hu hu de hu hu hu de hu ru hu de hu de hu ru hu pl hu pl hu pl hu pl hu hu pl hu pl hu hu pl hu de hu hu de hu de hu de hu hu de hu hu de fr de hu de hu de hu hu ru hu ru hu ru hu ru hu pl hu de hu de hu de hu pl hu uk hu uk hu de hu hu de hu cs hu hu de hu uk hu hu uk hu pl hu de hu de hu pl hu de hu hu hu hu hu hu de hu pl hu pl hu uk hu pl hu pl hu de hu hu hu de hu de hu de hu pl hu uk hu uk hu pl hu de hu hu de hu de hu de hu uk hu pl hu es hu pl pl es hu uk hu pl hu uk hu uk hu uk hu hu de hu de hu de hu de hu de hu de hu pl hu uk hu uk hu uk hu de hu de hu de hu pl hu de hu uk hu de hu ja hu uk hu uk hu cs hu de hu de hu de hu de hu hu hu uk hu uk hu cs hu pl hu de hu uk hu uk hu lt hu pl hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu de hu hu hu hu hu de hu de hu hu hu pl hu de hu de hu de hu pl hu de hu ru hu hu hu cs hu de hu de hu de hu pl hu pl hu de hu de hu hu hu hu hu pl hu de hu de hu hu hu hu de hu de hu de hu cs hu de hu de hu de hu de hu hu hu cs hu de hu de hu de hu de hu pt hu cs hu cs hu de hu hu hu fr hu pl hu hu pl hu hu de hu hu de hu de hu de hu de hu ru hu hu hu de hu de hu hu hu ru hu pl hu de hu de hu pl hu hu hu uk hu pl hu en hu de hu de hu pl hu pl hu ru en pl hu pl hu pl hu de hu hu de hu de hu de hu ru hu ru hu ru hu de hu ru hu pl hu hu pl hu ru hu ru hu ru hu ru hu de hu de de hu hu de hu de hu hu hu pt hu de hu de hu de hu hu hu uk hu uk hu de hu de hu de hu pt hu pl hu de fr hu de hu de hu de hu de fr de hu cs hu cs hu de hu uk hu hu uk hu ru hu de hu de hu hu hu hu hu hu de hu ru hu ru hu de hu de hu de hu ru hu ru hu ru hu hu ru hu de hu de hu de hu ru hu de hu de sk de hu de hu de hu ru hu ru hu ru hu de hu de hu de hu ru hu fr ru hu ru hu ru hu ru hu ru hu de hu hu de hu ru hu de hu de hu ru cs ru hu ru hu de hu de hu de hu de hu it hu it hu cs hu de hu ru hu de hu cs hu hu cs hu cs hu hu hu de hu de hu de hu de hu de hu de hu de hu hu de hu hu hu hu hu ru hu ru hu cs hu cs hu cs hu ru hu de hu hu hu de hu de hu de hu de hu de hu ru hu cs hu hbs_lat hu ru hu hu hu hu en hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu en en hu hu hu en hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en en hu hu
„Égő fedelű paloták” – Az MTK és a Fradi háborúja a világháború alatt I. | Hadszíntér és hátország
• Tormay Cecil: Régi ház
• Krúdy Gyula: Palotai álmok
• Ady Endre: Ki látott engem?
• Törvényjavaslat a Nemzeti Színház új épületéről
• Állásfoglalás a politikai tömegsztrájk ellen Franciaországban
• Megszületett Tolnay Klári színésznő
• Tüntetések a háború mellett
• Népszava: Nem akarunk háborút!
