hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu ro hu fi de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu es de en en en hu en hu hu hu hu hu hu en de en en en hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en nl ar bg ca hbs_lat da de el eo es et eu fa fi fr fy de lt he hi hbs_lat it id is it ja sv ko ku it it lt ml mr ms af nl nb nb fr pl pt ro ru hbs_lat si en et hbs_lat sv hu th tr fy uz vi zh zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
Vadászat és gyűjtögetés – Wikipédia
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. augusztus 27.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
A vadászat és gyűjtögetés az állatvilágból kiemelkedő, ősközösségben élő ember ősi életformája, a primitív társadalmak „gazdasági rendszere”, létalapja. Ezen embercsoportok tagjai élelmüket ehető növények gyűjtögetésével és vadállatok, madarak és halak elejtésével szerezték meg, nagyon hasonlóan ahhoz, ahogy a mindenevő állatok is teszik. A vadászó-gyűjtögető társadalmak nem folytathattak letelepedett életmódot, mert egy-egy helyszín csak kivételes esetben biztosíthatott számukra megélhetést hosszabb ideig. A vadászat és gyűjtögetés az emberi történelemben a népsűrűség növekedésével, a rendelkezésre álló források elégtelenné válásával kényszerűen szorult vissza; az érintett területeken megindult a mezőgazdaság kifejlődése. Az erre alkalmas területeken, a természeti népek körében, számos helyen még ma is létezik.
A vadászat és gyűjtögetés elterjedtsége 4000 évvel ezelőtt (sárgával jelölve)
A vadászat és gyűjtögetés elterjedtsége különböző korokban
A vadászat és gyűjtögetés alkothatta a létalapját már az emberré váló útján járó Homo erectus létfenntartásának is 1,8 millió évvel ezelőtt, majd a Homo sapiensnek is a megjelenésétől kezdve, az eddigi történelmének 90%-án át. A vadászó-gyűjtögető embercsoportok néhány családból, néhány tucat emberből álló csoportokban éltek, tevékenykedtek és vándoroltak.[1] A létfenntartásnak ez a – jégkorszakokon is átívelő, a trópusoktól a tundrákig, majd az északi-sarkvidékig megjelenő – formája fennmaradt egészen a középső kőkorszak végéig. A népsűrűség növekedésével mintegy 10 000 évvel ezelőtt váltotta azt fel uralkodó gazdálkodási formaként a neolitikus forradalom idején elterjedő földművelés. Ahol a források bőségesek voltak az adott életmód mellett a létfenntartáshoz, ott nem következett be érdemleges fejlődés.
Karl Marx álláspontja szerint:[2][3]
a túlságosan tékozló természet az embert úgy vezeti kezénél fogva, mint a gyermeket a járószalag. Az ilyen természet az ember saját fejlődését nem teszi szükségszerűséggé. A tőke szülőhazája nem a trópusi éghajlat túlburjánzó növényzetével, hanem, a mérsékelt égöv.
A vadászó-gyűjtögető gazdálkodás alapvető jellegzetessége az adott természeti erőforrásokhoz való alkalmazkodás, ezért rendkívül sokféle lehet és beleértendő a kezdetleges eszközökkel folytatott halfogás rengeteg változata is. A korai paleolitikumban az emberré válás folyamata a kelet-afrikai erdős szavannákon zajlott.[4] Lewis Binford kutatásai szerint az ehető növények, magok, gyümölcsök gyűjtögetése mellett még nem a vadászat, hanem inkább a más ragadozók által elejtett vagy elhullott állatok tetemeinek „hasznosítása” volt a jellemző.[5][6]
A vadászatnak egy sajátos, a szanok (busmanok) által ma is gyakorolt fajtája a kitartó üldözés (angolul persistance hunting, németül Hetzjagd), amikor a vadászok a náluk rövid távon sokkal gyorsabb vadat kitartó, sok órán át tartó üldözéssel kimerítik, amíg az nem menekül tovább és a magukkal vitt könnyű lándzsával elejthető.
