hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu it hu it hu hu hu hu hu en ms hu pl fr hu hu hu hu hu hu hu en cs de hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu pl hu hu hu hu hu hu hu hu hu fr en en en ru ru ru en hu hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en nl am ar fr arz en en az de ru sv bg bn bo br hbs_lat ca en id hbs_lat pl cy da de el eo es et eu ast fa fi hbs_lat nn fr en fy de lt gom ku he hbs_lat tl hy it id is it ja sv ka ko it fr lt lv en en ml be ms my nds nl nb nb de fr cs es pl pt io ro ru nb jbo hbs_lat en sk sl es sq hbs_lat id sv hu ta th ceb tr en it ug fy ur vi ceb pl zh da en zh fr zh zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. január 4.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
János apostol ábrázolása a stockholmi Arany Kódexben
A János evangéliuma az Újszövetség negyedik könyve, a négy kanonikus evangélium egyike. A hagyomány szerint szerzője János evangélista, aki ezen kívül még három apostoli levél és a hagyomány szerint A jelenések könyve szerzője is.
1 A szerző és az első olvasók
A régi keresztény hagyomány 3 azonosítást tartalmaz:
1. A szerző = a szövegben név nélkül említett "tanítvány, akit Jézus szeretett" (pl. Jn 13,23)
2. A szerző = a 12 apostol egyike, János apostol;
3. Tehát János apostol = a "tanítvány, akit Jézus szeretett".
E három közül a 2. és 3. állítást a modern kommentárok általában elvetik, az 1. viszont tartja magát, pl. Kocsis Imre kommentárjában is.[1] A következőkben ezt a bemutatást foglaljuk össze. A "szeretett tanítvány" Papiász püspök szerint egy bizonyos "János presbiter", akit Paiász nem azonosít az apostollal. Ő alapíthatta azt a "jánosi közösséget" vagy "jánosi iskolát", amely a "szeretett tanítvány" tanúságtételét megőrizte. Eszerint a modell szerint a könyv törzsanyagát, a "Jelek könyvét" és a "Dicsőség könyvét" (lásd lent) a "szeretett tanítvány" írta (vagy diktálta). Biztos ugyanakkor, hogy maga a közösség is aktív volt irodalmilag, és kiegészítette a szövegtörzset. A bevezető "Logosz-himnusz" a közösség egy istentiszteleti éneke lehetett, miután pedig a 20. fejezet végén a törzsszöveg lezárulni látszik, a 21. fejezet egy nyilvánvaló függelék, amelynek a végén megszólal a szeretett tanítvány utóda, magát elkülönítve a szövegtörzs szentírójától: Jn 21,24-25 "Ez az a tanítvány [ő], aki tanúságot tesz mindezekről, és aki ezeket [az eddigieket] írta. Tudjuk [mi], hogy igaz az ő tanúsága. [25] Van még sok egyéb is, amit Jézus tett, s ha azokat egyenként mind megírnák, úgy gondolom [én, az utód], az egész világ sem tudná befogadni a könyveket, amelyeket írni kellene."
Ilyen módon az evangélium megszületéséhez vezető irodalmi folyamat lezárulása Krisztus születése utáni 100 körülre tehető. Említést érdemel ugyanakkor a házasságtörő asszony története, amely egy utólagos betoldás a 8. fejezetbe: vannak olyan ősi kéziratok, amelyek nem tartalmazzák. Így a betoldás a II. század elején-közepén történhetett. Valószínűleg a rövid történet megőrzését akarták biztosítani azzal, hogy beillesztették egy hosszabb szövegbe.
Kocsis Imre elfogadja, hogy az 1-3 Jn levelet ill. a Jelenések könyvét ugyanez a közösség írta, és a Jelenések könyve megírásának a helyszíne jól azonosítható Patmosz szigetén, mivel ezt maga a szentíró említi (Jel 1,9).
A Patmoszhoz közeli ókori nagyváros Efezus, így Efezust tekinthetjük a közösség lakóhelyének, és a János evangélium születési helyének.
