hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu ca hu hu en hu it hu hu hu de hu de hu fr hu hu hu hu hu hu hu oc hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de de de de hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en en en en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu en fr hu en cs de hu hu hu hu en cs de hu hu fr en hu en hu hu fr cs hu fr hu fr hu hu hu hu hu hu hu fr fr hu hu hu hu hu eo fr ceb en hu eu ru en hu sv hu hu es hu hu hu hu hu hu sv en it fr fr hu hu hu hu hu en fr cs hu hu fr hu hu fr hu hu hu hu hu fr hu fi hu hu hu hu hu hu fr hu hu cs fr fr hu en sv hu en hu hu hu tr en hu hu hu cs hu es hu hu hu hu hu hu hu id hu en hu hu fr de hu hu hu hu hu hu hu id hu jv hu pt hu hu fr hu hu nl cs hu tr cs fr hu hu hu hu hu hu hu fr fr hu hu hu fr fr hu sv pl hu de pt fr fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu it hu hu hu hu hu pl hu sk hu hu hu hu en cs de hu hu hu fr nb de de en hu hu hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en ca id hbs_lat de eo es fa fr he it ms nl pl pt ro sk sl sv vi zh fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. április 23.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
A településen világörökségi helyszín található
A Wikimédia Commons tartalmaz Fertőrákos témájú médiaállományokat.
A községet átszeli a Fertő-parti országút, valamint a tó körül épült kerékpárút. Két határátkelőhellyel rendekezik; gépjárművel Sankt Margarethen im Burgenland (Szentmargitbánya) irányába lehet átkelni Ausztriába a Páneurópai Piknik Emlékpark szomszédságában, míg Mörbisch am See (Fertőmeggyes) felé gyalogos, kerékpáros és lovas átkelő található, közvetlenül a Mithrász-szentély mellett. A település határában kikötő, tóparti üdülőhely és strand található.
A falut először 1199-ben említik Racus néven. 1457-ben először németül Krewspach, később Kroisbach néven emlegették, és a középkor óta Nyugat-Magyarország zárt német nyelvterületéhez tartozik (1880-as magyar népszámlálás során kiderült, hogy a község 90,9%-a német nemzetiségű. Egy 1910-ben készült régészeti lelet az úgynevezett Kroisbacher típusú kelta érméket hozta napvilágra.
Fertőrákos egyike volt a Sopront környező öt községnek, amelyek az 1921-es soproni népszavazáson nagyrészt úgy döntöttek, hogy Ausztriához csatlakoznak. 1946 tavaszán a német ajkú lakosok többségét kitelepítették Németország amerikai zónájába.
Évente kerül megrendezésre a Fertőrákosi Barlangszínházban, továbbá Sopronban a Wagner-Liszt Fesztivál.
2.3 A 18. század elejétől
3 A település mai élete
Soprontól 10 kilométerre északkeletre, a Fertő nyugati partján, az Ausztriához tartozó Fertőmeggyes közvetlen közelében található. A település nyugatról, az itteni kőfejtő lajtamészkövétől a Fertő nádasaiig húzódik, a Rákos-patak szakadékos völgye mentén. A helységtől délre a Kecske-hegyet és a Szárhalmi erdőt találjuk, északra pedig az országhatárig főleg szőlőket.
Csak közúton közelíthető meg, három irányból: Sopron belvárosa felől a 8527-es úton, a 84-es főútból Kópházánál kiágazó, Balfot is érintő 8526-os úton, valamint az ausztriai Szentmargitbánya (Sankt Margarethen im Burgenland) felől a Páneurópai piknik helyszínét is érintő 8532-es úton.
Vasútja nincsen, de a Volán menetrend szerinti járataival elérhető. A Fertő körül épült kerékpárúton a határ túloldalán fekvő Fertőmeggyes (Mörbisch am See) felől érkezők első magyarországi állomása Fertőrákos. A gyalogos, kerékpáros és lovas határátkelőhely a Mithrász-szentély mellett halad el.
