hu hu de hu hu hu de hu ru hu de hu de hu ru hu pl hu pl hu pl hu pl hu hu pl hu pl hu hu pl hu de hu hu de hu de hu de hu hu de hu hu de fr de hu de hu de hu hu ru hu ru hu ru hu ru hu pl hu de hu de hu de hu pl hu uk hu uk hu de hu hu de hu cs hu hu de hu uk hu hu uk hu pl hu de hu de hu pl hu de hu hu hu hu hu hu de hu pl hu pl hu uk hu pl hu pl hu de hu hu hu de hu de hu de hu pl hu uk hu uk hu pl hu de hu hu de hu de hu de hu uk hu pl hu es hu pl pl es hu uk hu pl hu uk hu uk hu uk hu hu de hu de hu de hu de hu de hu de hu pl hu uk hu uk hu uk hu de hu de hu de hu pl hu de hu uk hu de hu ja hu uk hu uk hu cs hu de hu de hu de hu de hu hu hu uk hu uk hu cs hu pl hu de hu uk hu uk hu lt hu pl hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu de hu hu hu hu hu de hu de hu hu hu pl hu de hu de hu de hu pl hu de hu ru hu hu hu cs hu de hu de hu de hu pl hu pl hu de hu de hu hu hu hu hu pl hu de hu de hu hu hu hu de hu de hu de hu cs hu de hu de hu de hu de hu hu hu cs hu de hu de hu de hu de hu pt hu cs hu cs hu de hu hu hu fr hu pl hu hu pl hu hu de hu hu de hu de hu de hu de hu ru hu hu hu de hu de hu hu hu ru hu pl hu de hu de hu pl hu hu hu uk hu pl hu en hu de hu de hu pl hu pl hu ru en pl hu pl hu pl hu de hu hu de hu de hu de hu ru hu ru hu ru hu de hu ru hu pl hu hu pl hu ru hu ru hu ru hu ru hu de hu de de hu hu de hu de hu hu hu pt hu de hu de hu de hu hu hu uk hu uk hu de hu de hu de hu pt hu pl hu de fr hu de hu de hu de hu de fr de hu cs hu cs hu de hu uk hu hu uk hu ru hu de hu de hu hu hu hu hu hu de hu ru hu ru hu de hu de hu de hu ru hu ru hu ru hu hu ru hu de hu de hu de hu ru hu de hu de sk de hu de hu de hu ru hu ru hu ru hu de hu de hu de hu ru hu fr ru hu ru hu ru hu ru hu ru hu de hu hu de hu ru hu de hu de hu ru cs ru hu ru hu de hu de hu de hu de hu it hu it hu cs hu de hu ru hu de hu cs hu hu cs hu cs hu hu hu de hu de hu de hu de hu de hu de hu de hu hu de hu hu hu hu hu ru hu ru hu cs hu cs hu cs hu ru hu de hu hu hu de hu de hu de hu de hu de hu ru hu cs hu hbs_lat hu ru hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu en hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en en hu hu
Bérlő körforgó Budapesten | Hadszíntér és hátország
• Tormay Cecil: Régi ház
• Krúdy Gyula: Palotai álmok
• Ady Endre: Ki látott engem?
• Törvényjavaslat a Nemzeti Színház új épületéről
• Állásfoglalás a politikai tömegsztrájk ellen Franciaországban
• Megszületett Tolnay Klári színésznő
• Tüntetések a háború mellett
• Népszava: Nem akarunk háborút!
