az az hu hu hu hu hu az hu hu nb hu tr hu en hu en az en hu en en hu hu hu hu hu hu hu es hu hu hu hu hu en en en en en hu en en pt hu hu en en hu en en en en en hu en en en hu en hu en hu hu es es hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu tt hu en en hu hu en en hu hu en en hu tr hu hu hu hu hu en cs de hu hu hu az hu hu en hu et hu hu az hu en cs de hu hu hu az hu hu en az hu hu az hu fr ru en de en ru cs en hu et sk hu hu hu hu eu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en de nl tl ar arz en az ku uz ru sv bg bn br ca mhr mzn tt hbs_lat da de dv el eo es et eu fa fi fr hu lt he hi hbs_lat it hy id fr es is it ja sv ka az kk ta ko ku cs it lb ru hbs_cyr lt lv be mr ms ne nl nb nb fr pl pnb pt io ro ru nb en en sk sl fy hbs_lat en sv hu ceb en en th tr tr tr en oc ug fy ur uz fi vi zh xmf da zh zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. április 25.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
1961. december 24. (60 éves)[1][2]
Mehriban Aliyeva (1983. december 22. – )
az Európa Tanács Parlamenti Közgyűlésének képviselője (2001. január 22. – 2004. január 26.)
Azerbajdzsán miniszterelnöke (2003. augusztus 4. – 2003. október 31.)
President of Azerbaijan (2003. október 31. – )
Order of St. Sergius of Radonezh 1st class
Order of Prince Yaroslav the Wise, 1st class
Order of King Abdulaziz al Saud
Order of Ismoili Somoni
a Szerb Köztársaság Érdemrendje
Order of State of Republic of Turkey
Medal "10 years of Astana"
Order of the "Commonwealth"
Order of Glory and Honor
Order of Holy Prince Daniel of Moscow 1st class
Order of St. Sergius of Radonezh
honorary doctor of the Moscow State Institute of International Relations[3]
a Tarasz Sevcsenko Kijevi Állami Egyetem díszdoktora
St. George's Order of Victory
Order of Mubarak the Great
Order of Merit of Astrakhan Oblast
Knight Grand Cross with Collar of the Order of Merit of the Italian Republic[4]
Románia Csillaga érdemrend nagykeresztje (2004)[5]
Order of the Friendship of Peoples (2011. december 24.)
A Wikimédia Commons tartalmaz İlham Əliyev témájú médiaállományokat.
İlham Heydər oğlu Əliyev (magyarosan Ilham Alijev[6] IPA: [il'hɑm æ'lijɛv],  kiejtése✩; Baku, 1961. december 24. –) azeri politikus, Azerbajdzsán elnöke és az Új Azerbajdzsán Párt vezetője.
2 Magyarul megjelent művei
Əliyev Bakuban született. Apja Heydər Əliyev volt, aki İlham hatéves korában az azerbajdzsáni KGB vezetője lett, majd az Azerbajdzsáni Kommunista Párt első titkára és az SZKP Politikai Bizottságának teljes jogú tagja. Édesanyja dr. Zarifa Əlijeva volt, aki orvosként dolgozott, és Əziz Əliyev szovjet politikus lánya volt. Miután İlham elvégezte bakui iskoláit, a Moszkvai Nemzetközi Kapcsolatok Intézetében tanult, majd doktori címének megszerzését követően itt tanított. Felesége Mehriban Əliyeva, gyermekei Leyla, Arzu és Heydər. Nővére Sevil Əliyeva.
A Szovjetunió 1991-es széthullása után 1994-ig İlham Moszkvában és Isztambulban volt üzletember. Ekkortájt a média folyamatosan bemutatta életstílusát, amin belül leginkább a szerencsejáték és a nők játszották a főszerepet. Ez volt az az időszak, mikor hatalmas adósságokat halmozott fel egy török kaszinótulajdonossal szemben. Apja szomorúan fogadta fiának playboy életstílusát, és úgy érezte, ez csökkenti annak esélyét, hogy fia válhasson az utódává. 1998-ban az elnök elrendelte, hogy Azerbajdzsánban minden kaszinót zárjanak be.[7]
1994-ben Əliyevet az Azerbajdzsáni Állami Olajvállalat, a SOCAR elnökhelyettesévé nevezték ki. Egyes vélemények szerint Əliyev megvesztegetéssel szerzett ilyen magas beosztást. A következő évben a parlament (a Milli Majlis), majd a most nem létező nemzeti olimpiai bizottság tagja lett. Ő vezette Azerbajdzsán küldöttségét az Európa Tanácsba. Két hónappal a 2003-as elnökválasztást megelőzően miniszterelnökké nevezték ki. Októberben Heydər Əliyev egészségi állapota megromlott, emiatt visszalépett a választásoktól, de ezzel egyidejűleg vitákra alkalmat adva, saját helyébe egyedül fiát jelölte pártjának elnökjelöltnek.