Már a rómaiak előtt lakott hely volt; a római uralom alatt valószínűleg népes település lehetett. Rengeteg római pénz került elő a fertőrákosi szőlőkből. Ebből a korból való egy ritka emlék, a hajdani borostyánút mellett található Mithrász-szentély is, amit a napistennek hódoló katonák részére építettek a 3. században.
1002 után a terület a győri püspökség birtoka volt. A helység nevével (Racus formában) először egy 1199-ből származó ajándékozó oklevél szövegében találkozunk – nevét valószínűleg a patakban élő sok rák miatt kapta. Ez az állat, valamint a kezében pásztorbotot tartó püspök látható a helység címerében is. Említik még 1241-ben, amikor a falu templomát a Boldogságos Szűz tiszteletére szentelték fel. Következő adatunk 1254-ből való, amikor a győri püspök és Sopron városa is magának követelte a fertői vám jogát. Sopron környékén Fertőrákos volt az egyetlen olyan település, amely nem a város birtoka volt, hanem a győri püspökséghez tartozott. 1311-ben a város és a győri püspök újabb viszálykodásának részeként a soproniak lerombolták a püspöki kastélyt.
Valószínűleg már a 14. század közepén lehetett Racusnak vára, hiszen egy 1371-ből származó oklevél említi. Volt a falu határában egy másik vár is, amely a Macskakő nevet viselte. Ezt először 1443-ban említették, amikor a husziták elfoglalták a területet, kiűzésük után Hunyadi Mátyás 1464-ben leromboltatta a várat. Ezután fél évszázados béke következett, aminek az 1526-os mohácsi csata vetett véget: a csatában elesett a falu birtokosának számító Paksi Balázs győri püspök is. Hivatalát egészen 1535-ig nem töltötték be; a terület birtoklásáért, elsősorban a kilenced és a tized szedésének jogáért harc indult.
A helység 1582-ben kapott vásártartó jogot és mezőváros címet. Ehhez fallal kellett körülvenni. A több helyütt még ma is látható városfalak építési technikájuk, falazási megoldásuk és lőréseik alapján a 16. századnál korábbiak, és nem vették teljesen körbe Fertőrákost: nyugatról a meredek domboldal és a Rák patak biztosította a természetes védelmet, keletről pedig a mocsár. Draskovich György győri püspök által 1587-ben, a helységnek kibocsátott urbáriumából tudjuk, hogy akkoriban huszonnyolc családnak volt itt saját telke, huszonkettő pedig bérlő volt. Rajtuk kívül még három nemes és öt másik háztulajdonos élt az erődített falak közelében. Az okmány arról is tanúskodik, hogy 1587-ben volt itt községház, községi csapszék és mészárszék.
A 16. század második felétől erősödő török veszély miatt megnőtt a rákosi birtok jelentősége, és miután Győrt elfoglalta a török, központi szerepbe került: ide menekült a püspök. A település további kiváltságokat szerzett . 1683 nyarán a vidék történetének legnagyobb válsága következett be: a Bécs felé tartó török sereg portyázó segédcsapatai a települést kirabolták, felgyújtották, lakóit pedig lemészárolták vagy rabszíjra fűzték.
A 18. század elejétől[szerkesztés]
Egy osztrák építőipari cég az 1860-as évektől egészen az első világháborúig bérelte a híres kőbányát
Szinte a semmiből kellett újrateremteni mindent. Ekkor változott meg a helység lakóinak nemzetiségi összetétele. Az addigi, nagyobbrészt magyar lakosság helyére túlnyomóan németek települtek ide a mai Ausztria területéről. Ezt ösztönzendő hat évre adómentességet kaptak. 1712-ben III. Károly király megerősítette előjogaikat. A kuruc harcok (Bocskai két hadjárata és a Rákóczi-szabadságharc) után az egyenletes, nyugodt fejlődés kora következett, amit csak egy-egy járvány (1712-ben pestis, 1832-ben kolera) vagy tűzvész tört meg. 1743-ban gróf Zichy Ferenc vette át a püspökséget; ő alakíttatta át a palotát ma látható arculatára. A település továbbra is fejlődött, egyre többen telepedtek le itt.