• A politikai jellegű gyűlések betiltása
• Az Osztrák-Magyar Monarchia hadüzenete Szerbiának
• A budapesti élelmiszerárak emelkedése
• Montenegró hadüzenete az Osztrák-Magyar-Monarchiának
• Az Osztrák-Magyar Monarchia hadüzenete Oroszországnak
• Nagy-Britannia hadüzenete az Osztrák-Magyar-Monarchiának
• Franciaország hadüzenete az Osztrák-Magyar-Monarchiának
• Megszületett Baróti Lajos labdarúgó
• XV. Benedek pápa megválasztása
• A Nemzeti Színház és az Operaház működésének felfüggesztése
• Orosz csapatok Magyarország területén
• Vágó Géza: Nagy dolog a háború
• Az első ypres-i csata
• Ady Endre: Az eltévedt lovas
• A Népszava esti kiadása
• A szén és a tűzifa árának maximalizálása
• A behívások miatt csökkent a szakegyletek létszáma
• Babits Mihály: Játszottam a kezével
• A Mária Valéria-telep létrehozása
• Bartók Béla: Román népi táncok
• Leopold von Berchtold lemondása
• Hadiüzemekben dolgozók munkakörülményeinek javítása
• Újra játszik a Nemzeti
• A Fox Film Corporation megalapítása
• Új rendező a Nemzeti Színházban
• Központosított gabonaelosztás Németországban
• Ferenc Ferdinánd gyilkosainak kivégzése
• Elszaporodik az élelmiszer-spekuláció
• Emelkednek a gyógyszerárak
• A tengeralattjáró-háború kezdete
• Újságírók tiltakozása a cenzúra ellen
• Gabonakészletek lefoglalása Ausztriában
• Szocialista nőmunkások a háború ellen
• Liszt- és kenyérhiány a fővárosban
• Egy nemzet születése
• Márkus József halála
• Flottatámadás a Dardanellák ellen
• Az MSZDP gyűlésének betiltása
• Az Universal City megnyitása
• Ady és Csinszka házasságkötése
• Javaslat a parlamenti ciklus meghosszabbítására
• Német támadás Ypres-nél
• Az örmény népirtás kezdete
• Partraszállás a Gallipoli-félszigeten
• Javaslat a katonák választójogáról
• A Jugoszláv Bizottság megalakulása
• A lisztfogyasztás korlátozása
• A Szocializmus megjelenése
• A második hadikölcsön
• A Lusitania elsüllyesztése
• A Metro Pictures Corporation létrehozása
• Olaszország hadüzenete az Osztrák-Magyar Monarchiának
• A gabonafelhasználás állami szabályozása
• Az első isonzói csata
• Új főrendező az Operában
• Húsmentes napok elrendelése
• A második isonzói csata
• Széll Kálmán halála
• Szocialista konferencia Svájcban
• A kukorica állami felvásárlása
• Bulgária hadüzenete Szerbiának
• Az MSZDP üléseinek betiltása
• A harmadik isonzói csata
• A szocialista mozgalmak fokozottabb ellenőrzése
• A Tett megjelenése
• Ujházi Ede halála
• A negyedik isonzói csata
• A Cseh Külföldi Bizottság megalakulása
• A tejjegy bevezetése
• A Csárdáskirálynő bemutatása
• A Lánchíd megnyitása
• A választójog kiterjesztésének követelése
• Újabb élelmiszer-árszabások megjelenése
• Törvény az árdrágítások ellen
• 25 éves az MSZDP
• A kenyérjegy bevezetése
• Karinthy Frigyes: Tanár Úr kérem
• Babits Mihály: Recitativ
• Móricz Zsigmond: Nem élhetek muzsikaszó nélkül
• Vigalmi adó Budapesten
• Mocsáry Lajos halála
• A munkaügyi panaszbizottságok felállítása
• A hadkötelesek korhatára 55 év
• A bőráruk szabadpiaci értékesítésének betiltása
• A Cukorközpont felállítása
• A hadüzemi munkások sztrájkjogának felfüggesztése
• Az Újságpapír-központ felállítása
• Munkásnők “a hadseregben”
• Eötvös Károly halála
• A második zimmerwaldi konferencia
• Háborúellenes tüntetések Németországban
• Görgei Artúr halála
• A jütlandi csata
• A Bruszilov-offenzíva megindulása
• A magyarországi szakszervezetek konferenciája Budapesten
• A budapesti munkásgyűlések betiltása
• A somme-i csata
• Károlyi Mihály lemond pártelnöki tisztségéről