• A politikai jellegű gyűlések betiltása
• Az Osztrák-Magyar Monarchia hadüzenete Szerbiának
• A budapesti élelmiszerárak emelkedése
• Montenegró hadüzenete az Osztrák-Magyar-Monarchiának
• Az Osztrák-Magyar Monarchia hadüzenete Oroszországnak
• Nagy-Britannia hadüzenete az Osztrák-Magyar-Monarchiának
• Franciaország hadüzenete az Osztrák-Magyar-Monarchiának
• Megszületett Baróti Lajos labdarúgó
• XV. Benedek pápa megválasztása
• A Nemzeti Színház és az Operaház működésének felfüggesztése
• Orosz csapatok Magyarország területén
• Vágó Géza: Nagy dolog a háború
• Az első ypres-i csata
• Ady Endre: Az eltévedt lovas
• A Népszava esti kiadása
• A szén és a tűzifa árának maximalizálása
• A behívások miatt csökkent a szakegyletek létszáma
• Babits Mihály: Játszottam a kezével
• A Mária Valéria-telep létrehozása
• Bartók Béla: Román népi táncok
• Leopold von Berchtold lemondása
• Hadiüzemekben dolgozók munkakörülményeinek javítása
• Újra játszik a Nemzeti
• A Fox Film Corporation megalapítása
• Új rendező a Nemzeti Színházban
• Központosított gabonaelosztás Németországban
• Ferenc Ferdinánd gyilkosainak kivégzése
• Elszaporodik az élelmiszer-spekuláció
• Emelkednek a gyógyszerárak
• A tengeralattjáró-háború kezdete
• Újságírók tiltakozása a cenzúra ellen
• Gabonakészletek lefoglalása Ausztriában
• Szocialista nőmunkások a háború ellen
• Liszt- és kenyérhiány a fővárosban
• Egy nemzet születése
• Márkus József halála
• Flottatámadás a Dardanellák ellen
• Az MSZDP gyűlésének betiltása
• Az Universal City megnyitása
• Ady és Csinszka házasságkötése
• Javaslat a parlamenti ciklus meghosszabbítására
• Német támadás Ypres-nél
• Az örmény népirtás kezdete
• Partraszállás a Gallipoli-félszigeten
• Javaslat a katonák választójogáról
• A Jugoszláv Bizottság megalakulása
• A lisztfogyasztás korlátozása
• A Szocializmus megjelenése
• A második hadikölcsön
• A Lusitania elsüllyesztése
• A Metro Pictures Corporation létrehozása
• Olaszország hadüzenete az Osztrák-Magyar Monarchiának
• A gabonafelhasználás állami szabályozása
• Az első isonzói csata
• Új főrendező az Operában
• Húsmentes napok elrendelése
• A második isonzói csata
• Széll Kálmán halála
• Szocialista konferencia Svájcban
• A kukorica állami felvásárlása
• Bulgária hadüzenete Szerbiának
• Az MSZDP üléseinek betiltása
• A harmadik isonzói csata
• A szocialista mozgalmak fokozottabb ellenőrzése
• A Tett megjelenése
• Ujházi Ede halála
• A negyedik isonzói csata
• A Cseh Külföldi Bizottság megalakulása
• A tejjegy bevezetése
• A Csárdáskirálynő bemutatása
• A Lánchíd megnyitása
• A választójog kiterjesztésének követelése
• Újabb élelmiszer-árszabások megjelenése
• Törvény az árdrágítások ellen
• 25 éves az MSZDP
• A kenyérjegy bevezetése
• Karinthy Frigyes: Tanár Úr kérem
• Babits Mihály: Recitativ
• Móricz Zsigmond: Nem élhetek muzsikaszó nélkül
• Vigalmi adó Budapesten
• Mocsáry Lajos halála
• A munkaügyi panaszbizottságok felállítása
• A hadkötelesek korhatára 55 év
• A bőráruk szabadpiaci értékesítésének betiltása
• A Cukorközpont felállítása
• A hadüzemi munkások sztrájkjogának felfüggesztése
• Az Újságpapír-központ felállítása
• Munkásnők “a hadseregben”
• Eötvös Károly halála
• A második zimmerwaldi konferencia
• Háborúellenes tüntetések Németországban
• Görgei Artúr halála
• A jütlandi csata
• A Bruszilov-offenzíva megindulása
• A magyarországi szakszervezetek konferenciája Budapesten
• A budapesti munkásgyűlések betiltása
• A somme-i csata
• Károlyi Mihály lemond pártelnöki tisztségéről
• Rosa Luxemburg internálása