Leírás a településről a 18. század végén:
RÁKOS: Groisbach. Német Mezőváros Sopron Vármegyében, földes Ura a’ Győri Püspök, a’ kinek 4 szegeletre épűltt jeles kastéllyával ékeskedik, lakosai katolikusok, fekszik Sopronhoz 7/8 mértföldnyire. A’ Város kővel kerített, alatta pedig az Uraságnak gyönyörű kertye által vidámíttatik; határja jó, gabonát, búzát, és zabot terem; borai híresek, erdeje elég van, vagyonnyaikat könnyen eladhattyák, első osztálybéli.
– Vályi András, Magyar országnak leírása, (1796–1799)
A bécsi székhelyű Steinmetzgeschäft der Allgemeinen Österreichischen Baugesellschaft építőipari cég az 1860-as évektől egészen az első világháborúig bérelte a híres kőbányát, ahol 60–100 embert foglalkoztattak.
A településnevek egységesített törzskönyvezése során 1906-ban Rákos nevét kiegészítették a Fertő előtaggal; azóta Fertőrákos.
Az 1919-es saint-germain-i békeszerződés Fertőrákost Ausztriához csatolta, azonban fennhatósága alá nem került. A községben 1921. december 16-án megtartott népszavazáson a 96,6 %-ban német ajkú lakosság többsége Ausztriát választotta. Az 1525 szavazásra jogosult lakos közül 1370 szavazott; ebből Ausztria mellett adta le voksát 812 fő (60,7 %), Magyarország mellett 525 fő (39,3 %); érvénytelen volt 33 szavazat. Mivel a népszavazás végső eredményét Sopron és a környező nyolc falu egyesített szavazata adta, a község jogilag visszakerült Magyarországhoz.[3]
A második világháború után a település etnikai összetétele gyökeresen megváltozott. A németeket kitelepítették, helyükre nagyrészt a csehszlovák–magyar lakosságcsere keretében a Felvidékről elűzött magyar családok költöztek. A falu eredeti lakosságának mindössze 10%-a maradt Fertőrákoson. Megváltozott a falu lakosainak életvitele is: a régi időket inkább csak a történeti és művészeti emlékek idézik. 1945-ben 3745-en éltek itt, de a kitelepítésekkel a lakosság lélekszáma 2150 főre csökkent, majd 1949-től 1970-ig növekedett, de nem érte el az 1945-ös létszámot. A korábban mezőgazdaságból és szőlőművelésből élő település gazdasági arculata átalakult.
A település mai élete[szerkesztés]
Ma a munkaképes lakosság nagy része Sopronban dolgozik, a többiek gazdálkodnak vagy kisiparral foglalkoznak. A község próbál önállóan megélni: a vasfüggöny felszámolása óta az idegenforgalom lehetőségei javultak a leglátványosabban. Új határátkelőhelyet nyitottak a gyalogosok és turisták részére, így a Fertő-tavat körbejárhatják a kirándulók. Megindult a rendszeres hajóforgalom, tehát a nevezetességeket már a vízről is megtekinthetik az érdeklődők.
1990–1994: Palkovits János (Fidesz-SZDSZ)[4]
1994–1998: Palkovits János (független)[5]
1998–2002: Palkovits János (független)[6]
2002–2006: Palkovits János (független)[7]
2006–2010: Palkovits János (független)[8]
2010–2014: Baltigh Márta Gyöngyi (Fidesz-KDNP)[9]
2014–2019: Palkovits János (független)[10]
2019-től: Palkovits János (független)[1]
A falu elsősorban idegenforgalomból próbál megélni: a kisipari és szolgáltató tevékenységet is ilyen szempontból támogatják. 1997-ben a településen egyetlenegy ipari vállalkozás sem volt, a szolgáltatással foglalkozók száma azonban majdnem elérte a húszat. A mezőgazdaságban főleg a zöldség- és szőlőtermesztéshez vannak jó helyi adottságok. Említésre méltó, hogy a külföldi tőke – annak ellenére, hogy a falu a nyugat kapujában fekszik – nem képviselteti magát a településen.
