hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu tr hu hu hu hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en ar arz en az ru sv bg hbs_lat ca hbs_lat vi cy da de el eo es et eu fa fi nn fr fy de lt hy id es it ja ka kk ko it lb en lt en mr ms it nds ne nl nb fr pl pt ro ru hbs_lat sk sq hbs_lat en sv hu en th ceb tr oc fy uz fr vi pl zh xmf zh zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2020. február 1.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
Évszázadok: i. e. 5. század – i. e. 4. század – i. e. 3. század
Évtizedek: i. e. 360-as évek – i. e. 350-es évek – i. e. 340-es évek – i. e. 330-as évek – i. e. 320-as évek – i. e. 310-es évek – i. e. 300-as évek – i. e. 290-es évek – i. e. 280-as évek – i. e. 270-es évek – i. e. 260-as évek
Évek: i. e. 319 – i. e. 318 – i. e. 317 – i. e. 316 – i. e. 315 – i. e. 314 – i. e. 313 – i. e. 312 – i. e. 311 – i. e. 310 – i. e. 309
A birodalom ázsiai részét uraló Antigonoszhoz a makedóniai Kasszandrosz, a trákiai Lüszimakhosz, az egyiptomi Ptolemaiosz és a babiloni Szeleukosz követséget küld, követelve jelentős területek átadását. Antigonosz ezt megtagadja és megkezdődik a harmadik diadokhosz háború.
Milétoszi Arisztodémosz meggyőzi az aitóliaiakat, hogy támogassák Antigonoszt.
A Kasszandrosz oldalára átállt Alexandrosz (a hivatalos régens, Polüperkhón fia) elfoglalja a fellázadt Dümét. Röviddel később Sziküónban egy helyi lakos meggyilkolja. Seregeinek vezetését felesége, Krateszipolisz veszi át.
Antigonosz csellel az udvarába hívatja a birodalom keleti felén jelentős hatalomra szert tett Peithónt és megöleti. Ezután megszállja a Ptolemaiosz uralma alatt lévő Szíriát, Türoszt pedig ostrommal veszi be.
Antigonosz szabadságot ígér a görög városoknak, támogatásukért cserébe; az égei-tengeri szigetek szövetsége már az ő oldalára állt. Kasszandrosz elfoglalja és elpusztítja az aitóliai Agrinio városát.
Marcus Poetelius Libót és Caius Sulpicius Longust választják consulnak. A consulok folytatják Sora ostromát, amely egy helyi lakos árulása révén a kezükre kerül.
A vesztes lautulaei csata hírére elpártol Rómától Luceria, Capua és az ausonok népe. Az ausonok három városa árulás miatt elesik, a rómaiak nagy vérengzést rendeznek bennük. Luceriát rohammal elfoglalják, lakóit és a szamnisz szövetségeseiket megölik, a városba római telepeseket küldenek.
A capuai összeesküvés kivizsgálására Caius Maeniust dictatorrá nevezik ki. A dictator római nemeseket is letartóztat, míg végül az általános felháborodás hatására lemond tisztségéról.
A két consul legyőzi a Capua elpártolásának hírére a közelbe érkező szamnisz sereget, majd ostrom alá veszik Bovianumot.[1]
Csou Nan-vang kerül a Csou-dinasztia élére.
Xenokratész, görög filozófus, az athéni Akadémia vezetője
Aiszkhinész, athéni politikus és szónok
↑ Titus Livius: A római nép története Kilencedik könyv
Ez a szócikk részben vagy egészben a(z) 314 BC című angol Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=I._e._314&oldid=22223920”
I. e. 4. század
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2020. február 1., 20:33
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.