• Rosa Luxemburg internálása
• Hadiszállítók a katonai bíróság előtt
• Hágai konferencia a békéért
• A hatodik isonzói csata
• Törvény egyes adónemek összegének emeléséről
• Románia csatlakozása az antanthatalmakhoz
• A tej árának emelkedése
• Olaszország hadüzenete Németországnak
• Románia hadüzenete az Osztrák-Magyar Monarchiának
• A hazai ellenzék a kormány lemondását követeli
• A tank első bevetése
• A szociáldemokraták választójogi gyűlésének betiltása
• A cukor árának emelkedése
• A Tett betiltása
• Tüntetés Újpesten a burgonyahiány miatt
• A Közélelmezési Hivatal és Tanács felállítása
• A csárdáskirályné magyarországi bemutatója
• Az önálló lengyel királyság kikiáltása
• Wilson elnököt újraválasztják
• A kecskeméti színház felveszi Katona József nevét
• A Ma megjelenése
• I. Ferenc József halála
• A 16 és 60 közöttiek hadiszolgálatra kötelezése Németországban
• A gáz és az áram árának emelkedése
• Német békeajánlat a szövetségeseknek
• IV. Károly megkoronázása
• A Béke Nobel-díj a Nemzetközi Vöröskereszté
• Charlie Chaplin: A kivándorló
• Bartók Béla: Nyolc magyar népdal
• Bánki Donát: Vízturbina
• Az antant békére törekszik
• A Népszövetség megalakítása
• A korlátlan tengeralattjáró-háború kezdete
• Az USA megszakítja Németországgal a diplomáciai kapcsolatot
• Lövések a parlamentben
• Törvényjavaslat a választójog bővítéséről
• Forrongás a hadseregben az élelmezés miatt
• Papírhiány miatt csökken a lapok terjedelme
• Emelkednek a dohányárak
• Új kormány Oroszországban
• Újabb megszorítások a közélelmezésben
• IV. Károly békekísérlete
• Az USA hadüzenete Németországnak
• Cenzúra alatt a Népszava
• Munkássztrájk az élelmiszerhiány miatt
• Tömörkény István halála
• Javaslat a Választójogi Blokk megalakítására
• A budapesti kereskedősegédek tüntetése
• A tizedik isonzói csata
• Szociáldemokrata nőkongresszus Budapesten
• Friedrich Adlert halálra ítélik
• Lemond Tisza István
• Tüntetés Tisza István ellen
• Megszűnik a Népszava előzetes cenzúrája
• Szociáldemokrata szervezésű népgyűlések a fővárosban
• Munkásnők sztrájkja a béremelésért
• Brit páncélosok támadása
• Esterházy Móric a miniszterelnök
• Változik a panaszbizottságok hatásköre
• Gyóni Géza halála
• A lőszergyári munkásnők sztrájkja
• Munkássztrájk a Fővárosi Elektromos Művekben
• A Kerenszkij-kormány megalakulása
• A katonai bíróságok hatáskörének korlátozása
• Az antant offenzívája Flandriában
• Népgyűlés a hadisegélyek rendezéséért
• Wekerle Sándor a miniszterelnök
• Háborúellenes csoport a Galilei körben
• Justh Gyula halála
• Mata Hari halála
• A caporettói áttörés
• Nők tüntetnek Budapesten
• Az októberi orosz forradalom kezdete
• A Népszava cikke a szovjetek kongresszusáról
• Clemenceau kormányra kerülése
• Háborúellenes tüntetés Budapesten
• Fegyverszünet a keleti fronton
• Finnország kikiáltotta függetlenségét
• Az USA hadüzenete a Monarchiának
• Választójogi törvényjavaslat a parlamentben
• A Galilei Kör röplapja
• Tüntetés az élelmiszerhiány miatt
• Wilson 14 pontja
• A Galilei Kör feloszlatása
• Wekerle Sándor lemondása
• A 48-as Alkotmánypárt megalakulása
• A Wekerle-kormány átalakulása
• A bányamunkások szövetségének megalakulása
• A MÁV-alkalmazottak politikai aktivitásának korlátozása
• Khuen-Héderváry Károly halála
• A panaszbizottságok hatáskörének kiterjesztése
• Észtország és Litvánia független
• Tüntetés az élelmiszerhiány miatt
• A breszt-litovszki béke
• Vasárnapi munkaszünet a húsiparban
• Moszkva az új főváros
