hu hu hu hu hu hu hu hu en hu de da hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu fr ru hu hu en en de en sk hu hu sk hu hu hu hu hu it hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en ar de eo he en pt ru hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
Kozma László (villamosmérnök) – Wikipédia
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. szeptember 20.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
Ez a szócikk a villamosmérnök Kozma Lászlóról szól. Hasonló címmel lásd még: Kozma László (egyértelműsítő lap).
1983. november 9. (80 évesen)
Kozma László (született Kohn) (Miskolc, 1902. november 28.[1] – Budapest, 1983. november 9.) Kossuth-díjas villamosmérnök, a Magyar Tudományos Akadémia rendes tagja. Munkássága kiemelkedő jelentőségű a távközléstechnika automatizálása, elméleti és gyakorlati kérdéseinek tisztázása terén, emellett nevéhez fűződik az első magyarországi digitális számítógép, a MESZ I megtervezése és üzembe állítása (1957).
3 Társasági tagságai és elismerései
Miskolcon született Kozma (1912-ig Kohn) Móric és Fischer Cecília gyermekeként.[2] Középiskoláit Szolnokon végezte el, ezt követően a budapesti József Műegyetemre jelentkezett, de zsidó származása miatt és a numerus clausus rendelkezése értelmében felvételét elutasították. 1921-ben az újpesti Egyesült Izzónál helyezkedett el villanyszerelőként. Munkahelye anyagi támogatásával 1925-től a brnói német műegyetemen végzett egyetemi tanulmányokat, villamosmérnöki oklevelét is itt szerezte meg 1930-ban. Még ugyanebben az évben az American Telephone and Telegraph Company antwerpeni mérnöki irodájában kapott állást, később a telefontársaság kutatólaboratóriumának fejlesztőmérnöke lett. A Belgiumot megszálló német csapatok és a nyomukban berendezkedő náci hatóságok nyomására 1942-ben állásából elbocsátották.
1942-ben visszatért Magyarországra, s az Egyesült Izzó rádiócső-mérési osztályának műszerészeként helyezkedett el. 1944-ben előbb munkaszolgálatra hívták be, majd Mauthausenbe deportálták. Megromlott egészségi állapottal tért haza 1945 augusztusában. A budapesti Standard Villamossági Rt. telefonmérnöki osztályán kapott főmérnöki munkát, feladata az országos telefonberendezések tervezési munkálatainak irányítása volt. 1948-ban a gyár műszaki igazgatójává nevezték ki, egyidejűleg a budapesti Állami Műszaki Főiskola tanára lett. 1949-ben átvette a Budapesti Műszaki Egyetem vezetékes híradás-technikai tanszékének vezetését, de az év végén a Standardban folyó szabotázs- és kémtevékenységet „leleplező” Standard-ügy kapcsán, koholt vádak alapján letartóztatták. 1950-ben tizenöt éves börtönbüntetésre ítélték, s 1952-től a budapesti gyűjtőfogházban rabokból létrehozott mérnöki iroda tagja volt. 1954-ben amnesztiával szabadult, de teljes körű rehabilitációjára csak 1989-ben – posztumusz – került sor. 1955-től 1972-es nyugdíjazásáig ismét a Budapesti Műszaki Egyetemen tanított, 1960 és 1963 között a villamosmérnöki kar dékáni tisztét is betöltötte.
Elsősorban a távbeszélő-hálózati kapcsolástechnika automatizálásának kérdéseivel foglalkozott. Belgiumban töltött évei során harminchét, telefonberendezésekkel, áramkörökkel és számítógépekkel kapcsolatos szabadalom szerzője vagy társszerzője volt, emellett közreműködött a belgiumi, hollandiai, svájci és olaszországi automatikus telefonközpontok és távbeszélő-hálózatok tervezésében. A második világháborút követően mérnökként részt vett a magyarországi telefonhálózat újjáépítésében, majd a hálózat fejlesztésére, forgalmi méretezésére és a crossbartechnika bevezetésére vonatkozó több mérnöki tervet és javaslatot dolgozott ki.
Már az 1930-as években tervezett decimális kalkulátorberendezést, voltaképpen jelfogós elektromechanikus számítógépet, az 1950-es évektől aztán a Magyar Tudományos Akadémia támogatásával foglalkozhatott számítógépek tervezésével. Werner János és Frajka Béla segítségével 1957-ben Magyarországon elsőként állított üzembe programvezérelt (de az utasításokat nem tároló), bináris digitális számítógépet, amelynek a MESZ I (Műszaki Egyetem Első Digitális Számológépe[3]) nevet adta. Ez a három szekrényben elhelyezett, mintegy 600–800 wattos fogyasztású automata kétezer elektromágneses jelfogóból épült fel, s a bebillentyűzött adatok feldolgozását egy lyukkártyán tárolt program végezte el, majd az eredményt egy írógépből átalakított, elektromosan vezérelt billentyűzet írta ki. A MESZ I egyetemi oktatáson kívüli használatára már nem került sor, mert 1959-ben Magyarországon is megjelent az első elektroncsöves számítógép. 1964-ben azonban Kozma a MESZ I továbbfejlesztésével elkészítette az első magyarországi nyelvstatisztikai automatát, amely lyukszalagos adatbevitel útján nyolcvan különböző statisztikai feladat egyidejű megoldására volt alkalmas.
