hu hu hu hu hu hu hu en hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu es hu fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu fr hu hu hu hu hu cs hu hu hu fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu cs hu hu hu hu hu hu hu hu en hu pl hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu eo en cs de hu hu fr fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu cs hu hu hu hu hu hu hu hu hu ca pt hu hu hu hu en en en en cs en en cs cs en cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs da cs cs cs da et cs cs da pt ru en uk pt ru en en en pt ru pt pl ru ru uk uk uk en en uk uk pt ru ru pl pt ru pt it en en en en en en en en en en en pl pl pl hu hu hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en nl ar ru ca de es fa fr it ja ko pl ru tr zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
1990-es cannes-i filmfesztivál – Wikipédia
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. szeptember 14.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
Ebben a szócikkben a mandarin nyelvű szavak pinjin és magyaros átírása között ide kattintva szabadon lehet választani.
Ebben a szócikkben a japán nevek magyaros átírásban és keleti névsorrendben szerepelnek.
Ebben a szócikkben a koreai nyelvű szavak átdolgozott latin betűs és magyaros átírása között ide kattintva szabadon lehet választani.
A 43. Cannes-i Nemzetközi Filmfesztivál 1990. május 10. és 21. között került megrendezésre, Bernardo Bertolucci olasz filmrendező elnökletével. A hivatalos versenyprogramban 18 nagyjátékfilm és 12 rövidfilm szerepelt; az Un certain regard szekcióban 21, míg versenyen kívül 10 alkotást vetítettek. A párhuzamos rendezvények Kritikusok Hete szekciójában 7 egész estét betöltő és 7 kisfilmet mutattak be, a Rendezők Kéthete elnevezésű szekció keretében pedig 21 nagyjátékfilm vetítésére került sor.
1 Az 1990. évi fesztivál
A filmes szakma általában úgy emlegetik az 1990-es fesztivált, mint a B-szériás filmekkel való szakítás eseményét. A szervezők ekkortól már joggal törekedhettek arra, hogy klasszisokat hívjanak meg a versenybe, mivel a kísérletező és művészfilmek is minőségiek lettek és nemzetközi hírnevet vívtak ki. Végképp megerősödött és stabilizálta helyzetét az amerikai független film, ami a tengerentúl figyelmét is egyre inkább Cannes-ra irányította – ezért onnan soha nem látott számú tudósító érkezett az azúrparti városba (a 2680 akkreditált újságíró közel 10%-a). Az amerikai film előretörésével kezdtek visszavonulni a „nagy öregek”: ez évben mutatott be filmet utoljára Cannes-ban Federico Fellini és Jean-Luc Godard; s a következő évben Kuroszava Akira.[1]
Másik jellemzője az 1990-es évnek, hogy visszatért a politika a fesztiválra; a közép-európai rendszerváltozások után addig betiltott filmek kerültek ki a dobozokból. Legjelentősebb közülük a lengyel Ryszard Bugajski versenybe meghívott alkotása, a Kihallgatás. Az 1950-es években játszódó film 1982-ben készült, azonban csak hét évvel később kerülhetett közönség elé. Ugyancsak nagy érdeklődés fogadta a cseh Karel Kachyna 1970-ben rendezett A fül című filmdrámáját.
A filmes seregszemlét Kuroszava versenyen kívül bemutatott nyolcepizódos, szimbólumokkal teli filmjével nyitották meg. A hírességeket felvonultató zsűri a megnyitón kijelentette, hogy „számukra a mozi szerelem”, a filmek pedig „szerelmes beszélgetések darabjai” – ehhez képest a fődíjat olyan film kapta, amelyet az erőszak, a drog és a szex ural. David Lynch korszaknyitó Veszett a világ című alkotása valósággal sokkolta a közönséget. A zsűri nagydíját megosztva kapta egy Burkina Faso-i (Ez törvény) és egy japán film (A halál fullánkja). Ez utóbbit találták a kritikusok is elismerésre méltónak. A zsűri díját Ken Loach ír vonatkozású filmje, a Titkos hadsereg[2] érdemelte ki. Két szovjet film kapott elismerést: a legjobb rendezésért Pavel Lungin vehetett át díjat (Taksi-Blyuz), s a zsűri úgy itélte meg, hogy a fesztiválhoz a legjobb művészi hozzájárulást Gleb Panfilov filmje adta, melyet Gorkij klasszikus regényéből készített (Mat). A legjobb színésznő a lengyel Krystyna Janda lett (Kihallgatás).