A 2003. október 15-én tartott választás hivatalos végeredménye szerint a leadott szavazatok 76,84%-ával İlham Əliyev lett a megválasztott elnök A hazai ellenzék azonban nem fogadta el az eredményt, és tüntetéseket szervezett. Ezek fő okai az állítólagos korrupció és a választások megrendezésének körülményei voltak. Több száz tüntetőt vertek meg, majd tartóztattak le. Az ellenzék tiltakozása ellenére Əliyev október 31-én elfoglalta hivatalát. Az amerikai kormányzat támogatta Əliyev megválasztását.[8]
A nemzetközi közösség élesen kritizálta a választás lebonyolítását. Több megfigyelő megjegyezte, hogy kis mértékben tartották csak be a nemzetközi előírásokat, a választókat megfélemlítették, a jelölteknek eltérő lehetőségeik voltak véleményeik kifejtésére, valamint nagy mértékben megszegték a választás lebonyolításával kapcsolatos jogszabályokat. Az EBESZ Megfigyelő Bizottsága több számos szabálytalanságot jegyzett fel a szavazatszámlálással és a választások elrendezésével kapcsolatban.[9]
A Human Rights Watch azt kifogásolta, hogy Əliyev kampányát kormányzati pénzekből finanszírozták, a Központi Választási Bizottságban és a helyi választási bizottságokban Əliyev támogatói foglaltak helyet, míg a helyi, kormányzati kapcsolatokkal nem rendelkező szervezetek nem vehettek részt a választás tisztaságának ellenőrzésében. (forrás: HTML) Eynulla Fatullayevet és több más újságírót is előzetes letartóztatásba helyeztek, mert kritizálták Əliyevet és kormányát.[10]
Əliyevet 2008-ban újabb öt évre elnöknek választották, a hivatalos eredmények szerint elsöprő, 87 százalékos támogatottsággal.[11]
Əliyev ismét sikerrel indult a 2013-as elnökválasztáson. A hivatalos eredmények szerint a szavazatok 85 százalékát szerezte meg. A választás tisztaságára árnyat vetett az a tény, hogy egy hiba folytán a szavazás végeredménye a választás előtti napon nyilvánosságra került.[11]
Az ellenzék és a külföldi emberi jogi szervezetek azt kifogásolják, hogy az emberi jogok helyzete semmit nem javult Əliyev elnöksége idején. Az ellenzéki tüntetéseket vagy betiltották, vagy Bakunak egy távoli részén engedélyezték. Így akarták megakadályozni a demonstráció megtartását, és azt, hogy az ellenzék támogatói az adott helyre odaérjenek. A kormányzat továbbra is elnyomásban tartotta az ellenzéket és a független médiát. A nemzetközi közösség, s főleg az Európa Tanács folyamatos nyomásának engedve 2005. márciusában Əliyev az ellenzék több fontos vezetőjét szabadon engedte, akiket a 2003-as választások lebonyolításának körülményei miatt tartott tüntetésük miatt börtönöztek be.
2005. március 26-án Əliyevet hivatalosan is újraválasztották, mint a hatalmon lévő Új Azerbajdzsán Párt elnökét. Az ellenzék ezt a lépést törvénytelennek tekintette, mivel a politikai pártokról szóló törvény szerint az elnöknek a pártok befolyásától mentesnek kell lennie.
2008-ban Əliyev kijelentette, hogy a Hegyi-Karabah Köztársaság soha nem lesz független, és ebben a nemzetközi megfigyelők is a segítségére lesznek. „Örményországnak el kell fogadnia a realitásokat, ami pedig az, hogy 1918-ban Jerevánt Örményországnak ítélték. Ez azonban egy nagy hiba. Az Erivani Kanátus azeri terület volt, és az örmények csak vendégek itt.”.[12]
Egy 2016 őszén megrendezett népszavazás felhasználásával végrehajtott alkotmánymódosítás lehetővé tette az alelnöki poszt létrehozását, amelyre saját feleségét, Mehriban Əliyevát nevezte ki.[13]
Azerbajdzsán és Európa energiabiztonsága; ford. Kárpáti György; Azerbajdzsáni Köztársaság Magyarországi Nagykövetsége, Bp., 2009
↑ Brockhaus (német nyelven)
↑ Munzinger Personen (német nyelven). (Hozzáférés: 2017. október 9.)
↑ Honorary Doctorates (angol nyelven). Moszkvai Nemzetközi Kapcsolatok Intézete. [2019. június 29-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2019. június 29.)
