hu es hu hu hu hu hu pt hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu fr hu fr hu sv hu hu hu hu hu hu hu fr hu vi hu hu hu es hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu pt hu sv pt hu hu pl pl cs hu hu hu hu vls fr hu fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en en ru hu de hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu sk sk cs cs cs de cs sk hu sk hu sk sk sk cs cs sk cs cs hu hu hu hu hu en hu hu hu hu vls hu en cs de hu hu hu hu fr ru de de ru hu hu sk hu hu es hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en ar arz ca id hbs_lat de eo es eu fa fr hbs_lat it lv ms nl pl pt ro ru hbs_lat sk hbs_lat sv tr fy ur pl zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. február 26. 4 változtatás vár ellenőrzésre.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
A Wikimédia Commons tartalmaz Ógyalla témájú médiaállományokat.
Ógyalla (szlovákul Hurbanovo, korábban Stará Ďala, németül Altdala) város Szlovákiában, a Nyitrai kerület Komáromi járásában.
Ógyalla Komáromtól 14 km-re északkeletre, a Zsitva bal partján fekszik. Területe a Zsitva-menti síkságtól (110 m) kelet felé emelkedik a Szentpéter határában levő szőlődombig (140 m). Ógyalla területe kiterjed a Zsitván túli Abára, Szeszílesre és Bacherre, valamint az Öreg-Nyitrán túli rétek egy részére is, Martostól délre.
Ógyalla északkeletről Bajcs, északnyugatról Ímely, nyugatról Martos, délnyugatról Komárom, délről Komáromszentpéter, keletről pedig Újgyalla községekkel határos.
Ógyalla és Bagota főutcái egyben a Komáromot (14 km) Érsekújvárral (16 km) összekötő 64-es főút részét képezik. Mellékutak kötik össze Martossal (4 km), Ímellyel (5 km), Perbetével (9 km) és Szentpéterrel (7 km). Vasútállomás a Komárom-Érsekújvár vonalon.
Ógyalla 59,94 km²-es területe két kataszteri területből (korábban külön községből) és hét településrészből áll:[2]
Ógyalla (Hurbanovo) – 40,85 km²
Bagota (Bohatá) – 19,09 km²
A Bagotától északra fekvő Pál-major (Pavlov Dvor) bár különálló lakott terület, hivatalosan nem számít településrésznek. Ógyalla kataszteri területén találhatóak még a következő külterületi lakott részek: Alsóbacher (Dolný Bacher), Felsőbacher (Horný Bacher), Balázspuszta (Balážov dielik) és Szeszíles (Sesíleš).
Gólyafészek a Keleti utca sarkán 2014-ben
Ógyallán 6 gólyafészket tartanak nyilván. Az elsőben, a Keleti utca sarkán 2011-ben 6, 2012-ben 3, 2013-ban 4, 2014-ben 4, 2015-ben 3, 2016-ban 4, 2017-ben ismét 3 fiókát számoltak össze, a másodikból csak 2011-es adat van 3 gólyafiókáról. A harmadik fészekben Hambpusztán 2011-ben 3, 2012-ben 2, 2013-ban 2, 2014-ben 1, 2015-ben 2, azóta nem fészkeltek benne. A negyedik fészekben szintén csak 2011-es adat szerint 3, az ötödikben hasonlóan 3 (2011) és 2 (2012) fióka kelhetett ki, a hatodikban pedig egy 2011-es adat szerint 2 gólyafióka volt.[3]
Magyar neve a régi magyar Gyál személynévből ered, az pedig az ótörök jalan (= láng) főnévből. Mai szlovák nevét 1948-ban kapta Jozef Miloslav Hurban szlovák író nevéből, azelőtt a magyarból átvett Stará Ďala volt a szlovák neve.
Határa már a történelem előtti időkben is lakott volt. A régészeti leletek szerint a vonaldíszes kerámia, a bükki, a zselízi és a lengyeli kultúra települései álltak egykor a területén. A bronzkorban és a hallstatt korban is lakták. Hamvasztásos sírok kerültek itt elő, csakúgy mint a szeredi csoport és latén kor népeinek sírjai. Az abadombi temetőből egy 10-11. századra keltezhető bronz zarándokkereszt is származik.[4] A 12. századból egy ősi templom alapfalait tárták fel.