Az ekkorra már szupersztárnak számító Gérard Depardieu kapta a legjobb férfi alakítás díját, az azóta vele azonosított Cyrano de Bergerac alakjának megformálásáért. Fényképezéséért a Kép- és Hangtechnikai Főbizottság nagydíját is elnyert kosztümös film itt elkezdte világhódító útját: a következő évben egy Oscar és 10 César mellett egy sor nemzetközi filmes díjat söpört be, 1995-ben pedig megkapta a különleges „Césarok Césarja díjat” is.
Nagy várakozás előzte meg a francia nyelvű filmkészítés két nagy öregje, Jean-Luc Godard és Alain Delon első (és egyben utolsó) közös munkáját, az Új hullámot, a film azonban csalódást okozott, sorsa egyértelmű bukás lett.[1]
Áttörést ért el és a Croisette valóságos sztárjává lett a törékeny kínai színésznő, Gong Li, a japán-kínai koprodukcióban készített Ju Dou főszereplője. Ez ideig ugyanis inkább a kínai filmkészítők voltak ismertek, akiket különböző nemzetközi rendezvényeken időnként díjaztak is. Érdekes, hogy egy ugyancsak távol-keleti filmben tűnt fel Martin Scorsese: Vincent van Goghot alakította az Akira Kurosawa: Álmok című filmdrámában. Emlékezetes marad Inna Mihajlovna Csurikova, aki Panfilov filmjében alakította az anyát. Nagyszerű színészek sorát vonultatta fel a fődíjas film: Harry Dean Stanton, Nicolas Cage, Laura Dern, Willem Dafoe és Isabella Rossellini (Veszett a világ). A fesztivállátogatók kedvencei közé tartozott Cannes-ban Johnny Depp, Amy Locane és Iggy Pop (Cry-Baby), Nastassja Kinski (Éjszakai nap), Dirk Bogarde és Jane Birkin (Apus emlékei), Sandrine Bonnaire (La captive du désert), Timothy Dalton és Valeria Golino (A király ágyasa), valamint Michèle Morgan és Marcello Mastroianni (Mindenki jól van).
1990-ben a magyar filmművészetet a fesztivál hivatalos válogatásában nem képviselte alkotás. A Rendezők Kéthete párhuzamos rendezvényre meghívták az elsőfilmes Sopsits Árpád Céllövölde című, magyar-francia koprodukcióban készített filmdrámáját, amely részt vett az Arany Kameráért folyó versenyben, s végül az ifjúsági zsűri elismerő oklevelét kapta. A szekció keretében vetített filmek közül kiemelkedett két, később Oscar-jelölt alkotás: az elsőfilmes Whit Stillman vígjátéka, a Metropolitan – Azok a New York-i báléjszakák, valamint Gianni Amelio filmdrámája, a Nyitott ajtók. A népes mezőnyből említést érdemel még a Decemberi menyasszony ír-angol filmdráma (Thaddeus O'Sullivan), A tábor bolgár film (Georgi Djulgarov), a Hattyúk tava: A Zóna (Jurij Iljenko), A papírmaszk amerikai filmdráma (Christopher Morahan), a Csodák ideje (Goran Paskaljevic), valamint Férid Boughedir Asfour Stah című, tunéziai-francia-olasz koprodukcióban készített filmdrámája, amelyet azelőtt vetítettek le Cannes-ban, hogy a tunéziai cenzorbizottság elbírálta volna. Így valójában megúszta a nagymérvű vágást (esetleg a betiltást, mivel a cenzorok ezt javasolták) és elindulhatott a nemzetközi siker útján.[3]
Magyar vonatkozásként megjegyzendő, hogy a fesztivál ideje alatt Cannes-ban megtartott „Cannes Junior” rendezvényen műsorra tűzték Kardos Ferenc Iskolakerülők című filmdrámáját. A fesztiválvárosba kiutazott hivatalos magyar filmdelegáció tagjai voltak: Sopsits Árpád és Kardos Ferenc filmrendezők, valamint Szalai András operatőr.[4]
Bernardo Bertolucci, filmrendező –  Olaszország – a zsűri elnöke
