fr hu hu hu hu hu hu hu sv hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu ro cs da hu hu hu hu en hu hu hu hu en hu eu hu en hu hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu ro hu hu hu hu en io io hu hu hu hu hu hu en cs de hu en hu en pt hu hu hu ro fr hu ro hu es ca sv hu hu vi en pt hu hu en hu sv pl hu ceb fr it hu id hu pl pl en ro it ro fr hu ro id it hu hu it hu es fr hu hu hu tr pt hbs_lat hu hu hu hu pl hu hu hu hu ro hu ia ceb sk fr en hu en hu hu hu hu hu hu ro ceb is fr hu hbs_lat eo hu ro hu en hu ro ro hu ca hu cs cs hu vi cbk hu hu es pl hu hbs_lat hu cs ca ca ceb hu sv hu hu sv hu hbs_lat ro hu hu fr hu ro tr hbs_lat hu en ro hbs_lat pt pt hu hu hu en en en en hu hu hu ro hbs_lat sv hu pl hu hu sv hu ceb ga fr hu sl it hu fr fr ia ro hu hu id ro ro en hu tr hu hbs_lat id en ro ro su hu pl it hu hu ceb pl ro fr it it hu de pl fr ro hu hu fr fr hu fr hu hu id hu fr hbs_lat hu hu it es sk hu hu eo it ms hu hu hu it id hu pl hu es et hu fr hu en pl pl pl hu pt hu hu en hu ro en hu hu uz sk tr ro en pt en ca id hbs_lat hu hu fr en id hu ro hu hu hu it it en en pl hu hu hu hu sv hu hu hu ro eu uz fr hu hu sv ro ro hu hu ro hu ro id hu pt ro hu hu fr hu ia hu ceb ceb hu sk sk fr nl hu hu en cs de hu en hu hu hu nl pl fr et de hu hu sk en hu hu hu hu hu hu pt hu cs hu hu hu hu sv hu id hu en hu hu en hu pl en hu hu hu pl es hu hu hu sv en pt hu fr hu hu hu pl hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu fr hu hu hu fr hu fr hu en hu sk hu id hu hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu arz mhr id pl ro hbs_lat hbs_lat oc fy hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. május 30.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
A Meggyes településnév lehetséges további jelentéseiről lásd: Meggyes (egyértelműsítő lap)
Aranyosmeggyes (Aranyosmedgyes, románul: Medieșu Aurit) falu és községközpont Romániában, Szatmár megyében.
3.2 Etnikai és vallási megoszlás
Magyar nevének két tagja Kiss Lajos szerint eredetileg két különböző települést jelölhetett, amelyek idővel egybeépültek.[3] Előbbit először 1271-ben említették Medyes, utóbbit 1292-ben Oronos alakban, míg az összetett név először 1608-ban bukkan fel. Román neve korábban csupán Medieș volt, az 'aranyos' jelentésű Aurit elemet 1918 után, hivatalos névadással adták hozzá.
Szatmárnémetitől 21 km-re keletre, síkságon fekszik. A község tengerszint feletti magassága 115 és 160 méter között változik. Területéből 6435 hektár szántóföld, 1712 legelő, 482 rét és 317 erdő.
Népességének történeti alakulása az egyes településrészek el- és hozzácsatolása miatt nehezen követhető. Az elmúlt másfél évszázadban két jelentős népességgyarapodás történt; az 1890-es években parcellázás folytán több száz fővel nőtt a falu, 2001–2002-ben pedig több mint ötszáz fővel a község népessége. Utóbbi többletet főként Szatmárnémetiből ideköltöző családok okozták.
Etnikai és vallási megoszlás[szerkesztés]
1880-ban 2253 lakosából 1613 volt román, 554 magyar, 47 cigány és 32 német anyanyelvű; 1626 görögkatolikus, 315 zsidó, 229 református és 80 római katolikus vallású.
2002-ben 2704 lakosából 2369 volt román, 298 magyar és 30 cigány nemzetiségű; 2271 ortodox, 238 református, 67 görögkatolikus, 56 római katolikus és 46 pünkösdi hívő.
