fr en hu hu hu hu hu de hu hu hu de hu hu hu hu hu hu fr hu en hu de hu hu hu hu hu hu hu es hu hu de hu hu en hu hu hu de hu es hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en en hu hu hu hu de de de de de de de hu nl fr hu hu hu hu fr de en de en ru ru en en en ru sv nb hu en cs de hu de fr hu hu hu sk hu hu hu hu nl hu hu eu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en an ar arz sv az ku ru sv bg bn hbs_lat ca hbs_lat da de el eo es et eu fa fi fr de gd lt he hi hbs_lat hy id en es is it ja ka ta ko ku it it lt lv en ml ms ceb nl nb nb fr pa pl pms pnb pt io ro ru en sk sq hbs_lat sv hu en th tr tr oc fy ur uz vi pl zh xmf da zh fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. május 27.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
Paul Johann Ludwig von Heyse
1914. április 2. (84 évesen)
Maximilian Érdemrend a Tudományért és Művészetért (1871)
Paul Johann Ludwig von Heyse (Berlin, 1830. március 15.– München, 1914. április 2.) német költő és elbeszélő, a müncheni költőkör tagja. 1910-ben ő volt az első német szépirodalmi író, aki irodalmi Nobel-díjat kapott. A politikamentes szórakoztató irodalom jeles képviselője.
Heyse-portré Von Menzel által (1853)
Berlinben született, a berlini egyetemen tanult filológiát, tanulmányai befejeztével magántudósként élt. 1852-ben beutazta Olaszországot. 1854-ben II. Miksa bajor király meghívta müncheni udvarába, s ott az elbeszélő műfajok koronázatlan királyaként élte le életét.
A maga korában tekintélyes képviselője volt a müncheni költőkörnek, melynek tagjai[3] a német Parnasszust, az idealista esztétikát és az elvont szépség kultuszát képviselték, mely végül az egyesített német birodalom dicsőítését és az előkelő emberek szórakoztatását célozta, a szórakoztató irodalom mind a mai napig divatban van természetesen nemcsak Németországban.
Heyse tudatosan Giovanni Boccaccio reneszánsz novelláinak mintájára írta saját elbeszéléseit,[4] melyekben a téma szinte kizárólag mindig a szerelem, kissé rafinált lelki problémaként felvetve. Remek stiliszta volt, neoreneszánsz, neoklasszicista stílusban írt, artisztikus elbeszélő művészetét nemcsak az udvari emberek, hanem a polgárság körei is kedvelték, nem zavarta őket, hogy Heyse jellemformálása és helyzetrajza gyenge. Igény volt a szórakoztató irodalomra. Legsikeresebb novelláját L’Arrabiata címen írta 1855-ben.
Igen termékeny alkotó volt, számos vers mellett Heyse mintegy 180 novellát, nyolc regényt és 1912-ig 68 drámát írt. Az összes műve 15 kötetből áll, mindegyik kb. 700 oldalas, de nem is tartalmazza minden írását. Heyse műveit a legnagyobb európai nyelvekre és eszperantóra is lefordították. Magyar nyelven számos műve olvasható a Magyar Elektronikus Könyvtárban.
Heyse Pál: Barbarossa. Beszély; Kocsi Ny., Pest, 1871
A grófi kastélyban. Beszély; ford. Halasi Aladár; Franklin, Bp., 1879
Két rab. Beszély; ford. R. M.; Franklin, Bp., 1888 (Olcsó könyvtár)
Felejthetetlen szavak / Megosztott szív; ford. Fái J. Béla; ford. Fái J. Béla; Singer-Wolfner, Bp., 1890 (Egyetemes regénytár. V.)