Fertőrákos eredetileg egyutcás, orsós jellegű kiszélesedéssel kialakult falu volt. Az első és egyben legrégibb településmagja a Fő utca alsó szakasza volt. Infrastruktúrája teljes: a 674 lakás 98%-ában van vezetékes ivóvíz, 96%-ában vezetékes gáz. A telefont 1997-ig kb. 540 otthonba kötötték be, a szennyvízcsatorna-hálózatba a lakások 60%-át kapcsolták be – a helyi kábeltelevízióra ennél több otthon csatlakozott. A 19 utcából 18 szilárd burkolatú.
A községben van posta, egészségügyi alapellátást biztosító orvosi rendelő és takarékszövetkezet, óvoda és általános iskola is. A óvodát az első világháború alatt létesítették, és 1945 után került az iskola két, földszinti helyiségébe, majd onnan a határőrség volt épületébe költöztették. Az iskolát 1651-ben Draskovich győri püspök alakította ki, és Rákos kötelességévé tette annak fenntartását. 1874-ben építettek egy új egy tantermes iskolát, amihez 1886-ban készült el a második, 1899-ben a harmadik tanterem. A 20. század elején már öt tantermes oktatási intézménye volt a településnek. A szülők döntése alapján 1938-ban kétnyelvű lett az iskola, amiben 1954 óta napközi is működik.
A községben található művelődési ház, könyvtár, múzeum, kiállítóterem és sportpálya is. Lehet lovagolni, lőni és horgászni is. A kőfejtőben a barlangszínházban nyáron operaelőadásokat és komolyzenei koncerteket tartanak. A helybeliek és az átutazók kényelmét hat étterem szolgálja.
A faluban működik Német Nemzetiségi Dal- és Kultúr Egyesület, felnőtt énekkar és gyermek tánccsoport. Minden esztendőben megrendezik a nemzetiségi találkozót és a búcsút. Rendszeres kapcsolatot tartanak fenn a németországi Großengotternnel.
1889-ben a kismartoni járás valamennyi községében alakult önkéntes tűzoltó egyesület. A soproni járáshoz tartozó Rákos 1892-ben követte a tőle északra fekvő falvakat. Az egyesület többször is megszűnt, majd 2002-ben újra alapították. Ekkor megkezdték a szerállás felújítását, amit 2007-ben fejeztek be.[11] Tevékenységük tűzoltásból és műszaki mentésből áll; első fokozatú közreműködő egyesületként támogatják Sopron tűzoltóságát. Technikájuk egy szerkocsi, egy csapatszállító jármű, valamint egy 2012-ben a ruszti tűzoltóktól adományként kapott tűzoltóhajó, amelyet felújítást követően 2017. június 17-én szenteltek fel. Két héttel később a St. Flórián bevetésre került a Fertő tavi cölöpházak oltásában.[12]
A település népességének változása:
A 2011-es népszámlálás során a lakosok 77,1%-a magyarnak, 11% németnek, 2,9% cigánynak, 0,2% horvátnak mondta magát (21,9% nem nyilatkozott; a kettős identitások miatt a végösszeg nagyobb lehet 100%-nál). A vallási megoszlás a következő volt: római katolikus 52,3%, evangélikus 2%, református 1,6%, görögkatolikus 0,1%, felekezeten kívüli 11,5% (31,5% nem nyilatkozott).[13]
A község népességének alakulása az első magyarországi népszámlálás és 2011 között: [14][15]
Fertőrákos népességének anyanyelv szerinti megoszlása 1920 és 2011 között: [16]
Fertőrákos látképe a levegőből
Fertőrákos, püspöki kastély légi fotón
Az egykori kőfejtő légi felvételen, Fertőrákos
Légi felvételen a Fertő-tavi cölöpházak (még a tűzvész előtt)
A fertőrákosi kikötő látképe, légi fotó
A páneurópai piknik emlékhely a magasból
A Fertő hazai oldalán csak a Fertőrákoshoz közel eső partszakaszon van strand és vízisport telep, de ez közigazgatásilag Sopronhoz tartozik. A vízitelep kialakítása már a két világháború között megkezdődött, ekkor a parttól mintegy 3 km-re a nádas víz felőli részén cölöpökön a víz felett álló faházakat építettek. Akkoriban csak csónakon volt megközelíthető, később töltésutat létesítettek. A rendszerváltás előtt a kiépülő vízitelepre csak külön határsávi belépővel lehetett bejutni. A páneurópai piknik idején és az azt követő hetekben sok száz keletnémet állampolgár menekült át itt Ausztriába.
