hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu en en en en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu ca hu hu en hu en hu nl nl hu fr hu hu hu hu hu pl hu en hu hu hu hu en cs de hu fr hu fr ru de de en ru ru en en ta ru hu hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en ar arz ku ru bg br hbs_lat ca hbs_lat cy da de el eo es et eu fa fi fr de lt he hy id es is it ja ka ko it lt lv my mzn nl nb pl pt ro ru en en sk sl hbs_lat sv th tr fy vi ceb zh he zh fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
I. Albert belga király – Wikipédia
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2021. december 28.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
Albert Léopold Clément Marie Meinrad
I. Albert belga király fényképe.
1909. december 23. – 1934. február 17.
1934. február 17. (58 évesen)[1][6][2][3][4]
Princess Joséphine Marie of Belgium
Princess Joséphine Caroline of Belgium
Princess Henriette of Belgium
Lipót, Károly, Mária Jozefa
I. Albert belga király aláírása
A Wikimédia Commons tartalmaz I. Albert belga király témájú médiaállományokat.
I. Albert (1875. április 8. – 1934. február 17.), Belgium harmadik királya. Születésekor az Albert Léopold Clément Marie Meinrad nevet kapta. Fülöpnek, Flandria hercegének második fia volt. Nagybátyjának, II. Lipót királynak halála után, legközelebbi hozzátartozójaként örökölte a trónt. Nagyapja, I. Lipót volt a független Belgium első uralkodója.
1.1 Az első világháborúban
1.2 Családi kapcsolatai európai uralkodóházakkal
1.3 Albert és a tudományok
2 Családja és leszármazottai
Albert és Erzsébet eljegyzési fényképe
Albert király és Erzsébet királyné egy korabeli színes napilap címlapján, 1910-ben
Bár Albert csak a második fia volt apjának, de bátyja, Balduin belga királyi herceg 1891-ben 22 éves korában elhunyt, ezzel Albert herceg az apja után harmadik lett a trónöröklési sorrendben. Apjának 1905-ös halálakor kinevezték Flandria grófjává és a trón közvetlen örökösévé, mivel nagybátyjának, II. Lipót belga királynak egyetlen törvényes fiú utóda sem maradt életben. II. Lipót király 1909-es halála után Albert herceg örökölte Belgium trónját. 1909. december 23-án tette le az alkotmányos esküt.
Albert a háború kitörésekor átvette a belga hadsereg irányítását[7] és katonáit az Yser (IJzer) folyó mentén kiépített lövészárkokból irányította, miközben a belga kormány Le Havre-ba menekült. Albert természetesen értesült a német inváziós tervekről, de Belgium semlegessége miatt nem fegyverkezhetett szabadon. A háború előtt Berlinbe látogatott, és amikor értesítették a Kaiser terveiről, miszerint Belgiumon keresztül szándékozik lerohanni Franciaországot, csak annyit válaszolt: „Egy nemzet uralkodója vagyok, nem egy úté!”.[8]
1914 augusztusában a király főhadiszállását áthelyezték a Korbeek-Lo közelében található Kasteel de Dieudonné-ba, de Dieudonné báró kastélyába. A király augusztus 5. és 19. között tartózkodott itt, utána a német tüzérségi támadások miatt a kastély teljesen leégett.
1914. októberére a belga hadsereg súlyos veszteségeket szenvedett és általános visszavonulásban volt, amikor a francia kormány képviselője, Paul Pau tábornok, az Elzászi Hadsereg parancsnoka azt javasolta Albertnek, hogy húzódjon vissza francia területre, a Calais–Saint-Omer vonal mögé.
A belgák, brit és francia csapatokkal megerősítve sikeresen állították meg a németek előrenyomulását a Marne folyó vonalán, majd a szeptember 5-én kezdődő ellentámadásban visszaszorították a németeket. Albert végig csapatai élén állt, vezette őket Antwerpen ostromában, illetve az Yser folyó mentén vívott csatákban.
Albert a szövetségesek nyomásának ellenállva megtartotta a belga csapatok parancsnokságát és nem olvasztotta be katonáit a brit vagy francia haderőbe. Csak a háború végére adta be derekát és cserébe a szövetséges Flandria Hadseregcsoport parancsnoka lett, amelyet belga, brit és francia csapatok alkottak.[8] A háború végén hősnek kijáró fogadtatásban részesítették, amikor bevonult a felszabadított Brüsszelbe.