Határa jelentős régészeti lelőhely. A Șuculeu határrészben a bronzkorból a felsőszőcsi kultúra gazdag leletanyagát tárták föl, szépen díszített kerámiaedényekkel, az 1–4. századból pedig egy fazekasműhelyt. A medgyesiek 1271-ben V. Istvántól kaptak hospesszabadságot. Várát és a hozzátartozó uradalmat (amelyet később szinyéri uradalomként is emlegettek) 1280-ban a Pok nembeli Morócok szerezték meg. A 15. században mezővárosként említik. 1500 körül ferences kolostora és a 16. század elején iskolája is működött. A Moróc család kihalása után az uradalomra már korábban is ácsingózó Báthori-család két tagja, ecsedi Báthori István és András foglalták el a várat. Ezt követően a Báthori család három ága pereskedett az uradalomért 1520-ig, amikor is felosztották maguk között. 1598-ban Székely Györgynek nyolcvanegy, Báthori Istvánnak nyolcvan jobbágycsaládját írták össze benne. A Báthoriak birtoklásának Aranyosmeggyesen Báthori András halála vetett véget, akitől leányágon Lónyay Zsigmond örökölte. Gyakran időzött itt Kemény János erdélyi fejedelem, miután feleségül vette Lónyay Annát. A Kemény és Ali pasa háborúja idején, 1660-ban Iszmail budai pasa ágyúk nélkül megostromolta. Kemény halála után, 1662. február 16-án, párthívei itt választották vezérükké Kemény Simont és küldtek hűségnyilatkozatot I. Lipótnak. 1706 elején Ráday Pál itt tárgyalt az erdélyi rendekkel egy erdélyi konföderáció megkötéséről. A község elöljárói 1864-ben úgy informálták Pesty Frigyest, hogy a Rákóczi-szabadságharc alatt a lakosság jórészt elpusztult és ezután települtek be szökött román jobbágyok Máramarosból, Kővárvidékről és Erdélyből, majd a megmaradt kevés református magyar is elrománosodott.[4] 1741-ben 36 görögkatolikus román családot írtak össze benne. A görögkatolikusok 1753-ban emeltek maguknak fatemplomot.[5] Az uradalmat 1732-ben Wesselényi Ferenc örökölte és 1740-ben kiváltotta a zálogot, amelynek fejében az 1660-as évek óta a kamara igazgatta. A 19. század elején a Wesselényi, a Teleki, a Károlyi és a Becsky családnak volt benne nagyobb birtoka. Zsidó lakosát először 1754-ben említették.[6] Hitközséget a 18. század végén szerveztek, de zsinagógát csak 1850 előtt építettek és saját rabbit 1860-tól tartottak.[7] Kis jesiva is működött benne. A 19. század folyamán ismét mezőváros volt, forgalmas vásárral.[8] 1845-ben parasztfelkelés zajlott le benne. Az 1890-es években új parcellákra több százan települtek be. 1923-ban kivált belőle Meggyesgombás. Az 1930-as és 40-es években hozzátartozott Szatmárgörbed. 1956-ban kivált belőle Meggyeshegy, Meggyesforduló és Etény. 1966 és 1977 között hozzácsatolták a korábban Józsefházához tartozó Józsefházai szőlőhegyet és Gémestanyát és a Szatmárgörbedhez tartozó Románfalvát.