Két kőbánya van a településen, az évente közel kétszázezer embert vonzó látogatható bánya a község északi részén található. A geológusok szerint mintegy 12 millió évre, a miocénban képződött az lithothamnium-gumós lajtamészkő, amit már a rómaiak is bányászták – egyebek között a mai Sopron helyén állt Scarbantia falainak építéséhez. 1500-as években a fertőrákosiak megkapták rá a bányászengedélyt, és ezután már iparszerűen fejtették a követ.[17] A nagyobb ütemű kitermelés 1857-ben indult meg, amikor a kőbánya a Bécsi Építőtársaság tulajdonába került. A bányászat 1948-ig tartott. A kőfejtőt 1951-ben műemlékké nyilvánították.[17]
A kőfejtő őslénytani szempontból is igen érdekes: a függőlegesre fejtett, hatalmas falak jól megőrizték a tenger állatainak és növényeinek mészvázát. A növényvilágból a lithothamniumok jelentősek, az állatvilágból pedig a fésűskagylófélék, e kettő kőzetalkotó mennyiségben fordul elő.
A második világháború végén a német és magyar szervek a légitámadásoktól védett lőszergyártó üzemet és raktárakat kívántak a kőfejtőben kiépíteni. 1944 decemberétől zsidó munkaszolgálatosokat – köztük egy rövid ideig Szerb Antal írót, Sárközi György költőt és Halász Gábor irodalomtörténészt –, valamint olasz hadifoglyokat, szerb és horvát munkásszázadok tagjait, környékbeli kivezényelt lakosokat dolgoztattak az építkezésen. Az itteni kényszermunka mintegy 400 magyar zsidó életét követelte.[18][19]
A kőfejtő több jelentős nagyjátékfilm forgatási helyszíne volt. 1958-ban Jancsó Miklós itt vette filmre A harangok Rómába mentek egyes jeleneteit, majd 1965-ben Várkonyi Zoltán forgatta itt A kőszívű ember fiai egyik legendás jelenetét. Ez utóbbi film képsorai annyira ikonikussá váltak, hogy a regény egy későbbi kiadásának borítóján is ez a helyszín látható. A kőfejtő oszlopai ugyancsak feltűnnek Fábri Zoltán 1966-ban készült Utószezon című filmdrámájában, amikor a főszereplő lázálmában egykori munkaadóit keresi a sziklacsarnokban heverő zsidó tetemek között.[20] 1979-ben ugyancsak a kőbányában készült a Sándor Mátyás televíziós sorozat egy jelenetsora.[17][21]
1970-ben alapította meg Várady György színházigazgató a barlangszínházat. Ezt 1985-ben korszerűsítették: a nézőtérre padlófűtést és új széksorokat, a színpadra modern világítást szereltek, és megoldották a műszaki személyzet elhelyezését is.[22] 2011-re a kőfejtő állaga leromlott, életveszélyessé vált, ezért bezárták; 2013 és 2015 között jelentős Európai Uniós támogatással – a barlangszínházzal együtt – rendbe hozták, kialakítva látogatóközpontot, parkolót, kiállító- és bemutatóhelyeket.[17]
Bővebben: Püspöki kastély (Fertőrákos)
A püspöki kastély (utolsó nagy építtetőjéről nevezik Zichy-kastélynak is) egyemeletes, rokokó homlokzatú, szabadon álló épület belső udvarral. Erkélyes homlokzata háromszög oromzatos. Dísztermét és kápolnáját barokk falképek ékesítik, két szobáját pedig rokokó stukkók. A kastély alapvetően a győri püspökök nyári rezidenciája volt, de Győr török megszállásának idején állandó székhelyül is szolgált. Az 1681. évi soproni országgyűlés alkalmával I. Lipót magyar király és német-római császár e helyen látogatta meg Széchényi György püspököt, hogy megállapodjon vele a protestánsok elleni intézkedésekről, s a püspök innen irányította az evangélikus Sopron rekatolizálását.
