hu en hu hu en hu hu hu pt en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu su en en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en
Rossz vagy! Avagy: ne minősítsük a gyereket!
"A megszokás ne álljon a fejlődés útjába."  (dr. House)
"Veszélyes dolog, ha az embernek igaza van valamiben,
amiben a hivatalos szervek tévednek." (Voltaire)
Amennyiben kérdése van, kérem forduljon szakértőnkhöz:
Use tab to navigate through the menu items.
Rossz vagy! Avagy: ne minősítsük a gyereket!
Hogy te milyen gonosz vagy! – kiabált egy szülő a játszótéren, miközben gyermeke lesöpörte a homoksütiket a homokozó szegélyéről, hogy birtokba vehesse a teret, és ő is alkothasson. Gonoszság, mert a kistestvére készítette az alkotásokat, aki az anya félelme szerint zokon fogja venni a sütik megsemmisítését. Szerencsére nem így történt, a kisfiú úgy látszik, nem az örökkévalóságnak alkotott, teljesen hidegen hagyta a homoksütik további sorsa. Odanézett, majd játszott tovább. De akár megtörténhetett volna, amitől az anya félt, hogy keservesen zokogni fog. De vajon szerencsés-e ha ettől való félelmünkben gonosznak minősítjük a gyereket?
Gyakran lehet hallani hasonló minősítéseket: utálatos vagy, mondja a nagymama a macskákat elüldöző kétévesnek, lusta vagy, mondják sokan a házifeladat elkészítését halogató iskolásnak, és akkor még nem beszéltünk az igazán durva jelzőkről, amik sajnos szintén sok családban elhangzanak.
Nehéz meghúzni a határt aközött, mikor a szülő a nevelés szándékával mondja ezeket, és aközött, mikor egyszerűen az indulat levezetése a cél. Ebből a szempontból nagyon hasonló ez, mint a testi fenyítés. Van, aki nekiesik a gyereknek, mikor részegen beesik az ajtón, és van, aki hideg fejjel üt azért, hogy rendes ember váljon a gyerekből. Más személyiség a szülő, más a helyzet, máshogy árt, de mindkettő árt. Így van a szavakkal is.
Az a probléma a minősítéssel, hogy nem arra reagál, ami a gyerekben zajlik, amiből kiindult a viselkedése. Amikor a homoksütiket leromboló gyereket gonosznak minősítjük, kevéssé jelezzük vissza, ami benne zajlik. Lehet, hogy semmilyen indulat nem volt a gyerekben (a metakommunikáció egyébként adott helyzetben erről árulkodott), csak kellett neki a hely, és még nem volt elég érett rá, hogy figyelembe vegye a kistestvér szempontjait.
De lehet, hogy az a vágy hajtja, hogy az ő alkotásaira figyeljenek, ne a rivális testvéréére. Az igény, hogy „figyeljenek rám, értékeljenek engem” jogos, és a szülő talán ennek kifejezési módját akarta bírálni, de úgy tette, hogy magát az igényt utasította el. Ha ez az elismerés sosem történik meg, annak az az eredménye, hogy a gyermek később sem fogja érteni magát, mikor bizonyos helyzetekben indulatba jön (mikor úgy érzi, háttérbe szorítják), és mivel nem érti, nem tanulja meg, mik a szalonképes módjai az igénye kielégítésének.
Ő felnőttként is „lerombolja majd a homoksütit”, azaz például becsmérel másokat, kifúrja a riválist a munkahelyről stb. Aki érti, hogy „Igen, most több elismerésre vágyom, de a másik is jogosan igényli, hogy megbecsüljék.”, képes építő, előrevivő megoldást keresni.
Ez szorosan összefügg az önbizalom kérdésével. Az egészséges önbecsülésre tekinthetünk úgy, mint egy képességre, hogy jól bánjunk magunkkal. Jól bánik magával, aki ítélkezés mentesen elfogadja vágyait, impulzusait, szükségleteit, ami nem jelenti, hogy megengedi magának, hogy ezeket mind ki is elégítse. Az már döntés kérdése, mit engedek meg magamnak, de magát a vágyat el lehet fogadni, hiszen akár elfogadjuk, akár nem, az van. Ha már az igényt elutasítjuk, például „jaj, nem szabad arra vágynom, hogy figyeljenek rám, ez gonoszság”, az csak önbecsapáshoz vezet, de a szükséglet nem szűnik meg.
Az anyuka mondhatta volna: „értem, hogy kell neked a hely, de Áron sokat dolgozott azokkal a sütikkel, biztos nem örülne, ha lesöpörnéd. Csinálj valami szépet a másik oldalon, és szólj, ha kész van, szeretném megnézni!” Erre biztos sokaknak jut eszébe: ennek ellenére is le fogja rombolni a sütiket a gyerek. Igen, egyszer, kétszer, talán többször. De apránként, kis lépésekben beépül, hogy van megoldás arra, hogy két ember egyszerre megkapja a neki járó figyelmet. Ha sikerül megmentenünk a kistesó sütijeit, és aztán elismeréssel adózunk a nagytestvér alkotásának, megéli, hogy egyikük sem vesztett, nem kell a másikat letaszítni, elpusztítani ahhoz, hogy megbecsüléshez jusson az ember.
