hu et hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu en hu hu hu sk es hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en ar az hbs_lat hbs_lat de es fa fr lt he it ja nl pl pt ru sl sv tr fy zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. március 15.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
Az epidermisz felépítése. A Merkel-sejtek kékkel vannak jelölve
A Merkel-sejtek (vagy Merkel-Ranvier-sejtek, epiteliális tapintósejtek) a gerincesek bőrében található ovális formájú mechanoreceptorok, amelyek a finom tapintási ingereket érzékelik. Az emberek esetében főleg az ujjbegyeken található nagy mennyiségben. Afferens idegrostok kapcsolódnak hozzájuk, amelyek továbbítják a tapintási ingert a központi idegrendszer felé.[1] Igen ritkán rosszindulatú elváltozáson mehetnek át és Merkel-sejtes karcinómát, egy agresszív és nehezen kezelhető bőrrákot okoznak.[2]
Nevüket Friedrich Sigmund Merkel német anatómusról kapták.
A Merkel-sejtek a gerincesek bőrében, illetve a nyálkahártyában találhatóak. Az emlősök esetében mintegy 10 µm-es sejtek az epidermisz legbelső rétegében, a stratum basaléban foglalnak helyet. A legtöbb esetben egy szenzoros idegvégződés kapcsolódik hozzájuk; együttesüket Merkel-féle tapintótestnek nevezik és alacsony küszöbű mechanoreceptorként funkcionálnak.
A Merkel-sejtek dezmoszómákkal kapcsolódnak az őket körbevevő keratinocitákhoz és azokhoz hasonlóan keratinszálak találhatóak a citoplazmájukban. Sejtmagvuk lebenyes és szövettani metszeteken arról is felismerhetőek, hogy a citoplazmájuk valamivel sötétebben festődik, mint melanocitáké és a Langerhans-sejteké. A melanocitáktól képesek átvenni melanoszómákat. Legfontosabb ismeretetőjegyük a citoplazában található számos 80 nanométeres, sötéten festődő szemcse, amelyekről feltételezik, hogy neuroendokrin funkciójuk van. A Merkel-sejtekhez kapcsolódó idegrostok áthaladnak az epidermisz bazális membránján (előtte elvesztik Schwann-sejtekből álló borításukat) és tányérszerűen kiszélesedve szinapszissal tapadnak a Merkel-sejt alapjához.[3]
Korábban idegrendszeri eredetűnek tartották őket, de a mai álláspont szerint az epitéliumból származnak, legalábbis az emlősök esetében.[4][5]
↑ Mescher, Anthony L. Junqueira's Basic Histology. McGraw-Hill Education (2016). ISBN 978-0-07-184270-9
↑ Munde, Prashant (2014. január 17.). „Pathophysiology of merkel cell”. Journal of Oral and Maxillofacial Pathology 17 (3), 408–412. o. DOI:10.4103/0973-029x.125208.
↑ Michael H. Ross: Szövettan, kézikönyv és atlasz. Medicina Könyvkiadó, Budapest, 2007 ISBN 9789632260525
↑ The Merkel cell: structure-development-function- cancerogenesis. Springer, 99–. o. (2003). ISBN 978-3-540-00374-8. Hozzáférés ideje: 2010. május 2.
↑ Morrison, Kristin (2009). „Mammalian Merkel cells are descended from the epidermal lineage.”. Developmental Biology 336, 76–83. o. DOI:10.1016/j.ydbio.2009.09.032. PMID 19782676.
Ez a szócikk részben vagy egészben a Merkel cell című angol Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Merkel-sejt&oldid=24766079”
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2022. március 15., 07:14
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.