hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hbs_lat en sk hu hu hu hu hu en hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu ca hu fr hu hu hu hu is hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A holtág a folyónak olyan, egykori ága, amely vagy természetes módon – azáltal, hogy a folyásirány megváltozása következtében a folyó az egyik, vagy mindkét végét beiszapolta –, vagy mesterségesen, folyószabályzás során végzett kanyarulat-levágással, részben vagy egészben elvesztette a kapcsolatát az élővízzel.
A folyóról nem régen leválasztódott (vagy leválasztott) holtágakban általában még van víz (illetve ha a holtág a hullámtérben marad, akkor áradások alkalmával pótlódhat is), de ennek folyása már nincsen, álló tavat képez. Lehet még víz azoknak a holtágaknak a medrében is, amelyek csak a felső végükön szakadtak el a folyótól, alsó végük még az élővízbe torkollik, sodrásuk, rendszeres vízutánpótlásuk azonban az ilyen öbölszerű holtágaknak sincs. Más, a folyótól régebben elszakadt, illetve a hullámtéren kívülre került holtágak nyílt vízfelülete idővel eltűnik, a holtág apránként feliszapolódik és benövényesedik, végül teljesen ki is száradhat.
A holtágak keletkezésének tehát két módja van: létrejöhetnek természetes lefűződéssel a folyóról, illetve mesterségesen, levágással.
Azokat a holtágakat, amelyek nyílt vízfelülettel is rendelkeznek, Magyarországon nevezik morotvának is.
2 Magyarországi folyók holtágai
2.4 Egyéb magyarországi folyók
A holtágak halban, hüllőkben, madarakban egyaránt gazdagok.
Ez a szakasz egyelőre üres vagy erősen hiányos. Segíts te is a kibővítésében!
A Dunának kevés jelentős holtága van, ezek jobbára a Szigetközben és a Pakstól délre eső folyószakaszon találhatók, mint például a Bölcskei Duna-holtág, a Fadd–Dombori-holtágrendszer (Faddi-Duna) vagy a gemenci holtágak. Öböl jellegű holtág a budapesti Duna-szakasz déli részén található Hárosi-öböl.
A Tisza szinte egész magyarországi szakaszát terebélyes holtágak kísérik végig, a nagyobb vízfelületű holtágakat (pl. Fegyverneki Holt-Tisza, szajoli morotva) horgászati, sőt vízisport-célokra is hasznosítják, míg más, a városoktól távolabb fekvő holtágak, holtágrendszerek értékes, természetvédelmi oltalom alatt álló élőhelyek (pl. a Mártélyi Holt-Tisza, a Göbe-morotva a Tiszadorogmai Göbe-erdő Természetvédelmi Területen, illetve a Tiszadobi-ártér Természetvédelmi Terület vagy a Tiszatelek-Tiszaberceli Ártér Természetvédelmi Terület kisebb holtágai).
A Dráva magyarországi szakaszán több mint tucatnyi holtág, holtágrendszer található, ezek jó része a ramsari egyezmény hatálya alá tartozó, természetvédelmi oltalom alatt álló, értékes vizes élőhely. Az egyik legjelentősebb ezek közül a több mint tíz kilométeres együttes hosszúságú, az idők során négy, többé-kevésbé különálló tóra széttagolódott Cún–Szaporca-holtágrendszer. Természetvédelmileg és tájképileg jelentős a Mura torkolatvidékének holtágrendszere is.
A kisebb hazai folyók holtágai általában csak térségi, vagy lokális, természetvédelmi illetve ökoturisztikai jelentőséggel bírnak. Talán legismertebb közülük a Szarvas-Békésszentandrási Holt-Körös, amely a Tisza vízrendszerében fellelhető legnagyobb ármentesített területi holtág: teljes hossza megközelíti a 30 kilométert, átlagos víztérfogata pedig 4,5 millió köbméter, amivel Magyarország ötödik legnagyobb állóvizének számít.[1]
↑ Archivált másolat. [2015. augusztus 11-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2015. július 31.)
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Holtág&oldid=23585194”
Utoljára szerkesztve 2021. február 14., 22:19-kor
A lap utolsó módosítása: 2021. február 14., 22:19
A lap szövege CC BY-SA 3.0 alatt érhető el, ha nincs külön jelölve.