hu pl hu hu hu hu hu pl hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu sv hu sk hu hu hu hu hu hu pt hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2021. március 3.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
1897. március 3. (54 évesen)
Elemy Sándor (Németújfalu, 1842. december 25. – Temesvár, 1897. március 3.) magyar kántor, zenepedagógus, állami népiskolai tanító, szakíró, a szigetvár-vidéki tanítóegyletet első elnöke.
Németújfalu (ma: Kétújfalu) községben született 1842. december 25-én Elemy György helybéli kántortanító, jegyző és Gruber Örzse gyermekeként. Gimnáziumi tanulmányait Pécsett és Kaposvárott végezte, ezután egy évig édesapja mellett szülőfalujában mint tanítógyakornok működött. 1859-ben a pécsi tanítóképzőbe lépett, hol 1861-ben a főelemi iskolákra tanítóképesítő oklevelet nyert. Ezt követően 1865-ig édesapja mellett segédtanító, azután pedig kinevezett rendes kántortanító volt. 1869-ben többek közreműködésével megalakította a szigetvár-vidéki tanítóegyletet, melynek első elnökévé megválasztották. Ugyanazon évben báró Eötvös József vallás- és közoktatásügyi miniszter által a népiskolaügy tanulmányozása végett Bajorországba küldetett. 1875-ben a temesvári állami népiskolához nevezték ki állami tanítónak. 1876-ban a dél-magyarországi tanítóegylet közgyűlésén ő tartotta az első magyar értekezést. Az 1879-től 1882-ig fennállott Dél-magyarországi Tanítóegylet Közlönyének szerkesztője volt. Temesváron hunyt el 1897. március 3-án.
Több kritikai cikket írt a Tanodai Lapokba, a Néptanodába és más szaklapokba. Írói álnevei: Sándor József, Csetneky Gábor (Dél-magyarországi Tanítóegylet Közlönye 1880/2), Somogyi Sándor.
Nevét őrzi az Elemy Sándor Művelődési Ház és Könyvtár Kétújfaluban.
A magyar hangfokozat és még valami. In: Zenészeti L. 1862. ápr.
Magyar zeneirodalmi régiség (Gáti István zongoraiskolájáról). In: Zenészeti L. 1862. jún. 19.
Igénytelen nézetek katholikus egyházi zenénk emelésének érdekében. In: Zenészeti L. 1863. ápr.
A népiskola hamupipőkéi. Kritikai eszmetöredékek a népiskolai oktatás köréből. Temesvár, 1890.
Az írva-olvasás tanmódszere kritikai világításban. Temesvár, 1894.
Szinnyei József: Magyar írók élete és munkái II. (Caban–Exner). Budapest: Hornyánszky. 1893.
Brockhaus-Riemann (szerk.): Zenei Lexikon 1-3. Budapest, 1982-85. 499. o.
Gulyás Pál: Magyar írói álnév lexikon. Budapest, 1956. 107/386/401. o.
Új magyar életrajzi lexikon. 1-5. köt. Budapest, 2001-2004. II. kötet 332. o.
Dr. Hajas Endre: Akikre büszkék lehetünk - Elemy Sándor[halott link]. In: Dráva-sík Falukrónika, 2011/2. december. 6. o.
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Elemy_Sándor&oldid=23642250”
Fotó nélküli Személy infobox sablont tartalmazó lapok
Minden szócikk halott külső hivatkozásokkal
Szócikkek halott külső hivatkozásokkal 2021 márciusából
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2021. március 3., 10:34
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.