↑ quirinale.it (olasz nyelven). (Hozzáférés: 2021. május 20.)
↑ ИлbxaM Гeйдap orлы AлиeB. president.az
↑ Central Asia Casinos & Gambling
↑ Travels in the Former Soviet Union
↑ OSCE Final Report Azerbaijan 12-11-03.doc (angol nyelven). osce.org, 2010. november 12. [2005. április 10-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2015. november 2.)
↑ Reporters Without Borders condemns Human lack of governmental care for Human Rights in Azerbaijan. [2004. október 12-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2007. március 24.)
↑ a b Oops: Azerbaijan released election results before voting had even started
↑ Azerbaijani president: Armenians are guests in Yerevan, REGNUM News Agency, 2008. január 17.
Forrest, Brett (Nov. 28, 2005). "Over A Barrel in Baku". Fortune, pp. 54–60.
Karl Rahder, "Mr. Aliyev Goes to Washington," ISN Security Watch, 5 May 2006, http://www.isn.ethz.ch/news/sw/details.cfm?id=15721 accessed May 2007
Az azerbajdzsáni elnök hivatalos honlapja
BBC profil: İlham Aliyev
A Wikimédia Commons tartalmaz İlham Əliyev témájú médiaállományokat.
BBC Country Profile: Azerbajdzsán
Ilham Aliyev azerbajdzsáni köztársasági elnök budapesti látogatása a magyar sajtóban, 2014. november 10-11.; összeáll. Zaur Pashayev, Komán Éva; Azerbajdzsáni Köztársaság Magyarországi Nagykövetsége, Bp., 2015
Məhəmməd Əmin Rəsulzadə (1918) ·  Əlimərdan bəy Topçubaşov (1918–20) ·  Məmməd Yusif Cəfərov (ideiglenes, 1920) ·
(Az AKP első titkárai)
Mirzə Davud Hüseynov (1920) ·  Grigorij N. Kaminszkij (1920–21) ·  Szergej M. Kirov (1921–25) ·  Ruhulla Axundov (1925–26) ·  Levon Mirzoján (1926–29) ·  Nikolay Gikalo (1929–30) ·  Vlagyimir I. Polonszkij (1930–33) ·  Ruben Rubenov (1933) ·  Mir Cəfər Bağırov (1933–53) ·  Mir Teymur Yaqubov (1953–54) ·  İmam Mustafayev (1954–59) ·  Vəli Axundov (1959–69) ·  Heydər Əliyev (1969–82) ·  Kamran Bağırov (1982–88) ·  Əbdürrəhman Vəzirov (1988–90) ·  Ayaz Mütəllibov (1990–91) ·
Ayaz Mütəllibov (1991–92) ·  Yaqub Məmmədov (ideiglenes, 1992) ·  Ayaz Mütəllibov (1992) ·  İsa Qəmbər (ideiglenes, 1992) ·  Əbülfəz Elçibəy (1992–93) ·  Heydər Əliyev (1993–2003) ·  İlham Əliyev (2003 óta) ·
Fətəli xan Xoyski (1918–19) ·  Nəsib bəy Yusifbəyli (1919–20) ·  Məmmədhəsən Hacınski (ideiglenes, 1920) ·
Mirzə Davud Hüseynov (1920) ·  Nəriman Nərimanov (1921–22) ·  Qəzənfər Musabəyov (1922–30) ·  Dadaş Bünyadzadə (1930–32) ·  Mircəfər Bağırov (1932–33) ·  Hüseyn Rəhmanov (1933–37) ·  Teymur Quliyev (1937–53) ·  Mircəfər Bağırov (1953) ·  Teymur Quliyev (1953–54) ·  Sadıq Rəhimov (1954–58) ·  Vəli Axundov (1958–59) ·  Məmməd İsgəndərov (1959–61) ·  Ənvər Əlixanov (1961–70) ·  Əli İbrahimov (1970–80) ·  Həsən Seyidov (1981–89) ·  Ayaz Mütəllibov (1989–90) ·  Həsən Həsənov (1990–91) ·
Həsən Həsənov (1991–92) ·  Feyruz Mustafayev (ideiglenes, 1992) ·  Rəhim Hüseynov (1992–93) ·  Əli Məsimli (ideiglenes, 1993) ·  Pənah Hüseynov (1993) ·  Surət Hüseynov (1993–94) ·  Fuad Quliyev (1995–96) ·  Artur Rasizadə (1996–2003) ·  İlham Əliyev (2003)  ·  Artur Rasizadə (2003–18) ·  Novruz Məmmədov (2018–19) ·  Əli Əsədov (2019 óta) ·
ISNI: 0000 0000 3513 4130
Politikaportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=İlham_Əliyev&oldid=24878203”
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2022. április 25., 20:10
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.