hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en ar en ru bn ca mzn hbs_lat da de hi el eo es et eu fa fi fr he hi id is it ja ka kk ko it lt mr my ne nl nb pl pt ru en sk sl hbs_lat sv ta en th ceb tr oc fy ur vi zh xmf he zh zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. szeptember 9.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
Ez a szócikk nem tünteti fel a független forrásokat, amelyeket felhasználtak a készítése során. Emiatt nem tudjuk közvetlenül ellenőrizni, hogy a szócikkben szereplő állítások helytállóak-e. Segíts megbízható forrásokat találni az állításokhoz! Lásd még: A Wikipédia nem az első közlés helye.
A futópálya[1] (köznapi, de nem szabványos[1] nevein kifutópálya, kifutó, fel-leszálló pálya; angolul: runway) a földfelszínen a repülőgépek fel- és leszállása céljából elkészített sáv a repülőtér területén. Anyaga lehet mesterséges (aszfalt, beton vagy ezek keveréke) vagy természetes (fű, föld, esetleg kavicságy).
Szabvány szerint egy legalább 1800 m (kb. 6000 láb) hosszú futópálya szükséges ahhoz, hogy egy 90 000 kg tömegű repülőgép biztonságosan leszállhasson rajta. A lényegesen nagyobb repülőgéptípusok (mint pl. Airbus A310, A340, Boeing 747, 777, McDonnell Douglas DC–10) ennél hosszabb, legalább 2400 m (kb. 8000 láb) hosszúságú pályát igényelnek. A leghosszabb, 5500 m hosszú futópálya a kínai Csamdo-Bangdai repülőtéren található, az ellenkező végletre pedig példa a Lesothóban működő, szokatlanul rövid Matekane futópálya.
A futópályákat középvonaluk mágneses tájolása alapján számozzák, a le- és felszállás szerint meghatározott irányban. Az úgynevezett „irányszög” az északi irány felé indul nulla foknál, és az óramutató járásával egyezően növekszik. A szög tizedének az egész részét írják fel a futópálya végére. Mivel a futópálya alapesetben mindkét irányban egyformán használható, ezért a két végén két eltérő számmal jelölik. A 180°-os és 360°-os irányba mutató pálya a 18-as és 36-os sorszámot kapja, s a 360° felé mutató végén van a 18-as szám felírva. Rádióforgalmi beszédben minden számjegyet külön-külön kiejtenek az egyértelmű érthetőség végett.
Ha egy repülőtéren több pálya mutat nagyjából ugyanabba az irányba, akkor megkülönböztetésül az L, a C vagy az R betűt (angol Left: bal, Center: középső és Right: jobb) teszik hozzá az irányt jelölő számhoz. Például ha három pálya indul 150°-os irányba, a bal oldali jele 15L (egy öt bal), a középső 15C, a jobb oldali 15R (a másik végükön ezek 33R, 33C, 33L-ként vannak jelölve).
A példában szereplő pálya irányát 15/33-nak nevezik; a szélirány dönti el, melyik irányt használják a fel- és leszálláshoz. A pályára jellemző két szám között tehát a fentiekből adódóan mindig 18 (azaz 180°) a különbség.
A futópályákat az uralkodó széljárásnak megfelelően építik, hogy a repülőgépek széllel szemben tudjanak le- és felszállni. Így például a Budapest Liszt Ferenc nemzetközi repülőtér két párhuzamos, 13/31 irányú futópályával rendelkezik.
A pálya fontosabb részei és felfestései (a fenti ábrán balról jobbra):[1][2]
A sárga nyilakkal jelölt kezdeti részre nem szabad rágurulni sem fel-, sem leszálláskor. Ez az úgynevezett blast pad (vagy stopway, overrun area), mely a felszálló teljesítményen működő hajtóművekből kiáramló gáz talajra gyakorolt eróziós hatását hivatott csökkenteni (ezzel megakadályozva a pályavég lesuvadását). Voltaképpen nem tartozik magához a pályához.
Áthelyezett küszöb (displaced threshold). A fehér nyilak azt jelzik, hogy ez a hossz csak felszállásra és gurulásra használható, leszállásra nem. Ilyenkor értelemszerűen a leszálláshoz használható pályahossz rövidebb a felszálláshoz használhatónál (egyes esetekben a küszöb akár 1 kilométerre is lehet a pálya elejétől). Az áthelyezett küszöb lehet ideiglenes (például ha probléma van a pályaburkolattal) vagy állandó (például ahol tereptárgyak vagy zajcsökkentés miatt nagyobb magasságban kell bejönni).
A gyalogátjáró szerű felfestés a pályaküszöböt (runway threshold) jelöli; innentől kezdve szabad leszállni. Ez szinte mindig jelen van, még olyan repülőtereken is, ahol csak vizuális megközelítést használnak. A sávok száma a pálya szélességére utal, például négy sáv 16 méter, tizenhat sáv 60 méter széles pályát jelöl.
A pálya azonosítója (runway designation), az ábrán 09R, vagyis mágneses iránya 90 fok körül van, és több pálya közül ez a jobb oldali (R = right).
A pálya középvonalát (runway centerline) szaggatott vonal jelzi.
A középvonal két oldalán felfestett hármas, kettős vagy egyes sávpárok az úgynevezett földetérési zónát (touchdown zone) jelölik, amelyen belül leszálláskor le kell tenni a gépet. Összesen 6 ilyen sávpár lehet (a célponttal együtt). A közöttük levő távolság 500 láb (150 méter).
A célpont (aiming point) az a hely, melyet vizuálisan be kell célozni leszállásnál (általában a küszöb után 1000 lábbal).
A futópálya széleit folytonos fehér sáv jelzi (runway side stripe).
Ez a szakasz egyelőre üres vagy erősen hiányos. Segíts te is a kibővítésében!
↑ a b c Mudra István. Repülőterek tervezése és üzemeltetése. Budapest: Akadémiai Kiadó (2007). ISBN 9789634542803
↑ Airport Marking Aids and Signs. FAA AIM. (Hozzáférés: 2021. április 6.)
A Wikimédia Commons tartalmaz Futópálya (repülés) témájú médiaállományokat.
Közlekedésportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap
Ez a légi közlekedéssel kapcsolatos lap egyelőre csonk (erősen hiányos). Segíts te is, hogy igazi szócikk lehessen belőle!
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Futópálya_(repülés)&oldid=25250613”
Forrással nem rendelkező lapok
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2022. szeptember 9., 17:12
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.