hu pt hu hu en en hu hu hu hu hu de hu fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu ca hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
Magyar Nemzeti Digitális Archívum • ​Hazagyalogoltak Szibériából
Kultúrgyár lehet a szombathelyi volt 11-es huszárlaktanyából
Országos hatókörű kulturális logisztikai, valamint digitalizációs központ, egy „igazi kultúrgyár″ épülhet fel a volt 11-es huszárlaktanya műemléki védettség alatt álló épületeit is megújítva Szombathelyen –  közölte csütörtökön Puskás Tivadar (Fidesz-KDNP), Szombathely polgármestere.
Kedves Olvasó! Mindenek előtt köszönjük, hogy a kultúrával foglalkozó számos internetes oldal közül bennünket is érdeklődéssel lapozott. A MaNDA, mint közintézmény feldarabolása után e honlap kiadója a Forum Hungaricum Közhasznú Nonprofit Korlátolt Felelősségű Társaság lett, feladata pedig az archívum gyarapodásának bemutatása, cégünk törekvéseinek ismertetése. Ezekhez a célokhoz egy új felületet készítettünk, ahol mindig elérhető lesz a most búcsúzó mandarchiv.hu is.
Hát, ha már egyszer eljutottunk Tihanyba, nem mehetünk el szó nélkül a félsziget legismertebb attrakciója, a visszhang mellett sem. Ami minden ellenkező híresztelés ellenére működik, és egészen pontosan hét egymás után gyorsan elhadart szót képes „visszamondani” a templom fala. Például azt, hogy „Hazádnak rendületlenül légy híve, óh magyar!”
Ózdi intézményeink az Echo Televízió építészeti műsorában
Huszonhárom percben mutatta be az Echo Televízió a Forum Hungaricum Nonprofit Kft. által működtetett két ózdi intézményt, a Nemzeti Filmtörténeti Élményparkot és a Digitális Erőművet. Az október 14-én, szombaton adásba kerülő műsorban az építész tervező mellett megszólalt a két intézmény és a Forum Hungaricum vezetője is.
Munkát bőven adó szeptember
Sok szó esett már ezen a felületen a két világháború közti falu életéről. Megismerhettük a tisztségviselőket, a falu tekintélyeit és mesterembereit is. Csak még magáról a parasztról, a falu lakójáról nem nagyon esett szó. Pedig ők adták akkoriban az ország lakosságának legnagyobb részét. Nézzük hát meg, mit csinált a magyar földműves az esztendő hónapjaiban. Nézzük meg már csak azért is, mert ez is egy elsüllyedt világ, azok a tevékenységek, szokások rég a múlté lettek, amik meghatározták a falusi ember életét akkoriban.
A rekorder múzeumalapító korsója
Nem is ez a korsó az érdekes most nekünk, bár egészen szép darab. Hanem a megtalálójával, Dornyay/Darnay Bélával foglalkozunk most. Aki amerre járt, mindenütt múzeumot alapított. Emellett 11 évig áldozópap is volt, és piarista szerzetes.
Uralkodó, akit háromszor koronáztak meg
A jó Károly Róbert királyunk pedig annyi mindent tett itt, hogy azt kár is lenne egy cikkbe belezsúfolni. Hogy aztán némi képet kapjunk a 14. század elejének magyarországi viszonyairól, nézzük csak meg jobban az első vegyesházi uralkodónk hatalomra jutását.
Finta Sándor és Walt Whitman
Hogy mikor találkozhatott a Túrkevéről induló szobrász, Finta Sándor Walt Whitman költészetével, azt nem lehet tudni biztosan. A Szabó Lőrinc, Babits és Füst Milán által is fordított verseit leginkább eredetiben, angolul olvashatta, hiszen 1923-tól New Yorkban élt. Az viszont biztos, hogy tetszett neki ez a fajta költészet, ezért is készülhetett el a túrkevei Finta Múzeum által most 3D-ben tanulmányozható kis éremmel.