• Tüntetés a háború ellen
• Offenzíva a Somme-nál
• Sajtóvita az MSZDP választójogi politikájáról
• Ferdinand Foch az új főparancsnok
• Vita a választójogi törvénytervezetről
• Népgyűlés az általános választójogért
• Wekerle Sándor lemondása
• Gavrilo Princip halála
• Románia békét köt
• Wekerle Sándor új kormánya
• Új választójogi reform
• A Népszava írása a választójogi tervezetről
• Pécsi katona- és bányászlázadás
• A kékszakállú herceg vára
• Német offenzíva a Marne-nál
• Nagygyűlés a nők választójogáért
• Lapbetiltás a fronton
• Német megtorpanás a nyugati fronton
• Sortűz a MÁV Gépgyárban
• A választójogi törvényjavaslat vitájának kezdete
• II. Miklós halála
• A választójogi törvény elfogadása
• Tüntetés az élelmiszerhiány miatt
• Katonaszökevények elleni szankciók
• A német hadsereg „fekete napja”
• Merénylet Lenin ellen
• Károlyi Mihály nyílt levele
• Bulgária békét köt
• Szabó Ervin halála
• Tombol a spanyolnátha
• Új német kormány
• A Monarchia békeajánlata
• A Szlovén-Horvát-Szerb Nemzeti Tanács megalakulása
• Merénylet Tisza ellen
• „Ezt a háborút elveszítettük”
• Károlyi Mihály törvényjavaslata
• A Munkapárt megszűnése
• A Magyar Nemzeti Tanács megalakulása
• Ismét működik a Galilei Kör
• Az olaszok áttörik a frontot
• Tisza István halála
• Károlyi Mihály a miniszterelnök
• Orosz hadifoglyok hazaszállítása
• Magyar hadifoglyok hazatérése
• A compiègne-i fegyverszünet
• Az eckartsaui nyilatkozat
• A MOVE megalakulása
• Románia területi követelései
• A KMP megalakulása
• Szerb–Horvát–Szlovén Királyság megalakulása
• Kaffka Margit halála
• Erdély egyesül Romániával
• A Vörös Újság megindulása
• Nők a jogi egyetemen
• Szeged francia megszállása
Bérház a főváros I. kerületében
1915 tavaszán egy rövid időre lakásbőség köszöntött Budapestre. Az elhúzódó háború miatt beindult költözködési hullám a korábbi és későbbi időszakokhoz képest a bérlők számára kedvezőbb helyzet teremtett, míg a háziurak bérleszállítással próbálták megtartani régi, illetve megnyerni új bérlőiket.
Budapest rohamtempóban bővült a világháború előtti évtizedekben. Az 1873-as városegyesítés idején mintegy 300 000 ember élt a fővárosban, míg az I. világháború kitörésekor ennek háromszorosa, 900 000. Az 1910-es évek budapesti lakosságának alig több mint egyharmada volt pesti, budai vagy óbudai születésű: a nagy többség vidékről érkezett, hogy az ezekben az évtizedekben – egy európai „birodalom” második számú fővárosaként – valódi metropolisszá váló Budapesten keresse a boldogulást.
A földszintes Budapest nem lett teljesen a múlté, mert nem számított „magas” városnak a századforduló után sem, de a belső kerületekben elszaporodtak a három-ötszintes bérházak, bérpaloták. Az építkezések így sem tudtak lépést tartani az igényekkel: a fővárosban nehéz és drága dolog volt lakáshoz jutni. A budapestiek elsöprő többsége nem saját lakásban lakott, egy lakás árát évek alatt is képtelen lett volna összegyűjteni. Azonban ne gondoljuk, hogy a biztos jövedelmet fialó befektetésként – többnyire hitelből – épített bérházakban, bérpalotákban csak a kevésbé tehetősek éltek. A lakások többsége ugyan egyszobás volt még 1914-ben is, de míg az ilyen lakások száma a kiegyezés idején a kétharmadot közelítette, az 1910-es évek elejére 55% alá esett. Azaz majdnem minden második lakás már nagyobb volt: minden negyedik kétszobás, minden kilencedik háromszobás, majd minden tizedik négyszobás vagy nagyobb. Vagyis a jómódú, sőt kifejezetten gazdag családok is inkább bérelt lakásban éltek.