A grófi kastélyban. Beszély; ford. Halasi Aladár; Franklin, Bp., 1879 (Olcsó könyvtár. Új olcsóbb kiadás)
A sellő. Elbeszélés; ford. Szikrai Odo; Franklin, Bp., 1898 (Olcsó könyvtár)
Német elbeszélők tára. 1. sorozat; Paul Heyse, Hans Hoffmann, Johan Henry Mackay; ford. Alexander Erzsi; Lampel, Bp., 1900 (Magyar könyvtár)
Laurella megcsókolt; ford. Bilevicz Franciska; Globus Ny., Bp., 1944 (Szórakoztató regények)
↑ Emmanuel Geibel (1815-1884) költőfejedelem; lírikus társai: Friedrich Bodenstedtre (1819-1892); Friedrich von Schackra (1815-99); Hermann Lingre (1820-1905); Wilhelm Hertzre (1835-1902); Heinrich Leuthold (1827-1879). Neoromantikus regényírók: Felix Dahn (1834-1912); Victor von Scheffel (1826-1886), Scheffel verses elbeszéléseket is írt. Ebben a korszakban lett híres bestseller-író a thüringiai Eugenie Marlitt (1825-1887), őt követte a XX. században Hedwig Courths-Mahler (1867-1950). Lásd Halász Előd: A német irodalom története. 2. köt. Budapest : Gondolat, 1971. 250-252. p.
↑ Halász Előd i. m. 251. p.
Az angol Wikiforrásban további forrásszövegek találhatók Paul Heyse témában.
Werner Martin (szerk.): Paul Heyse: eine Bibliographie seiner Werke. ISBN 3-487-06573-8
Rainer Hillenbrand: Heyses Novellen: ein literarischer Führer. Frankfurt am Main: Lang 1998. ISBN 3-631-31360-8
Roland Berbig, Walter Hettche (szerk.): Paul Heyse. Ein Schriftsteller zwischen Deutschland und Italien. Frankfurt am Main: Lang 2001. ISBN 3-631-37378-3
Gabriele Kroes-Tillmann: Paul Heyse Italianissimo. Über seine Dichtungen und Nachdichtungen. Würzburg: Königshausen & Neumann 1993. ISBN 3-88479-787-5
Sigrid von Moisy: Paul Heyse. Münchner Dichterfürst im bürgerlichen Zeitalter. München: Beck 1981. ISBN 3-406-08077-4
Walter Hettche: Literaturpolitik. Die „Münchner literarische Gesellschaft“ im Spiegel des Briefwechsels zwischen Paul Heyse und Ludwig Ganghofer., megjelent: Zeitschrift für Bayerische Landesgeschichte. 55 (1992), 575.-609. oldal
Nicole Nelhiebel: Epik im Realismus. Studien zu den Versnovellen von Paul Heyse. Igel-Verlag Wissenschaft, Oldenburg 2000. Uni Bremen Diss. 1999. ISBN 3-89621-104-8
Paul Heyse: Barbarossa (MEK)
Paul Heyse: A sellő (MEK)
Paul Heyse: Felejthetetlen szavak ; Megosztott sziv (MEK)
A Freie Universität Berlin egyetemi könyvtár kommentált linkgyűjteménye[halott link]
Eugen Isolani: Paul Heyse. (Zu des Dichters 70jährigem Geburtstage, 15. März) – A költő 70. születésnapja alkalmából. Innsbrucker Nachrichten, Feuilleton, 13. März 1900.
ISNI: 0000 0001 2117 2723
1901: Prudhomme ·  1902: Mommsen ·  1903: Bjørnson ·  1904: F. Mistral, Echegaray ·  1905: Sienkiewicz ·  1906: Carducci ·  1907: Kipling ·  1908: Eucken ·  1909: Lagerlöf ·  1910: Heyse ·  1911: Maeterlinck ·  1912: Hauptmann ·  1913: Tagore ·  1915: Rolland ·  1916: Heidenstam ·  1917: Gjellerup, Pontoppidan ·  1919: Spitteler ·  1920: Hamsun ·  1921: France ·  1922: Benavente ·  1923: Yeats ·  1924: Reymont ·  1925: Shaw
Teljes lista ·  (1926–1950) ·  (1951–1975) ·  (1976–2000) ·  (2001–2025)
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Paul_Heyse&oldid=24962858”
Minden szócikk halott külső hivatkozásokkal
Szócikkek halott külső hivatkozásokkal 2018 novemberéből
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2022. május 27., 16:44
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.