hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
Ez a szócikk nem tünteti fel a független forrásokat, amelyeket felhasználtak a készítése során. Emiatt nem tudjuk közvetlenül ellenőrizni, hogy a szócikkben szereplő állítások helytállóak-e. Segíts megbízható forrásokat találni az állításokhoz! Lásd még: A Wikipédia nem az első közlés helye.
Ez a szócikk egy növényi részről szól. Hasonló címmel lásd még: Szár (egyértelműsítő lap).
A szár (caulis) a szövetes növények korlátlan növekedésű hajtástengelye. Lefelé gyökérben folytatódik, az oldalhajtásokat, leveleket, a virágot és a termést tartja.
Repce (Brassica napus) elmetszett szára
A levelek a száron meghatározott rendben, a szárcsomókon (nodus) erednek, ezek tövében leveles oldalágak fejlődnek. A szárcsomók közötti szakaszokat szártagoknak (internodium) nevezzük. A szárcsomók közti távolság függvényében beszélhetünk hosszú szártagú és rövid szártagú szárról. Keresztmetszete szerint beszélhetünk hengeres, félhengeres, összenyomott, 3-4 vagy több oldalú, illetve 3-4 vagy több szárnyú szárról (utóbbiról akkor, ha lemezek futnak rajta végig). Van föld feletti és föld alatti szár.
Magszárnak a generatív hajtást nevezzük.
Évről évre másodlagosan vastagodó, fás szár a több évig élő növényekre jellemző. A nyitvatermők mindegyike, a kétszikűek többsége fás szárú, az egyszikűek közül csak a pálmák. A fás szárak típusai:
Fatörzs: magasan elágazó, általában erősen megvastagodott szár. Az ezzel rendelkező növény a fa. A rövid fatörzsű növény a bokor.
Cserjeszár: közvetlenül a talajfelszín felett elágazó, törzs nélküli szár. Az ezzel rendelkező növény a cserje, ami nem tévesztendő össze a bokorral.
Félcserjeszár: átmenet a cserjék és a lágy szárú évelők között. Alsó része rövid szártagú, fás, áttelelő, amiből a felső részen lévő, hosszú, lágy szárú hajtások erednek. Az ezzel rendelkező növény a félcserje.
Pálmatörzs: oszlopszerű, ág nélküli szár. A törzsön levélmaradványok, a csúcson levélkoszorú van. Az ezzel rendelkező növényt is fának, a pontosabb megjelölés végett gyakran pálmafának nevezik.
A lágy szár az 1-2 évig élő növényekre jellemző, sosem fásodik el. A lágy szárak típusai:
Dudvaszár (dudvás szár): gyakran elágazó, sok élő parenchimát tartalmazó, puha, hosszú szártagok jellemzik (pl. paradicsom, a burgonya, a napraforgó).
Szalmaszár: vékony, üreges, csőszerű, hosszú szártagok jellemzik. A szárcsomók szövete tömött. Többnyire csak a szár tövén vannak oldalelágazások (pl. perjefélék).
Palkaszár: alsó vagy felső részén lévő törpe szártaghoz egy megnyúlt szártag kapcsolódik. Általában üregesek (pl. szittyó, káka, vízipálma).
Tőszár: rövid szártagú, tőlevélrózsát viselő szár. Egyes kétéves növények (pl. répa) az első évben tőszárat növesztenek, a második évben dudvaszárat.
Tőkocsány: tőszárból, vagy évelő föld alatti szárból, például hagymából vagy gyöktörzsből kihajtó, egyetlen szártagból álló, el nem ágazó, leveleket nem viselő, virágban vagy virágzatban végződő szár (pl. tulipán, gyermekláncfű).
A szárak módosulhatnak speciális működés ellátására. A módosult szárak lehetnek a föld felszíne fölött vagy alatta is.
A módosult szárak típusai és legfőbb funkcióik:
Módosult föld feletti szárak:
Inda: ivartalan szaporodás (pl. szamóca, kerek repkény).
Kacs: kapaszkodás (pl. szőlő).
Tövis: védelem (pl. kökény).
Pozsgás (szukkulens) szár:[1] vizet raktározó törzs (pl. kaktuszfélék, pozsgás kutyatejfélék). Korlátlan növekedésű.
Fillokládium:[1] fotoszintetizál, virág és termés fejlődhet ki rajta (pl. szúrós csodabogyó). Korlátolt növekedésű.
Kladódium:[2] vizet és tápanyagokat raktároz (levélkaktusz). Korlátlan növekedésű.
Módosult föld alatti szárak:
Gyöktörzs: áttelelés, tápanyag-raktározás (pl. erdei pajzsika).
Tarack: ivartalan szaporodás; lényegében föld alatti inda (pl. tarackbúza).
Szárgumó: tápanyag-raktározás (pl. burgonya).
Hagyma: tápanyag-raktározás (pl. vöröshagyma, tulipán).
Hagymagumó: tápanyag-raktározás (pl. kikerics, sáfrány).
↑ a b Felhősné Dr. Váczi Erzsébet (szerk.) - Növényszervezettan. Kertészeti és Élelmiszeripari Egyetem Kertészeti Kar. Budapest, 1999 p.116.
↑ Felhősné Dr. Váczi Erzsébet (szerk.) - Növényszervezettan. Kertészeti és Élelmiszeripari Egyetem Kertészeti Kar. Budapest, 1999 p. 116.
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Szár_(botanika)&oldid=24505523”
Utoljára szerkesztve 2021. december 25., 14:52-kor
A lap utolsó módosítása: 2021. december 25., 14:52
A lap szövege CC BY-SA 3.0 alatt érhető el, ha nincs külön jelölve.