A mai települést oklevélben 1357-ben possesio Galla néven említik először, de Nagykonkoly nevű részét már 1242-ben említi oklevél. Ebben közvetlenül a tatárjárás után IV. Béla király hívét, Konkoly Thege Mátét nemesi rangra emeli és neki adja a mintegy 1600 hektáros birtokot. 1247-ben Véket említik villa Vegh alakban. Bagota 1404-ben tűnik fel először a Désházy család birtokaként, majd 1571-től az Ordódyak birtoka. Ógyalla a 15-16. században a Gyallai család birtoka volt. 1582-ben a Thassy és Zsigmondi családoké. 1561-ben a török Ógyallát és környékét teljesen elpusztította, évtizedekig csak pusztaként szerepel.
1615-ben elhagyott falu.[5] Csak a 17. század közepén telepítették be újra. Ezután a Konkoly-Thege, a Szluha, a Csúzy család és mások a főbb birtokosai. Lakói főként mezőgazdasággal foglalkoztak.
Az egykori Steiner-kastély (ma étterem)
Vályi András szerint "Ó, és Új Gyala. Két elegyes tót faluk Komárom Vármegyében, birtokosai külömbféle Urak, lakosai katolikusok, fekszenek Ó Gyala Perbetéhez egy, Új Gyala pedig fél mértföldnyire. Legelőjók saját marhájoknak elég, réttyei tsekélyesek, szőlei elég tagasak, és középszerű borokat teremnek, el adásra is meg lehetős alkalmatoságjok, második Osztálybéliek."[6]
1900-ban a Konkoly-Thege Miklós vezetése alatt álló és budapesti székhelyű „Meteorológiai és Földmágnesességi Magyar Királyi Központi Intézet” a mai Országos Meteorológia Szolgálat jogelődje obszervatóriumot létesített Ógyallán, amely az első vidéki obszervatórium volt az Osztrák-Magyar Monarchián belül.
Trianonig Komárom vármegye Udvardi járásának székhelye. 1923-tól 1960-ig az Ógyallai járás székhelye volt.[8]
1919. január 10-én a csehszlovák hadsereg bevonult Ógyallára és ezzel a települést az újonnan alakult Csehszlovákiához csatolták. 1920-ban a Stará Ďala hivatalos nevet kapta.
Az 1920-as években a csehszlovák "földreform" keretében Ógyalla környékén több szlovák kolóniát is létrehoztak (Zöldállás, Hambpuszta, Margitpuszta, Pálmajor) azzal a céllal, hogy megváltoztassák a Kisalföld e részének etnikai szerkezetét. Margitpusztán 12 morva kolonista család telepedett meg, akiknek a letelepülését a brünni székhelyű Északmorvaországi Telepítési Szövetkezet közvetítette.[9] Zöldálláspusztán, Csáky Károly egykori birtokán 1922-ben a Szlovák Liga 45 Gyetva-környéki családot telepített le, akik összesen 493 hektár termőföldet kaptak. 1930-ban már 237-en éltek a kolónián, melynek 1928 óta saját szlovák iskolája is volt.[10]
Ógyalla az 1920-as évekig teljesen magyar lakosságú település volt, de a kolonisták megérkezte után is megtartotta magyar többségét. A második világháború utáni kitelepítések és a csehszlovák-magyar lakosságcsere eredményeként azonban az etnikai arányok megváltoztak és Ógyalla vegyes magyar-szlovák lakosságú településsé vált.
Az 1950-es években Nový roľník – Új Földműves címmel kétnyelvű járási hetilapja jelent meg. Az 1950-es évektől 1982-ig gimnázium is működött Ógyallán.
Ógyallát 1960-ban nyilvánították várossá. 1971-ben a korábban önálló Bagota községet egyesítették Ógyallával.
1910-ben 2585 lakosából 2536 magyar volt.
1921-ben 3025 lakosa volt, ebből 2041 (67,5%) magyar, 765 (25,9%) szlovák, 780 (26%) pedig cigány nemzetiségű volt.
