hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu pt de hu hu en cs en hu hu hu hu en hu hu hu hu en hu gl hu en hu hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu en cs de hu en hu en pt eo hu hu hu cs it hu eml fr ro hu hu ro is hu id en ro fr tr fr en id tr en ceb hu hu hu it pt fr ro sk cs en hbs_lat hu hu ceb it hu hu ast hu hu id en en de eo es pt it ast hu hu hu pt en fr hu fr en hu de hu pl ro hu hbs_lat id hu en hu eo hbs_lat hu de hu ro ceb hu ro pt da hu hu cs en hu hu hu ro hu ro fr cs fr hu fi en hu en hu eo de es fr hu hu hu hu cs tr pt cs fr it hu hu it sk ceb ro id en ceb fr ro eml hu hu hu hu hu fr ro sk hu hu hu pt pl hu hu ro ro ceb es hu is en pl fr hu hu hu io id fr fr ro ro en it it fr hu hu hbs_lat ro it hu en hu fr en hbs_lat hu fr fr hu sv tr hbs_lat sk hu fr en es hu hu hu en id id en fr tr hu hu hu ceb hu hu hbs_lat en hu en hu ro hu cs it en hu pt ro ro ro fr hu ro ro hbs_lat ro it hu nl sk ceb pt fr cs hu en hu id hu hbs_lat hu hu hu ro hu hbs_lat ceb hbs_lat it id hu hbs_lat ro hu en es ro hu ceb tr ast ro fr es hu hu hu cs id fr ro hu en pt en hu en pt pl de hu hu eo es es en hu hu hu pt hu ro it fr fr ceb es hu ca ro fr ast ro hu hu en hu hu pt pt hu en fr ro it hu fr wa en is en ro hu hu hu hu fr pt ro de hu hu hu hu eo pl pt pt ro hu pt it hu hu hbs_lat id hu en hu ro en en hu hu ceb en de fr pt eo hu hbs_lat hu sv hu de fr it hu ro ceb hu hu en it pt ro hu hu da et hu hu en pt lt cs eml en ro fr fr ro hu hu fr es pl hu fr hu hbs_lat sv hbs_lat hu hu ro fr pl ro en hu ga fr ro fr ro en ceb cs fr hu fr hu ro ro fi en hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu arz mhr id ro hbs_lat hbs_lat hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2021. július 11.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
A Wikimédia Commons tartalmaz Újbesenyő témájú médiaállományokat.
Az újbesenyői római katolikus templom
Újbesenyő (románul: Dudeștii Noi, 1968-ig Beșenova Nouă, németül: Neubeschenowa) falu Romániában, a Bánságban, Temes megyében, Újbesenyő község központja.
Temesvártól 13 km-re észak-északnyugatra található.
Nevét 1750-ben kapta, megkülönböztetendő a Nagyszentmiklóshoz közeli Óbesenyőtől (Dudeștii Vechi, Altbeschenowa), amit nagyrészt bolgárok népesítettek be. 1554: Kis Bıšın, 1569: Kis Bıšanwa, 1796: Új Bessenova, 1808: Új-Besenyő. Hivatalos névadással keletkezett mai román neve eperfákra (dud) utal.
Újbesenyőt 1748-1749-ben alapították a mainzi és a trieri érsekség területéről és Lotaringiából érkező német telepesek, akiket egy év múlva újabbak követtek. 1750-ben már templom építését is szükségesnek látták. 1752-ben a Fekete-erdőből újabb német telepesek érkeztek, akiket az ígért három évi adómentesség vonzott.
1753-ban lakói a mocsaras völgyből a nehezebben megközelíthető, de, a remények szerint egészségesebb környezetet biztosító domboldalra költöztek.
1755 késő őszén a Fekete-erdei, Hauenstein grófságbeli megyei „salétromfelkelés” száműzöttjei egy csoportjának is Újbesenyőt jelölték ki lakhelyül. A következő évben több otthon maradt családtagjuk, rokonuk önként követte őket. 1763-ban kiszolgált katonák érkeztek 104 házba. Német betelepülők utoljára 1764-ben gyarapították a falu lakosainak a számát. Ugyanebben az évben vettek orgonát a templom számára, majd a következő évben Szent György tiszteletére harangot öntettek Grazban. 1770–1772-ben franciák érkeztek.
1778-ra Újbesenyő utcáin 219 ház sorakozott. 1778-tól 1919-ig megszakításokkal Temes vármegyéhez tartozott. Sváb lakói moselfrank nyelvjárást beszéltek.
1787-ben a faluban és környékén a török elleni háborúra készülő sereget szállásolták el. 1794-ben a nagy szárazság miatt kiszáradtak a kutak, nem termettek a földek, éhínség sújtotta a környék lakóit. Akik átélték, 22 évvel később, 1816-ban újra megérezték a természet könyörtelen erejét. A rendkívül hideg telet (januárban mínusz 35 °C) nagyon forró, száraz nyár követte. 1836-ban kolerajárvány pusztított.