Ezzel együtt a többség szűk helyen, egészségtelen környezetben, mégis pénztárcájához mérten drágán lakott. Sok lehetősége nem volt ezen változtatni, mert a lakások forgásához szükséges lakásállománynak rendszerint csak a töredéke – negyede-ötöde – állt szabadon, így nem volt hova átköltözni, illetve a hiány miatt aligha várták kedvezőbb feltételek. Sokan a kicsiny lakásukba is fogadtak albérlőket, ágybérlőket, hogy a lakásbért ki tudják gazdálkodni. „Azt mondták, hogy a házbéruzsorának nincs határa. Hogy lakni kell… a háziurak azt csinálhatják a szegény emberrel, amit akarnak… Csakhogy most egy kis meglepetés érte úgy az uzsorásokat, mint azokat, akik azt harsogták, hogy ez ellen nincs orvosság. A Cserhát utcában megmutatták, hogy hol a határa a házbéruzsorának. A határa ott van, tisztelt publikum, ahol a lakó szétrombolja a házat. Pont.” – írta Molnár Ferenc 1909-ben a Pesti Naplóban. A bérlők elkeseredésének legvégső formája, a rombolással járó bérlősztrájk is előfordult a háború előtti években.
A háború idején a kormányzat, illetve a fővárosi vezetés mindenképpen el akarta kerülni, hogy a hátországban a lakáskérdés válságosra forduljon. Az élelmiszerárak maximálása mellett ez volt az a kulcskérdés, amit igyekeztek minél határozottabban kezelni, és a fokozatos intézkedések nyomán egyre inkább megkötni, ellenőrizni a piaci viszonyokat. Az első lépés ebben a sorban az 1914. július 31-i moratóriumrendelet volt, amelyet öt további követett. Ezek a fronton harcolók családjait igyekeztek megóvni attól, hogy utcára kerüljenek, miután a családapát besorozták. Az első rendelet még csak 14 napos haladékot adott a lakbér rendezésére, a továbbiak azonban ezt időben kiterjesztették, és tiltották a hadbavonultak családjainál a lakbérek emelését, illetve a bérleti szerződés nem fizetés miatti rendkívüli felmondását – de a szerződés rendes felmondásának jogát nem vonták meg. Utóbbi rendeletekre már az elszaporodó ilyen esetek elleni közbelépésként került sor, mivel a tulajdonosok is pánikszerűen szerettek volna megválni a nem fizető „védett” bérlőiktől.
Az Est már a háború első hónapjaiban is előszeretettel foglalkozott a lakásüggyel. Szeptemberben például két olyan esetet is bemutattak, amikor a moratórium ellenére a férj nélkül maradt családok nehéz helyzetbe juthattak. Az egyik esetben bírósági ítéletre is szükség volt: itt egy olyan családról volt szó, ahol az anya fiaival élt együtt, akik közül négyből három bevonult katonának. A bérleti szerződés a nő nevén volt, de állítása szerint a fiai fizették. A bíróság elfogadta az asszony védekezését, amit Az Est üdvözölt: „Szegény embereknél ti. a háziúrral, a kereskedővel és minden más féllel a jogviszonyt nem a családfő köti meg, mert a családfő nem ér rá jogviszonyokat kötni, mert a családfőnek kora reggeltől késő estig a maltert kell kanalazni az épületen, vagy pedig a cipőfoltot varrni a cipőkre. Egyéb viszonyt nem, de a jogviszonyokat mindig a munkásasszonyok szokták kötni férjük helyett…”
A másik esetben pedig – amelyet Az Est így írt le: „A fák alatt szekrények, ruhakosarak, matracok hevernek és néhány nő álldogál szomorúan. Az egyik fára a következő felírás van szögezve: »Ezen család feje hat hét óta a hazáért küzd, dacára ennek a Cserhát utca 19. számú házból ki lett lakoltatva.«” – a férj már a háború kitörése előtt felmondta a bérleti szerződést. Így aztán a háziurat nem is lehetett hibáztatni.
