hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu es hu en en hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en ar az bg ca hbs_lat da de el es eu fa fi fr de hi hy it ja ko nl nb pl pt ru sk sv tr fy vi zh zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. január 23.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
Gázlámpa-rekonstrukciók a Gázművek előtt, Budapest, II. János Pál pápa tér
A városi gáz, vagy világítógáz a földgáz széleskörű elterjedése előtt mesterségesen előállított, levegőnél nehezebb légnemű energiahordozó volt. Alapja a széngáz, egy gyúlékony gáznemű tüzelőanyag, amely szénből készül, és amelyet vezetékrendszer segítségével juttatnak el a felhasználókhoz. Akkor keletkezik, amikor a szenet levegő nélkül erősen hevítik. A városi gáz egy általánosabb fogalom, amely a gyártott gáznemű tüzelőanyagokra utal, amelyeket a fogyasztók és az önkormányzatok számára értékesítettek.
Az egykori Óbudai Gázgyár felújított műemlék tornyai
Gázgyár gáztartállyal, Detroit, 1942
A feketeszén kokszolásakor keletkező széngáz különféle fűtőgázokat tartalmaz: hidrogént (<60%), szén-monoxidot (<10%), metánt, etilént és illékony, szénhidrogéneket, valamint kis mennyiségű fűtőérték nélküli – inert – gázokat, például szén-dioxidot és nitrogént. További felhasználás céljából meg kell tisztítani, eltávolítva például a kátrányt, benzolt, szulfánt, naftalint és ammóniát. Jellegzetes szagú, gyúlékony, a levegőnél nehezebb gáz. Szén-monoxid-tartalma miatt mérgező. Hidrogénforrásként történő felhasználása mellett hőtermelésre is használják. A kokszgázhoz hasonló a kommunális gáz, amelyet főként a barnakőszén oxigénnel és gőznyomással történő gázosítása útján nyernek. Fűtőértéke kb. fele a földgázénak. A városi gáz a szén-monoxid-tartalom miatt – eltérően a földgáztól – mérgező, hidrogéntartalma miatt robbanásveszélyesebb volt.
1932-ben alapított gázgyár, Tasmania
Az USA utolsó gázgyára Seattle-ben
Johann Joachim Becher volt a 17. században, aki elsőként kőszéngázt állított elő. Ő hívta fel a figyelmet először a kokszra mint tüzelőanyagra. A meggyújtott gázt „bölcsek fényé”-nek nevezték, de ezen felfedezés gyakorlati jelentőségét sokáig nem ismerték fel. Az angol Stephen Hales és John Clayton 1739-ben állítottak elő először a kőszéngázt. Ilyen kísérleteket azután többek végeztek, de senkinek sem jutott eszébe praktikusan is kiaknázni. Archibald Cochrane, Dundonald 9. earlje 1786-ban jutott először arra a gondolatra, hogy a kokszkészítő kályháinál képződő gázt egy hűtőkészüléken keresztülvezetve, a folyékony kátrányos részektől és ammóniás víztől megszabadítva, azt világítási célokra használja. Johann Georg Pickel würzburgi tanár is már 1786-ban laboratóriumában kiszárított állati csontokból előállított gázt használt világításra. Lebon Párizsban szintén 1786-tól kezdve falepárlással gázt állított elő, melléktermékül kátrányt, faecetet és faszenet kapott. Több siker koronázta William Murdoch skót mérnök kísérleteit. 1801-ben az amerikai Benjamin Henfrey Baltimore-ban egy nagy termet világított ki gázzal, amelyet bitumenes fából, a barnaszénhez hasonló anyagból állított elő. Különböző nehézségek után Angliában 1812-ben Friedrich Albrecht Winzer részvénytársaságot alapított egymillió font sterling alaptőkével, de csak 1814-ben sikerült végre London utcáinak kivilágítása, miután éveken keresztül a Gas Light and Coke Company a kísérletekre ötmillió font sterlinget áldozott. Hogy a kísérletek eredményre vezettek, abban Samuel Cleggnek volt nagy érdeme. Franciaországban 1817-ben világították ki először gázzal a Passage des Panoramast. XVIII. Lajos francia király alatt Párizs utcáit is gázzal világították ki. Németországban Wilhelm August Lampadius 1811-ben Freibergben a saját háza előtt az utcát világította meg gázlámpával. Johann Joseph von Prechtl 1817–18-ban Bécs városában végzett kísérletet, de sikertelenül. Pesten 1850-ben Joseph Mayer Kapferer és Ludwig Stephani honosították meg a gázgyártást. A gáz használata folytonosan hódított, úgyhogy már nemcsak világításra, de mint mozgatóerő (pl. gázmotor) is jelentékeny szerepet játszott.
Az elektromosság közvilágításra történő rendszeresítése előtt a 19. század második évtizedétől főként kőszénből, de fából és kőolajból is előállított világítógázzal működő lámpákkal tették éjszaka biztonságosabbá a nagyobb városok közterületeit. A nagy méretű teleszkópos gáztározókba feltermelt gázt acél csővezetéken juttatták el a közterületi vagy ingatlanokon belüli lámpákhoz. A lámpagyújtogató jellegzetes figurája több korabeli regényben is feltűnik.
A 20. század első harmadától az 1960-as évekig a háztartásokban fűtésre, illetve főzésre is alkalmazták, mivel vezetéken könnyebben lehetett a felhasználási helyére eljuttatni, mint a szilárd tüzelőanyagokat és a hamuzás gondja sem terhelte tovább a házimunkát végzőket. Magyarországon a nem mérgező és a levegőnél könnyebb földgáz alkalmazása szorította ki az ipar és háztartások területéről. Manapság hidrogén előállítására néhol még felhasználják.
Ez a szócikk részben vagy egészben a Coal gas című angol Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
Ez a szócikk részben vagy egészben a Koksárenský plyn című cseh Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
A Pallas nagy lexikona, Gázgyártás szócikk
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Városi_gáz&oldid=24361640”
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2021. november 6., 22:29
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.