2001-ben 8153 lakosa volt, ebből 4092 (50,2%) magyar, 3177 (39%) szlovák, 302 (3,7%) cigány nemzetiségű volt. Az elszlovákosodást mutatja, hogy 4525-en vallották magyar anyanyelvűnek magukat, akik közül csupán 4092-en vállalták nemzetiségüket is. Ugyanebben az évben 6253 római katolikus, 531 református, 218 evangélikus, 110 baptista, 20 görögkatolikus és 7 izraelita vallású lakosa volt a városnak.[11]
2011-ben 7751 lakosából 3753 szlovák, 3196 magyar, 189 cigány, 42 cseh és 539 ismeretlen nemzetiségű volt.
Ógyallán a népszámlálási adatokban szereplő értékeknél magasabb a cigányság aránya, 2008-ban a városi hivatalnál mintegy ezer főre tették az etnikumhoz tartozók számát, akik a város 110 utcájából 35-ben élnek. A városban egy nagyobb cigánytelep is kialakult, a Sárad, ahol már évtizedek óta romák élnek.[12]
A városi önkormányzat élén a polgármester (2006 óta Zemko Margit, 2002–2006 között Basternák László) áll, a képviselőtestület 11 tagú.
A város címerét 1977-ben fogadták el, rajta kék alapon arany színnel a régi csillagvizsgáló látható, felette a hét csillag a hét városrészt szimbolizálja.
Feszty Árpád Alapiskola és Óvoda (magyar iskola)
Konkoly-Thege téri Alapiskola (szlovák iskola)
Manga János is gyűjtött népdalokat a faluból.[13]
Az Arany Fácán sörgyár
Legismertebb üzeme az Arany Fácán (Zlatý Bažant) sörgyár, melyet 1967-ben létesítettek és mintegy 500 embernek ad munkát (2007). Az aranyfácán egy állat neve, jelenleg is él a sörgyár területén néhány példány belőle.
Ógyalla sokoldalú élelmiszeriparral rendelkezik: a Zelex üzeme paprika- és fűszerkeverékek előállításával foglalkozik, a Namex sós pálcikákat készít, a Jatka pedig húsipari termékeket állít elő.[14]
A Kenzel kerékpárüzeme Bagotán található.
Műanyag csomagolóanyagok gyártása Zöldálláson (Terbo).
A dél-koreai tulajdonban levő Nuritech vállalat elektronikai cikkeket állít elő. Telephelye a 64-es főút mentén található, Bagota és Pálmajor között.
I. (Szent) Lászlónak szentelt római katolikus temploma 1718-ban épült, 1911-ben leégett, helyette 1912–13-ban Medgyaszay István tervei szerint építették szecessziós stílusban a jelenleg is meglévő újat, mely merőben eltér elődjétől, semmi sem emlékezteti arra.
Református templomát 1822-ben építették, 1913-ban késő klasszicista stílusban építették újjá.
A településen több régi kúria is volt, ezért Ógyallát a kúriák városának szokták nevezni. Sajnos ezek közül több vagy megsemmisült, vagy nagyon rossz állapotban van.
Konkoly-Thege-kúria – a 19. század elején épült klasszicista stílusban;
Feszty-kastély – a 19. század elején épült klasszicista stílusban;
Steiner-kastély – 1901-ben szecessziós stílusban épült. A rendszerváltás után vendéglővé alakították át.
Csillagvizsgáló és Meteorológiai, Geofizikai Intézet: Konkoly-Thege Miklós alapította 1871-ben Közép-Európa első obszervatóriumaként. Ezután Európa egyik meghatározó csillagvizsgálója volt, rendszeresen folytak itt már akkor is megfigyelések. Jelenleg Szlovákia központi obszervatóriuma, tudományos munkával, megfigyelésekkel és oktatással foglalkoznak az intézetben. A látogatók számára a régi csillagvizsgálóban kialakított múzeum, valamint a planetárium jelenthet kuriózumot. Tudni kell azonban, hogy a régi csillagvizsgálóból csak a nagykupola eredeti, a többit életveszélyességre hivatkozva a kommunista rendszer 80-as éveiben lebontották, így a mai látogatók csak annak újraépült mását láthatják.
Az ógyallai temetőben található a Feszty család sírboltja, az 1946-ban épült Gyurcsovics-sírbolt, valamint a második világháború áldozatainak emlékműve.
A Konkoly-Thege család 1859-ben épült sírkápolnája Ógyalla déli részén, a főút mögé magasodó kis dombon áll.