Alekszej Jurjevics German, filmrendező –  Oroszország
Anjelica Huston, színésznő –  Amerikai Egyesült Államok
Bertrand Blier, filmrendező –  Franciaország
Christopher Hampton, forgatókönyvíró –  Egyesült Királyság
Fanny Ardant, színésznő –  Franciaország
Françoise Giroud, újságíró –  Franciaország
Sibata Hajao filmproducer –  Japán
Mira Nair, filmrendező –  India
Sven Vilhem Nykvist, operatőr –  Svédország
Christine Boisson, színésznő –  Franciaország – a zsűri elnöke
Bruno Jaeggi, újságíró –  Svájc
Caroline Huppert, filmrendező –  Franciaország
Catherine Magnan, filmkedvelő –  Franciaország
Ján Svoboda, újságíró –  Csehszlovákia
Martine Jouando, filmkritikus –  Franciaország
Richard Billeaud, vágó, rendező –  Franciaország
Vecdi Sayar, filmkedvelő –  Törökország
Come See the Paradise (Gyertek el a mennyországba)[5] – rendező: Alan Parker
Cyrano de Bergerac – rendező: Jean-Paul Rappeneau
Daddy Nostalgie (Apus emlékei) – rendező: Bertrand Tavernier
Hidden Agenda (Titkos hadsereg)[2] – rendező: Ken Loach
Csü tou (Ju Dou) (Ju Dou) – rendező: Csang Ji-mou (Zhang Yimou)
La captive du désert – rendező: Raymond Depardon
La putain du roi (A király ágyasa) – rendező: Axel Corti
Mat[6] – rendező: Gleb Anatoljevics Panfilov
Nouvelle vague (Új hullám) – rendező: Jean-Luc Godard
Przesluchanie (Kihallgatás) – rendező: Ryszard Bugajski
Rodrigo D: No futuro – rendező: Víctor Gaviria
Si no toge (A halál fullánkja) – rendező: Oguri Kohei
Stanno tutti bene (Mindenki jól van) – rendező: Giuseppe Tornatore
Taksi-Blyuz – rendező: Pavel Lungin
Tilai (Ez törvény) – rendező: Idrissa Ouedraogo
Ucho (A fül) – rendező: Karel Kachyna
White Hunter Black Heart (Az elefántvadász) – rendező: Clint Eastwood
Wild at Heart (Veszett a világ) – rendező: David Lynch
Cry-Baby[5] – rendező: John Waters
Dzsume (Álmok) – rendező: Kuroszava Akira
Il sole anche di notte (Éjszakai nap) – rendező: Paolo és Vittorio Taviani
Korczak (Korczak) – rendező: Andrzej Wajda
La voce della luna (A hold hangjai) – rendező: Federico Fellini
’Non’, ou a vã glória de mandar („Nem”, avagy a parancsolás hiú dicsősége) – rendező: Manoel de Oliveira
The Comfort of Strangers (Idegenek Velencében) – rendező: Paul Schrader
The Little Mermaid (A kis hableány) – rendező: John Musker és Ron Clements
The Plot Against Harry – rendező: Michael Roemer
Umetni raj (Művészeti paradicsom) – rendező: Karpo Acimovic-Godina
1871 – rendező: Ken McMullen
Abrahams Gold – rendező: Jörg Graser
Best Hotel on Skid Row – rendező: Christine Choy és Renee Tajima-Pena
Csjornaja roza - emblema pecsali, krasznaja roza - emblema ljubvi (ЧëpHaя poзa - эMблeMa пeчaли, kpacHaя poзa - эMблeMa любBи; A fekete rózsa bánatot jelent, a vörös rózsa szerelmet) – rendező: Szergej Szolovjov
Hameyu'ad – rendező: Daniel Wachsmann
Hang Up – rendező: Pauline Chan
Het sacrament – rendező: Hugo Claus
Innisfree – rendező: José Luis Guerín
Ko tu csü hen (客途秋恨, Kè tú qiū hèn) – rendező: Ann Hui
Le casseur de pierres – rendező: Mohamed Zran
Longtime Companion (Hosszútávú kapcsolat) – rendező: Norman René
Le cantique des pierres – rendező: Michel Khleifi
Night Out – rendező: Lawrence Johnston
Ostatni prom – rendező: Waldemar Krzystek
Pummarò – rendező: Michele Placido
Scandalo segreto (Titkos botrány) – rendező: Monica Vitti
