fr en hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu it hu hu hu hu hu hu hu fr hu en hu sv hu hu hu hbs_lat hu it hu pt hu la en hu hu hu de et en en hu fr en nl fr fr fr de en de en en fr en fr de es fr fi es en fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu es hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu fr hu hu pl hu hu hu hu hu pl la hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu es hu eo hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu en en en en hu en en en en en en hu en en en en hu hu en en en en en fr en hu hu hu en en en hu zh hu de pl hu en en en hy nb en en hu hu sk hu pl hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en nl da ar arz en sv az ru sv bn br uk ca id eo es eu fa fi fr de lt he hi hbs_lat hy id es it uz sah kk ko it lv en nl nb ta es pl pt ro ru hbs_lat en hbs_lat sv te en th ceb tr fy uz vi en pl zh es zh zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2021. szeptember 30.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
Compsohalieus B. Brewer & Ridgway, 1884
Hydrocorax Vieillot, 1819 (non Brisson, 1760)
A Wikifajok tartalmaz Phalacrocorax témájú rendszertani információt.
A Wikimédia Commons tartalmaz Phalacrocorax témájú médiaállományokat és Phalacrocorax témájú kategóriát.
A Phalacrocorax a madarak (Aves) osztályának szulaalakúak (Suliformes) rendjébe, ezen belül a kárókatonafélék (Phalacrocoracidae) családjába tartozó nem.
2010-ig a kárókatonafélék családjába, csak a Phalacrocorax madárnem tartozott. Azonban 2010-ben az Ornitológusok Nemzetközi Kongresszusán (International Ornithological Congress) Gill és Donsker azt javasolták, hogy az öt törpefajt és egy kihalt fajt vonjanak ki ebből a nemből és helyezzék át az eddig szinonimaként kezelt Microcarbo nembe. E javaslat alátámasztásához Siegel-Causey (1988), Kennedy et al. (2000), valamint Christidis és Boles (2008) tanulmányaira támaszkodtak; a javaslat a kongresszus alatt célt is ért.
A nembe az alábbi 2 alnem és 32 recens faj tartozik:
üstökös kárókatona (Phalacrocorax aristotelis) (Linnaeus, 1761)
füles kárókatona (Phalacrocorax auritus) (Lesson, 1831)
guanókormorán (Phalacrocorax bougainvillii) (Lesson, 1837)
brazil kárókatona (Phalacrocorax brasilianus) (Gmelin, 1789)
campbell-szigeti kárókatona (Phalacrocorax campbelli) (Filhol, 1878)
fokföldi kárókatona (Phalacrocorax capensis) (Sparrman, 1788)
japán kárókatona (Phalacrocorax capillatus) (Temminck & Schlegel, 1850)
nagy kárókatona (Phalacrocorax carbo) (Linnaeus, 1758)
királykormorán (Phalacrocorax carunculatus) (Gmelin, 1789)
stewart-szigeti kárókatona (Phalacrocorax chalconotus) (G.R. Gray, 1845)
auckland-szigeteki kárókatona (Phalacrocorax colensoi) Buller, 1888
pitt-szigeti kárókatona (Phalacrocorax featherstoni) Buller, 1873
feketeképű kárókatona (Phalacrocorax fuscescens) (Vieillot, 1817)
barnamellű kárókatona (Phalacrocorax fuscicollis) Stephens, 1826
vöröslábú kárókatona (Phalacrocorax gaimardi) (Lesson & Garnot, 1828)
csököttszárnyú kárókatona (Phalacrocorax harrisi) (Rothschild, 1898)
sziklai kárókatona (Phalacrocorax magellanicus) (Gmelin, 1789)
namíb kárókatona (Phalacrocorax neglectus) (Wahlberg, 1855)
perzsa kárókatona (Phalacrocorax nigrogularis) Ogilvie-Grant & H.O. Forbes, 1899
chatham-szigeteki kárókatona (Phalacrocorax onslowi) H.O. Forbes, 1893
alaszkai kárókatona (Phalacrocorax pelagicus) Pallas, 1811
kaliforniai kárókatona (Phalacrocorax penicillatus) (Brandt, 1837)
†pápaszemes kormorán (Phalacrocorax perspicillatus) Pallas, 1811
pettyes kárókatona (Phalacrocorax punctatus) (Sparrman, 1786)
bounty-szigeti kárókatona (Phalacrocorax ranfurlyi) Ogilvie-Grant, 1901
fekete kárókatona (Phalacrocorax sulcirostris) (Brandt, 1837)
vörösarcú kárókatona (Phalacrocorax urile) (Gmelin, 1789)
maori kárókatona (Phalacrocorax varius) (Gmelin, 1789)
kékszemű kárókatona (Phalacrocorax atriceps) King, 1828
