fr es hu hu hu hu hu hu es hu hu hu hu hu ca it hu fr hu it hu hu hu hu hu oc hu de hu fr hu hu es hu hu hu hu hu hu hu th hu es hu nl hu es hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu it hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu en hu hu hu hu en cs de hu it hu fr ru ru en ru hu hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en de ar arz az ku en ru bg ca mhr id hbs_lat da de el eo es eu fa fi fr lt he hy it id it ja ka kk ko it en fi fr lt ml ms it nl nb fr pl pms pt ro es ru jbo hbs_lat sk sl hbs_lat sv ceb tr oc fy uz fr vi tr pl zh zh fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. április 16.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
A településen világörökségi helyszín található
A Wikimédia Commons tartalmaz Tarquinia témájú médiaállományokat.
Tarquinia olaszországi város, Lazio tartományban. Lakosai száma 16 577 fő (2010. január 1.), területe 279,5 négyzetkilométer.
A mai város a hajdan virágzó etruszk városállam Tarquinii romjaira épült. Az ősi Tarquinii Etruria legrégebbi települése volt, nevét a hős Tarchonról – a 12 önálló etruszk város szövetségének megteremtőjétől – kapta. A város mellett a Tarchino halmon feltárt nekropolisz és a közelben fekvő Cerveteri hatalmas temetővárosai 2004 óta az UNESCO kulturális világörökségének részei.[2]
A város Viterbo megyében, a Marta folyó bal partján 132 méteres tengerszint feletti magasságon elhelyezkedő dombon terül el, Rómától 70 kilométerre északnyugatra, a Tirrén-tenger partján.
Az egykori Tarchna története a vaskori Villanova-kultúra idejéig, az i. e. 9. századig nyúlik vissza. A települést az etruszkok alapították.[3] akik kezdetben a mai Toszkána területéről indulva hódították meg a Latium középső vidékét.
A város névadója Tarchon legendás etruszk hős volt, aki a 12 önálló városállamot (ion mintára) szövetségbe fogta, ezt nevezzük Dodecapolisnak. Tarchna, akárcsak Caere, a kereskedelemből, bányászatból és fejlett kézműiparából merítette gazdagságát, ám vallási és politikai befolyása nagyobb volt a szövetség többi városáénál. Fontosságát példázza, hogy a monda szerint innen származik Tagest, a disciplina Etrusca, az etruszk vallás legfontosabb ágának – haruspicium, avagy béljóslás – megalapítója, valamint az hogy a város névadó hősének leszármazottai voltak az ókori Róma (etruszk nevén Ruma) első királyai is: Tarquinius Priscus és Tarquinius Superbus.[4] Tarquinius Superbust i. e. 510-ben a Köztársaság megalapításakor űzték el a rómaiak. A Tarquiniusok uralkodóházának visszaszerzése érdekében kezdett háborúba Tarchna (Tarquinii) és Vei (Veii), majd egész Etruria, ám a hadiszerencse nem pártolta őket. „ …i. e. 505-ben a küméi Arisztodémosz verte szét délen az etruszkok seregét. Néhány évtizeddel később, i. e. 474-ben a szürakuszai Hierón tengeri győzelmet aratott az etruszkok felett a küméi partoknál, és ettől kezdve a szürakuszaiak megakadályozták, hogy az etruszkok tényleges hatalmat gyakoroljanak tengeri birodalmuk, Korzika és Elba felett. Róma és Veü ádáz háborúskodása i. e. 480-ban vette kezdetét, és egészen i. e. 396-ig elhúzódott; néhány évvel később már a gallok pusztították a Pó vidékének etruszk településeit.”[5] I. e. 359–358, majd i. e. 353 és i. e. 351-ben a Róma és Tarchna között kiújúlt határháborúk ismét Róma győzelmével zárultak – 351-ben Tarchna 40 évre békét kért, amit i. e. 308-ban újabb 40 évre kiterjesztett, – s a város behódolt Rómának. Az elkövetkező századokban a további nagy etruszk városok: Cisra (Caere), Velch (Vulci), Vei is fokozatosan Róma hatalma alá kerültek, majd Sulla i. e. 82-ben végleg leigázta az etruszkokat.
Az egykori Tarquinii helyén, attól valamivel északabbra új római város épült Civita néven. A város az 5. században püspöki székhellyé lett, amelyet a 8. században szaracénok dúltak és égettek fel. Ezek után a várost nem építették újjá. Lakói a közeli Cornetóban telepedtek le. Corneto a középkortól – Genova, Pisa és Velence mintájára – mint független, önálló városállam működött, majd a 14. században, elveszítve önállóságát, pápai befolyás alá került.