• Hadiszállítók a katonai bíróság előtt
• Hágai konferencia a békéért
• A hatodik isonzói csata
• Törvény egyes adónemek összegének emeléséről
• Románia csatlakozása az antanthatalmakhoz
• A tej árának emelkedése
• Olaszország hadüzenete Németországnak
• Románia hadüzenete az Osztrák-Magyar Monarchiának
• A hazai ellenzék a kormány lemondását követeli
• A tank első bevetése
• A szociáldemokraták választójogi gyűlésének betiltása
• A cukor árának emelkedése
• A Tett betiltása
• Tüntetés Újpesten a burgonyahiány miatt
• A Közélelmezési Hivatal és Tanács felállítása
• A csárdáskirályné magyarországi bemutatója
• Az önálló lengyel királyság kikiáltása
• Wilson elnököt újraválasztják
• A kecskeméti színház felveszi Katona József nevét
• A Ma megjelenése
• I. Ferenc József halála
• A 16 és 60 közöttiek hadiszolgálatra kötelezése Németországban
• A gáz és az áram árának emelkedése
• Német békeajánlat a szövetségeseknek
• IV. Károly megkoronázása
• A Béke Nobel-díj a Nemzetközi Vöröskereszté
• Charlie Chaplin: A kivándorló
• Bartók Béla: Nyolc magyar népdal
• Bánki Donát: Vízturbina
• Az antant békére törekszik
• A Népszövetség megalakítása
• A korlátlan tengeralattjáró-háború kezdete
• Az USA megszakítja Németországgal a diplomáciai kapcsolatot
• Lövések a parlamentben
• Törvényjavaslat a választójog bővítéséről
• Forrongás a hadseregben az élelmezés miatt
• Papírhiány miatt csökken a lapok terjedelme
• Emelkednek a dohányárak
• Új kormány Oroszországban
• Újabb megszorítások a közélelmezésben
• IV. Károly békekísérlete
• Az USA hadüzenete Németországnak
• Cenzúra alatt a Népszava
• Munkássztrájk az élelmiszerhiány miatt
• Tömörkény István halála
• Javaslat a Választójogi Blokk megalakítására
• A budapesti kereskedősegédek tüntetése
• A tizedik isonzói csata
• Szociáldemokrata nőkongresszus Budapesten
• Friedrich Adlert halálra ítélik
• Lemond Tisza István
• Tüntetés Tisza István ellen
• Megszűnik a Népszava előzetes cenzúrája
• Szociáldemokrata szervezésű népgyűlések a fővárosban
• Munkásnők sztrájkja a béremelésért
• Brit páncélosok támadása
• Esterházy Móric a miniszterelnök
• Változik a panaszbizottságok hatásköre
• Gyóni Géza halála
• A lőszergyári munkásnők sztrájkja
• Munkássztrájk a Fővárosi Elektromos Művekben
• A Kerenszkij-kormány megalakulása
• A katonai bíróságok hatáskörének korlátozása
• Az antant offenzívája Flandriában
• Népgyűlés a hadisegélyek rendezéséért
• Wekerle Sándor a miniszterelnök
• Háborúellenes csoport a Galilei körben
• Justh Gyula halála
• Mata Hari halála
• A caporettói áttörés
• Nők tüntetnek Budapesten
• Az októberi orosz forradalom kezdete
• A Népszava cikke a szovjetek kongresszusáról
• Clemenceau kormányra kerülése
• Háborúellenes tüntetés Budapesten
• Fegyverszünet a keleti fronton
• Finnország kikiáltotta függetlenségét
• Az USA hadüzenete a Monarchiának
• Választójogi törvényjavaslat a parlamentben
• A Galilei Kör röplapja
• Tüntetés az élelmiszerhiány miatt
• Wilson 14 pontja
• A Galilei Kör feloszlatása
• Wekerle Sándor lemondása
• A 48-as Alkotmánypárt megalakulása
• A Wekerle-kormány átalakulása
• A bányamunkások szövetségének megalakulása
• A MÁV-alkalmazottak politikai aktivitásának korlátozása
• Khuen-Héderváry Károly halála
• A panaszbizottságok hatáskörének kiterjesztése
• Észtország és Litvánia független
• Tüntetés az élelmiszerhiány miatt
• A breszt-litovszki béke
• Vasárnapi munkaszünet a húsiparban
• Moszkva az új főváros
• Tüntetés a háború ellen
• Offenzíva a Somme-nál
• Sajtóvita az MSZDP választójogi politikájáról
• Ferdinand Foch az új főparancsnok