Családi kapcsolatai európai uralkodóházakkal[szerkesztés]
Albert szoros családi kapcsolatban állt Európa számos uralkodóházával, hiszen nagybátyja, I. Károly Románia királya volt, nagynénje, Stefánia Portugália királynéja volt, unokatestvére osztrák-magyar főherceg, míg apósa bajor herceg volt.
Albert és a tudományok[szerkesztés]
1927. október 1-jén Albert beszédet mondott Seraing városában John Cockerill munkásságával kapcsolatban. A beszédben kifejtette, hogy a belga tudományos élet, az alapkutatások válságban vannak. A megoldás, véleménye szerint, a belga nagyiparosok, bankárok támogatása lenne. A beszéd következményeként a következő évben megalakult a Nemzeti Tudományos Kutatási Alap (Nationaal Fonds voor Wetenschappelijk Onderzoek, NFWO), Emile Francqui elnökségével. Az alap, amelyet például a Solvay-család és Belgium legjelentősebb bankjai támogattak, pénzügyi támogatást biztosított az alap- és alkalmazott kutatásoknak, hogy ezek révén lendületet adjanak a belga gazdaság fejlődésének.
A tudományok növekvő támogatásának másik jelentős kedvezményezettjei a régészeti és néprajzi kutatások voltak. Az 1930-as években Belgiumból számos kutatóexpedíció indult, többek között az 1934-es francia–belga expedíció a Húsvét-szigetre, amelyek két hatalmas szoborral tértek vissza – ezek közül az egyik ma a párizsi Musée de l’Homme, a másik a brüsszeli Királyi Szépművészeti Múzeum gyűjteményében található. 1935-ben belga régészek Szíria területén, Apameia város közelében feltártak egy ókori mozaikot, amely ma szintén a Szépművészeti Múzeumban található.
A II. Lipót által 1897-ben Tervurenben megalapított Kongó-múzeum (1908-tól Belga Kongó-múzeum) 1927-től a támogatások révén jelentősen gyarapította gyűjteményét, és Afrika állatvilágára irányuló kutatások egyik jelentős központja lett. (Az intézmény neve 1960 óta Királyi Közép-Afrika-múzeum).
Albert számos hivatalos látogatást tett uralkodása során. 1919-ben a belga királyok közül elsőként meglátogatta az Amerikai Egyesült Államokat, ahol egy teljes hónapot töltött. Szintén elsőként látogatta meg Belga Kongót, még 1909-ben trónörökös hercegként, majd később, 1928-ban királyként.
A királyi pár szarkofágja a laekeni királyi kriptában
Albert, aki komoly sportember volt, 1934. február 17-én, az első feltételezések és a hivatalos közlemény szerint hegymászóbaleset következtében, az Ardennek hegységben található Marche-les-Dames közelében található sziklafalon vesztette életét. Halálának körülményei korántsem tisztázottak, mivel a balesetnek nem voltak szemtanúi.
Albert képzett sziklamászó volt, ezért sokan nem fogadták el a feltételezést, miszerint baleset történt. Az elképzelések féltékenységből végrehajtott gyilkosságon át a francia titkosszolgálatok által elkövetett merényletről szóltak, mivel Albert az fontolgatta, hogy felmondja a Franciaországgal kötött katonai szerződést és visszatér Belgium semlegességéhez.[9] Ezek ellenére a legtöbb történész elutasítja azt a feltevést, hogy gyilkosság áldozata lett volna.
A királyi család temetkezőhelyén, a laekeni Miasszonyunk templomának királyi kriptájában helyezték örök nyugalomra. 1965-ben elhunyt özvegyét, Erzsébetet férje mellé helyezték.
1935-ben a híres belga író, Emile Cammaerts kiadta Albert életrajzát.[10] A könyv nagy sikert aratott.
1900. október 2-án vette feleségül a Wittelsbach-házból származó Erzsébet bajor hercegnőt, akivel egy temetésen találkoztak. Erzsébet apja Károly Tivadar bajor herceg (1839–1909) volt, Miksa József bajor herceg és Mária Ludovika Vilma bajor királyi hercegnő 5. gyermeke, a két évvel korábban meggyilkolt Erzsébet császárné és királyné testvéröccse. Édesanyja Maria José portugál infánsnő (Maria José de Bragança, 1857–1943) volt, (I. Mihály portugál király és Adelheid Zsófia löwenstein–wertheim–rosenbergi hercegnő leánya)
A házasságból három gyermek született:
Lipót Fülöp (Léopold Philippe Charles Albert Meinrad Hubertus Marie Miguel), Brabant hercege, belga királyi herceg, aki apja halála után III. Lipót néven örökölte a trónt. 1901. november 3-án született és 1983. szeptember 25-én halt meg a brüsszeli Woluwe-Saint-Lambert kerületben.