Konkoly-Thege Miklós életnagyságú szobrát (Nagy János szobrászművész alkotása) 2007-ben leplezték le a szintén róla elnevezett téren.
Jókai Mór mellszobrát az író halálának 100. évfordulóján, 2004-ben avatták fel a Szent László templom mellett.
Kopernikusz szobra és egy napóra a csillagvizsgáló parkjában áll.[15]
Basternák László emléktáblája. A város egykori polgármesterének emléktábláját erőszakos halálának első évfordulóján, 2011 júliusában állították a gyilkosság elkövetésének helyszínén.[16]
A katolikus templom előtti Szentháromság-szobor
Az ógyallai temetőben álló nagykeresztet 1820-ban emelték Királyi György síremlékére. A mellette álló Szűz Mária-szobrot 1934-ben állíttatta Kadek András.
A katolikus templom oldalában álló missziós keresztet 1927-ben állították.
A katolikus templom kertjében álló, süttői márványból készült keresztet 1901. május 3-án állíttatta Kádek András és neje, Marsó Mária.
A katolikus templom előtt álló Szentháromság-szobrot 1886-ban emeltette Gyurcsovics Józsefné. 2000-ben helyreállították.
Szent Vendel útmenti szobrát 1938-ban állították.
Nepomuki Szent János 18. századi szobra köré a millennium idején akácfákat ültettek.
A Zahorec-keresztet 1931-ben emeltette Zahorecz Pál és neje, Gyurcsovics Mária.
Ógyalla Bagota felé eső végénél áll a 19. század végéről származó Baranyai-kereszt.
A Kádek-keresztet 1920-ban emeltette Kádek János.
A Psenák-keresztet, mely Ógyalla, Bagota és Újgyalla határán áll, 1880-ban emeltette Psenák János és Ondrusek Ágnes.
Az Ógyallát Szentpéterrel összekötő út mellett áll a Gyallai-kereszt, melyet 1902. november 1-jén állíttatott Kádek Márton és Ballay Anna.
Vékpusztán 19. századi temetői nagykereszt, harangláb és 1950-ben megújított útmenti kereszt található.
A zöldállási temetői nagykeresztet 1923-ban emelték, a településen fa harangláb is található.
A Szent Anna templom Bagotán
Bagota legjelentősebb építészeti értéke a késő barokk stílusban épült, 1739-ből való, a 18. század végén klasszicista stílusban átépített Szent Anna római katolikus templom, amelynek gondnokságát 1945-ig az Ordódy család férfi tagjai viselték. A templomot 1963. július 14-én műemlékké nyilvánították.[17]
Említést érdemel még a templom előtt álló két népies, süttői vörösmészkőből készült feszület is. A jobb oldalit 1912-ben, a bal oldalit 1901-ben emelték.
A Nepomuki Szent János-oszlop 1770 körül épült, értékes barokk műemlék.
A katolikus templom mögötti temetőben található az Ordódy-család számos tagjának régi, nemesi címeres síremléke.
A temetőben több szakrális kisemlék található:
18. századi fakereszt – 1735-ben állították, 1992-ben restaurálták;
18. századi barokk homokkő kereszt – feltehetően az Ordódy család emeltette, rossz állapotban van;
Temetői nagykereszt – 1994-ben emeltette Radosický László;
Öregtemetői nagykereszt – Trencsik Mária emeltette 1891. április 27-én.
Az Ordódyak három klasszicista stílusú kúriája a 19. században épült. Bagota déli részén fennmaradt az értékes park is.
Református harangláb – a csillaggal megjelölt toronyépítményű haranglábat 1991 után építették az útépítési munkálatok során összedőlt, 19. század elején épült régi harangláb helyett.
Szent Antal homokkő szobra a főút feletti kis dombon áll.
A Bagota és Pálmajor között található, Jézus Szívének szentelt útmenti képoszlopot 1934-ben emelték.
A Pálmajoron található útmenti keresztet 1852-ben állíttatta Ordódy Ferenc.
A margitpusztai temetőben álló keresztet és haranglábat 1933-ban szentelték fel.
Besse János Károly, magyarságkutató, aki részt vett a Elbrusz (Kaukázus) első megmászásában1765. augusztus 31-én itt született.
Schiller Zsigmond újságíró, botanikus 1847. szeptember 17-én itt született.
