fr de hu hu hu hu hu de de hu en en it hu hu hu en hu hu hu en hu de de nl de de hu de hu hu hu hu hu hu hu hu en es de hu hu en hu hu en hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu ro de hu hu hu hu hu en hu hu hu hu en hu hu hu hu hu fr de en de en ru ru cs zh en de hu hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en nl ar arz az ku sv bg hbs_lat ca hbs_lat da de el eo es eu fa fi fr de he hi hbs_lat hy id it ja ko lt en en ml ms nl nb nb pl pt ro ru hbs_lat en sk sl hbs_lat sv hu ta tr fy vi zh zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
Ernst Werner von Siemens – Wikipédia
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. október 5.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
1892. december 6. (75 évesen)[1][2][3][4][5]
Member of the Prussian House of Representatives
Commander's Cross of the Order of the Crown of Prussia (1878)[10]
a Heidelberg Egyetem díszdoktora (1886)[10]
A művészetek és a tudományok érdemrendje (1886)[10]
Order of Saint Michael (1892)[10]
Ernst Werner von Siemens aláírása
A Wikimédia Commons tartalmaz Ernst Werner von Siemens témájú médiaállományokat.
Dr. Ernst Werner von Siemens (Lenthe, 1816. december 13. – Berlin, 1892. december 6.) német feltaláló és gyáralapító. Tiszteletére nevezték el a siemensnek (S) az elektromos vezetőképesség SI-egységét.
A Hannover melletti Lenthében (ma Gehrden) született, negyedik gyermekként (összesen tizennégyen voltak testvérek). Az elemi iskola után nem fejezhette be a gimnáziumot, ahová járt, mert a szülők nem engedhették meg maguknak fiuk taníttatását. Végül a hadsereg magdeburgi hadtesténél nyílt módja rá, ahol felettese parancsára, 1835-től mérnöki tanulmányokat folytatott.
Kifejlesztett többek között egy új szabályozót a gőzgéphez, egy prést a műkőgyártáshoz, valamint Johann Georg Halskével együtt tökéletesítette a távírót. Ez olyan mutatót használt, ami a megfelelő betűre mutatott, ezzel helyettesítve a Morse-kódot. Ennek a találmánynak a tökéletesítésére Halskével új céget hozott létre Telegraphen-Bauanstalt von Siemens & Halske néven 1847. október 1-jén (1892-ben már Magyarországon is jelen volt); ez volt a mai Siemens AG elődje.
Siemens Jedlik Ányostól függetlenül felfedezte a dinamóelvet.
Tervei szerint épült az első villamos vasút.
Nevéhez fűződik a németországi utcai világítás rendszerének kiépítése.
Meghatározta számos anyag elektromos fajlagos ellenállását.
Javaslatot tett az ellenállás alapegységére (1 m hosszú, 1 mm² keresztmetszetű, 0 °C hőmérsékletű higanyoszlop ellenállása).
Megépítette az első elektromos felvonót.
Elektromote néven, 1882-ben, Berlinben, 540 m-es próbapályán bemutatta a trolibusz ősét.
Nem sokkal alapítása után a cég nemzetközivé vált. Werner egyik fivére (Sir William Siemens) képviselte őt Angliában, egy másik (Carl von Siemens) az oroszországi Szentpéterváron. Ipari karrierjét elismerve, 1888-ban nemesi rangot kapott; neve ekkor lett Von Siemens. 1890-ben ment nyugdíjba, és 1892-ben halt meg.
A gyárat annak átszervezése után, amely ezt követően előbb Siemens & Halske AG, Siemens-Schuckertwerke, majd – 1966-tól – Siemens AG néven vált ismertté, fivérei, három fia (Arnold, Wilhelm és Carl Friedrich) és unokatestvérei (Hermann, Ernst és Peter von Siemens) vezették. A Siemens AG mindmáig egyike a világ legnagyobb elektrotechnikai cégeinek.
Találmánya az Elektromote (trolibusz), 1882
1860-ban a berlini Humboldt Egyetem tiszteletbeli doktorává fogadta. Az 1867-es párizsi világkiállításon bemutatta egyik generátorát, és megkapta a Francia Becsületrendet. 1874-ben a Porosz Tudományos Akadémia felvette tagjai sorába, ahol természettudományos cikkeit rendszeresen publikálta. Tagja volt a berlini kereskedelmi legfelsőbb tanácsnak, hiszen nemcsak megalkotta, hanem jól tudta értékesíteni is találmányait. 1880-tól a szabadalmi hivatal nem állandó tagja volt, majd 1886-ban megkapta a Pour le Mérite rendet. Ezeken kívül a berlini antropológiai, etnológiai és régészeti társaság tagja is volt.
US Patent 415577 – Elektromos mérő (1889. november 19.)
US Patent 428290 – Elektromos mérő (1890. május 20.)
US Patent 520274 – Elektromos vasút (1894. május 22.)
US Patent 601068 – Módszer és készülék az arany kivonására az ércekből (1898. március 22.)
Werner von Siemens portréja az 1929-es 20 birodalmi márkás bankjegyen.
↑ a b Integrált katalógustár. (Hozzáférés: 2014. április 9.)
↑ a b Encyclopædia Britannica (angol nyelven). (Hozzáférés: 2017. október 9.)
↑ a b Brockhaus (német nyelven). (Hozzáférés: 2017. október 9.)
↑ a b BnF források (francia nyelven)
↑ a b Roglo
↑ a b Biographisches Lexikon der Münzmeister und Wardeine, Stempelschneider und Medailleure. (Hozzáférés: 2022. április 1.)
↑ Integrált katalógustár. (Hozzáférés: 2021. szeptember 28.)
↑ Integrált katalógustár. (Hozzáférés: 2014. december 30.)
↑ LIBRIS, 2018. március 26. (Hozzáférés: 2018. augusztus 24.)
↑ a b c d e f Deutsche Biographie (német és angol nyelven). (Hozzáférés: 2021. szeptember 28.)
A Siemens cég története
ISNI: 0000 0000 8344 8601
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Ernst_Werner_von_Siemens&oldid=25337873”
A Leopoldina Német Természettudományos Akadémia tagjai
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2022. október 5., 15:03
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.