hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu tr hu hu hu hu hu hu hu hu ca fr en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu tr tr tr tr tr tr hu tr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en cs hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu sl en hu hu hu en cs de hu hu de fr hu de hu hu de fr en hu de hu hu fr ru ca de en uk en hu hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en nl ar arz az ku uz sv bg bn br hbs_lat ca mzn hbs_lat de fr el es et eu fa fi fr da he hi hbs_lat hy id es it ja ka kk ko ku lv en ml be ms nl nb pl pnb pt ro ru hbs_lat sk sl sq hbs_lat sv tr tr oc fy ur uz vi zh zh fr zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
I. Abdul-Hamid oszmán szultán – Wikipédia
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2021. október 11.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
1774. január 21. – 1789. április 7.
1789. április 7. (64 évesen)
A Wikimédia Commons tartalmaz I. Abdul-Hamid témájú médiaállományokat.
I. Abd-ul-Hamid szobájának az ajtója a Topkapı palotában
I. Abd-ul-Hamid, más írásmóddal Abdulhamid, Abdul Hamid vagy Abdul-Hamid (Isztambul, 1725. március 20. – Isztambul, 1789. április 7.) oszmán szultán 1774-től haláláig.
1.3 Orosz–török háború (I.)
1.5 Orosz–török háború (II.)
Abdul-Hamid 1725. március 20-án született III. Ahmed fiaként. Élete java részét palotafogságban töltötte[forrás?], ahol a Korán másolásával és faragással hasznosította idejét.[1] Jellemző volt rá, hogy a nők társaságát többre becsülte mint a férfiakét.[1]
Abdul-Hamid testvérét, Musztafát követte az Oszmán Birodalom szultánjaként 1774. január 21-én. Az új szultán pacifista és Istenfélő emberként lépett a trónra[forrás?] – ugyanakkor tudatlansága közmondásos volt.[1] Ugyancsak sajátos újításként tekinthető, hogy ő volt az első szultán, aki trónra lépésekor nem adta meg a szokásos jutalmat a janicsárságnak.[forrás?]
Ebben az időben Muhsimzáde Mohammed nagyvezír éppen az oroszokkal állt szemben Sumlában, amikor Musztafa halálának hírével együtt az új szultán utasításait kapta a békekötés ügyében.[1] 1774. július 21-én a két fél megkötötte a kücsük-kajnardzsi békét.[forrás?]
Azonban II. Katalin orosz cárnő nem sokáig nyugodott: hamarosan a Kaukázusban fekvő kubamelléki országokat is elfoglalta Törökországtól és birodalmával egyesítette.[1]
Ezek után a cárnő 1786-ban II. József magyar királlyal és német-római császárral kötött védő és támadó szövetséget, amelynek célja az Oszmán Birodalom végleges feldarabolása volt.[1]
Eközben Abdul-Hamid Szíria felé fordította figyelmét és ott ért el kisebb győzelmeket.[forrás?]
A szultán a szíriai győzelmek nem kárpótolták a krími veszteségekért, ezért 1787-ben újra hadat üzent Oroszországnak.[forrás?] Katalin tervei így csak kis részben sikerültek: a törökök az 1787-iki, illetőleg az 1792-iki háborúban vitézül hadakoztak, és bár nem voltak képesek Szuvorov tábronok előrenyomulását megakadályozni, II. József hadai ellen nem vallottak kudarcot.[1] A II. Józseffel kötött béke után az Oszmán Birodalom csapatai soha többé nem támadtak Magyarország ellen.[forrás?] Ez a háború volt az oszmánok fegyverdicsőségének utolsó fellobbanása – utána többnyire vereség és megaláztatás volt osztályrészük.[1]
Maga a szultán nem érte meg a háború befejezését: Abdul-Hamid 1789. április 7-én 15 évnyi uralkodás után 64 évesen hunyt el. A trónon unokaöccse, III. Szelim követte. Abdul-Hamid megítéléséhez hozzátartozik, hogy nem volt zsarnok, és II. Mehmed (1432–1481) óta az első szultán volt az Oszmán-házban, aki nem szennyezte be kezeit rokonai vérével.[1]
Ayşe Dürrüşehvar Hanım szultána (1775-?)
Abdullah herceg ( 1776-1776)
Hatice szultána (1776 január – 1776 november );
Mehmed herceg ( 1776-1781) - Hümasahtól
Ahmed herceg ( 1776 - 1778)
Ayşe szultána (1777 – 1777);
Abdurhaman herceg ( 1777- 1777)
Esma szultána ( 1778 – 1848) – Sinepervertől
Szulejmán herceg ( 1779-1786) - Mehtabetól
IV. Musztafa oszmán szultán - ( 1779 - 1808) Sinepervertől
Abdülaziz herceg ( 1779-1779)
Rabia Sultan (1780 – 1780);
Aynişah szultána ( 1780 – 1780);
Melikşah szultána ( 1781 – 1781);
Fatma szultána (1782 – 1786) - Sinepervertől
Mehmed herceg (1882-1885) - Sebsafatól
Murad herceg ( 1883-1786) - Naksidiltől
II. Mahmud oszmán szultán ( 2784-1839) - Nakşidiltól
Alemşah szultána( 1784 -1786) - Şebsafatól
Saliha szultána ( 1786- 1788) - Nakşidiltől
Emine Sultan ( 1788 – 1791) – Şebsafatól
Hibetullah Sultan (1789 – 1841) – Şebsafatól
↑ a b c d e f g h i Bokor József (szerk.). Török birodalom, A Pallas nagy lexikona. Arcanum: FolioNET (1893–1897, 1998.). ISBN 963 85923 2 X
Oszmán szultánok és kalifák
I. Oszmán ·  Orhán ·  I. Murád
I. Bajazid ·  I. Mehmed ·  II. Murád ·  II. Mehmed ·  II. Bajazid ·  I. Szelim
I. Szulejmán ·  II. Szelim ·  III. Murád ·  III. Mehmed ·  I. Ahmed ·  I. Musztafa ·  II. Oszmán ·  IV. Murád ·  Ibrahim ·
II. Szulejmán ·  II. Ahmed ·  II. Musztafa ·  III. Ahmed ·  I. Mahmud ·  III. Oszmán ·  III. Musztafa ·  I. Abdul-Hamid ·  III. Szelim ·  IV. Musztafa ·  II. Mahmud ·  I. Abdul-Medzsid ·  Abdul-Aziz ·  V. Murád ·  II. Abdul-Hamid ·  V. Mehmed ·  VI. Mehmed ·  II. Abdul-Medzsid
ISNI: 0000 0000 6120 7006
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=I._Abdul-Hamid_oszmán_szultán&oldid=24294154”
Kevés forrással rendelkező lapok
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2021. október 11., 22:34
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.