A Fertőmeggyesre vezető út mellett, közvetlenül az államhatár magyar oldalán található Mithrász-szentély[23] a környék egyik legértékesebb római kori emléke. A Mithrász perzsa napistent tisztelő vallási közösségek tagjai a társadalom minden rétegét képviselték – különösen kedvelt volt a katonák körében. A 4. század végén hanyatlásnak indult kultusz fertőrákosi szentélyét magára hagyták, azt az eső és a szél hordaléka betemette, az erdő növényzete benőtte. 1866-ban fedezték fel újra, mentették ki a leleteket, és látták el állagmegóvó kőboltozattal. A második világháborút követően a szigorúan őrzött határsávon belülre került, szakemberek sem látogathatták, állapota teljesen leromlott. 1990-ben nyílt lehetőség arra, hogy elvégezzék a hitelesítő ásatásokat és a szentélyt helyreállítsák. Az új védőépülettel fedett szakrális építmény 1992 óta látogatható.
Helytörténeti kiállítás (a Fő u. 152. sz. alatt)
Az 1921-es népszavazás emlékműve (Kovács György, 2003)[27]
A kitelepítettek emlékműve (Örsi András műve, 1996)
Rapolano Terme, Olaszország (2000)[31]
↑ a b Fertőrákos települési választás eredményei (magyar nyelven) (html). Nemzeti Választási Iroda, 2019. október 13. (Hozzáférés: 2020. április 9.)
↑ Magyarország közigazgatási helynévkönyve, 2015. január 1. (magyar és angol nyelven). Központi Statisztikai Hivatal, 2015. szeptember 3. (Hozzáférés: 2015. szeptember 4.)
↑ Népszavazás – népszámlálás. In Hárs József: Fertőrákos. Szerk.: Jászberényi Ferencné és Néma Sándor.  71. o. = Száz magyar falu könyvesháza, ISBN 963 9287 22 9 arch Hozzáférés: 2020. júl. 2.
↑ Fertőrákos települési választás eredményei (magyar nyelven) (txt). Nemzeti Választási Iroda, 1990 (Hozzáférés: 2020. február 21.)
↑ Fertőrákos települési választás eredményei (magyar nyelven) (html). Országos Választási Iroda, 1994. december 11. (Hozzáférés: 2019. december 8.)
↑ Fertőrákos települési választás eredményei (magyar nyelven) (html). Országos Választási Iroda, 1998. október 18. (Hozzáférés: 2020. április 9.)
↑ Fertőrákos települési választás eredményei (magyar nyelven) (html). Országos Választási Iroda, 2002. október 20. (Hozzáférés: 2020. április 9.)
↑ Fertőrákos települési választás eredményei (magyar nyelven) (html). Országos Választási Iroda, 2006. október 1. (Hozzáférés: 2020. április 9.)
