hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu fr hu hu hu hu en hu hu hu fr hbs_lat hu sk hu hu hu pl hu pl pt hu hu hu hu hu es hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu it hu hu hu hu en hu pt pt pt ru hu hu hu es hu ia hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu pt hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu fr hu fr hu hu hbs_lat de hu hu hu hu hu sk hu sk hu hu hu pt hu hu pt it hu hu eo hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
Egy gazdag hölgy szeszélye – Wikipédia
Az Egy gazdag hölgy szeszélye 1988-ban bemutatott, a Magyar Televízió által készített színes magyar tévéjáték Váradi Hédi címszereplésével Nemere László rendezésében. A forgatókönyvet Gyárfás Miklós írta. Váradi Hédinek ez volt az utolsó televíziós munkája, aki még az utómunkálatok közben, 1987. április 11-én hunyt el, így az utószinkront helyette Temessy Hédivel forgatták le. 1987. júniusában a veszprémi tévétalálkozón szerepelt először szakmai közönség előtt.[1]
A Margitszigeti Nagyszálló (Grand Hotel), amely a forgatás ideje alatt felújítás alatt állt, a tévéjáték beltéri helyszíne
Tizenkét éven aluliak számára nem ajánlott
A Wikimédia Commons tartalmaz Egy gazdag hölgy szeszélye témájú médiaállományokat.
1988. március 23-án, szerdán 20:05-ös kezdettel a Magyar Televízió M1-en csatornáján a Kortársaink képernyője sorozatban mutatták be.
Jelmeztervező: D. Forgó Teréz
Zenei szerkesztő: Herczeg László
a gazdag hölgy Svájcból, szinkronhangja Temessy Hédi
a gazdag hölgy titkárnője és sofőrje
Az osztályfőnök 50 évvel korábban az érettségikor, az osztálytalálkozó idején a feltételezésük szerint már nem él, bár ennek nem néztek utána.
Egy rendhagyó 50 éves jubileumi osztálytalálkozó története a Margitszigetii Nagyszállóban (Grand Hotel) az 1980-as években.
„A Svájcban élő dúsgazdag öreg hölgy, aki valamikor Pesten az Angolkisasszonyokhoz járt iskolába, érettségi találkozóra hívja egykori osztálytársait. Százezer frankot áldoz arra, hogy felkutassa őket, de végre együtt vannak a Margitszigeten, most már valamennyien özvegyen, s megpróbálják felidézni a múltat. Latin idézetek hangzanak el, diákkoruk emlékeit mesélik akadozva, mert minden oly régen történt, hogy tulajdonképpen emlékezni sem érdemes rá. Közben mindenki átélte a maga tragédiáját, itthon vagy külföldön s most él, ahogy lehet, jómódban vagy tisztes szegénységben, amint az életben lenni szokott. S ekkor éles fordulatot vesz a történet. A dúsgazdag hölgy Svájcból nem éri be a múlt méla emlékeivel, tetemre hívja volt iskolatársait, kikényszeríti belőlük titkukat, mert mindegyiknek az életében van egy sötét emlék, amit Freud a tudatalattiba utal, s amiről jobb nem beszélni. Maga is vall: úgy érzi, felelős fia haláláért, amiért a sors azzal büntette, hogy elveszítette szeme világát. Ennek a kalandos érettségi találkozónak ez egyetlen értelme: szembenézni s talán így leszámolni a múlttal. A kísérlet túl jól sikerül, egyik nem is bírja elviselni a kínzó emléket, s öngyilkos lesz. A történet alkalmas arra, hogy jellemeket, sorsokat vonultasson fel, amihez a keretet Dürrenmatt kínálja: így érkezik meg gyerekkora városába, Güllenbe a multimilliomos Claire Zachanassian, s igy kedélyeskednek a baleset öregurai is a házukba tévedő vándorral, aki egyszer csak rájön arra, hogy vendégből egyszerre vádlott lett. Az analógia túl közeli, észre kell vennünk, ami önmagában nem is lenne baj, mert Dürrenmatt is átdolgozta Shakespeare-t és Strindberget, Gyárfás Miklós azonban az »Egy gazdag hölgy szeszélye« című tévéjátékában új értelmet keres a történethez, s itt már nem is „szeszélyről” van szó, egy unatkozó öregasszony játékáról, hanem a szembesítésről, amiben a múlt pontosabban a történelem is szerepet kap, mert nem az a kérdés, hogy mi történt velünk, hanem az, hogy mit tettünk mi magunk, veszélytelen és vészes időkben. Gyárfás Miklós ismeri, sőt a főiskolán tanítja is a színhatás titkát, itt is minden a helyén van, biztos arányok jellemzik a darabot, a cselekmény egyenesen halad előre, hiányérzetünk másból táplálkozik. Ami Dürrenmattnál groteszk voltában is egyetemes érvényt kap, kegyetlenség kísérlet arra, hogy legalább valamit jóvá tegyen abból, amit az irracionális sors elrontott, itt végeredményben mégis csak szeszély lesz, s meg is marad annak. A dúsgazdag Emese inkább csak játszik volt diáktársaival, egyszerűen azért, mert megteheti, játékának nincs erkölcsi tartalma, akkor sem, ha néhány egykori osztálytársának fel is kavarja lelkét. A filmet Váradi Hédi játéka teszi felejthetetlenné: búcsúfellépte volt. Nincs egy felesleges gesztusa, színészi pályája csúcsán búcsúzott el, s annyira szuggesztív, hogy a többieknek hozzá kell igazodniuk.”[2]
↑ H. N.. „Sajtótájékoztató a veszprémi tévétalálkozóról. A Bánk bán díszbemutatójával kezdődik, 1987. június 13., szombat” (magyar nyelven). Petőfi Népe 42 (138), 3. o. (Hozzáférés ideje: 2017. április 15.)
↑ Lásd Csányi (1988: 4).
Csányi László. „Egy öreg hölgy Svájcból, 1988. március 29., kedd” (magyar nyelven). Tolna Megyei Népújság 38 (75), 4. o. (Hozzáférés ideje: 2017. április 15.)
Valkó Mihály. „Két bemutató. A tévé képernyője előtt, 1988. március 30., szerda” (magyar nyelven). Szolnok Megyei Néplap 39 (76), 5. o. (Hozzáférés ideje: 2017. április 15.)
jámbor. „Egy gazdag hölgy szeszélye, 1988. március 22., kedd” (magyar nyelven). Népújság 39 (69), 4. o. (Hozzáférés ideje: 2017. április 15.)
Egy gazdag hölgy szeszélye (teljes film), 2018 június 9. (magyar nyelven). videa. [2019. január 11-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2019. január 10.)
Filmművészetportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Egy_gazdag_hölgy_szeszélye&oldid=25064158”
Utoljára szerkesztve 2022. július 2., 14:24-kor
A lap utolsó módosítása: 2022. július 2., 14:24
A lap szövege CC BY-SA 3.0 alatt érhető el, ha nincs külön jelölve.