hu en hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hbs_lat hu hbs_lat hu hu hu eu hu es hu hu hu hu hu zh hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en en en en en en en en en en en en fr en fr en oc fr oc oc oc oc oc fr fr oc ca de eu oc fr fr hu hu hbs_lat en hu hu hu hu hu hu hu en cs de hu en hu en hu en da nl hbs_lat hbs_lat hu en pl hbs_lat hbs_lat pl hbs_lat eu en hbs_lat sl hbs_lat en en tl fr en hu en hu en hbs_lat en en hbs_lat en hbs_lat en hbs_lat en hbs_lat hbs_lat hbs_lat en tr pt hbs_lat hbs_lat hbs_lat sv en hbs_lat sl et fr en en da pl cs en en hbs_lat sl sl sl sl it hbs_lat pl nl hbs_lat pl pl it en it hbs_lat en en hbs_lat hbs_lat en nb it sl en hbs_lat hbs_lat lt sv hbs_lat en en hbs_lat en pl hbs_lat hbs_lat en hbs_lat hbs_lat it hbs_lat sk hbs_lat hbs_lat hbs_lat hbs_lat sk hbs_lat en it hbs_lat id en sl hbs_lat hbs_lat pl de hbs_lat cs hbs_lat hbs_lat sl ro sk hbs_lat hbs_lat en hu en pl en en hbs_lat hbs_lat hbs_lat sk hbs_lat hbs_lat ca hbs_lat ms en hbs_lat hbs_lat pl hbs_lat it vi en pl en it fr pt ro hbs_lat sl en en eu de it en en en hbs_lat en en en en de is hbs_lat sl hbs_lat hbs_lat hbs_lat sl hbs_lat sl hbs_lat en hbs_lat es hbs_lat hbs_lat nl de sl sl hbs_lat hbs_lat hbs_lat it sl hbs_lat en en en hbs_lat hbs_lat it en hbs_lat fi hbs_lat tl id eu hbs_lat sl en fr ceb en en it en en it it sl en en zh hbs_lat ceb hbs_lat hu hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hbs_lat es hbs_lat pl hbs_lat sl hbs_lat en fy hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2021. május 20.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
Perković vasútállomása Sitno Donje területén
é. sz. 43° 41′ 00″, k. h. 16° 07′ 45″43.683333333333, 16.129166666667Koordináták: é. sz. 43° 41′ 00″, k. h. 16° 07′ 45″43.683333333333, 16.129166666667
A Wikimédia Commons tartalmaz Sitno Donje témájú médiaállományokat.
Sitno Donje falu Horvátországban Šibenik-Knin megyében. Közigazgatásilag Šibenikhez tartozik.
Šibeniktől légvonalban 19, közúton 25 km-re keletre, Dalmácia középső részén a Daniloi-mezőtől keletre, az Unešićet Perković-csal összekötő út mentén fekszik. A völgyet, amelyben a település található délről a 485 méter magas Trovr-hegy lejtői, északról a Lučića umac és a 480 méretes Mrčelin umac határolják. Itt halad át az A1-es autópálya és a Zágráb-Split vasútvonal is melynek Perković vasútállomása Sitno Donje területén található. Sitno Donje településrészei Jakelići (Donji és Gornji), Njavrčići, Čatrnje (Donje és Gornje), Kunčići és Selo (Rakići, Praženi, Lučići, Arambašići, Vranjići, Ilići és Serajlići nevű telepeivel).
Sitno Donje és Sitno részei annak a Sitnica („Sichnicha”) nevű történelmi településnek, melyet IV. Béla király említ 1251. november 22-én kelt oklevelében, melyben megerősíti Šibenik város északi és keleti határait, újabb említése pedig a šibeniki püspökség alapítása idején 1298-ban történik. Következő említését Šibenik város statútumának megváltoztatásakor 1401-ben, majd ennek kiegészítésekor 1430-ban találjuk. 1434-ben Velencei Köztársaság és Ivan Nepilićnek az akkori Magyar Királysághoz tartozó birtokai közötti határvita során említik. A történeti Sitnica szétválása Sitno Donje és Sitno (Gornje) részekre már a 15. században megindult. Régi és új részeinek külön említése „Vetus et Nova” alakban ebből az időből származik. Miután a török 1498-ban kirabolta Sitnót ez a terület továbbra is az ellenőrzése alatt maradt, majd az 1537 és 1540 között folyt török-velencei háború után formálisan is a Klisszai szandzsák részeként a meghódított területekhez csatolták. Az 1684 és 1699 között a Zagora területével együtt a moreai háború során szabadult fel végleg a török uralom alól. A 17. század végén a velencei területek részeként Sitnica már különállóan Sitno Donje és Sitno Gornje, illetve igazgatási hovatartozása alapján Sitno trogirsko illetve Sitno drniško néven szerepel. Ezt erősíti a sitnói birtokok 1711-es összeírása, melyben néhány birtok neve mellett a „da Sitno Inf.” (alsó sitnói) jelzővel illetik. Egyházilag a török idők után mirlovići plébániához tartozott, majd a trogiri püspökség megszüntetése után 1830-tól a visokai plébánia része lett. A település 1797-ben a Velencei Köztársaság megszűnésével a Habsburg Birodalom része lett. 1806-ban Napóleon csapatai foglalták el és 1813-ig francia uralom alatt állt. Napóleon bukása után ismét Habsburg uralom következett, mely az I. világháború végéig tartott. A falunak 1857-ben 223, 1910-ben 323 lakosa volt. Az I. világháború után rövid ideig az Olasz Királyság, ezután a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság, majd Jugoszlávia része lett. Lakossága mezőgazdaságból, szőlőtermesztésből élt. A délszláv háború során a település mindvégig horvát kézen volt. 2011-ben 561 lakosa volt.
↑ Horvát Statisztikai Hivatal. (Hozzáférés: 2015. november 15.)
↑ - Republika Hrvatska - Državni zavod za statistiku: Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857-2001
Šibenik község hivatalos oldala (horvátul)
A daniloi plébánia honlapja Archiválva 2015. november 17-i dátummal a Wayback Machine-ben (horvátul)
A spliti ferences rendtartomány honlapja (horvátul)
Ez a szócikk részben vagy egészben a Sitno Donje című horvát Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Sitno_Donje&oldid=23882113”
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2021. május 20., 14:09
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.