antarktiszi kékszemű kárókatona (Phalacrocorax bransfieldensis) Murphy, 1936
déli-georgai kárókatona (Phalacrocorax georgianus) Lonnberg, 1906
varacskos kárókatona (Phalacrocorax verrucosus) (Cabanis, 1875)
Az alábbi lista a fosszilis fajokat foglalja magába:
Phalacrocorax marinavis (oligocén ?-? kora miocén; Oregon, USA) – korábban Oligocorax-nak tekintették
Phalacrocorax littoralis (késő oliocén/kora miocén; St-Gérand-le-Puy, Franciaország) – korábban Oligocorax-nak tekintették, de meglehet, hogy inkább Nectornis
Phalacrocorax intermedius (kora – középső miocén; Közép-Európa) – hozzá tartoznak a P. praecarbo, Ardea/P. brunhuberi aés Botaurites avitus
Phalacrocorax macropus (kora miocén ?-? pliocén; Északnyugat-USA)
Phalacrocorax ibericus (késő miocén; Valles de Fuentiduena, Spanyolország)
Phalacrocorax lautus (késő miocén; Golboçica, Moldova)
Phalacrocorax serdicensis (késő miocén Hrabarsko, Bulgária)
Phalacrocorax femoralis (Modelo késő miocén/kora pliocén; Nyugat-Észak-Amerika) – korábban Miocorax-nak tekintették
Phalacrocorax sp. (késő miocén/kora pliocén; Lee Creek Mine, USA)
Phalacrocorax longipes (késő miocén – kora pliocén; Ukrajna) – korábban Pliocarbo-nak tekintették
Phalacrocorax goletensis (kora pliocén ?-? kora pleisztocén; Mexikó)
Phalacrocorax wetmorei (Bone Valley kora pliocén; Florida)
Phalacrocorax sp. (Bone Valley kora pliocén; Polk megye, Florida, USA)[1]
Phalacrocorax leptopus (Juntura kora/középső pliocén; Juntura, Malheur County, Oregon, USA)
Phalacrocorax idahensis (középső pliocén ?-? pleisztocén; Idaho, USA)
Phalacrocorax destefaniiSablon:Verify source (késő pliocén; Olaszország) – korábban Paracorax-nak tekintették
Phalacrocorax filyawi (Pinecrest késő pliocén; Florida, USA) – meglehet, hogy valójában P. idahensis
Phalacrocorax kumeyaay (San Diego késő pliocén; Kalifornia, USA)
Phalacrocorax macer (késő pliocén; Idaho, USA)
Phalacrocorax mongoliensis (késő pliocén; Nyugat-Mongólia)
Phalacrocorax rogersi (késő pliocén -? kora pleisztocén Kalifornia, USA)
Phalacrocorax kennelli (San Diego pliocén; Kalifornia, USA)
Phalacrocorax sp. "Wildhalm"Sablon:Verify source (pliocén) – meglehet, hogy azonos a P. longipes-szel[2]
Phalacrocorax chapalensis (késő pliocén/kora pleisztocén; Jalisco, Mexikó
Phalacrocorax gregorii (késő pleisztocén; Ausztrália) – meglehet, hogy nem önálló faj
Phalacrocorax vetustus (késő pleisztocén; Ausztrália) – korábban Australocorax-nak tekintették, továbbá meglehet, hogy nem önálló faj
Phalacrocorax sp. (Sarasota megye, Florida, USA) – meglehet, hogy valójában P. filawyi/idahensis
A korábban idesorolt „Phalacrocorax” (vagy „Oligocorax”) mediterraneus egy egészen más családbeli, Paracrax antiquának bizonyult;[3] míg a „P.” subvolans tulajdonképpen egy Anhinga-faj, Anhinga subvolans (Brodkorb, 1956) néven.[4]
↑ A Anatomical terms of location#Proximal and distal|proximal ulna, Specimen PB 311, Pierce Brodkorb collection. Initially assigned to P. idahensis. However, it is far too large, being from a very big species possibly larger than a great cormorant: Murray (1970)
↑ At least part of a coracoid is known. Does not appear to belong to the true cormorants. May have been closer in Morphology (biology)|habitus to North Pacific shags, but not closely relatedSablon:Verify source to these: Howard (1932).
↑ Florida Museum of Natural History|UF 4500, a proximal right humerus half. About 15% larger than A. anhinga and more plesiomorphic: Brodkorb (1956), Becker (1986)
Christidis, L., and W. E. Boles. 2008. Systematics and taxonomy of Australian birds. CSIRO Publishing, Collingwood, Victoria, Australia.
Gill, F., and D. Donsker (eds.). 2010. IOC World Bird Names (Version 2.4). Available at [1] (Accessed 12 May 2010).
Kennedy, M., R. D. Gray, and H. G. Spencer. 2000. The phylogenetic relationships of the shags and cormorants: can sequence data resolve a disagreement between behavior and morphology? Molecular Phylogenetics and Evolution 17: 345-359.