Károly Tivadar (Charles-Théodore Henri Antoine Meinrad), Flandria grófja, belga királyi herceg. 1903. október 10-én született Brüsszelben. III. Lipót száműzetése alatt Belgium régense volt, 1983. június 1-jén halt meg Oostende városában.
Mária José (Marie-José Charlotte Sophie Amélie Henriette Gabrielle), belga királyi hercegnő, 1906. augusztus 4-én született Oostende városában és 2001. január 27-én halt meg. 1930. január 8-án Rómában feleségül ment Umberto Nicola Tommaso Giovanni Maria olasz trónörököshöz (1904. szeptember 15. – 1983. március 18.), Piemont hercegéhez. Férjét 1946. május 9-én II. Umbertó néven olasz királlyá kiáltották ki, de egy hónap múlva, a köztársaság kikiáltásakor lemondott, és családjával együtt külföldi száműzetésbe vonult.
↑ a b http://sdei.senckenberg.de/biographies/information.php?id=263, König von Belgien Albert, 2017. október 9.
↑ a b Find a Grave (angol nyelven). (Hozzáférés: 2017. október 9.)
↑ a b The Peerage (angol nyelven). (Hozzáférés: 2017. október 9.)
↑ a b Brockhaus (német nyelven). (Hozzáférés: 2017. október 9.)
↑ Gran Enciclopèdia Catalana (katalán nyelven)
↑ Nagy szovjet enciklopédia (1969–1978), AлbбepT I, 2015. szeptember 27.
↑ A belga alkotmány értelmében háború esetén a király lesz a fegyveres erők főparancsnoka. Ld. még: Albert beszéde a belga parlamentben 1914. augusztus 4-én.
↑ a b Trenches on the Web - Bio: King Albert I
↑ Jacques Notermans. The Fall of Albert. Leuven: Van Halewyck (2004.)  Notermans könyve áttekinti a király halálának körülményeit és az utána folytatott vizsgálat eredményeit. Az egyik feltevés szerint (214. old.) a király halálát Erzsébet királyné okozta, miután a palotában összevesztek, és utána csempészték Albert holttestét a Marche-les-Dames közelében található sziklafalhoz. Notermans megjegyzése szerint „Ennek a feltevésnek egy előnye van: mindent megmagyaráz.”
↑ Emile Cammaerts. Albert Of Belgium: Defender Of Right (angol nyelven). London: Nicholson and Watson Ltd. (1935)
Jacques Willequet: Albert I koning der Belgen, Amsterdam - Brussel, 1979
Jacques Noterman: De val van Albert, Van Halewyck, Leuven, 2004.
Uralkodók az első világháború idején
I. Ferenc József ·  IV. (I.) Károly ·   I. Albert ·   I. Ferdinánd ·  III. Borisz ·   V. György ·   I. Péter ·   II. Vilmos  ·   III. Lajos ·   III. Frigyes Ágost ·   II. Vilmos ·   Ernő Lajos ·   II. Frigyes ·   IV. Frigyes Ferenc ·   Vilmos Ernő ·   VI. Adolf Frigyes ·   II. Frigyes Ágost  ·   III. Viktor Emánuel ·   II. Miklós ·  II. Mihály ·   V. Mehmed ·  VI. Mehmed ·   I. Károly ·  I. Ferdinánd ·   Taisó (Josihito) ·   V. Ijaszu ·  I. Zauditu ·   (Jüan) Si-kaj ·  Hszüan-tung (Pu Ji) ·   I. Vilma ·   I. Mária Adél ·   I. Miklós ·   Ahmad ·   Habibullah ·   I. Konstantin ·  I. Sándor ·   II. Tupou György ·  III. Tupou Salote ·   II. Abbász ·  Huszajn Kámil ·  I. Fuád ·   VII. Haakon ·   V. Gusztáv ·   X. Keresztély ·   II. János ·   X. Piusz ·  XV. Benedek ·   I. Albert ·   Tubten Gyaco ·   Sziszavangvong ·   Duy Tân ·  Khải Định ·   Sziszovat ·   Juszuf ·   Husszein ·   Frigyes Károly ·   II. Mindaugas ·   Károly István ·   I. Vilmos ·   V. Ráma ·   XIII. Alfonz ·   Bogdo
ISNI: 0000 0001 0940 0471
Az első világháború portálja
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=I._Albert_belga_király&oldid=24513649”
Az Aranygyapjas rend lovagjai
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2021. december 28., 09:29
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.