hu cs hu hu hu hu hu cs hu en sv hu hu hu hu cs hu hu es hu es hu hu es hu fr hu fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu nl de en hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu eo hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. január 2.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
1927. december 23. (76 évesen)
gróf tolnai Festetics Mária Antónia
A Wikimédia Commons tartalmaz Hoitsy Pál témájú médiaállományokat.
Domályosi dr. Hoitsy Pál (Vatya, 1850. december 31. – Budapest, 1927. december 23.) hírlapíró, csillagász, szemészorvos, politikus, országgyűlési képviselő; a felsőház tagja.[1]
Édesapja, domályosi Hoitsy Sámuel (1805–1868),[2] édesanyja, Szekovits Amália (1824–1900) volt.[3] Iskoláit 1861-től 1869-ig Nagykőrösön, Sopronban, Pesten és Szarvason végezte. 1869-ben Budapestre jött az egyetemre, ahol bölcsészetet hallgatott és a tanárképzőnek is tagja volt. 1873-ban doktori, 1874 végén pedig tanári vizsgát tett fizikából és mennyiségtanból. Októbertől Jedlik Ányos egyetemi tanár mellett fizikai asszisztens volt. Katonai szolgálata után, 1875–1877 között külföldön tartózkodott, három félévig a berlini egyetemen előadásokat hallgatott és másfél évig dolgozott az ottani csillagvizsgálóban. 1876–1877 telén a polai csillagvizsgálónál dolgozott.
Itthon 1877-től három évig a budapesti VIII. kerületi főreáliskolában a matematika helyettes tanáraként működött. Mint a Függetlenségi Párt jelöltjét a gyomai kerület 1881-től háromszor egymás után (1881, 1884, 1887) választotta meg országgyűlési képviselőjének, függetlenségi és 1848-as programmal. A képviselőháznak egy ciklusban jegyzője is volt. Az 1892. évi választáson a székelykeresztúri kerületből választották az országgyűlésbe. A Függetlenségi és Negyvennyolcas Párt kettészakadásakor az Ugron-féle frakció híve volt, de később visszatért az anyapártba, mígnem az 1895. februári pártszakadás alkalmával az Ugron-csoporttal tartott. 1896 és 1905 között kimaradt a parlamentből, ahová 1905-ben egy pápai időközi választáson tért vissza. Az 1906-os választásokon 1910-ig, mikoris visszavonult a közélettől.
Kezdetben mint csillagászati szakíró keltett feltűnést, az 1870-es évek végétől a függetlenségi és negyvennyolcas párt egyik nagytekintélyű politikusa, szónoka és publicistája volt. Mint író 1873-ban lépett föl először több folyóiratban, csillagászati és meteorológiai tárgyú népszerűsítő cikkeket írt; később publicisztikával és politikával kezdett foglalkozni. Munkatársa, később ideiglenesen felelős szerkesztője volt a Függetlenségnek, Verhovay lapjának; ezen lapba írt cikkeiért 1880-ban az államügyészség sajtóperbe fogta, az esküdtszék azonban fölmentette. Ugyan-e cikkeiért a katonai hatóság is vizsgálatot rendelt ellene; mire Hoitsy beadta lemondását katonai rangjáról, amit azonban a katonai hatóság nem fogadott el és őt tiszti rangjától megfosztotta.
1880. októbertől rendes munkatársa és vezércikkírója lett az Egyetértésnek és az maradt 1889-ig. Nagy Miklóstól 1905-ben átvette és 1921-ig folytatta a Vasárnapi Ujság szerkesztését. 1908-tól a Ferenc-csatorna Rt. elnöke. Miután visszavonult a politikai élettől, az Újságírók Nyugdíjegyesületének lett elnöke. 1927-ben annak megalakulásától pár hónappal később bekövetkezett haláláig a felsőház tagja volt.
1886 április 15.-én Budapesten vette feleségül gróf tolnai Festetics Mária Antónia (1863–1923) úrleányt, gróf tolnai Festetics Benno (1812–1872), és bernátfalvi és földvári Földváry Róza (1821–1896) lányát. A házasságukból nem született gyermekük.