The Space Between the Door and the Floor – rendező: Pauline Chan
Tumultes (Jul) – rendező: Bertrand Van Effenterre
Turnè – rendező: Gabriele Salvatores
V gorode Szocsi tjomnie nocsi (B ropoдe Coчи TëMHыe Hoчи; Oh, mily feketék az éjszakák a Fekete-tengeren) – rendező: Vaszilij Vlagyimirovics Picsul
Zamri, umri, voszkreszni! (ЗaMpи, yMpи, BockpecHи!; Dermedj meg, halj meg, támadj fel!) – rendező: Vitalij Kanyevszkij
De Slaapkamer – rendező: Maarten Koopman
Die Pedianten – rendező: Prinzgau
Jego zsena kurica (Ero жeHa kypицa) – rendező: Igor Kovaljov
Jours de plaine – rendező: Réal Bérard; André Leduc
Le baiser – rendező: Pascale Ferran
Le pinceau à lèvres – rendező: Bruno Chiche
Night Cries: A Rural Tragedy – rendező: Tracey Moffatt
Polvo enamorado – rendező: Javier López Izquierdo
Portrét – rendező: Pavel Koutský
Revestriction – rendező: Barthélémy Bompard
The Lunch Date – rendező: Adam Davidson
To Be – rendező: John Weldon
Benim sinemalarim – rendező: Füruzan és Gülsün Karamustafa
Čas sluhů (Gyávák ideje) – rendező: Irena Pavlásková
H-2 Worker – rendező: Stéphanie Black
Miao csie huang hou (廟街皇后, Miào jiē huáng hòu) (A templom utca királynője) – rendező: Lawrence Ah Mon
Oltre l'oceano (A tengeren túl) – rendező: Ben Gazzara
Outremer – rendező: Brigitte Roüan
The Reflecting Skin (A bőr tükre) – rendező: Philip Ridley
Animathon – rendező: kanadai rajzfilmes kollektíva
Inoj – rendező: Szergej Maszlobojscsikov
Les mains au dos – rendező: Patricia Valeix
Pièce touchée – rendező: Martin Arnold
Sibidou – rendező: Jean-Claude Bandé
Sostuneto – rendező: Eduardo Lamora
The Mario Lanza Story – rendező: John Martins-Manteiga
Asfour Stah – rendező: Férid Boughedir
Bagh Bahadur (A tigrisember)[5] – rendező: Buddhadev Dasgupta
Céllövölde – rendező: Sopsits Árpád
December Bride (Decemberi menyasszony) – rendező: Thaddeus O'Sullivan
End Of The Night – rendező: Keith McNally
Inimene, keda polnud – rendező: Peeter Simm
Iskanderija kaman oue kaman – rendező: Youssef Chahine
Lagert – rendező: Georgi Djulgerov
Lebedine ozero. Zona (ЛeбeдиHe oзepo. ЗoHa; Hattyúk tava: A Zóna) – rendező: Jurij Iljenko
Margarit I Margarita (MaprapиT и MaprapиTa) – rendező: Nikolaj Volev
Metropolitan (Metropolitan – Azok a New York-i báléjszakák) – rendező: Whit Stillman
Paper Mask (A papírmaszk) – rendező: Christopher Morahan
Pervij etazs (ПepBый эTaж; Földszint) – rendező: Igor Minajev
Pont de Varsòvia – rendező: Pere Portabella
Porte aperte (Nyitott ajtók) – rendező: Gianni Amelio
Printemps perdu – rendező: Alain Mazars
Simaguni kondzso – rendező: Vatanabe Fumiki
Skyddsängeln – rendező: Suzanne Osten
Stille Betrüger – rendező: Beat Lottaz
To Sleep with Anger – rendező: Charles Burnett
Vreme čuda (Csodák ideje) – rendező: Goran Paskaljević
Arany Pálma: Wild at Heart (Veszett a világ)[5] – rendező: David Lynch
Si no toge (A halál fullánkja) – rendező: Oguri Kohei
Tilaï (Ez törvény) – rendező: Idrissa Ouedraogo
A zsűri díja: Hidden Agenda (Titkos hadsereg)[2] – rendező: Ken Loach
Legjobb rendezés díja: Taksi-Blyuz – rendező: Pavel Lungin
Legjobb női alakítás díja: Krystyna Janda – Przesluchanie (Kihallgatás)
Legjobb férfi alakítás díja: Gérard Depardieu – Cyrano de Bergerac
Legjobb művészi hozzájárulás díja: Mat[6] – rendező: Gleb Anatoljevics Panfilov
Arany Pálma (rövidfilm): The Lunch Date – rendező: Adam Davidson
