Ferenc; Eötvös, Bp., 2000 (Kétnyelvű operaszövegkönyvek)
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Giuseppe_Giacosa&oldid=23533535”
Utoljára szerkesztve 2021. február 8., 13:45-kor
A lap utolsó módosítása: 2021. február 8., 13:45
A lap szövege CC BY-SA 3.0 alatt érhető el, ha nincs külön jelölve.