Feszty Árpád festőművész, Jókai veje, a Feszty-körkép megalkotója 1856-ban itt született . Az ógyallai temetőben áll a Feszty család sírboltja, ahol ő is nyugszik.
Jozef Kočiš történész, levéltáros, a Báthory Erzsébet és Thurzó nádor című, szlovák nyelvű regény írója itt született 1928. január 23-án.
Hulkó Gábor kibernetikus, egyetemi tanár itt született 1947. január 1-jén.
Konkoly-Thege Miklós csillagász, meteorológus és polihisztor, itt állította fel csillagászati obszervatóriumát és meteorológiai állomását.
Nagy János László fafaragó művész itt alkotott.
Itt hunyt el 1896-ban Hirsch Mór pénzügyi szakértő
Bagotán született 1815-ben Ordódy Kálmán császári és királyi főhadnagy, honvédelmi minisztériumi osztálytanácsos.
A Konkoly-Thege család síremléke
Isten hozta Ógyallán !
Nepomuki Szent János szobra
Lakótelep Ógyalla és Bagota határán
A Feszty-család sírboltja az ógyallai temetőben
Kopernikusz szobra az obszervatórium parkjában
A Nuritech elektronikai üzeme
A Nyitra-folyó a város határában
↑ The 2021 Population and Housing Census
↑ Anton Točík 1971: Flachgräberfelder aus dem IX. und X. Jahrhundert in der Südwestslowakei I. Slovenská archaeológia XIX/1, 184-190, 261-265; Révész Éva 2010: Zarándokkeresztek a X-XI. századi sírokban. In: G. Tóth Péter–Szabó Pál (szerk.): Középkortörténeti tanulmányok 6. Szeged, 199.
↑ ÖStA HHStA Türkei I. Karton 100. Konv. 1. 1615.07. fol. 153-157., 162.
↑ Vályi András: Magyar Országnak leírása I–III. Buda: Királyi Universitás. 1796–1799.
↑ Fényes Elek: Magyarország geographiai szótára, mellyben minden város, falu és puszta, betürendben körülményesen leiratik. Pest: Fényes Elek. 1851.
↑ Archivált másolat. [2008. május 27-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2008. december 2.)
↑ Simon Zsolt: Telepesek és telepes falvak Dél-Szlovákiában a két világháború között, 245.p.
↑ Simon Zsolt: Telepesek és telepes falvak Dél-Szlovákiában a két világháború között, 247.p.
↑ A (cseh)szlovákiai magyarok lexikona 1918-tól
↑ Miriák Ferenc: Egyes utcákban tarthatatlan a helyzet, Szabad Újság, 2008. december 3.
↑ Manga 1940 Népdalok. Gömöri Múzeum, Putnok. 87.49.24.
↑ OKC IMA – Hubranovo
↑ Gaál Lajos, Görföl Jenő, Pomichal Richárd, Puss Vera, Simon Beáta, Simon Attila. Felvidék száz csodája – Rejtőzködő értékek nyomában, 14–15. o.. Totem Plusz Kft. (2005). ISBN 9635902360
↑ Új Szó 2011. július 12-i lapszáma
↑ Bagin Árpád: Ógyalla és Bagota kataszterének szakrális kisemlékei, 29.p.
Boris Stoklas 2017: Dve nové rímske koloniálne mince z juhozápadného Slovenska. Denarius 6, 8-20.
Ján Rajtár 2016: Olovená votívna plastika Merkúra z Hurbanova. Zborník SNM – Archeológia, Suppl. 11. Bratislava, 167–174.
Bisták, P. – Borzová, Z. – Daňo, R. 2013: Sídlisko z obdobia avarského kaganátu z Hurbanova-Bohatej. Študijné zvesti 54, 111–127.
Hlavatá, J. 2013: Analýza rastlinných makrozvyškov zo vzoriek sedimentu a odtlačkov na mazanici a keramike zo včasnostredovekých sídliskových objektov v Hurbanove-Bohatej. Študijné zvesti 54, 129–144.
Gertrúda Březinová - Noémi Pažinová 2011: Neolitická osada Hurbanovo - Bohatá. Nitra.
Jozef Bujna 2007: Das reich ausgestattete Kriegergrab aus dem keltischen Gräberfeld in Hurbanovo-Konkoľ (Bez. Komárno), südwestliche Slowakei. Pravěk – Nová řada 16, 201–242.
