hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu es es hu hu hbs_lat pl hu fr es hbs_lat hu fr fi hu hbs_lat hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en cs de hu hu hu hu hu hu fr hu hu hu fr hu hu hu fr en de en zh sv hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en nl am ar en az ku de en ru sv bg bn br hbs_lat ca mzn hbs_lat vi cy da de el eo es et eu fa fi fr da de lt gu ku he hi hbs_lat tl hy id es is it ja sv ka kk ta ko it lb lt lv en ml be mr ms ne nl nb nb fr pa pl pnb pt ro ru ru jbo en hbs_lat si en sk sl sq hbs_lat en sv hu ta te th ceb tr oc fy ur uz vi pl zh zh fr zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. február 18.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
Nem tévesztendő össze a következővel: Szénhidrát.
A szénhidrogének a legegyszerűbb összetételű szerves vegyületek[1] Csak szén- és hidrogénatomokat tartalmaznak, nevük is erre utal.[1] A legegyszerűbb szénhidrogén a metán, ebben a molekulában a szénatom mind a négy vegyértéke hidrogénatomhoz kapcsolódik.[2] Sztöchiometriai összetételük[3] és szerkezetük igen változatos. A szénhidrogéneket hagyományosan az alapján csoportosítják, hogy a bennük található szénatomok között csak egyszeres kötések találhatók, vagy a molekulák két- vagy háromszoros kötéseket is tartalmaznak. A természetben nagy mennyiségben megtalálhatók a kőolajban és a földgázban.[4] Nagy mennyiségű szénhidrogént égetnek el energiatermelés céljából, emellett a szénhidrogének igen fontos kémiai alapanyagok.[4] A szénhidrogének feldolgozásával és átalakításával a petrolkémia foglalkozik, ami a vegyipar egyik legfontosabb ága.[4]
A szénhidrogének között megkülönböztetnek telített és telítetlen szénhidrogéneket az alapján, hogy a szénatomok között csak egyszeres kötések találhatók, vagy a molekulák tartalmaznak két- vagy háromszoros kötéseket is. A telített szénhidrogénekben a szénatomok vegyértékének megfelelő maximális számú hidrogénatom található.[1] A szénatomok csak egyszeres kötésekkel kapcsolódnak össze bennük.[5] Az alkánok (vagy paraffinok) nyílt láncú telített szénhidrogének. Általános összegképletük CnH2n+2.[1] Alkánok például a metán (a legegyszerűbb alkán)[6] a propán és az izobután.[5]
Telített szénhidrogének a cikloalkánok vagy cikloparaffinok is. Ezek abban különböznek a nyílt láncú alkánoktól, hogy a szénvázuk egy vagy több gyűrűt tartalmaz.[5] A monocikloalkánokban, tehát az egy gyűrűt tartalmazó képviselőikben kettővel kevesebb hidrogénatom található, mint a velük megegyező szénatomszámú alkánokban. Általános összegképletük ezért CnH2n.[1] Cikloalkánok például a ciklopentán és a dekalin.[5]
A telítetlen szénhidrogének abban különböznek a telítettektől, hogy kevesebb hidrogénatomot tartalmaznak, mint az azonos szénatomszámú, telített szénhidrogének. A telítetlen szénhidrogéneket három csoportra osztják, ezek az alkének, az alkinek és az aromás szénhidrogének. Ezek közül az alkének egy vagy több szén-szén kétszeres kötést tartalmaznak. A legegyszerűbb alkén az etilén vagy etén. Az alkének között is találhatók nyílt és zárt szénláncúak (gyűrűsek). Az egy kettős kötést tartalmazó nyílt láncú alkének, a monoolefinek általános összegképlete CnH2n. Alkének például a butadién és a ciklohexén.
Az alkinek (vagy acetilének) egy vagy több háromszoros szén-szén kötést tartalmazó szénhidrogének. A legegyszerűbb képviselőjük az acetilén. Léteznek zárt szénláncú (gyűrűs) alkinek is. Az egy háromszoros kötést tartalmazó alkinek általános összegképlete CnH2n-2. Alkin az acetilén mellett például a butadiin is.
A telítetlen szénhidrogének közé tartoznak az aromás szénhidrogének is. Ezek a vegyületek mindig tartalmaznak legalább egy gyűrűt. Gyakran több gyűrű is található a molekulájukban. Jellegzetes aromás kötésrendszert tartalmaznak. Az aromás szénhidrogénekre példa a benzol és a naftalin. A nem aromás vegyületeket alifás vegyületeknek nevezik.
↑ a b c d e Dr. Kovács Kálmán, Dr. Halmos Miklós: Szerves kémia, 1985. ISBN 963-17-7288-8
↑ Erdey-Grúz Tibor: Vegyszerismeret
↑ Az őket alkotó atomok számaránya
↑ a b c Bodor Endre: Szervetlen kémia I. 1983. ISBN 963-17-6322-6
↑ a b c d Furka Árpád: Szerves kémia, 1988. ISBN 963-18-1258-8
↑ Bot György: A szerves kémia alapjai, 1980. ISBN 963-240-150-6
a magyar Wikipédia szénhidrogénről szóló szócikkeinek listája
metán ( CH4 ) ·  etán ( C2H6 ) ·  propán ( C3H8 ) ·  bután ( C4H10 ) ·  pentán ( C5H12 ) ·  hexán ( C6H14 ) ·  heptán ( C7H16 ) ·  oktán ( C8H18 ) ·  nonán ( C9H20 ) ·  dekán ( C10H22 ) ·  undekán ( C11H24 ) ·  dodekán ( C12H26 ) ·  nagy szénatomszámú alkánok ·  egyenesláncú alkánok listája
ciklopropán ·  ciklobután ·  ciklopentán ·  ciklohexán ·  cikloheptán ·  ciklooktán ·  ciklononán ·  ciklodekán ·  cikloundekán ·  ciklododekán
etén ·  propén ·  1-heptén ·  decén ·  propadién ·  butadién ·  izoprén ·  1,3-pentadién
ciklopropén ·  ciklobutén ·  ciklopentén ·  ciklohexén ·  cikloheptén ·  ciklooktén ·  ciklobutadién ·  1,3-ciklohexadién ·  1,4-ciklohexadién ·  ciklooktadién ·  cikloheptatrién
etin ( C2H2 ) ·  propin ( C3H4 ) ·  1-butin  ·  2-butin ( C4H6 ) ·  1-pentin  ·  2-pentin  ·  3-metilbut-1-in ( C5H8 ) ·  hexin ( C6H10 ) ·  heptin ( C7H12 ) ·  oktin ( C8H14 ) ·  nonin ( C9H16 ) ·  dekin ( C10H18 ) ·  undekin ( C11H20 ) ·  dodekin ( C12H22 )
benzol ·  toluol ·  xilol ·  sztirol ·  policiklusos aromás szénhidrogének: naftalin ·  antracén ·  tetracén ·  pentacén ·  fenantrén ·  krizén ·  pirén ·  benzo(e)pirén ·  benzo(a)pirén · trifenilén ·  korannulén ·  koronén ·  ovalén ·  izolált gyűrűs aromás szénhidrogének: bifenil
Kémiaportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Szénhidrogének&oldid=24694310”
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2022. február 18., 10:18
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.