Természettudományi Közlöny: 1877. A csillagvizsgálás mai feladatai, 1878. A meteorok mint az élet hordozói, 1879. A nap melegének forrásai, Meteorologia mint időjóslás, 1884. Mikor lesz eső
Vasárnapi Ujság: 1877. Leverrier, 1878. Pater Secchi, A Miskolcot elpusztított vihar, 1879. Edison, 1880. A szelekről, A talajváltozás által okozott földrengések és Zágráb esete, Budapesti középidő és válasz Heller Ágostnak, Napfoltok és Napkitörések, 1881. A ménesek világa, Balla Károly iratai, Új világosság, A jelenleg látható üstökös, Csillagászok dolog közben, 1882. A Vénus átmenetele dec. 6., 1883, Ujabb találmányok, Villamos kiállítás, 1884. Kihaló emberfajok, Az ég pirkadása, 1887. A villám fotographiája, A holdlakók napfogyatkozása, Ideális tájkép a Jupiter legbelsőbb holdjáról, 1889. Az Eiffel-torony, 1893. Puskás Tivadar, A felhők, képekkel, 1894. Geologia és államalakulás, mutatvány
Egyetértés: 1879. 131. sz. Dove, 312. sz. Arago, 1883. 57. sz. Az akadémia és feladata, 1884. 307. sz. Horváth Cyrill és a magyar philosophia, 1888. 25. sz. Báró Majthényi Ottó és 1894-től Közéletünk c.közlemények ?. jegy alatt
Havi Szemle: 1879. Az időjóslás mint babona
Fővárosi Lapok: 1879. Madách mint csillagász
Arad és Vidéke: 1881. 125., 150. sz. vezércikkek
Otthon: 1875. III. Aristokratia és demokratia az anyavilágon belől
Csillag-észlelés a kelet-nyugot vonalban. Budapest, 1877. (Értekezések a Mathematikai Tudományok Köréből, V. 3.)
A biztosság feltételei bolygók pályaelemeinek számításánál. Budapest, 1877.
A mi az embert környékezi. Olvasmányok a természet világából, a művelt közönség s az ifjúság számára. Dr. Berlin munkája nyomán a hazai viszonyokhoz alkalmazva írták többen. Budapest, 1883. (146 ábrával.)
A nagy természet és a kicsiny ember. Budapest, Franklin, 1883. (Népszerű Természettudományi Értekezések.)
Mikor lesz eső? Bpest, 1884 (Népszerű Természettudományi Előadások 45.)
Népszerű csillagászattan. Az égboltozat egyetemes leírása. Flammarion Camille után ford. Budapest, 1882. Két kötet 360 ábrával.
Jövőnk és az uralkodóház. Geologia mint politikai tényező. Budapest, 1894. (Ismertetés Vasárnapi Ujság 21. sz.)
Nagy-Magyarország. A magyar történet jövő századai Budapest, 1902.
A csillagok világából. Budapest, 1903. (Lampel Róbert, Wodianer F. és Fiai)
Régi magyar alakok. (A letűnt mondák férfiai. I–II. Budapest, 1923).
↑ familysearch.org Hoitsy Pál gyászjelentése
↑ Hoitsy Soma gyászjelentése
↑ familysearch.org Hoitsy Sámuelné Szekovits Amália gyászjelentése
Szinnyei József: Magyar írók élete és munkái IV. (Gyalai–Hyrtl). Budapest: Hornyánszky. 1896.
Pintér Jenő. A magyar irodalom története: tudományos rendszerezés, 7. kötet. (A szónoklat és a publicisztika c. alfejezet.) (1930–1941.)
Fősz.: Kenyeres Ágnes: Magyar életrajzi lexikon. Akadémiai Kiadó. (Hozzáférés: 2011. április 29.)[halott link]
Kun Andor – Lengyel László – Vidor Gyula (szerk.): Magyar országgyűlési almanach. Budapest, 1932. 524–526. oldal. – Felsőház. A kormányzó által élethossziglan kinevezett tagok. Hoitsy Pál. (1927-1931. évi országgyűlés)
ISNI: 0000 0001 1049 8058
Csillagászatportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Hoitsy_Pál&oldid=24531161”
Országgyűlési képviselők (48-as Függetlenségi Párt)
Országgyűlési képviselők (Ugron Párt)
Minden szócikk halott külső hivatkozásokkal
Szócikkek halott külső hivatkozásokkal 2018 novemberéből
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2022. január 2., 10:51
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.