hu en hu hu hu hu hu en sv hu hu hu sv hu hu en hu hu hu en hu en es hu en hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu en hu hu hu hu hu hu es hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu en hu en hu hu hu hu hu hu hu hu en en sv hu hu en hu hu hu en cs de hu de hu hu fr ru en sl en ru ru en en sv de hu sk en sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en ar arz en az ku ru bg ca hbs_lat da de es et eu fa fi fr gd lt he hy id es is it ja ka ko it en en be ms nl nb pl pnb pt ro ru en sk hbs_lat sv tr fy ur uz vi pl da zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
Bertil Gotthard Ohlin – Wikipédia
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. június 17.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
1979. augusztus 3. (80 évesen)[1][2][6][3][4]
professzor (1925. január 1. – 1929, Koppenhágai Egyetem)
professzor (1929. június 27. – 1965, Stockholmi Közgazdaságtudományi Egyetem)
elnök (1934–1939, Liberal Youth of Sweden)
Member of the First Chamber (1938–1944)
Minister of Trade (1944. szeptember 30. – 1945. július 31.)
Member of the Second Chamber (1945–1970)
az Európa Tanács Parlamenti Közgyűlésének képviselője (1949. augusztus 13. – 1952. május 26.)
az Európa Tanács Parlamenti Közgyűlésének helyettes tagja (1952. május 26. – 1954. május 20.)
az Európa Tanács Parlamenti Közgyűlésének képviselője (1954. május 20. – 1961. április 24.)
az Északi Tanács elnöke (1959. január 1. – 1959. december 31.)
az Északi Tanács elnöke (1964. január 1. – 1964. december 31.)
az Európa Tanács Parlamenti Közgyűlésének képviselője (1969. május 12. – 1971. május 10.)
Lundi Egyetem (1915. szeptember 18. – )
Lund School of Economics and Management
díszdoktor (1952, Párizsi Egyetem)
Order of the Polar Star - Commander's Grand Cross (1965. június 4.)
Norra Bregravningsplatsen (1979. szeptember 14. – , Gravnummer 22 1 13A 190)[8][9]
Bertil Gotthard Ohlin aláírása
A Wikimédia Commons tartalmaz Bertil Gotthard Ohlin témájú médiaállományokat.
Bertil Gotthard Ohlin (IPA [uˈliːn]; Klippan, 1899. április 23. – Vålådalen, 1979. augusztus 3.) svéd közgazdász, politikus. A nemzetközi kereskedelmi és tőkemozgási elméletek modernizálásáért 1977-ben James Edward Meade-del megosztva Közgazdasági Nobel-emlékdíjat kapott. Emellett mintegy három évtizeden át a svéd politikai élet prominens alakja, 1944–1967 között a Néppárt vezetője, 1944–1945 között kereskedelmi miniszter volt.
Dél-svédországi vidéki középosztálybeli családban született. A Lundi Egyetem üzleti ügyviteli iskolájában végezte el középiskolai tanulmányait 1913–1917 között. Ezt követően a Cambridge-i, majd röviddel ezután a Harvard Egyetemen hallgatott közgazdaság-tudományt, s diplomáját 1923-ban szerezte meg. Posztgraduális tanulmányait a Stockholmi Egyetemen végezte Karl Gustav Cassel és Gösta Bagge irányítása alatt, végül doktori téziseinek (Handelns teori / Kereskedelmi elméletek) megvédésére 1924-ben került sor. Tanulmányai befejeztével, 1925-től öt éven át a Koppenhágai Egyetemen tanított, majd 1930-tól 1965-ig a Stockholmi Egyetem közgazdaságtanára, illetve -professzora volt.
1938-ban a kétkamarás svéd parlament (Riksdag) felsőházának tagja lett. 1944-ben Gustaf Andersson utódjaként átette a szociálliberális Néppárt (Folkpartiet) vezetését, s 1944–1945 között Per Albin Hansson koalíciós kormányában a kereskedelmi tárcát vezette. Ezt követően egészen 1967-ig állt a mindvégig ellenzéki Néppárt élén. 1970-ben visszavonult a politikától, s nyolc cikluson átívelő parlamenti képviselőségét is feladva hátra lévő éveit kutatásainak szentelte.
Interregional and international trade, 1933
Ohlin a közgazdaság-tudományi stockholmi iskola (Stockholmsskolan) vezető egyénisége volt Karl Gunnar Myrdal mellett. Kutatásainak homlokterében a nemzetközi kereskedelmi és a makrogazdasági elméletek álltak.