Récka Bögi Adrianna 2007: Hurbanovo – Ógyalla. Ógyalla. ISBN 978-80-969826-4-6
Bielich, M. 2006: Včasnostredoveký sídliskový objekt z Hurbanova-Bohatej. AVANS 2004, 41–42.
Bagin Árpád 2005: Ógyalla és Bagota kataszterének szakrális kisemlékei. Acta ethnologica Danubiana 7. Komárom.
Ivan Kuzma 2005: Letecká prospekcia v Nitrianskom kraji. In: Matej Ruttkay (ed.): Dávne dejiny Nitry a okolia. Nitra, 13–20.
Resko Sándor 2003: Ógyalla – a nemesi rezidenciák városa. Honismereti Kiskönyvtár 198. Komárom. ISBN 8080562040
Ratimorsky Piroska 1998: Praveké a včasnostredoveké osídlenie Hurbanova vo svetle archeologických výskumov a nálezov. Studia historica Nitriensia 7, 35–46.
Gabriel Nevizánsky 1997: Druhé pohrebisko z 10. storočia v Hurbanove-Bohatej. AVANS 1995, 136-137.
Ján Hunka - Eva Kolníková 1996: Prírastky mincí v Archeologickom ústave SAV v roku 1994. AVANS, 1994
Rejholcová, M. 1977: Slovanské sídliskové objekty v Hurbanove-Bohatej. Archeologické rozhledy 29, 646–657.
Jozef Paulík 1958: Výskum na pieskovisku v Hurbanove. Archeologické rozhledy 10, 481–487.
Titus Kolník 1957: Praveké osídlenie na dunách severne od obce Bohatá, okr. Hurbanovo. Štud. Zvesti 2, 47-67.
Pavol Čaplovič 1956: Hurbanovo – Bacherov majer, neolitické sídlište. Archeologické rozhledy 8, 311-321.
Pavol Čaplovič 1954: Laténske pohrebište Hurbanovo-Abadomb. Archeologické rozhledy 6/5, 596–599, 617, 709, 715.
Hunyady Ilona 1942: Kelták a Kárpátmedencében.
A Wikimédia Commons tartalmaz Ógyalla témájú médiaállományokat.
Ógyalla város hivatalos honlapja
Interjú a polgármesterrel (Szabad Újság, 2006. június 1.)
Ógyallai betlehemesek (Magyar Világhíradó, 1938. december)
A Komáromi járás települései
Járási székhely: Komárom (Komárno)
Bajcs (Bajč) ·  Bátorkeszi (Bátorove Kosihy) ·  Bogya (Bodza) ·  Bogyarét (Bodzianske Lúky) ·  Búcs (Búč) ·  Csallóközaranyos (Zlatná na Ostrove) ·  Csicsó (Číčov) ·  Dunamocs (Moča) ·  Dunaradvány (Radvaň nad Dunajom) ·  Ekel (Okoličná na Ostrove) ·  Gellér (Holiare) ·  Gúta (Kolárovo) ·  Hetény (Chotín) ·  Ifjúságfalva (Dedina Mládeže) ·  Ímely (Imeľ) ·  Izsa (Iža) ·  Karva (Kravany nad Dunajom) ·  Keszegfalva (Kameničná) ·  Kolozsnéma (Klížska Nemá) ·  Komáromfüss (Trávnik) ·  Komáromszentpéter (Svätý Peter) ·  Lakszakállas (Sokolce) ·  Marcelháza (Marcelová) ·  Martos (Martovce) ·  Madar (Modrany) ·  Megyercs (Čalovec) ·  Nagykeszi (Veľké Kosihy) ·  Naszvad (Nesvady) ·  Nemesócsa (Zemianska Olča) ·  Ógyalla (Hurbanovo) ·  Pat (Patince) ·  Perbete (Pribeta) ·  Szilas (Brestovec) ·  Szilasháza (Šrobárová) ·  Tany (Tôň) ·  Újgyalla (Dulovce) ·  Újpuszta (Mudroňovo) ·  Virt (Virt) ·  Vágfüzes (Vrbová nad Váhom) ·  Zsemlékes (Lipové)
Földrajzportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Ógyalla&oldid=24439757”
A Komáromi járás települései
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2021. december 3., 05:04
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.