fr en hu hu hu hu hu en en hu en en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu es en hu en hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en cs de hu de hu hu fr ru en de en ru ru en zh sv de en hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en an ar arz az ru bg bn ca hbs_lat da de eo es et eu fa fi fr gd he hy id es is it ja ko cs it lb lt lv ms nds nl nb pl pnb pt ro ru en sk sv ta te tr fy ur uz vi zh da zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. március 18.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
2013. szeptember 2. (102 évesen)
Chicago, Illinois, Amerikai Egyesült Államok
brit ( – 1927. április 12.)
London School of Economics
Queens Park Community School
A Wikimédia Commons tartalmaz Ronald Coase témájú médiaállományokat.
Ronald Harry Coase (Willesden, Egyesült Királyság, 1910. december 29. – Chicago, Illinois, 2013. szeptember 2.) brit közgazdász, az 1991. évi közgazdasági Nobel-díj kitüntetettje.
2.1 A vállalat természete
2.2 A társadalmi költség problémája
Szakterülete az intézmények és a jogok közgazdasági elemzése, az új intézményi iskola egyik kiemelkedő alakja. Két legfontosabb hozzájárulása a közgazdaságtanhoz a tranzakciós költségek megértése a szervezetek működése szempontjából és annak bizonyítása, hogy a jól definiált magántulajdonjogok megoldják az externáliák problémáját.
Coase A vállalat természete című cikkében (The Nature of the Firm, 1937) azt a kérdést teszi fel, hogy amennyiben a piacok jól működnek, miért születnek egyáltalán vállalatok? Miért nem pusztán szerződésekkel kötik össze a vállalkozók munkavállalókat, szállítókat és vevőket? Coase azt mutatja meg, hogy a piac használata nincsen ingyen, a piaci tranzakcióknak pénzben és időben kifejezhető költsége van (tranzakciós költség). A piac intézményének alternatívái lehetnek más intézmények is (például vállalatok, akár szövetkezetek is), amíg ezek hatékonyabban tudják megszervezni a termelést. A tranzakciós költségek elmélete nyitotta meg az utat más intézmények (közintézmények, szabályozók, jogi normák) hatékonysági szempontú elemzése előtt.
A társadalmi költség problémája[szerkesztés]
A társadalmi költség problémája (The Problem of the Social Cost, 1960) című cikkében Coase azt mutatta meg, hogy amennyiben az alku nem jár jelentős tranzakciós költségekkel, és a tulajdonosi jogok megfelelően ki vannak jelölve, akkor az externáliák endogén módon megszűnnek. Coase egy évvel korábban az amerikai médiahatóság, a Szövetségi Kommunikációs Bizottság (Federal Communications Commission, FCC) szabályozási gyakorlatát kritizálta. A mellett érvelt, hogy az államnak nem kell beavatkoznia a frekvenciagazdálkodás részleteibe, és nem jelent problémát, ha két azonos frekvenciát használó adó egymást zavarja. Amennyiben világos, hogy milyen jogok mentén köthetnek egymással alkut a rádióadók, a frekvenciát hatékonyabban vagy nagyobb nyereséggel használó rádió messzebbre fog sugározni, és kisebb vételi körzetért anyagilag kompenzálni fogja a kevésbé jól működő másik rádióadót. A társadalmi költség problémájában ezt a jelenséget általánosította a magántulajdon és az externália problémájára. Például egy olyan kétágyas kollégiumi szobában, ahol egy dohányzó és egy nem-dohányzó diák lakik, a nem-dohányzó számára a dohányzás káros externáliának tűnik. Ha a szoba használatának jogai világosan rögzítettek, Coase szerint a szobában a füst mennyisége ugyanannyi lesz, akár szabad, akár tilos a dohányzás. Ha szabad dohányozni, akkor a nem dohányzó diák kell engedményeket, kompenzációkat ajánljon azért, hogy dohányos társa korlátozza szenvedélyét; ellenkező esetben a dohányos fog nagyobb hányadot ajánlani a lakbérből, csak ne kelljen mindig kimennie rágyújtani. Ezt a felfedezést George Stigler nevezte el Coase-tételnek.
A vállalat, a piac és a jog; ford. Meszerics Tamás, függelék összeáll. Ambrus-Lakatos Loránd; Nemzeti Tankönyvkiadó, Bp., 2004 (Közgazdasági kiskönyvtár) ISBN 963 19 5250 9
A Nobelprize.org hivatalos oldalán
Valentiny Pál: Coase-kép másképp: középpontban a közszolgáltatások PDF In: Közgazdasági Szemle, LXV. évf. (2018) április, 346–381. o.
1976: Friedman ·  1977: Ohlin, Meade ·  1978: Simon ·  1979: Schultz, Lewis ·  1980: Klein ·  1981: Tobin ·  1982: Stigler ·  1983: Debreu ·  1984: Stone ·  1985: Modigliani ·  1986: Buchanan ·  1987: Solow ·  1988: Allais ·  1989: Haavelmo ·  1990: Markowitz, Miller, Sharpe ·  1991: Coase ·  1992: Becker ·  1993: Fogel, North ·  1994: Harsányi, Nash, Selten ·  1995: Lucas ·  1996: Mirrlees, Vickrey ·  1997: Merton, Scholes ·  1998: Sen ·  1999: Mundell ·  2000: Heckman, McFadden
A teljes lista ·  (1969–1975) ·  (2001–)
ISNI: 0000 0001 0933 518X
Közgazdaságtani portál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Ronald_Coase&oldid=24775156”
Századik életévüket betöltött személyek
Brit egyetemi, főiskolai oktatók
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2022. március 18., 16:58
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.