Pályája elején a fogyasztási hajlandóság, a likviditáspreferencia és a multiplikátorhatás kérdéskörében jelentek meg dolgozatai. Az azokban lefektetett elméleteivel, meggondolásaival helyenként megelőzte a keynesizmust, s több ponton vitába szállt magával John Maynard Keynesszel is. 1934-ben jelent meg a nevét egy csapásra ismertté tevő, Interregional and international trade (Interregionális és nemzetközi kereskedelem) című munkája, amelyben közzétette a kollégájával, korábbi professzorával, Eli Filip Heckscherrel kidolgozott ún. Heckscher–Ohlin-tételt. Eszerint eltérő tényezőellátottságú országok egymás közti kereskedése esetén mindegyikük olyan termék gyártására és kivitelére törekszik, amely az adott országban viszonylag bőséges tényezőt igényli intenzívebben. A szabad kereskedelem ily módon – bizonyos feltételek mellett – a tényezőárak kiegyenlítődéséhez vezet az adott országok között. Napjainkra ezt a tételt már többszörösen megcáfolták, de a külkereskedelmi mechanizmusok megértésének mindmáig alapvető eszköze maradt.
Ugyancsak 1934-ben fogalmazta meg Ohlin elsőként azt a tételt, mely szerint egy kormányzatnak akár a várható deficit ellenére is részt kell vállalnia azokban a beruházásokban, ahol egyébként a magánszektor versenyelőnye vitathatatlan.
1937-ben szakértőnek hívták meg Magyarországra, ahol részt vett a "győri program" kidolgozásában, amely program a magyar gazdaságot hadigazdasággá kívánta átalakítani.
1977-ben James Edward Meade-del megosztva közgazdasági Nobel-díjat kapott „a külkereskedelmi és nemzetközi tőkemozgási elméletek terén nyújtott úttörő jelentőségű hozzájárulásaiért”.
Interregional and international trade, Cambridge, Harvard University Press, 1933
Magyarul: Interregionális és nemzetközi kereskedelem, ford. Vadnai Tibor és Lukács Erzsébet, Budapest, Közgazdasági és Jogi, 1981.
The problem of employment stabilization, New York, Columbia University Press, 1949
Interregionális és nemzetközi kereskedelem; ford. Vadnai Tibor, Lukács Erzsébet; Közgazdasági és Jogi, Bp., 1981
↑ a b Integrált katalógustár. (Hozzáférés: 2014. április 27.)
↑ a b Francia Nemzeti Könyvtár: BnF források (francia nyelven). (Hozzáférés: 2015. október 10.)
↑ a b c Bertil G Ohlin (svéd nyelven)
↑ a b SNAC (angol nyelven). (Hozzáférés: 2017. október 9.)
↑ Swedish Census 1900 (svéd nyelven). National Archives of Sweden. (Hozzáférés: 2018. április 3.)
↑ http://norrabegravningsplatsen.se/kandisarna/, Norra begravningsplatsen.se, 2017. március 28.
↑ Ohlin, BERTIL GOTTHARD. Svenskagravar.se. (Hozzáférés: 2017. március 28.)
Donald Rutherford: Routledge dictionary of economics. London; New York: Routledge. 2002, 404. o.
Magyar nagylexikon  XIV. (Nyl–Pom). Főszerk. Bárány Lászlóné. Budapest: Magyar Nagylexikon. 2002.  58. o. ISBN 963-9257-11-7
1976: Friedman ·  1977: Ohlin, Meade ·  1978: Simon ·  1979: Schultz, Lewis ·  1980: Klein ·  1981: Tobin ·  1982: Stigler ·  1983: Debreu ·  1984: Stone ·  1985: Modigliani ·  1986: Buchanan ·  1987: Solow ·  1988: Allais ·  1989: Haavelmo ·  1990: Markowitz, Miller, Sharpe ·  1991: Coase ·  1992: Becker ·  1993: Fogel, North ·  1994: Harsányi, Nash, Selten ·  1995: Lucas ·  1996: Mirrlees, Vickrey ·  1997: Merton, Scholes ·  1998: Sen ·  1999: Mundell ·  2000: Heckman, McFadden
A teljes lista ·  (1969–1975) ·  (2001–)
ISNI: 0000 0001 0931 3044
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Bertil_Gotthard_Ohlin&oldid=25025086”
Svéd egyetemi, főiskolai oktatók
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2022. június 17., 22:19
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.