• Vita a választójogi törvénytervezetről
• Népgyűlés az általános választójogért
• Wekerle Sándor lemondása
• Gavrilo Princip halála
• Románia békét köt
• Wekerle Sándor új kormánya
• Új választójogi reform
• A Népszava írása a választójogi tervezetről
• Pécsi katona- és bányászlázadás
• A kékszakállú herceg vára
• Német offenzíva a Marne-nál
• Nagygyűlés a nők választójogáért
• Lapbetiltás a fronton
• Német megtorpanás a nyugati fronton
• Sortűz a MÁV Gépgyárban
• A választójogi törvényjavaslat vitájának kezdete
• II. Miklós halála
• A választójogi törvény elfogadása
• Tüntetés az élelmiszerhiány miatt
• Katonaszökevények elleni szankciók
• A német hadsereg „fekete napja”
• Merénylet Lenin ellen
• Károlyi Mihály nyílt levele
• Bulgária békét köt
• Szabó Ervin halála
• Tombol a spanyolnátha
• Új német kormány
• A Monarchia békeajánlata
• A Szlovén-Horvát-Szerb Nemzeti Tanács megalakulása
• Merénylet Tisza ellen
• „Ezt a háborút elveszítettük”
• Károlyi Mihály törvényjavaslata
• A Munkapárt megszűnése
• A Magyar Nemzeti Tanács megalakulása
• Ismét működik a Galilei Kör
• Az olaszok áttörik a frontot
• Tisza István halála
• Károlyi Mihály a miniszterelnök
• Orosz hadifoglyok hazaszállítása
• Magyar hadifoglyok hazatérése
• A compiègne-i fegyverszünet
• Az eckartsaui nyilatkozat
• A MOVE megalakulása
• Románia területi követelései
• A KMP megalakulása
• Szerb–Horvát–Szlovén Királyság megalakulása
• Kaffka Margit halála
• Erdély egyesül Romániával
• A Vörös Újság megindulása
• Nők a jogi egyetemen
• Szeged francia megszállása
Az első magyar labdarúgó-bajnoki mérkőzés plakátja 1901-ben (Forrás: Huszadik Század)
„Égő fedelű paloták” – Az MTK és a Fradi háborúja a világháború alatt I.
FTC, futball, MTK, sport
„Szomorú valóság, hogy a magyar labdarúgósportnak e két vezető egyesülete ma ádáz ellenségként áll szemközt egymással. A gyűlölködés lángjai magasra csapkodnak s pusztulással fenyegetik a labdarúgás egész épületét” – írta 1917 januárjában a Budapesti Hírlap. Az MTK és az FTC rivalizálása felemelte a magyar futballt, de egy évtizednek se kellett eltelnie, hogy úgy tűnjön, fel is égeti azt. Stadioncsata, az évszázad átigazolási botránya és a világháború kitörésekor internált ellenséges állampolgár, Jimmy Hogan, aki megtanította a magyarokat futballozni. Első rész.
„Kell egy csapat!” – fakad ki Minarik Ede a Régi idők focijában, de a magyar labdarúgás hamar túllépett a lelkes mosodások, a bakancsban eső-kelő prolik, vagy éppen a leszerelést sértésnek vevő, a kispolgárok ellen csak glaszékesztyűben pályára lépő arisztokrata ifjak szintjén. A világháború idejére már véres harcokat vívtak egymással a magyar futballklubok, átigazolási botrányoktól volt hangos a sajtó, talán kevés híja volt, hogy ne csak a kémek, de az „embersport-totalizatőrök”, vagyis a sportfogadók körül is hisztéria törjön ki.
Az 1910-es években két nagyhatalmú csapat körül keringett minden más egyesület. Az 1901-es és 1902-es első magyar bajnokságot ugyan még a BTC (Budapesti Torna Club) nyerte, amely a korban népszerű „rúgd és fuss” taktikára építő angol és az esztelenül futókat kifárasztani igyekvő skót stílussal szemben a labdás játékosok feldöntésére építő „hun-avar tempóval” aratott átmeneti sikereket. A hivatalosan 1926-ig amatőr bajnokságban azonban hamar megjelentek az első idecsábított külföldiek, az első bújtatott profik, az első saját stadionok, és a bajnokságból végül két csapat emelkedett ki: a máig legnépszerűbb klub, az FTC (Ferencvárosi Torna Club – 1899) és az MTK (Magyar Testgyakorlók Köre – 1888).