Siegel-Causey, D. 1988. Phylogeny of the Phalacrocoracidae. Condor 90: 885-905. Available at [2] (Accessed 13 May 2010).
Benson, Elizabeth (1972): The Mochica: A Culture of Peru. Praeger Press, New York.
Berrin, Katherine & Larco Museum (1997) The Spirit of Ancient Peru: Treasures from the Larco Museum|Museo Arqueológico Rafael Larco Herrera. Thames and Hudson, New York.
Cracraft, Joel (1971). „Systematics and evolution of the Gruiformes (Class Aves). 2. Additional comments on the Bathornithidae, with descriptions of new species”. American Museum Novitates 2449, 1–14. o. [2009. március 25-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés ideje: 2015. február 12.)
Dorst, J. & Mougin, J.L. (1979): Family Phalacrocoracidae. In: Ernst Mayr|Mayr, Ernst & Cottrell, G.W. (eds.): Check-List of the Birds of the World Vol. 1, 2nd ed. (Struthioniformes, Tinamiformes, Procellariiformes, Sphenisciformes, Gaviiformes, Podicipediformes, Pelecaniformes, Ciconiiformes, Phoenicopteriformes, Falconiformes, Anseriformes): 163–179. Museum of Comparative Zoology, Cambridge.
Hope, Sylvia (2002): The Mesozoic radiation of Neornithes. In: Chiappe, Luis M. & Witmer, Lawrence M. (eds.): Mesozoic Birds: Above the Heads of Dinosaurs: 339–388. ISBN 0-520-20094-2
Howard, Hildegarde (1932). „A New Species of Cormorant from Pliocene Deposits near Santa Barbara, California”. Condor (journal) 34 (3), 118–120. o. DOI:10.2307/1363540.
IUCN (2007): 2007 IUCN Red List of Threatened Species. IUCN, Gland.
Kennedy, M.; Gray, R.D. & Spencer H.G. (2000). „The Phylogenetic Relationships of the Shags and Cormorants: Can Sequence Data Resolve a Disagreement between Behavior and Morphology?”. Molecular Phylogenetics and Evolution 17 (3), 345–359. o. [2007. április 18-i dátummal az eredetiből archiválva]. DOI:10.1006/mpev.2000.0840. PMID 11133189. (Hozzáférés ideje: 2018. szeptember 7.)
Kurochkin, Evgeny N. (1995). „Synopsis of Mesozoic birds and early evolution of Class Aves”. Archaeopteryx 13, 47–66. o. [2007. szeptember 27-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés ideje: 2015. február 12.)
Mayr, Gerald (2005). „Tertiary plotopterids (Aves, Plotopteridae) and a novel hypothesis on the phylogenetic relationships of penguins (Spheniscidae)”. Journal of Zoological Systematics 43 (1), 67–71. o. DOI:10.1111/j.1439-0469.2004.00291.x.
Murray, Bertram G., Jr. (1970). „A Redescription of Two Pliocene Cormorants”. Condor (journal) 72 (3), 293–298. o. DOI:10.2307/1366006.
Orta, Jaume (1992): Family Phalacrocoracidae. In: del Hoyo, Josep; Elliott, Andrew & Sargatal, Jordi (eds.): Handbook of Birds of the World, Volume 1 (Ostrich to Ducks): 326–353, plates 22–23. Lynx Edicions, Barcelona. ISBN 84-87334-10-5
Robertson, Connie (1998): Book of Humorous Quotations. Wordsworth Editions. ISBN 1-85326-759-7
Siegel-Causey, Douglas (1988). „Phylogeny of the Phalacrocoracidae”. Condor (journal) 90 (4), 885–905. o. DOI:10.2307/1368846.
André Thévet|Thevet, F. André (1558): About birds of Ascension Island. In: Les singularitez de la France Antarctique, autrement nommee Amerique, & de plusieurs terres & isles decouvertes de nostre temps: 39–40. Maurice de la Porte heirs, Paris.
van Tets, G. F. (1976): Australasia and the origin of shags and cormorants, Phalacrocoracidae. Proceedings of the XVI International Ornithological Congress: 121–124.
Ez a szócikk részben vagy egészben a Cormorant című angol Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
Cormorant videos on the Internet Bird Collection
Recovery plan for Chatham Island shag and Pitt Island shag 2001–2011 (PDF). Department of Conservation, Wellington, New Zealand, 2001. (Hozzáférés: 2007. szeptember 28.)
First video of cormorant deep sea dive, by the Wildlife Conservation Society and the National Research Council of Argentina. WCS press release, 2012-07-31
Madárportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Phalacrocorax&oldid=24260258”
Taxonok from paraméter nélkül
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2021. szeptember 30., 12:09
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.