Az 1872 utáni források Corneto Tarquinia néven említik a várost, amely végül 1934-ben, az olasz fasizmus idején, a hazafias hagyományok újraélesztését célzó kampány során vette fel a Tarquinia nevet.
Tarquinia éjszakai látképe a Priori Palotával
A Vitelleschi Palota, amely a Tarquiniai Nemzeti Múzeumnak ad otthont
Freskórészlet az etruszk Leopárdos sírból
Szárnyas lovak, Tarquiniai Nemzeti Múzeum
Monterozzi-Nekropolisz – a világörökséghez tartozó ősi etruszk temetőváros: több mint 6000 halomsír, és a bennük látható csodálatos falfestmények
A város melletti Tarchino halmon feltárt i. e. 4., valamint az i. e. 6. századi etruszk városfal faragott kőtömbökből épített (5 km, illetve egy 8 kilométer hosszú) szakaszai
A „Királyné Oltára” elnevezésű – i. e. 4. századi etruszk – nagytemplom maradványai
az Óváros és annak középkori tornyai
Santa Maria di Castello templom (1121-1208) – a bejárata fölé emelkedő bájos, apró harangtoronnyal,
az arab és bizánci építészeti hatást tükröző San Giacomo és Santissima Annunziata templomok – 12. század
a város elegáns rózsaablakokkal díszített 13. századi templomai: San Francesco, San Antonio és San Pancrazio templomok
Torri Palota – Palazzo dei Torri – 13. század
a román stílusú, 13. század eleji Városháza – Palazzo dei Priori –, kiemelten a nagy gyűlésterem Sebastian Matta óriási festményeivel
Szentlélek Kórház – Hospital Santo Spirito – 15. század
A reneszánsz Vitelleschi Palota (épült 1431-1485) benne a
Nemzeti Múzeum – Museo Nazionale Tarquinese – gazdag etruszk leletanyaga és
a Dóm, a város impozáns román-gótikus stílusú katedrálisa, amelyet az 1643-as tűzvész után 1656-ban építettek újjá – különösen szép az eredeti templomból épen maradt kórus és Antonio del Massaro freskói 1509-ből
Cerveteri és Tarquinia etruszk nekropoliszai
↑ Popolazione Residente al 1° Gennaio 2018. Italian National Institute of Statistics. (Hozzáférés: 2019. március 16.)
↑ Olaszország - Cerveteri és Tarquinia etruszk temetővárosai; Múlt-kor történelmi portál [1]
↑ Művészettörténet 6. rész – Az ókori Róma; Sulinet.hu
↑ Buróné Benedekfy Ágnes: Megoldódhat-e az etruszk rejtély?'. [2007. november 13-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2007. szeptember 27.)
↑ Művészettörténet 6. rész – Az ókori Róma; Sulinet.hu
Az angol és német nyelvű Wikipédia azonos című szócikkei, továbbá:
Olaszország - Cerveteri és Tarquinia etruszk temetővárosai; Múlt-kor történelmi portál [2] (magyar)
A Pallas nagy lexikona (magyar)
Döbler, Hannsferdinand: Magie, Mythos, Religion; Kultur- und Sittengeschichte der Welt, Bd. 9., München – Gütersloh , Wien, 1972 (német)
A Wikimédia Commons tartalmaz Tarquinia témájú médiaállományokat.
Official site of the comune of Tarquinia (angol, olasz)
Startlap, Ertuszk lap (magyar, angol, olasz)
Fotógaléria a városról (kép)
Lazio ·  Viterbo megye települései
Acquapendente •  Arlena di Castro •  Bagnoregio •  Barbarano Romano •  Bassano Romano •  Bassano in Teverina •  Blera •  Bolsena •  Bomarzo •  Calcata •  Canepina •  Canino •  Capodimonte •  Capranica •  Caprarola •  Carbognano •  Castel Sant’Elia •  Castiglione in Teverina •  Celleno •  Cellere •  Civita Castellana •  Civitella d’Agliano •  Corchiano •  Fabrica di Roma •  Faleria •  Farnese •  Gallese •  Gradoli •  Graffignano •  Grotte di Castro •  Ischia di Castro •  Latera •  Lubriano •  Marta •  Montalto di Castro •  Monte Romano •  Montefiascone •  Monterosi •  Nepi •  Onano •  Oriolo Romano •  Orte •  Piansano •  Proceno •  Ronciglione •  San Lorenzo Nuovo •  Soriano nel Cimino •  Sutri •  Tarquinia •  Tessennano •  Tuscania •  Valentano •  Vallerano •  Vasanello •  Vejano •  Vetralla •  Vignanello •  Villa San Giovanni in Tuscia •  Viterbo •  Vitorchiano
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Tarquinia&oldid=24853626”
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2022. április 15., 22:06
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.