hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en ar arz ca hbs_lat de el es fa fi he hi id it nl nb nb pt ru hbs_lat sv ceb fy zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2020. május 25.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
A szír kereszténység a liturgiában hagyományosan a szír nyelvet használó egyházak.
Az arámi nyelv és a szír kereszténység terjedése a mai országhatárokkal (angol nyelvű)
A szír nyelv a szíriai kereszténység liturgiájának nyelve lett, amely azonban nemcsak az ókori Szíria tengerparti területét jelentette, hanem az ettől északra és északkeletre levő mezopotámiai síkságot, hegyvidéket is. Központjuk Antiókhia lett, egy jelentős ókori város. A szír egyházterület további fontos egyházi központjai Észak-Mezopotámiában (a mai Törökország DK-i részén, Észak-Szíriában és Észak-Irakban), illetve Perzsiában voltak. [1]
A szír kereszténység az 5. századi krisztológiai viták során szakadt el a kereszténység bizánci és római vonalától. Két nagy, egymással vetélkedő vallási irányzatra bomlott szét: a nyugati szír monofizita és a keleti szír nesztoriánus irányzatra. A nyugati szírek nagyobb része a Római Birodalomban, kisebb része a Szászánida Birodalomban lakott. A keleti szírek a Római Birodalom határaitól keletre, a Szászánida Birodalmon belül éltek.[2] Az iszlám terjedése után azonban mindkét irányzat csak kevés helyen tudott fennmaradni.
Az ún. Tamás-keresztények nevű ág az indiai Malabár-parton alakult ki. A hagyomány alapján Tamás apostol működött itt még az első században. Történelmi szempontból viszont értékelhetetlen ez a később kialakult hittérítő legenda, amely szerint az ő működése nyomán jelent meg a kereszténység Indiában.[3] A Tamás-keresztények a keleti szír hagyományt követték, a káld liturgiát. A középkor végén Vasco da Gama nesztoriánus nézeteket valló keresztényeket talált itt. A portugál hódítás után többségük katolikus lett.
Lásd még: Kereszténység Szíriában
A szír kereszténység szakadásai (a Tamás-keresztények nélkül)
A Tamás-keresztények történelme és elágazásai (angol nyelvű)
A nyugati és keleti szír csoport különböző írásrendszereket használ, valamint kiejtésükben és dialektusukban is vannak kisebb eltérések.[4]
a nyugati-szírek a monofizita irányzatból jöttek létre:
a keleti-szírek a nesztoriánus irányzatból:
a Tamás-keresztények az indiai Malabár-parton:
Szír malankara ortodox egyház
Ez a vallási tárgyú lap egyelőre csonk (erősen hiányos). Segíts te is, hogy igazi szócikk lehessen belőle!
↑ Akadémiai lexikonok: Világvallások → szír egyházak; 2009
↑ ELTE - A szír nyelv és írás
↑ Karl Heussi: Az egyháztörténet kézikönyve, 2000, Osiris
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Szír_kereszténység&oldid=22666013”
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2020. május 25., 17:30
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.