hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu it hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
Ez a szócikk nem tünteti fel a független forrásokat, amelyeket felhasználtak a készítése során. Emiatt nem tudjuk közvetlenül ellenőrizni, hogy a szócikkben szereplő állítások helytállóak-e. Segíts megbízható forrásokat találni az állításokhoz! Lásd még: A Wikipédia nem az első közlés helye. (2007 júliusából)
A fizikában a megmaradási tétel azt állítja, hogy valamely mérhető fizikai mennyiség nem változik a fizikai rendszer időbeli fejlődése során, azaz az illető fizikai mennyiség megmaradó mennyiség. A megmaradási tételek egy része, sőt az általános relativitáselmélet és a kozmológia legutóbbi eredményei szerint talán a többsége nem általános érvényű. Bizonyos kölcsönhatások esetén érvényesek csak, van amelyik több kölcsönhatás esetén is érvényes, van, ami csak kevesebb esetén. A következő megmaradási tételek fordulnak elő a fizikában:
1 A téridő mennyiségeire vonatkozó megmaradási tételek
1.3 Csak a klasszikus mechanikában használható, szimmetriához nem kötődő megmaradási tétel
1.4 Új megmaradó mennyiséghez nem kapcsolódó szimmetriák
2 "Belső" mennyiségekre vonatkozó megmaradási tételek
2.1 Általánosan érvényes megmaradási tételek
2.2 A gyenge kölcsönhatásban sérülő szimmetriák és megmaradási tételek
2.3 Csak az erős kölcsönhatás megmaradási tétele
2.4 Sérülő megmaradási tételek
3 Globális és lokális szimmetriák
A téridő mennyiségeire vonatkozó megmaradási tételekSzerkesztés
energiamegmaradás – a relativitáselméletben a négyesimpulzus-megmaradás része, az időeltolási szimmetria következménye
impulzusmegmaradás – a relativitáselméletben a négyesimpulzus-megmaradás része, a tér eltolhatóságának (homogenitás) következménye
az impulzusmomentum megmaradása, a tér elforgathatóságának (izotrópia) következménye
Csak a klasszikus mechanikában használható, szimmetriához nem kötődő megmaradási tételSzerkesztés
tömegmegmaradás – közelítő, tapasztalati tétel, egyébként a tömeg az energia egy formája
Új megmaradó mennyiséghez nem kapcsolódó szimmetriákSzerkesztés
"Belső" mennyiségekre vonatkozó megmaradási tételekSzerkesztés
Általánosan érvényes megmaradási tételekSzerkesztés
az elektromos töltés megmaradása
a mágneses fluxus megmaradása
A gyenge kölcsönhatásban sérülő szimmetriák és megmaradási tételekSzerkesztés
Csak az erős kölcsönhatás megmaradási tételeSzerkesztés
a teljes izospin megmaradása
a gyenge izospin-szimmetria spontán sérül
Globális és lokális szimmetriákSzerkesztés
Egy fizikai rendszer megmaradó tulajdonsága megmaradhat lokálisan, vagy globálisan. A lokális megmaradáshoz a tulajdonságnak az egyik helyről a másikra kell áramlania és nem egyszerűen csak eltűnni egy helyen és megjelenni egy másikon, mint a globális megmaradás esetén.
A lokális megmaradás esetén a tulajdonsághoz kötődik egy kölcsönhatás egy közvetítővel (makroszkopikus esetben erőtörvénnyel). Ilyen például az elektromos töltés megmaradása, amihez az elektromágneses tér (foton) és az elektromágneses kölcsönhatás (például Coulomb-törvény) kapcsolódik és ami a lokális mértékszabadságnak, egy lokális U(1)-szimmetriának a következménye.
Nem ilyen például az impulzusmomentum megmaradása, ami egy globális forgatással szembeni invarianciából következik. Két gyorsan forgó – azaz impulzusmomentummal rendelkező – test között azonban nem lép fel pusztán a forgásuk miatt erőhatás.
Ha a fizikai rendszer egy Lagrange-függvénnyel leírható, akkor a Noether-tétel szerint a megmaradási törvény ekvivalens egy folytonos szimmetriatranszformációval szembeni invarianciával.
Például ha az L {\displaystyle {\mathcal {L}}}   Lagrange-függvény csak az egyik általános koordináta idő szerinti q ˙ i {\displaystyle {\dot {q}}_{i}}   deriválttól függ, de nem függ magától az általános q i {\displaystyle q_{i}}   koordinátától ( L ( q 1 , q 3 , q 4 , … ; q ˙ 1 , q ˙ 2 , q ˙ 3 , q ˙ 4 , … ; t ) {\displaystyle {\mathcal {L}}(q_{1},q_{3},q_{4},\dots ;{\dot {q}}_{1},{\dot {q}}_{2},{\dot {q}}_{3},{\dot {q}}_{4},\dots ;t)}  ), akkor az általánosított impulzus
p i = ∂ L ∂ q ˙ i {\displaystyle p_{i}={\frac {\partial {\mathcal {L}}}{\partial {\dot {q}}_{i}}}}
egy megmaradó mennyiség. Ez egy speciális esete a Noether-tételnek, s az ilyen koordinátákat ciklikusaknak nevezzük.
Amennyiben a Lagrange-függvény nem függ expliciten az időtől, akkor a rendszer energiája lesz egy megmaradó mennyiség.[1]
↑ Nagy Károly: Elméleti mechanika, Nemzeti Tankönyvkiadó, 2002., 9631939553
Fizikaportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Megmaradási_tétel&oldid=25210014”
Utoljára szerkesztve 2022. augusztus 25., 22:37-kor
A lap utolsó módosítása: 2022. augusztus 25., 22:37
A lap szövege CC BY-SA 3.0 alatt érhető el, ha nincs külön jelölve.