Ha nem számítjuk a bundabotrány (!) miatt az 1905-ös első helyezésétől megfosztott Postást – az egyesület vezetői postásállást kínáltak az ellenfél játékosainak –, akkor 1903-tól 1929-ig csak az FTC és az MTK ünnepelhetett bajnoki címet, a harmadik nagy csapattá váló Újpestnek egészen 1930-ig várnia kellett rá. Még ha el is veszítjük emiatt olvasóink közül a fanatikus lila drukker Ganxsta Zolee-t, akkor is ki kell szögeznünk a falelátóra: az újpestiek még legfeljebb csak a harmadik helyért játszhattak ki-ki meccseket, mikor az FTC és az MTK „örökrangadói” és sztárjátékosai már régen lázban tartották a magyar közönséget. Miután felépültek stadionjaik, a magyar válogatott is a magyar futballt uraló két csapat otthonában játszotta mérkőzéseit 1945-ig. Abban, hogy a 20. század első felében labdarúgó-hatalommá nőtte magát Magyarország, Szegedi Péter szociológus-történész szerint az egyik legfontosabb tényező az MTK és az FTC rivalizálása volt – az osztrák-magyar ellentét mellett.
Az FTC első, 1903-as bajnokcsapata (Forrás: Index)
A futball ugyanis azokban az országokban vált közüggyé a századfordulón, amelyek valamilyen oppozícióban vergődtek: Skóciában és Magyarországon. Eme két „underdog” helyzetű, frusztrált országban a foci a politika folytatása lett más eszközökkel. A skótok, akiknek – amint azt a Trainspottingból is tudhatjuk – „még rendes gyarmatosítók se jutottak”, a labdarúgópályákon bizonyíthattak a magukat máig a „futball tanítómestereinek” tartó angolokkal szemben (akik azért már 1966 óta nem nyertek világbajnokságot). Hasonló volt a helyzet az osztrák és a magyar válogatott mérkőzésein is, ahol a Monarchián belüli szimbolikus vezető szerepért játszottak a csapatok (hasonlóan a skót–angol mérkőzésekhez, ahol a skótok mindenáron bizonyítani akartak). A fokozott tét miatt olykor összeverekedtek a játékosok, ahogy az megtörtént az 1916-os esztendő negyedik, döntetlenül végződő osztrák-magyar mérkőzésén (a botrány után végül rendezte kapcsolatát a két szövetség, és 1917-ben újabb öt „barátságos” mérkőzést játszott egymással a két ország válogatottja). Csoda, hogy az 1900-as évek elején a „külön ligában játszó” Skócia és Anglia után Magyarországon jártak legtöbben meccsre?
Az MTK és az FTC kiemelkedésének hasonló szociológiai okai voltak: a legnagyobb hagyományú rangadók mélyén felekezeti (a protestáns Rangers és a katolikus Celtic), politikai (a jobboldali Lazio és a baloldali AS Roma), társadalmi (a „szegény” Boca Juniors és a „gazdag” River Plate) vagy etnikai-regionális (az „elnyomó” Real Madrid és az autonómiáért küzdő Barcelona) ellentét húzódik meg. A terézvárosi alapítású, de kerülethez nem kötődő (a Hungária körútra, a nagy rivális közelébe csak később költöző) MTK elsősorban az asszimilált, belvárosi zsidó nagypolgársághoz kötődött, míg a ferencvárosi (vagyis „franzstadti” – innen eredi a „Fradi” becenév) egyesület az akkor még külvárosnak nevezhető, jelentős részt német eredetű kispolgárság csapata volt.
Bár a köztudat előszeretettel tartja számon az MTK-át „zsidó” csapatként, a Fradit pedig nem egy politikus próbálta már a magyar nemzet gerincének beállítani, amelyet a Rákosi- és a Kádár-korszakban sem tudtak meghajlítani, valójában az MTK-nak – kék-fehér színei ellenére – nem volt „zsidó” identitása, amint azt a minden más fővárosi csapatnál ízesebb és magyarosabb elnevezése is tükrözi. Játékosai között természetesen jócskán akadtak izraelita felekezetűek (már csak azért is, mert ők Budapest lakosságának negyedét tették ki a korban), de a Fradiban sem fordultak elő sokkal kisebb arányban. Ennek megfelelően a korban nem a fradisták jeleskedtek az antiszemita atrocitásokban, hanem például a MAC (Magyar Athletikai Club), amely kizárólag keresztényeket engedett a soraiba. Az MTK játékosait pedig „Rajta magyarok!” biztatással buzdították a szurkolói, mikor a valóban „zsidó” csapat, a cionista Vívó és Atlétikai Club ellen játszottak, melynek játékosai ellenben „Előre Izrael!” kiáltásra rohamoztak.