A zsűri első díja (rövidfilm): De Slaapkamer – rendező: Maarten Koopman
A zsűri második díja (rövidfilm): Revestriction – rendező: Barthélémy Bompard
Arany Kamera: Zamri, umri, voszkreszni! (ЗaMpи, yMpи, BockpecHи!; Dermedj meg, halj meg, támadj fel!) – rendező: Vitalij Kanyevszkij
Arany Kamera – Külön dicséret:
Čas sluhů (Gyávák ideje)[7] – rendező: Irena Pavlásková
Farendj[8] – rendező: Sabine Prenczina
Si no toge (A halál fullánkja) – rendező: Oguri Kohei
Lebedne ozero-zona (Hattyúk tava: A Zóna)[9] – rendező:Jurij Iljenko
Technikai nagydíj: Cyrano de Bergerac (Cyrano de Bergerac) – fényképezte: Pierre Lhomme
Ökumenikus zsűri díja: Stanno tutti bene (Mindenki jól van) – rendező: Giuseppe Tornatore
Ökumenikus zsűri külön dicsérete:
Hidden Agenda (Titkos hadsereg)[2] – rendező: Ken Loach
Taksi-Blyuz – rendező: Pavel Lungin
Ifjúság díja külföldi filmnek: Lebedne ozero-zona (Hattyúk tava: A Zóna)[9] – rendező:Jurij Iljenko
Ifjúság díja francia filmnek: Printemps perdu[9] – rendező: Alain Mazars
↑ a b V. C. Thomas: 1990 – C’est un cap. Festival de Cannes. Ecran Noir. (Hozzáférés: 2008. november 7.)[halott link] (franciául)
↑ a b c d A filmet Magyarországon hangalámondással is bemutatták Elrejtett napirend címmel (forrás: PORT.hu).
↑ Histoire de la Quinzaine des Réalisateurs. 1990. Société des Réalisateurs de Films. [2008. december 16-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2008. november 7.) ((franciául), (angolul)
↑ Magyar filmek külföldi szereplése. In Filmévkönyv 1991: A magyar film egy éve. Budapest: Magyar Filmtudományi Intézet és Filmarchívum. 1991.  254. o. arch Hozzáférés: 2021. jan. 9. PDF (30,8 MB) ISSN 0230-2047
↑ a b c d Zárójelben a magyarországi filmbemutató, illetve DVD-forgalmazás címe (forrás: PORT.hu, Interaktív filmkatalógus és kritikus tömeg), kiegészítve a Filmvilág adatbázisában található magyar címekkel.
↑ a b Nemzetközi forgalmazásban, illetve a cannes-i versenyben Maty (Zaprescsjonje ljudi) («MaTb» («ЗaпpeщëHHыe люди»))címen vett részt.
↑ A Kritikusok Hete szekcióban mutatták be.
↑ A fesztivál hivatalos honlapja szerint a filmet A francia filmművészet perspektívái (Perspectives du cinéma français) elnevezésű, kizárólag francia filmek részére szervezett, a fesztiváltól független, párhuzamos szekcióban vetítették.
↑ a b c A Rendezők Kéthete szekcióban mutatták be.
↑ Munkásságát elismerő különdíjként.
A Wikimédia Commons tartalmaz 1990-es cannes-i filmfesztivál témájú médiaállományokat.
A cannes-i fesztivál hivatalos honlapja (angolul), (franciául)
Cannes Film Festival Archiválva 2010. április 11-i dátummal a Wayback Machine-ben (angolul) (IMDb)
Kritikusok Hete honlapja (angolul), (franciául)
Rendezők Kéthete honlapja (angolul), (franciául)
Legjobb női alakítás díja
Legjobb férfi alakítás díja
A cannes-i fesztivál zsűrielnökei
Filmművészet-portál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=1990-es_cannes-i_filmfesztivál&oldid=25239212”
Minden szócikk halott külső hivatkozásokkal
Szócikkek halott külső hivatkozásokkal 2018 novemberéből
Szócikkek mandarin nyelvű tartalommal
Szócikkek japán nyelvű tartalommal
Szócikkek koreai nyelvű tartalommal
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2022. szeptember 5., 09:58
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.