hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu en hu hu en en en hu en en ja en en en en cs en en sv fr de de fr fr fr sv en fr en ja fr de fr es nb fr de en en sv de de fr en fr it fr en fr hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en en sk hu hu hu hu hu hu hu en en sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu en en sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu en en sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu en en sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu en en sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu en en sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu en en sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu en en sk hu hu hu hu hu en hu hu hu hu en en sk hu hu hu hu hu hu en hu hu id hu hu hu hu nl hu hu en id hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu ru hu hu hu hu en en hu hu ca hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu ru hu hu hu en en
november 2017 - Fekete Attila Fattila Fotóblog
köznapi képek kavalkádja – a képek csak írásos engedélyemmel használhatók fel!
Ha értesítést akarsz kapni az új képekről, avagy már nem akarod látni, írd le a címed
Leave This Blank: Leave This Blank Too: Do Not Change This:
Sziámi simogató a Dömörkapu Rengetegben
B.Nagy Éva - Cirkuszt a népnek
B.Nagy Éva - Vihar előtt
B.Nagy Éva - Nagy szárazság idején
B.Nagy Éva - Borong a nap
B.Nagy Éva - Európa csendes
Mikor az entrópia emelkedik és mindent felkavar
A szolgálatok beindulnak, hogy ne legyen túl nagy a zaj
S kitüntetett szerephez jutnak megint a seggnyalók
Édesapám, csak azt ne mondd, hogy ezek ugyanazok.
följajgatom a síri alvót,
véres pipacs zizeg nyomomba,
mint hogyha anyám sírja volna.
Valami űz, valami kerget,
hogy legyek a múlt folytatója,
egy ismeretlen, bús halottat
keresek már egy élet óta.
Kezem elszáradt koszorút fon
s az alvó gyertyát lángra gyújtom…
A fa meghal a madarak kirepülnek
aztán véglegesen kicsavartuk magunkat önmagunkból
mi is az hogy civilizáció
az ember bekeni magát valami zománccal és irtózni
mi is az hogy családi kapocs
az ember holmi selyemszalaggal meghosszabbitja a köldök-
mi is az hogy istentisztelet
az ember félni kezd hogy ne kelljen félnie
mi talpunkra szögeztük az országutakat s a nap jött
velünk az ürben arany mértföldlábakon
Malko Teatro bemutatja: Helybéli normális
szereplők: Hadzsikosztova Gabriella, Tóth József, Simon Attila
zenészek: Eichinger Tibor, Weisz Gábor
rendezte: C. Nagy István
Közzétéve 2017-11-242017-11-26Címke Simon Attila
Tele haldokló vággyal a szívem
s künn az erdőn halkan jön az ősz.
Kék pára repül a mező felett,
a szívem ma olyan, mint az ősz.
Nagy álmok kettétörve pihennek,
a vágyam elmúlt nyárról dalol.
A ködös nagy messzeségbe nézek,
és érzem, hogy várnak valahol.
Jonathan sirály élete hátralevő napjait egyedül töltötte. Messzi elrepült, túl a Távoli Szirteken. Egyetlen bánata volt csupán: nem a magány, hanem az, hogy a többi sirály nem hajlandó hinni a repülés rájuk váró nagyszerű élményében. Nem akarták kinyitni a szemüket, hogy lássanak vele.
Jonathan sirály felfedezte, hogy az unalom, a félelem és a harag az oka annak, hogy a sirályok élete oly rövid. És mivel az ő gondolataiból eltűnt az unalom, a félelem és a harag, Jonathan élete hosszú és boldog volt.
Annál mi van, a semmi ősebb,
még énnekem is ismerősebb,
rossz sem lehet, mivel erősebb
és tartósabb is, mint az élet,
mely vérrel ázott és merő seb.
Ha félsz, a másvilágba írj át,
verd a halottak néma sírját,
tudd meg konok nyugalmuk írját,
de nem felelnek, úgy felelnek,
bírjuk mi is, ha ők kibírják.
ennyi idő hogy telhetett
hová lettek napok hetek
s az idő eltelik velem
főm zavart sajdul alfelem
helyette itt van a jelen
hiába rovom rá jelem
ha nem szülsz meg s nem származom
Oldal 1 Oldal 2 Következő oldal
Proudly powered by WordPress
Copy Protected by Chetan's WP-Copyprotect.