Oktatásszervezői munkássága szintén kiemelkedő volt, dékánként korszerűsítette a villamosmérnöki képzés tantervét, s szervezőmunkájának köszönhetően létesült a Budapest Műszaki Egyetemen az elektronikai technológiai szak. Frajka Bélával közösen írt távközlés-technikai jegyzete az 1960-as–1970-es évek mérnökképzésének meghatározó alapvetése volt.
Társasági tagságai és elismerései[szerkesztés]
A Magyar Tudományos Akadémia 1961-ben levelező, 1976-ban rendes tagjai sorába emelte, előbb a híradás-technikai, majd a távközlési bizottság munkáját elnökölte. Tagja volt a Híradás-technikai Tudományos Egyesületnek, valamint a Felsőoktatási és Tudományos Tanácsnak is.
Kozma László szobra a Budapesti Műszaki Egyetemen
Tudományos érdemei elismeréseként 1948-ban Kossuth-díjjal (arany fokozat), 1960-ban Puskás Tivadar-díjjal tüntették ki, 1962-ben Munka Érdemrendet, 1972-ben a Munka Érdemrend arany fokozatát, 1982-ben a Szocialista Magyarországért Érdemrend kitüntetést vehette át.[4]
A távbeszélő technika elemei. Budapest, Standard, 1950, 155 p.
The new digital computer of the Polytechnical University, Budapest. in: Periodica Polytechnica 1959. 321–343.
Híradástechnika. Budapest, Terra, 1964, 512 p. (Barta Istvánnal)
Távbeszélőtechnika. Budapest, Tankönyvkiadó, 1965, 400 p. (Frajka Bélával)
Távbeszélőtechnika: Átviteltechnikai mérnökök számára. Budapest, Tankönyvkiadó, 1965, 188 p.
Távbeszélő technika I–II. Budapest, Tankönyvkiadó, 1966–1967, 366 + 184 p. (Frajka Bélával)
Egy Kossuth-díjas börtönévei. Budapest, Új Mandátum, 2001, 222 p.
↑ Születési bejegyzése a miskolci polgári születési akv. 1613/1902. folyószáma alatt. (Hozzáférés: 2019. október 4.)
↑ Kohn Móric és Fischer Cecília házasságkötési bejegyzése a miskolci polgári házassági akv. 208/1898. folyószáma alatt. (Hozzáférés: 2019. október 4.)
↑ Kozma, László (1961). „A Műszaki Egyetem első digitális számológépe”. Budapesti Műszaki Egyetem 1960. évi Tudományos évkönyv, Budapest, 139–154. o, Kiadó: Tankönyvkiadó.
↑ Kossuth-díjasok és Állami Díjasok almanachja 1948–1985. Szerk. Darvas Pálné, Klement Tamás, Terjék József. Budapest: Akadémiai. 1988.  52. o. ISBN 963-05-4420-2
Magyar életrajzi lexikon IV: 1978–1991 (A–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1994. ISBN 963-05-6422-X
Magyar nagylexikon  XI. (Kir–Lem). Főszerk. Bárány Lászlóné. Budapest: Magyar Nagylexikon. 2000.  403. o. ISBN 963-9257-04-4
Magyar tudóslexikon A-tól Zs-ig. Főszerk. Nagy Ferenc. Budapest: Better; MTESZ; OMIKK. 1997. 496–497. o. ISBN 963-85433-5-3
Új magyar életrajzi lexikon III. (H–K). Főszerk. Markó László. Budapest: Magyar Könyvklub. 2002.  1168–1169. o. ISBN 963-547-414-8
Kozma László. in: A Budapesti Műszaki Egyetem Évkönyve 1972–1973. 35.
2002, a Kozma-centenárium éve. in: Magyar Tudomány XLVIII. 2003. 3. sz. 378–388.
Géher Károly: Kozma László. in: Magyar Tudomány XXIX. 1984. 4. sz.
A számítástudomány magyar úttörője. inno-anno.blog.hu (Az Innotéka Magazin technikatörténeti blogja), 2015. szeptember 30. (Hozzáférés: 2015. december 30.)
ISNI: 0000 0001 0654 6336
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Kozma_László_(villamosmérnök)&oldid=25296330”
Magyar egyetemi, főiskolai oktatók
A magyar kommunista hatalom által politikai okból bebörtönzött személyek
Fotó nélküli Személy infobox sablont tartalmazó lapok
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2022. szeptember 20., 21:51
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.