hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu en hu en hu en hu hu hu hu en hu hu hu hu hu en hu hu hu de hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu fr de de de en fr cs en hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en ar arz bg ca hbs_lat da de el es et fi fr he hy id it ja it lv en nl nb pl pt ro ru hbs_lat sk sl hbs_lat sv th tr fy zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
IV. Rudolf osztrák főherceg – Wikipédia
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2021. augusztus 26. 1 változtatás vár ellenőrzésre.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
Ez a szócikk nem tünteti fel a független forrásokat, amelyeket felhasználtak a készítése során. Emiatt nem tudjuk közvetlenül ellenőrizni, hogy a szócikkben szereplő állítások helytállóak-e. Segíts megbízható forrásokat találni az állításokhoz! Lásd még: A Wikipédia nem az első közlés helye.
1365. július 27. (25 évesen)
II. Albert osztrák herceg
III. Albert osztrák herceg
III. Lipót osztrák herceg
V. Frigyes osztrák herceg
Luxemburgi Katalin cseh királyi hercegnő (1342–1395)
A Wikimédia Commons tartalmaz IV. Rudolf témájú médiaállományokat.
IV. Rudolf. Ezt a portrét évtizedekkel halála után a sírja fölött helyezték el a bécsi Szent István-dómban, de ma már a Főegyházmegyei Római Katolikus Múzeumban van kiállítva Bécsben.
IV. (Alapító) Rudolf (1339. november 1. – Milánó, 1365. július 27.) Habsburg-házi osztrák herceg és önjelölt főherceg volt 1358-tól.
Rudolf II. Albert és Pfirti Johanna első fiaként látta meg a napvilágot Bécsben 1339-ben, a harmadik Habsburg generáció tagjaként az osztrák trónon. Ő volt az első a családjából aki Ausztriában született és ezt az országot tekintette a hazájának és ezzel hatalmas népszerűsére tett szert. Azt mondják ő volt a középkor egyik legenergikusabb és legaktívabb osztrák uralkodója, így már fiatal korában nagy esélye volt rá hogy királlyá koronázzák.
Azzal, hogy feleségül vette Csehországi Katalint, IV. Károly német-római császár és Valois Blanka veje, valamint I. Lajos magyar király sógora lett.
Mohósága és apósával folytatott versengése, aki Prágát a kulturális élet központjává emelte, fontos szerepet játszottak terveiben és elképzeléseiben. Ahogy Károly Prágát, úgy Rudolf Bécset akarta a legfontosabb város rangjára emelni, amit több korabeli dokumentum is bizonyít.
Egyetlen dolog állt csak az útjában, ami már évszázadok óta izgatta az osztrákokat. Mégpedig az hogy Bécs nem volt püspöki székhely, sőt, mi több a passaui egyházmegye fennhatósága alá tartozott. Így ez a város nem volt megfelelő hercegi központnak. És mivel a passaui püspök jó kapcsolatot ápolt a pápával esély sem volt egy új, Bécs központú, osztrák egyházmegye alapítására. Ezért Rudolf beavatkozott a Szent István-dóm bíborosi gyűlésébe, amely a püspököt választotta és elismertette velük a főhercegi címét. Ezért cserébe Rudolf kibővítette a dómot és megkezdte az épület gótikus stílusú átépítését. A dóm új konstrukciója meglepően hasonlított a prágai Szent Vitus-székesegyházéhoz.
A Rudolf által 1365-ben alapított bécsi egyetem pedig felvehette a versenyt a IV. Károly által 1348-ban alapított prágai egyetemmel. Ma ez az intézmény a Alma Mater Rudolphina nevet viseli és a legidősebb egyetem a német anyanyelvű világban. Ám legidősebb még ma is működő karát, a teológiai kart, csak 1385-ben alapították, húsz évvel Rudolf halála után.
Rudolf mindent elkövetett, hogy hercegi rangúra emelje Bécs gazdaságát. Ennek érdekében egy új valutát s bevezetett Wiener Pfennig (bécsi fillér) néven. Ez a lépés jelentősen megemelte a jövedelmeit is, mivel a pénzváltásból származó haszon jelentős volt.
Ám Rudolf egy másik "blöffjéről" vált híressé, nevezetesen a Privilegium Minus meghamisításáról. Ezzel a Német-Római Császárság választófejedelmeivel egyenrangúvá vált, amely azt hivatott kompenzálni, hogy Ausztria nem szavazhatott az 1356-os Német Aranybullában meghatározott hét választófejedelemséggel ellentétben. Ezt a főhercegi rang tette lehetővé amit minden Habsburg viselt a 16. századtól kezdve. Mivel a választófejedelmi cím csak főhercegi rangban örökölhető, törvénye alapján a család elsőszülött fiúgyermeke automatikusan megkapja a főhercegi címet is.
1363-ban szövetséget kötött Margit tiroli grófnővel, melynek értelmében Margit halála után Rudolf örökli Tirolt. 1364-ben Károllyal is szövetséget kötött amely egyesítette a Habsburg és a Luxemburgi örökséget.
Ambiciózus természetének köszönhető a térség modernizálása, amely Ausztriát Közép-Európa egyik legfontosabb körzetévé tette. Korai halála viszont megszakította hasszútávú terveit. Ugyanis fivérei, III. Albert és III. Lipót egymás ellen fordultak a hatalomért és ketté szakították az országot 1379-ben.
Rudolf Milánóban halt meg 1365-ben. Ő és felesége a bécsi Szent István-dóm hercegi kriptájában nyugszanak.
III. Albert és III. Lipót
II. Albert és Ottó
(1358 – 1365. július 27.)
(1358 – 1365. július 27.)
(1358 – 1365. július 27.)
ISNI: 0000 0003 8684 9533
Középkorportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=IV._Rudolf_osztrák_főherceg&oldid=24160089”
Habsburgok a XVI. századig
Forrással nem rendelkező lapok
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2021. augusztus 26., 15:46
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.