Az 1849. augusztus 9-én vívott temesvári csatában itt állt föl Panutyin altábornagy 9. orosz hadosztálya. Állásait Lázár Vilmos IX. honvéd hadteste próbálta elfoglalni, de a tüzérségi tűzben visszavonult. Közelében alakította ki főhadiszállását Haynau is.
1859-ben a falu házainak száma 404 volt. 1863-1864-ben megint éhínség, 1866 nyarán ismét hatalmas hőség, aszály, a kutak kiszáradása okozott gyötrelmet. Ebben az évben a legyengült lakók közül 185-en váltak különböző járványok áldozatává. 1869 és 1872 között minden évben árvíz pusztított. Az 1873-as kolerajárvány 248 áldozatot követelt.
1873-ban nyílt meg a posta, 1880-ban fektették le az első vízvezetéket, 1894-ben került a faluba az első gőzzel hajtott cséplőgép, 1910-ben ásták az első artézi kutakat.
1915-ben a német hadsereg zeppelinbázist épített a településen, amely a háború után, helytelenül kivitelezett bontás miatt 1919. május 15-én összeomlott, több embert maga alá temetve, ötük életét kioltva.
1945 elején a bevonuló szovjet hadsereg 297 sváb lakost hurcolt el, akik közül 68-an haltak meg az ukrajnai szénbányákban.
1951-ben a román hatóságok 170 újbesenyői svábot telepítettek ki a Bărăgan-síkságra. A kitelepítettek közül öt év alatt 22-en veszítették életüket. A megmaradtak 1956-ban térhettek haza.
Az 1970-es években, majd 1989 után majdnem teljes sváb lakossága Németországban telepedett le. A helyükre 1944-től települtek románok (1946–1947-ben sok aromán is), akik 1971-ben építettek maguknak ortodox templomot.
1968-ig önálló község volt, azután 36 évig Kisbecskerek községhez tartozott. Az újból önállósult község élére 2004-ben a liberálisok által támogatott, 23 éves Alin Nica személyében megválasztották az ország történetének legfiatalabb polgármesterét.
1900-ban 2857 lakosából 2677 volt német, 78 román, 50 magyar és 49 cigány anyanyelvű, 2755 római katolikus és 89 ortodox vallású.
2002-ben 2395 lakosából 2234 volt román, 64 cigány, 44 német és 36 magyar nemzetiségű; 2115 ortodox, 148 római katolikus és 67 pünkösdista vallású. (Nem hivatalos forrás szerint kb. kétszáz roma család lakja.)
Műemlék római katolikus temploma 1750–1751-ben épült, védőszentje Szent Vendel.
Határában, a szántóföldön áll az 1849. augusztus 9-én, a temesvári csatában elesett 54 honvéd 1905-ben emelt emlékobeliszkje.
Itt született 1839. április 28-án Johann Heinrich Schwicker (Schwicker János Henrik) történetíró.
Itt született 1920. április 28-án Tomori Ede fotóművész.
Anton Peter Petri: Neubeschenowa. Pannonia-Verlag, 1963
A község új website-ja (románul)
Az Újbesenyőről elszármazott németek website-ja (németül)
Információs webhely a faluról Archiválva 2005. február 19-i dátummal a Wayback Machine-ben (angolul)
Írás az 1849-es honvédemlékműről (magyarul)
A római katolikus templom orgonája (fényképes dokumentáció) (németül)
Anton Peter Petri 1963-ban készített falutérképe. Zölddel a legkorábbi falumagot, vonalkázással az 1763-as hozzátelepítést, szürkével a belterület gyarapodását jelzi 1930-ig.
↑ Populaţia stabilă pe judeţe, municipii, oraşe şi localităti componenete la RPL_2011 (román nyelven). Nemzeti Statisztikai Intézet. (Hozzáférés: 2014. február 4.)
Municípiumok, városok és községek
Lugoskisfalu (Victor Vlad Delamarina)
Municípiumok, városok és községek településrészekkel
Bégaszederjes (Sudriaș; Traian Vuia község)
Alsóbencsek (Bencecu de Jos)
Felsőbencsek (Bencecu de Sus)
Bégahosszúpatak (Valea Lungă Română)
Felsőgörbed (Crivina de Sus)
Lugoskisfalu (Victor Vlad Delamarina)
Felsőkastély (Coșteiu de Sus)
Bégalankás (Luncanii de Jos)
Felsőbégalankás (Luncanii de Sus)
Tamásdi üveggyár (Colonia Fabricii)
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Újbesenyő&oldid=24026830”
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2021. július 11., 20:46
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.