Bár a második zsidótörvényt követően az MTK profi futballklubja, a Hungária (megint csak figyeljük az elnevezést!) feloszlott, a kék-fehérek „zsidó csapat” jellege inkább csak 1945 után erősödött meg, amikor az etnikai és felekezeti identitások jelentőségét csökkenteni próbáló államszocialista diktatúrában nagyon kevés lehetőség maradt a „zsidó” identitás megélésére. És a Ferencváros is ugyanekkor került a „nemzet csapata” szimbolikus pozíciójába, amikor a magyar lakosság a „Fradi-drukkerségben” felfedezte a diktatúra viszonylag kockázatmentes opponálásának lehetőségét.
Az azonban tagadhatatlan, hogy a két sportvezető, akik nagy csapattá tették az MTK-át, Brüll Alfréd és Fodor Henrik, zsidók voltak. Az ő vezetésükkel a klub előbb utolérte az FTC-t, majd le is körözte: 1916 és 1925 között sorozatban kilenc bajnokságot nyert az MTK.
Jimmy Hogan 1908-ban (Wikipedia)
Az MTK kiemelkedésében jelentős szerepe volt a 20. század első fele egyik legnagyobb hatású trénerének, Jimmy Hogannek. Az MTK már korábban is alkalmazott külföldieket, akiket, mint minden „bújtatott profit”, különböző úton-módon fizettek ki. Brüll Alfréd specialitása például az volt, hogy pénzben fogadott a játékosaival, és ezeket a fogadásokat aztán valamiért mindig elvesztette… Hogan leigazolása azonban léptékváltást jelentett. 1916-ban került az MTK-hoz, és bármennyire is bizarrul hangzik, az első világháborúnak köszönhetően.
Hogan a háború kitörésekor éppen Bécsben tartózkodott, úgyhogy ellenséges ország állampolgáraként internálták. Az MTK a kapcsolatait kihasználva Budapestre tudta hozatni őt, akinek ugyan meghatározott időközönként jelentkeznie kellett a rendőrségen, de amúgy trenírozhatta a kék-fehéreket. Hogan volt az, aki előbb meghonosította Magyarországon a rövidpasszos skót stílust – a skót bajnokság mai mérkőzéseit elnézve már hihetetlen, hogy egykor a „skót stílus” számított a sokpasszos foci szinonimájának –, majd azt a pesti grundokon focizni tanult játékosok improvizatív cselezőkészségével – vagyis a sporttelevíziók veterán labdarúgókból lett szakkommentátorainak szavával mondva „csibészséggel” – kombinálta, és ezzel létrehozta a „dunamenti iskolát” (Danubian School). Az újítás futballtörténeti jelentőségét mutatja, hogy Hogan egykori legendás játékosaiból, Orth Györgyből vagy Gutmann Bélából világszerte keresett edzők lettek az 1930-as évektől, ahogy másokat is igen megbecsülték: előfordult, hogy Portugália három legnagyobb csapatát, a Sporting Lisszabont, a Portót és a Benficát egyaránt magyar edző dirigálta.
De az edzőzseni Hogan mellett az MTK-nak a sikerhez kellett egy kiemelkedő játékosnak, az FTC élő legendájának, Schlosser Imrének a megszerzése is. Az 1915 és 1916 között húzódó átigazolási szappanopera volt az, amely annyira elszabadította a riválisok, az MTK és az FTC közötti indulatokat, hogy úgy tűnt, a két sztárcsapat háborúja máris felégeti a még csak két évtizednyi múltra visszatekintő magyar labdarúgást. Az MTK és az FTC közt kirobbant háború csatáit a jövő heti második részben tekintjük át.
Az FTC és az MTK – A labdarúgás válsága = Budapesti Hírlap, 1917. január 21.
Szegedi Péter: Az első aranykor. A magyar foci 1945-ig. Budapest, 2016.
Előző bejegyzés BürokráciacsökkentésKövetkező bejegyzés Egy tanoncsors az 1910-es évekből
Mit ír az újság?
copyright 2009, Politikatörténeti Intézet, Minden jog fenntartva