hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu ja en hu hu hbs_lat fr en hu hu hu hu hu hu hu hu en hu en en hu en hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A szomatosztatin vagy növekedésihormon-gátló hormon egy peptidhormon, amelynek fő funkciója, hogy gátolja az agyalapi mirigy és az emésztőrendszer által kibocsátott hormonok (mint pl. az inzulin és a glukagon) termelődését.[1]
A 14 aminosavból álló szomatosztatin szerkezete
A szervezeten belül két aktív formája létezik: egy 14 és egy 28 aminosavas verzió, amelyek alternatív hasítással jönnek létre egy prekurzor fehérjéből.[2]
Az embernek egy szomatosztatingénje van a 3. kromoszómán (SST), de a gerincesek között a gén hat változata létezik és például a zebradánió mind a hat verzióval rendelkezik,[3] amelyeknek mind külön receptora is van. A feltételezések szerint ez a hat gén a törzsfejlődés során három különálló teljes genomduplikációval jött létre.
2.1 Az agyalapi mirigy elülső lebenyében
A szomatosztatin az emésztőszervekben és az agyban termelődik. Az emésztőrendszerben a gyomorkapu, a patkóbél és a hasnyálmirigy Langerhans-szigeteinek delta-sejtjei (vagy D-sejtjei) szintetizálják.[4] A gyomorban termelt szomatosztatin a vénás vérbe kerül, ahol a szíven keresztülhaladva a vérkeringéssel jut azokhoz a szervekhez, ahol kifejtheti hatását. Ezenkívül parakrin módon a delta-sejteket körülvevő szövetekre is hatással van: a gyomorban például közvetlenül csökkenti a parietális sejtek gyomorsavtermelését.[4] A szomatosztatin a savtermelést közvetetten, a gasztrin-, szekretin- és hisztamintermelés gátlásával is képes visszafogni.
Az agyban a hipotalamusz ventromediális magjának neuroendokrin idegsejtei is szintetizálnak szomatosztatint. Innen az agyalapi mirigy elülső lebenyébe kerül, ahol meggátolja a növekedési hormon szekrécióját. A szomatosztatint termelő sejtek képesek érzékelni a vér növekedési hormon-koncentrációját és ha az túl magasra nő, negatív visszacsatolás révén megemelik a szomatosztatin-kibocsátásokat.
A hormon kisebb mértékben az agy egyéb sejtjeiben is szintetizálódik és a receptora is több egyéb területen megtalálható.
A szomatosztatin a szervezet több részén is hat, jellemzően más hormonok termelését gátolja.
Az agyalapi mirigy elülső lebenyébenSzerkesztés
gátolja a növekedési hormon kibocsátását[5] (vagyis ellenkező hatású, mint a növekedésihormon-felszabadító hormon)
gátolja a tireotropin (pajzsmirigyserkentő hormon) kibocsátását[6]
gátolja a prolaktin kibocsátását
gátolja a következő hormonok szekrécióját:
ezenkívül gátolja a parietális sejtek gyomorsavszekrécióját
visszafogja a gyomor ürülését, csökkenti a belek simaizommozgását és vérellátását[5]
gátolja a szénhidrátok, aminosavak, zsírok felszívódását.
Általánosságban visszafogja az emésztőrendszer működését.
Az octreotid (Szandosztatin) egy nyolc aminosavból álló peptid, amelynek hatása nagyon hasonlít a szomatosztatinéhoz, de intenzívebben képes gátolni a növekedési hormon, a glukagon és az inzulin kibocsátását és jelentősen stabilabb is (féléletideje a vérben 90 perc szemben a természetes szomatosztatin 2-3 percével). Mivel a bélből rosszul szívódik fel, többnyire injekcióval adják be. Többek között a karcinoid szindróma és az akromegália tüneti kezelésére alkalmazzák.
Hasonló hatóanyag a szintén oligopeptid szerkezetű szomatosztatin-analóg, a lanreotid (Szomatulin); indikációja is hasonló.
↑ "somatostatin". Encyclopædia Britannica. Encyclopædia Britannica Online. Encyclopædia Britannica Inc., 2016. Web. 04 mag. 2016  .
↑ Costoff A: Sect. 5, Ch. 4: Structure, Synthesis, and Secretion of Somatostatin. Endocrinology: The Endocrine Pancreas pp. 16. Medical College of Georgia. [2008. április 5-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2008. február 19.)
↑ (2010) „The evolution of somatostatin in vertebrates”. Gene 463 (1–2), 21–28. o. DOI:10.1016/j.gene.2010.04.016. PMID 20472043.
↑ a b Medical Physiology, 2e Updated Edition, 2nd Edition, 2nd, Philadelphia, PA: Elsevier (2012). ISBN 9781437717532
↑ a b Bowen R: Somatostatin. Biomedical Hypertextbooks. Colorado State University, 2002. december 14. (Hozzáférés: 2008. február 19.)
↑ First Aid for the USMLE Step 1, 2010. Page 286.
What Does Somatostatin Do? Hormone Health Network
Herszényi Károly, Mihály Emese, Tulassay Zsolt:A szomatosztatin és az emésztőrendszer
Ez a szócikk részben vagy egészben a Somatostatin című angol Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Szomatosztatin&oldid=22734950”
Utoljára szerkesztve 2020. június 10., 18:26-kor
A lap utolsó módosítása: 2020. június 10., 18:26
A lap szövege CC BY-SA 3.0 alatt érhető el, ha nincs külön jelölve.