↑ Fertőrákos települési választás eredményei (magyar nyelven) (html). Országos Választási Iroda, 2010. október 3. (Hozzáférés: 2020. április 9.)
↑ Fertőrákos települési választás eredményei. Nemzeti Választási Iroda, 2014. október 12. (Hozzáférés: 2015. március 21.)
↑ Fertőrákos Tűzoltó Egyesület. tuzoltok-fertorakos.hu (Hozzáférés: 2018. jan. 19.) arch
↑ Tűzoltóhajó a Fertő-tavon. Lánglovagok.hu. Budapest (2016. okt. 20.) (Hozzáférés: 2018. jan. 19.) arch
↑ Sopron megye. In Központi Statisztikai Hivatal – Művelődésügyi Minisztérium Levéltári Osztálya: Az első magyarországi népszámlálás (1784—1787): Táblázatok. Szerkesztette: Danyl Dezső és Dávid Zoltán, Lektorálta: Ember Győző és Szabady Egon. Budapest: Statisztikai Kiadó Vállalat. 1960.  154. o. = AZ 1960. évi népszámlálási sorozat köteteként, arch Hozzáférés: 2020. júl. 1. A község a felmérés idején Rákos néven, mezővárosi rangban a győri püspökség birtoka volt
↑ Területi adatok – Győr-Moson-Sopron megye: 4.1.1.1 A népesség számának alakulása, terület, népsűrűség. ksh.hu. Budapest: Központi Statisztikai Hivatal (2013. márc. 1.) (Hozzáférés: 2020. júl. 1.) (XLS: 66,5 KB oldal ) arch (1960-ig a „jelen lévő népesség”, 1970-től az „állandó lakosok” száma..
↑ Keresés a népszámlálási adatokban: 1920-2011 - Fertőrákos - etnikai adattípus. mtattki.ogyk.hu. Budapest: Országgyűlési Könyvtár (2013. márc. 1.) (Hozzáférés: 2020. júl. 1.) A grafikonokhoz az „anyanyelvi” adatsorok lettek figyelembe véve, mivel a „nemzetiségi hovatartozást” nem minden népszámláláskor rögzítették..
↑ a b c d MTI: Izgalmas helyszín - Megnyílt a fertőrákosi barlangszínház. Népszava Online, 2015. június 19. [2015. július 30-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2018. április 22.)
↑ Fertőrákos, 1944 december – 1945 március: Mintegy 400 zsidó halott a kőbányában. Társadalmi Konfliktusok Kutatóközpont, 2013. [2016. május 16-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2018. április 22.)
↑ Szerb Antalné: Szerb Antal utolsó hónapjai (PDF). Irodalomtörténet 47. évf. 3-4. sz.. EPA OSZK, 1959. március 4. [2015. január 15-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2018. április 22.)
↑ Győr: Utószezon.  Pest Megyei Hírlap,  XI. évf.  40. sz. (1967. feb. 16.)  4. o. Hozzáférés: 2019. okt. 19.
↑ Stark András: Bábeli fogságban – Zsidó motívumok Jancsó Miklós játékfilmjeiben. Szombat (folyóirat), 2001. szeptember 1. [2016. október 18-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2018. április 22.)
↑ Jelentőségét lásd a Fertő-táj című szócikkben.
↑ Mithrász isten nevének különféle átírása miatt a szentély is több néven fordul elő: Mithras-szentély, Mythras-szentély.
↑ Fertőrákos legjellegzetesebb 17. századból való emléke, amely még mindig az eredeti helyén áll. Magyarországon egyedi darabnak számít. Bővebben: Fertőrákosi pellengér Archiválva 2007. szeptember 27-i dátummal a Wayback Machine-ben
↑ A középkori várfalmaradványokról, kirandulastervezo.hu
↑ Bővebben: Fekete István: 1921-es népszavazás emlékműve. kozterkep.hu. Budapest: Köztérkép Mozgalom (2020. aug. 18.) (Hozzáférés: 2020. aug. 19.) arch A grafikonokhoz az „anyanyelvi” adatsorok lettek figyelembe véve, mivel a „nemzetiségi hovatartozást” nem minden népszámláláskor rögzítették..