1915 első hónapjaiban azonban egészen más került a hírekbe: úgy tűnt, a bérlők felbolydultak, és a háború „állandó üzemmé” válása után mozgolódni kezdtek. (Igaz, ilyen menekülés a kisebb, olcsóbb lakásokba már szeptemberben is érezhető volt.) Ekkor már az ötödik moratórium-rendelet volt érvényben, amely 1915. március végéig szólt. Az Est február közepén arról tudósított, hogy rég nem látott tömeges lakásfelmondási hullám söpört végig a belvárosi kerületekben. A bérlők ezzel az amúgy is megdrágult életük költségeit igyekeztek leszorítani, úgy spórolva, hogy vagy kisebb, olcsóbb lakást kerestek, pláne, ha az albérlőiket is elvesztették, míg más esetekben a nagyszülők és szülők generációja költözött össze. A lakbéremelések miatt – hiszen a tulajdonosok megpróbálták azokra terhelni a költségeiket a kieső bevételeiket pótlandó, akikre lehetett, tehát ahol nem volt katona a családban. Perek is indultak, amelyeknek jelentős része megegyezéssel végződött: például a háziúr gyakran vállalta a kiköltöztetés költségeit, csak hogy megszabaduljon akadozva fizető, védett lakójától. Az Est jó pár háztulajdonost és házkezelőt is megszólaltatott, amiből vegyes kép bontakozott ki. Volt, ahol engedtek a bérlők követelésének és akár 40%-kal is csökkentették a lakbéreket, de többnyire csak csekélyebb, 10 százalékos engedményekről volt szó. Voltak, akik nagy számban kaptak felmondásokat bérlőiktől, míg másoknak több érdeklődője volt a felszabaduló lakásokra.
1915 tavaszán – az évtizedes lakásszűke után – másfél évnyi lakásbőség köszöntött Budapestre. Borsos Endre 1929-es munkája afféle „meseszerű” – már a másfél évtizeddel későbbi olvasó számára is hihetetlennek tűnő – állapotnak írta le ezt az időszakot: „volt már Budapesten lakásbőség is, amikor úgy válogatott a bérlő a neki kínált lakásokban, mint az almában; hogy volt idő Budapesten, amikor a háziurak nem „stájgeroláson” [lakbéremelésen], hanem azon gondolkoztak, hogy minő önkéntes bérleszállítással tartsák meg lakóikat.” A májusi nagy költözködési hullám miatt pedig a kormány meghosszabbította a rendeletben megszabott költözési határidőt, mert a fővárosban a fuvarozási vállalkozók nem győzték teljesíteni a megbízásokat.
(f. l.): Egy bírói ítélet = Az Est, 1914. szeptember 1.
Egy budapesti család a Városliget fái alatt = Az Est, 1914. szeptember 12.
Egy budapesti család a Városliget fái alatt = Az Est, 1914. szeptember 13.
Tömeges lakásfelmondás és bérleszállítás a februári negyedben = Az Est, 1915. február 14.
Borsos Endre: A magyar lakásügy a háború kezdetétől. I-II. kötet Budapest, 1929.
Gyáni Gábor: Bérkaszárnya és nyomortelep. A budapesti munkáslakás múltja. Budapest, 1992.
Umbrai Laura: A szociális kislakásépítés története Budapesten 1870–1948. Budapest, 2008.
Előző bejegyzés Így születnek a hősök – Désy Zoltán orosz fogságbanKövetkező bejegyzés Hollandia az I. világháború elején
Mit ír az újság?
copyright 2009, Politikatörténeti Intézet, Minden jog fenntartva