pt it hu hu hu hu hu it hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu it hu hu hu pl en hu hu hu hu it et tr en hu war hu ceb en hu en en it en de en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en fr hu hu hu en cs de hu hu hu hu hu it sv ru hu es ru es en ru hu nl ru hu sv ru hu de ru it sv nb hu hu es ru eo es ru hu ca ru th tr de hu fr uk hu fr de hu it de fi ceb de hu fr ru hu fr ru hu en de en nl de hu fr ru hu es ru hu en de fr nl ru it ceb ru hu de ru hu ceb de hu en de hu pt de hu es de hu pl de hu en de hu en ru hu fr ru eo es ru hu ru hu pt de hu lv en en ca tt hu nb en nl hu hu sk hu hu hu pl hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en az ru bg ca id hbs_lat vi de es eu fa fi fr he hbs_lat it ka kk nl pl pt ro ru sl hbs_lat sv en fy uz vi pl zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2020. május 25.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
Természetvédelmi érték: 10 000 Ft
Acipenser nudiventris derjavini Borzenko, 1950
Acipenser schypa Bonnaterre, 1788
Acipenser schypa Güldenstädt, 1772
Acipenser turritus Fitzinger & Heckel, 1836
A Wikifajok tartalmaz Sima tok témájú rendszertani információt.
A Wikimédia Commons tartalmaz Sima tok témájú kategóriát.
A sima tok (Acipenser nudiventris) a csontos halak (Osteichthyes) főosztályának a sugarasúszójú halak (Actinopterygii) osztályába, ezen belül a tokalakúak (Acipenseriformes) rendjébe és a valódi tokfélék (Acipenseridae) családjába tartozó faj.
A sima tok elterjedési területe a Duna-medencéje (a Duna mohácsi szakaszától lefelé), ritkán előkerül a Tiszából és a Drávából is, emellett az Aral-tóban, a Kaszpi-tengerben és a Fekete-tengerben is élnek állományai.
A sima toknak 12-15 hátvértje van, az első hátvért a test legmagasabb pontja. A halnak 55-66 oldalvértje és 12-16 hasvértje is van. Teste feltűnően vaskos, zömök, orra rövid, kúposan tompuló, alsó ajka egységes, középen nem szakad meg. Kerekded keresztmetszetű bajuszszálai a belső oldalukon rojtozottak. A sima tok felül élőhelyétől függően hamuszürke, vörhenyesbarna vagy sötétbarna, oldalai világosabbak. A hasoldal és a vértek piszkosfehérek. Valamennyi úszója enyhén szürke árnyalatú, a hasúszók olykor sötét foltokkal. Testhossza ritkán elérheti a 200 centimétert. Testtömege általában 8-10 kilogramm, legfeljebb 40-50 kilogramm.
A sima toknak 4 formája ismert: a Dunában, a Vaskapu-szoros (Románia) felett az édesvízi forma él, amely már nem vándorol a tengerbe, hanem a Vágban, a Tiszában, a Marosban stb. ívik.
A három másik forma íváskor a tengerből úszik fel a folyókba. A Kaszpi-tenger körzetében ősszel (a teleléshez kapcsolódva a folyók mély, nyugodt mederrészeibe) vagy tavasszal vándorolnak fel.
Valamennyi forma március–májusban ívik.
A sima tok tápláléka a vízfenék talajában élő gerinctelen állatok (főként puhatestűek), valamint fenékhalak.
Rajz a fejéről, felülről
Acipenser nudiventris Lovetsky, 1828 FishBase
Bauchot, M.-L., 1987. Poissons osseux. p. 891-1421. In W. Fischer, M.L. Bauchot and M. Schneider (eds.) Fiches FAO d'identification pour les besoins de la pêche. (rev. 1). Méditerranée et mer Noire. Zone de pêche 37. Vol. II. Commission des Communautés Européennes and FAO, Rome.
A faj szerepel a Természetvédelmi Világszövetség Vörös Listáján. IUCN. (Hozzáférés: 2011. július 9.)
Édesvízi halak. Budapest: Magyar Könyvklub. 1996. = Természetkalauz, ISBN 963 547 140 8
Védett és fokozottan védett halak
A halak portálja • összefoglaló, színes tartalomajánló lap
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Sima_tok&oldid=22668291”
Taxonok from paraméter nélkül
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2020. május 25., 22:10
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.