hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en cs de hu hu hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en ar arz az ku de ru bg hbs_lat mhr it hbs_lat de el eo es et eu fa fi fr de lt he hbs_lat hy id it ja ka kk ko cs it lt lv en nl nb ta pl pt ro ru bxr hbs_lat sk sl hbs_lat sv en th tr oc fy uz vi zh xmf zh zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2020. augusztus 12.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
Ez a szócikk nem tünteti fel a független forrásokat, amelyeket felhasználtak a készítése során. Emiatt nem tudjuk közvetlenül ellenőrizni, hogy a szócikkben szereplő állítások helytállóak-e. Segíts megbízható forrásokat találni az állításokhoz! Lásd még: A Wikipédia nem az első közlés helye.
Ausztria, Dél-Németország, Dél-Tirol, Egyesült Államok, Kanada, Brazília
Római katolikus kb. 75%, protestáns kb. 5%, egyéb vagy nem vallásos
németek (főként a bajorok), más germán népcsoportok
A Wikimédia Commons tartalmaz Osztrákok témájú médiaállományokat.
Osztrákoknak (németül Österreicher) az Osztrák Köztársaság és történelmi elődjeinek, valamint jogelődjeinek lakóit nevezzük. Szokás ehhez alapfeltételként alkalmazni a német nyelv ismeretét is. A történelem során a bajorokhoz és a poroszokhoz hasonlóan őket is németeknek tekintették, ám a második világháború után az osztrákok igyekeztek magukat a németektől, mint a második világháború kirobbantóitól elkülöníteni.
Elképzelhető az állampolgárság figyelembe vétele is, de ez a Habsburg-monarchia kiterjedtsége miatt igen széles halmazt eredményezhet. Ha ide számítjuk az egész birodalom lakóit, akkor 12 különböző nyelven beszélő embertömeget kapunk.
Ma a világon több mint 8 millió osztrák él.
Az osztrák nép fogalmának kialakulása[szerkesztés]
A Habsburg Birodalom, Poroszországgal, Bajorországgal és sok egyéb állammal együtt a Német-római Birodalom egyik utódállama volt. Lakói németek voltak, akik magukat a 19. században, a nemzeti ébredés korában is németnek tartották, különbséget csupán a protestáns északnémetek között tettek magukkal - a népesség a Habsburg-ház erős rekatolizációs törekvései miatt a katolikus hitet gyakorolta, gyakorolja.
Az osztrák nép önállósodásához vezető első lépcső a porosz–osztrák–olasz háború volt 1866-ban. A két hónapos harcban a poroszok döntő győzelmet arattak (bár a Habsburgok vereséget mértek az olaszokra), mellyel eldőlt, hogy Velence elvesztése mellett nem léphetnek be a megalakítani szándékozott német egységbe (ezzel az ún. kisnémet egység jött létre).
Habár ekkortól beszélhetünk tényleges osztrák államról, a népesség továbbra is német identitású volt, és Németország felől is megvolt az igény a teljes német egységre. A fordulópontot az első világháborús összeomlás hozta meg: felbomlott az Osztrák–Magyar Monarchia, és megbukott mind a Habsburg-, mind a Hohenzollern-ház. Az újonnan megalakult Osztrák Köztársaság területe a Monarchiához képest jelentősen lecsökkent, itt a lakosság túlnyomó többsége németajkú volt. A franciaországi békekonferenciákon enyhítettek az osztrákok békefeltételein, cserébe meg kellett maradniuk önálló államnak.
Az osztrákság, valamint az osztrák propaganda Németországot tette felelőssé a katasztrofális végkimenetelű háborúért. Az osztrákok elkezdték megkülönböztetni magukat a németektől, ezzel elindult nemzeti ébredésük. Ezt megállította a gazdasági világválság, és a Dollfuss-féle náci kormány egyesülési akarata, ám az Anschluss (1938) következményei, a Harmadik Birodalom katonai vereségében való kényszerű osztozás ráébresztette a nemzetet, hogy az eltelt 60 év alatt nehezen áthidalható kulturális szakadék alakult ki a két ország népe között.
Az 1945-ös felszabadulás után Ausztriát tíz évre megszállták a szövetséges hatalmak, majd 1955-ben – a megszállók hozzájárulásával készült, semlegességre kényszerítő államszerződés megkötése után – kikiálthatták a Második Osztrák Köztársaságot. Ekkorra már kialakult az önálló osztrák nemzet képe, melyet a teljes osztrákság magáénak vallott - míg egyes népek nemzeti ébredése végignyúlt a teljes 19. századon, az osztrákoké, bár késve indult, csupán harminc évet vett igénybe.
Alfred Missong sen.: Der österreichische Mensch, Esszé. (Előadás 1951, Zürich. Online változat. (németül)
A modern Európa népei
albánok ·  angolok ·  arománok ·  baskírok ·  baszkok ·  beások ·  belaruszok ·  bolgárok ·  bosnyákok ·  bretonok ·  cornwalliak ·  csehek ·  csuvasok ·  dánok ·  észak-kaukázusi népek ·  észtek ·  feröeriek ·  finnek ·  flamandok ·  franciák ·  friuliak ·  frízek ·  gagauzok ·  galiciaiak ·  görögök ·  hollandok ·  horvátok ·  írek ·  isztrorománok ·  izlandiak ·  kalmükök ·  karjalaiak ·  kasubok ·  katalánok ·  komik ·  korzikaiak ·  kvének ·  ladinok ·  lengyelek ·  lettek ·  litvánok ·  luxemburgiak ·  macedónok ·  máltaiak ·  magyarok ·  marik ·  meglenorománok ·  moldávok ·  montenegróiak ·  mordvinok (erzák, moksák) ·  morvák ·  németek ·  norvégok ·  nyenyecek ·  okcitánok/provanszálok ·  olaszok ·  oroszok ·  osztrákok ·  örmények ·  portugálok ·  rétorománok/romansok ·  romák/cigányok ·  románok ·  ruszinok/ruténok · San Marinó-iak  ·  skótok ·  spanyolok ·  svédek ·  számik/lappok ·  szárdok ·  székelyek ·  szerbek ·  szicíliaiak ·  szlovákok ·  szlovének ·  szorbok ·  tatárok (krími tatárok, lipekek) ·  törökök ·  udmurtok ·  ukránok ·  vallonok ·  vepszék ·  walesiek
Ez a néppel vagy etnikummal kapcsolatos lap egyelőre csonk (erősen hiányos). Segíts te is, hogy igazi szócikk lehessen belőle!
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Osztrákok&oldid=22942633”
Forrással nem rendelkező lapok
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2020. augusztus 12., 13:41
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.