↑ Régebben Szent Oszvald-szobornak tartották, emiatt több forrásban azon a néven szerepel. Bővebben: Fekete István: Szent Donát-szobor. kozterkep.hu. Budapest: Köztérkép Mozgalom (2021. máj. 25.) (Hozzáférés: 2021. aug. 23.) arch
↑ Willkommen in Großengottern (német nyelven). grossengottern.com, 2015. [2021. március 7-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2021. szeptember 3.)
↑ Karcfalva–Csíkjenőfalva: Testvértelepülések (magyar nyelven). karcfalva.ro, 2015. [2021. január 22-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2021. szeptember 3.)
↑ Comune di Rapolano Terme (olasz nyelven). Comuni-Italiani.it, 2006. [2021. március 6-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2021. szeptember 3.)
Győr-Moson-Sopron megye kézikönyve (Szekszárd 1998)
Fertőrákos hivatalos oldala a Facebookon
Fertőrákos hivatalos oldala az Instagramon
Nemes András: Fertőrákos, műemlékek; TKM Egyesület, Bp., 1992 (Tájak, korok, múzeumok kiskönyvtára)
Hárs József: Fertőrákos; szerk. Jászberényi Ferencné, Néma Sándor; Száz Magyar Falu Könyvesháza Kht., Bp, 2000 (Száz magyar falu könyvesháza)
Bán János: Fertőrákos politikai, gazdasági, egyházi és kulturális története; sajtó alá rend., utószó Dominkovits Péter; Önkormányzat–Fertőrákosi Német Kisebbségi Önkormányzat, Fertőrákos, 2000 (Fertőrákosi füzetek)
Stefánka László: Nézelődés Fertőrákoson; Escort Tourist, Sopron, 2007
Fertőrákos. Képes turistakalauz; szerk. Haraszti Gábor; TKM Egyesület, Bp., 2007 (Tájak, korok, múzeumok kiskönyvtára)
Tóth István: A fertőrákosi Mithraeum; Pan, Bp., 2007
Gabrieli Gabriella: Fertőrákos, Mithraeum; ford. Hirschler Erzsébet; átdolg., bőv. kiad.; TKM Egyesület Bp., 2007 (Tájak, korok, múzeumok kiskönyvtára)
Stefánka László–Krisch András: Kirándulás a Fertőparton. Fertőrákostól Sarródig; fotó Batár Zsolt, Krisch András, Németh Béla; Escort Tourist Bt., Sopron, 2013
Győr-Moson-Sopron megye hét csodája
A fertőrákosi Mithras-szentély ·  A gönyűi Postakocsi fogadó ·  A lébényi templom ·  Mosonszentmiklósi templomegyüttes ·  Pannonhalmi apátság ·  Soproni tűztorony ·  A sopronbánfalvai Mária Magdaléna-templom
A legnagyobb megyei lap olvasóinak szavazatai alapján
A Soproni járás települései
Ágfalva •  Csáfordjánosfa •  Csapod •  Csér •  Ebergőc •  Egyházasfalu •  Fertőboz •  Fertőd •  Fertőendréd •  Fertőhomok •  Fertőrákos •  Fertőszentmiklós •  Fertőszéplak •  Gyalóka •  Harka •  Hegykő •  Hidegség •  Iván •  Kópháza •  Lövő •  Nagycenk •  Nagylózs •  Nemeskér •  Pereszteg •  Petőháza •  Pinnye •  Pusztacsalád •  Répcevis •  Röjtökmuzsaj •  Sarród •  Sopron •  Sopronhorpács •  Sopronkövesd •  Szakony •  Újkér •  Und •  Völcsej •  Zsira
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Fertőrákos&oldid=24873220”
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2022. április 23., 19:25
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.