Azzal, hogy „gonosz vagy”, nem az a baj, hogy azt fogja hinni, gonosz. (Bár ez is előadódhat.) Inkább az, hogy negligálták, lesöpörték, rossznak minősítették egy jogos igényét. A jogos igény nem a homoksütik lesöprése, hanem ami mögötte van. Ha megértjük egy cselekvés igazi mozgatórugóját, mindig eljuthatunk a belső, jogos szükséglethez.
Ugyanígy, ha valaki nem tudja motiválni magát a tanulásra, esetleg szorong, hogy nem fogja megérteni az anyagot, vagy egyszerűen csak vágyik rá, hogy a játszótéren hintázhasson a barátaival, nem lesz kisegítve a „lusta vagy” minősítéssel. Ha valaki azt gyakorolja, hogyan tud hatni a világra, tetteinek mik a következményei, és ezért kergeti a macskákat, nem fog tudni mit kezdeni az utálatosság címkéjével. El lehet, el kell mondani, ha valami nem tetszik nekünk. Lehet büntetést is kilátásba helyezni. De kapjon elismerést a gyerek szándéka is! „Értem, mit akarsz, de így nem szabad, mert az árt.” Ennek egészen más az üzenete, mint annak, hogy „rossz vagy!”.
Szerző: Cziglán Karolina (pszichológus)
Post not marked as liked
Zaklatás 3 - Lúgos támadás (interjú dr. Regász Máriával)
A Kapcsolattartás akadályozása (interjú dr. Regász Máriával)
Meddig mehet? – a családon belüli erőszak (TV Riport dr. Regász Máriával)
A Kúria szerint nem biztos, hogy a budai orvos csonkította meg Renner Erikát
47 jel, hogy egy nárcisztikussal élsz egy fedél alatt
Online segély indul bántalmazottaknak (Kommentár: dr. Regász Mária)
Hónapokkal a támadás előtt tudták a rendőrök, hogy savval fogja leönteni partnerét (Kommentár: dr. R
Lúgos ügy: Előzetesbe került a lúgos orvos, Renner Erika pedig a végsőkig kitart (Kommentár: dr. Reg
Lúgos ügy: Kilenc évet kapott a lúgos támadó
Kövessen (még nem üzemel)
MOM-tragédia: Megdöbbentő dol­gok de­rül­tek ki a gyúj­to­gató kisfi­ú­ról!
Tragédia: Diáktársai előtt ugrott a vonat elé az iskolában cikizett fiú! (Kommentár: dr. Regász Mári
Hivatalosan is csökkenti a szívbetegségek kockázatát a nyaralás
Beteges szörny lakozott benne
Hiába a rengeteg bejelentés a NAV-hoz, nem ugranak a pénzmosásra (Kommentár: dr. Regász Mária)
Pénzbüntetést kért az ügyészség Kenderesi Tamásra (Kommentár: dr. Regász Mária)
Szörnyű dolgot tett a nagymamájával a 9 éves fiú
Terjed az “adat-túszdráma” (Kommentár: dr. Regász Mária)
Így védheti meg magát a gyerek, ha megtámadják az utcán vagy a suliban (Kommentár: dr. Regász Mária)
Szexuális zaklatás miatt nyomoznak egy volt MSZP-s képviselő ellen (Kommentár: dr. Regász Mária)
28 évig ült börtönben ártatlanul (Kommentár: dr. Regász Mária)
4 hónap leforgása alatt fokozatosan tűnt el a teljes személyiségem (Kommentár: dr. Regász Mária)
Kenderesi: Hozzáértem a fenekéhez, de vétséget nem követtem el (Kommentár: dr. Regász Mária)
Jelek, amikből rögtön kiderül, ha fuldoklik a gyereked
Fénylik, de nem arany – a nárcisztikus személyiség (Kommentár: dr. Regász Mária)
A legszörnyűbb mondatok, amik párterápián hangzottak el
A FIÚ, AKIT ORVOSI UTASÍTÁSRA LÁNYKÉNT NEVELTEK
A gyereknek árt a testi fenyítés, függetlenül attól, hogy mit gondolunk róla (Kommentár dr. Regász M
Haldokló madarakat hazahordó macska ellen is jó a mesterséges intelligencia
Mit tegyél, ha rájössz, hogy bántalmazó kapcsolatban élsz? (Kommentár: dr. Regász Mária)
Mikor viheti el, és mi van, ha nem hozza vissza a gyereket? Amit tudni kell a gyermekláthatásról (Ko
Leugrott egy 12 éves kisfiú a hetedik emeletről! Búcsúlevelet is hagyott! (dr. Regász Mária)
Hat év után egy emésztőből került elő egy hétgyermekes anya holtteste (Kommentár: dr.Regász Mária)
Szeméremsértő kijelentéseket tett, miközben a nadrágját letolta (Kommentár: dr. Regász Mária)
"A gyermekvédelem ügye nem tűr kompromisszumokat” (Kommentár: dr. Regász Mária)
© 2007 by Kapcsolattartas.hu.