Várkastélya. Az első vár az Árpád-korban épült és sokáig Jákóvárnak is hívták. 1490-ben ecsedi Báthori István és András foglalták el. A középkori várat a 16–17. században, több szakaszban átépítették. A legfontosabb építési periódus Lónyay Zsigmond birtoklásának idejére, 1630 és 1657 közé esik. Az általa átalakított várkastély négyszögletes alaprajzú, kétszintes építmény volt, négy sarokbástyával, kaputoronnyal, belső udvarral és a középkori vár árokrendszerével. Erre még a 17. században egy harmadik emeletet is építettek. Miután Lónyay Annától a Habsburgok hűtlenség címén elkonfiskálták, a szatmári császári őrség 1670-ben lerombolta. Megmaradt részei 1707-ben leégtek. Wesselényi Ferenc 1732 után újjáépítette és a 19. században még lakták.[9] Elromosodott, 1940 és 44 között részben felújították, de a német csapatok felgyújtották. Ma erősen romos állapotú. Négy sarokbástyás sáncművének részletei láthatók a környező kertekben.
Református temploma 1892-ben épült, egy 1774-ből való fatemplom helyén. Építéséhez felhasználták a Báthoriak által építtetett kőtemplom köveit.[10] Ortodox, eredetileg görögkatolikus templomát 1883 és 96 között, szintén egy 18. századi fatemplom helyére építették.[11]
A Boros család kúriáját Boross Ignác építtette 1869-ben, később Boros Zoltán átalakíttatta.[12]
A községháza a 19. századi Grosz-kúria épületében működik.[13]
Zetea cujka- és pálinkagyár.
Itt született 1604-ben Medgyesi Pál református teológus, fordító.
Itt született 1961-ben Visky S. Béla református lelkész, teológiai tanár, teológiai szakíró, műfordító, költő.
↑ Populaţia stabilă pe judeţe, municipii, oraşe şi localităti componenete la RPL_2011 (román nyelven). Nemzeti Statisztikai Intézet. (Hozzáférés: 2014. február 4.)
↑ Kiss Lajos: Földrajzi nevek etimológiai szótára I–II. 4. bőv., jav. kiadás. Budapest: Akadémiai. 1988. ISBN 963-05-4567-5
↑ Csillag István jegyző, Vonyiga János főbíró és Zmia Demeter hütös, in Mizser Lajos: Szatmár vármegye Pesty Frigyes 1864–1866. évi Helynévtárában. Nyíregyháza, 2001, 129. o.
↑ A szatmári ortodox esperesség honlapja Archiválva 2013. december 31-i dátummal a Wayback Machine-ben (románul)
↑ Anton E. Dörner: Evreii din comitatul Satu Mare în secolul al XVIII-lea, 1. köt. Cluj-Napoca, 1998, 286. o.
↑ Randolph L. Braham – Tibori Szabó Zoltán (szerk.): A magyarországi holokauszt földrajzi enciklopédiája. 1. köt. Budapest, 2007
↑ Magda Pál: Magyar országnak és a’ határ őrző katonaság vidékinek leg újabb statistikai és geográphiai leírása. Pesten, 1819, 447. o.
↑ Korabeli ábrázolása Az ország tükre c. lapban (1865. 429. old.)
↑ A Szatmári Református Egyházmegye honlapja Archiválva 2013. december 31-i dátummal a Wayback Machine-ben (magyarul)
Vende Aladár: Szatmár vármegye községei. In Borovszky Samu szerk.: Szatmár vármegye. Budapest, 1908 [1]
Kovács András: Késő reneszánsz építészet Erdélyben: 1541–1720. Budapest – Kolozsvár, 2003 [2] PDF
A község honlapja (románul)
Aranyosmeggyes. Történelmi és kulturális kalauz [3] PDF
Municípiumok, városok és községek
Szatmárnémeti (Satu Mare) (megyeszékhely)
Alsószopor (Supuru de Jos)
Homoród (Homorodu de Mijloc)
Szatmárhegy (Viile Satu Mare)
Municípiumok, városok és községek településrészekkel
Alsószopor (Supuru de Jos)
Felsőszopor (Supuru de Sus)
Alsóberekszó (Bârsău de Jos)
Középhomoród (Homorodu de Mijloc)
Alsóhomoród (Homorodu de Jos)
Felsőhomoród (Homorodu de Sus)
Szatmárhegy (Viile Satu Mare)
Erdély-portál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Aranyosmeggyes&oldid=24973315”
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2022. május 30., 21:20
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.