A célja a gyülekezetek számára egyfajta erőt adó örömhír (latinul evangélium). Jézust úgy mutatja be, hogy ő maga Isten, aki azért jött el, hogy kegyelmet hozzon mindazok számára, akik elfogadják a bizonyságtételét.
János evangélista ábrázolása a genti szárnyas oltár egy tábláján
Az evangélium egy teológiailag nagyon fontos, és szép dicsőítéssel, a "Logosz-himnusszal" kezdődik, mely egyrészt bizonyítja Jézus preegzisztens létezését, másrészt megmutatja azt, hogy Jézus Isten megtestesüléseként jelent meg a Földön.
1, 1-18: A Logosz-himnusz
1, 19-58: Keresztelő János, és Jézus első tanítványai
Az első egységet C.H.Dodd beosztása szerint, amit sok modern kommentár átvett,[2] szokták "a jelek könyvének" is nevezni (2-12. fej.), mivel Jézus megmutatja isteni erejét, hogy ezzel az embereket még jobban az Örökkévaló felé irányítsa az igaz hit segítségével.
2. fej.: A kánai menyegző (1. jel), a templom megtisztítása
3. fej.: Jézus és Nikodémosz, János intelmei tanítványainak
4. fej.: Jézus és a szamáriai asszony, a pogány tisztviselő fiának gyógyulása (2. jel)
5. fej.: A beteszdai gyógyítás (3. jel)
6. fej.: A kenyérszaporítás (4. jel), a vihar lecsendesítése (5. jel) és az eucharisztikus beszéd
7. fej.: Jézus a sátorok ünnepén prédikál
8. fej.: A házasságtörő asszony, Jézus prédikál a zsidóknak
9. fej.: A vakonszületett meggyógyítása (6. jel)
10. fej.: Jézus a jó pásztor, vitázik a zsidókkal a Chanuka (felavatás) ünnepén
11. fej.: Lázár feltámasztása (7. jel), a Szanhedrin halálos ítélete Jézus ellen
12. fej.: A betániai megkenetés, bevonulás Jeruzsálembe, Jézus halálának teológiai értelme
A második egység - tartalmát tekintve - "a szenvedés és dicsőség könyve" (13-21. fej.) elnevezést kapta, mivel központi eseménye az emberiség megváltásáért hozott keresztáldozat, melynek hozománya a dicsőség, vagyis Krisztus feltámadása lesz.
13. fej.: Az utolsó vacsora, lábmosás, Júdás árulásának megjövendölése, a szeretet parancsa
14 - 16. fej.: az utolsó beszéd (A Szentlélek ígérete, üldözések megjövendölése, kitartás Krisztusban, a viszontlátás öröme)
17. fej.: Jézus utolsó (főpapi) imája az apostolokért, a világért, a hívekért
18. fej.: Jézus elfogása, tárgyalása a zsidó hatóságok előtt, átadatása a rómaiaknak
19. fej.: Jézus kigúnyolása, halálos ítélete, megfeszítése és halála, temetése
20. fej.: Az üres sír, Jézus megjelenik követőinek
21. fej.: Jézus Tibériás tavánál, Péter megbizatása, az evangélium lezárása
János evangéliuma – teljes szöveg, hu.wikibooks.org
János evangéliuma – teljes szöveg, mek.oszk.hu
János evangéliuma – teljes szöveg, többféle fordításban (Biblia fordítások - Károli Biblia), immanuel.hu/biblia/biblia.php
↑ Kocsis, Imre. Bevezetés az Újszövetség könyveibe - Kortörténet és irodalom
↑ János evangélium és János levelek kommentár. mek.niif.hu. (Hozzáférés: 2021. november 3.)
Ez a kereszténységgel kapcsolatos lap egyelőre csonk (erősen hiányos). Segíts te is, hogy igazi szócikk lehessen belőle!
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=János_evangéliuma&oldid=24352623”
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
गोंयची कोंकणी / Gõychi Konknni
A lap utolsó módosítása: 2021. november 3., 10:56
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.