A vadászó-gyűjtögető népesség túlnyomórészt vándorló életmódot folytatott. Csak ideiglenes, könnyen felállítható lakóhelyeket létesítettek. Néhány fontos kivételt jelentenek azok a kultúrák, amelyek az adott helyszínre jellemző zsákmánybőség, elsősorban a halászat lehetőségei miatt letelepedtek. Ilyen volt Lepenski Vir kultúrája a Vaskapu-szorosban a mezolitikum idején, vagy az Oszipovka-kultúra(wd) az Amur alsó folyása mentén a korai neolitikumban, vagy a csumasok(wd) dél-kaliforniai indián törzse a prekolumbiánus korszakban, ami becslések szerint elérhette a 21,6 fő/km²-es népsűrűséget, elsősorban a tengerpart gazdag kagylókínálatának kiaknázásával.[7] Az úgynevezett erdei kertészet(wd) módszere, amkor a trópusi erdőkben a hasznos gyümölcsöket hordozó fákat ápolták, a nem kívánatosakat pedig kivágták, ugyancsak helyben biztosíthatta a megélhetést, de ez már a tudatos növénytermesztés irányába mutatott.[8]
Pigmeus vadász-gyűjtögetők a Kongó medencéjében 2014 augusztusában
Egy törzsi vadász elosztja a zsákmányt a család számára
Vadász-gyűjtögető család zsákmányszerzésre indul Venezuelában 1993-ban
↑ Groeneveld, Emma: Prehistoric Hunter-Gatherer Societies. World History Encyclopedia , 2016. december 9. (Hozzáférés: 2018. április 9.)
↑ Salgó 7. o.
↑ FOL 512. o.
↑  (2016) „Biomes and human distribution during the last ice age”. Global Ecology and Biogeography 25 (5), 563. o. DOI:10.1111/geb.12437.
↑  (1986) „Human ancestors: Changing views of their behavior”. Journal of Anthropological Archaeology 3, 235–57. o. DOI:10.1016/0278-4165(84)90003-5.
↑ Mark Collins: The Last rain forests : a world conservation atlas. David Attenborough. (hely nélkül): Oxford University Press. 1990. ISBN 0-19-520836-6
↑ Pringle, Heather (2015. április 22.). „The Brine Revolution”. Hakai Magazine, Kiadó: Tula Foundation and Hakai Institute. (Hozzáférés ideje: 2019. június 24.)
↑ The forest-garden farms of Kandy, Sri Lanka, p. 1, a Google Könyvekben
Ez a szócikk részben vagy egészben a Hunter-gatherer című angol Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
↑ FOL: Kende István (főszerkesztő): Fejlődő országok lexikona. Budapest: Akadémiai. 1973. ISBN 0319001334305
↑ Salgó: Salgó László: A gyarmatosítás és a nemzeti felszabadító mozgalmak 1870–1918 között: Egységes jegyzet. Budapest: Tankönyvkiadó. 1992.
History of the Conference on Hunting and Gathering Societies (CHAGS)
szerk.: Barnard, A. J.: Hunter-gatherers in history, archaeology and anthropology. Berg (2004). ISBN 1859738257
Bettinger, R. L.. Hunter-gatherers: archaeological and evolutionary theory. Plenum Press (1991). ISBN 0306436507
A Cooperative Species: Human Reciprocity and Its Evolution. Princeton University Press (2011). ISBN 978-0691151250  (Reviewed in The Montreal Review)
Brody, Hugh. The Other Side Of Eden: hunter-gatherers, farmers and the shaping of the world. North Point Press (2001). ISBN 057120502X
A Wikimédia Commons tartalmaz Vadászat és gyűjtögetés témájú médiaállományokat.
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Vadászat_és_gyűjtögetés&oldid=25212859”
Lefordítandó cikkekre való utalást tartalmazó lapok
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2022. augusztus 27., 02:42
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.