fr hu hu hu hu hu hu cs hu hu hu hu hu hu hu de hu hu da hu sk hu nl hu es hu fr hu hu hu hu hu hu hu ca hu fr hu hu hu hu hu sv hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu sk hu hu en cs de hu sk hu hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en ca mhr de eo es eu fr it ms nl pl pt ro sk hbs_lat oc fy pl hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2021. március 23.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
Ez a szócikk Ipolykérről szól. Hasonló címmel lásd még: Kér (egyértelműsítő lap).
Ipolykér (szlovákul: Kiarov) község Szlovákiában, a Besztercebányai kerületben, a Nagykürtösi járásban. Kis- és Nagykér egyesítésével jött létre.
Nagykürtöstől 15 km-re délkeletre fekszik, az Ipoly folyó mellett, a Sósári-dombok karéjában. Határában van a védett Kéri-mocsár.
Területén a történelem előtti időkben a lengyeli kultúra települése állt.
Neve a magyar Kér törzsnévből származik, melynek szálláshelye lehetett már 900 körül. A helyi hagyomány szerint a honfoglalók először a Pást nevű dűlőben, a Kerekdombon telepedtek meg.
Nevét egyes források szerint 1271-ben említi először írott dokumentum, „Keer”alakban. Más források szerint az első említés 1327-es keltezésű. A közeli Várdomb (szlovákul Hragyiste) nevű 266 méter magas hegyen valamikor vár állhatott a hagyomány szerint, de régészeti bizonyíték erre nincs. A 15. századra két falu állt a mai Ipolykér helyén, melyeket 1481-ben „Naghkeer”, 1486-ban „Kyskeer” alakban említenek. A Kéry és a Madách családok birtoka volt. Magyarország török megszállása idején mindkét falu elpusztult, de később újratelepült. A 19. század közepén a település ismét egy községgé egyesült. A 20. század elején még kisnemesi falunak tartották, lakói főként mezőgazdasággal foglalkoztak.
Fényes Elek szerint „Ipoly-Kis-Kér, Nógrád vm. népes puszta, 91 kath., 69 evang., 5 zsidó lak.”[2]
„Ipoly-Nagy-Kér, Nógrád vm. népes puszta, 147 kathol., 37 evang. lak. Ut. p. Balassa-Gyarmat.”[2]
A trianoni békeszerződésig Nógrád vármegye Balassagyarmati járásához tartozott. 1938 és 1944 között újra Magyarország része lett. A trianoni béke és 1950 között csak szlovák iskolája volt, ekkor magyar iskolát hoztak létre. Magyar nyelvű óvodáját még a rendszerváltás előtt megszüntették.
1880-ban 293 lakosából 247 magyar és 13 szlovák anyanyelvű volt.
1890-ben 287 lakosából 265 magyar és 21 szlovák anyanyelvű volt.
1900-ban 303 lakosából 301 magyar és 2 szlovák anyanyelvű volt.
1910-ben 340 lakosából 329 magyar és 7 szlovák anyanyelvű volt.
1921-ben 380 lakosából 312 magyar és 6 csehszlovák volt.
1930-ban 403 lakosából 366 magyar és 28 csehszlovák volt.
1941-ben 466 lakosából 458 magyar és 8 szlovák volt.
1970-ben 538 lakosából 494 magyar és 43 szlovák volt.
1980-ban 473 lakosából 418 magyar és 48 szlovák volt.
1991-ben 376 lakosából 311 magyar és 56 szlovák volt.
2001-ben 332 lakosából 245 magyar és 78 szlovák volt.
2011-ben 308 lakosából 176 magyar és 112 szlovák.
Itt született 1637-ben báró Kéry János váci püspök.
Népviselete az Ipoly-menti palóc viselet legkeletibb ága, Zsély népviseletével mutat rokonságot.
Oroszlányi László 19. századi neoklasszicista kúriája.
A Hétfájdalmú Szűzanya barokk kápolnája (18. század).
↑ Počet obyvateľov SR k 31. 12. 2019
↑ a b Fényes Elek: Magyarország geographiai szótára, mellyben minden város, falu és puszta, betürendben körülményesen leiratik. Pest: Fényes Elek. 1851.
A Nagykürtösi járás települései
Alsóesztergály (Dolné Strháre) ·  Alsópalojta (Dolné Plachtince) ·  Alsósztregova (Dolná Strehová) ·  Alsózellő (Malé Zlievce) ·  Apafalva (Opava) ·  Apátújfalu (Opatovská Nová Ves) ·  Bátorfalu (Bátorová) ·  Borosznok (Brusník) ·  Bussa (Bušince) ·  Csalár (Čeláre) ·  Csall (Čelovce) ·  Csáb (Čebovce) ·  Dacsókeszi (Kosihovce) ·  Dacsólám (Dačov Lom) ·  Ebeck (Obeckov) ·  Erdőmeg (Záhorce) ·  Érújfalu (Závada) ·  Fehérkút (Príbelce) ·  Felsőesztergály (Horné Strháre) ·  Felsőpalojta (Horné Plachtince) ·  Felsősztregova (Horná Strehová) ·  Felsőzellő (Veľké Zlievce) ·  Galábocs (Glabušovce) ·  Gyürki (Ďurkovce) ·  Hartyán (Chrt'any) ·  Inám (Dolinka) ·  Ipolybalog (Balog nad Ipľom) ·  Ipolyharaszti (Chrastince) ·  Ipolyhídvég (Ipeľské Predmostie) ·  Ipolykér (Kiarov) ·  Ipolynagyfalu (Veľká Ves nad Ipľom) ·  Kelenye (Kleňany) ·  Kóvár (Koláre) ·  Kőkeszi (Kamenné Kosihy) ·  Ipolykeszi (Kosihy nad Ipľom) ·  Ipolynyék (Vinica) ·  Ipolyszécsényke (Sečianky) ·  Ipolyvarbó (Vrbovka) ·  Kékkő (Modrý Kameň) ·  Kiscsalomja (Malá Čalomija) ·  Kishalom (Malé Straciny) ·  Kiskürtös (Malý Krtíš) · Kislibercse (Ľuboriečka) ·  Középpalojta (Stredné Plachtince) ·  Kürtösújfalu (Nová Ves) ·  Leszenye (Lesenice) ·  Lukanénye (Nenince) ·  Magasmajtény (Hrušov) ·  Mikszáthfalva (Sklabiná) ·  Nagycsalomja (Veľká Čalomija) ·  Nagyhalom (Veľké Straciny) ·Nagylám (Veľký Lom) ·  Nógrádszenna (Senné) ·  Nógrádszentpéter (Pôtor) ·  Óvár (Olováry) ·  Paróca (Pravica) ·  Rárósmúlyad (Muľa) ·  Sirak (Širákov) ·  Süllye (Šuľa) ·  Száraznyírjes (Suché Brezovo) ·  Szécsénykovácsi (Kováčovce) ·  Szelény (Seľany) ·  Szuhány (Sucháň) ·  Terbegec (Trebušovce) ·  Tótgyarmat (Slovenské Ďarmoty) ·  Tótkelecsény (Slovenské Kľačany) ·  Tótkisfalu (Vieska) ·  Veres (Červeňany) ·  Zombor ·  Zsély (Želovce)
Földrajzportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Ipolykér&oldid=23623664”
A Nagykürtösi járás települései
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2021. február 25., 07:50
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.