Gyulaffy kapitány uram Csobánca után illenék szólni Tihany váráról, pontosabban várairól is. Mert a félszigeten már 5000 évvel ezelőtt állt egy földsánc, s rómaiak pedig az átkelő védelmére őrtornyot emeltek, és ez így ment tovább egészen 1683-ig, amikor Tihany a töröknek mindig sikeresen ellenálló földvára a levegőbe repült. Vagy eltalicskázták.
Lármafa, véres kard, postáskisasszonyok
A két világháború közötti falu egyik fontos közintézménye volt az éppen idén 150 éves Magyar Királyi Posta által fenntartott és működtetett postahivatal. Ahol a távíróval párhuzamosan a telefon is működött, ahol fel lehetett adni a leveleket és a táviratokat. Amiket aztán „házhoz is szállított” a postás, akit kézbesítőnek is neveztek. Az első emancipált munkahelyek egyike volt, a postáskisasszony kezelte az elektronikus masinákat, de ki is hordta a leveleket, ha nem volt önálló kézbesítője a hivatalnak.
Szép szál ember volt ez a III. Béla
III. Béla királyunkról pedig csak jót mondhatunk, konszenzus van arról a történészek között, hogy az ő uralkodása alatt volt a legerősebb, leghatalmasabb az Árpád-ház. Magyarország pedig – legalábbis a királyi bevételeket tekintve – megelőzte Franciaországot és Angliát is.
MaNDA összes cikke »
A MaNDA egy esztergomi orosz fogolytáborról készült filmmel is hozzájárult az EFG (European Film Gateway) a nagy háború századik évfordulójára készített adatbázisához.
Abban talán konszenzus van a hadtörténészek között, hogy az első nagy világégés volt utolsó „lovagias” háború. A kijelentést sok mindennel alá lehet támasztani, de most nézzük csak a hadifoglyok sorsát. Akik tömegesen jelentek meg a hadviselő országokban, és akikről a hátországok lehetőségeikhez mérten igyekeztek gondoskodni, megalázásuk, kínzásuk és megsemmisítésük fel sem merült az amúgy ádáz ellenfelekben.
Az 1915 nyarán vagy kora őszén forgatott tudósítás a Kis Srázsa-hegy alatti volt üveggyár területén kialakított tábort mutatja be úgy, hogy a képsorok egy részét valószínűleg a hegy tetejéről vette a kamera. A táborban, amelyet a háború elején kiképzési célokra és emellett internálásra használtak, a forgatás idején 10 ezer orosz hadifogoly tartózkodhatott, akik a német segítséggel végrehajtott gorlicei áttörés (1915 májusának első napjai) során estek fogságba. Mackensen tábornok és a német 11. hadsereg beavatkozására azért volt szükség, mert az oroszok előző év késő őszén már Bártfát is elfoglalták és Magyarország belsejét veszélyeztették. Az ellencsapás és a gyors előrenyomulás viszont nagy sikereket és rendkívül sok hadifoglyot eredményezett, egész orosz seregtestek estek német és osztrák-magyar hadifogságba. Elhelyezésük előbb a front közeli gyűjtőtáborokban, majd pedig az ország belsejében felépített hadifogolytáborokban történt, ezzel is nehezítve a sikeres szökés lehetőségét.
A szökés megelőzésének másik módja az volt, hogy állandó elfoglaltságot biztosítottak a hadifoglyoknak. Ez lehetett a tábor területén végzett munka, de ki is szervezhették a foglyokat a környékre felügyelet mellett dolgozni. A tábori élet fontos része volt a reggeli és esti létszámellenőrzés, a sorakozóval járó eseményről a film elején láthatunk képeket, ami egyébként az őrszázad menetelésével kezdődik. A nap fénypontja a hadifogoly számára az ebédosztás lehetett, amelyet a mélyen vallásos oroszoknál közös ima előzött meg. A film készítésének idején egy szárazbabfőzelék-szerű étel volt a menü, és láthatóan nem fukarkodott vele az ételosztó fehér köpönyeges ember. Azt, hogy mennyire ízlett az étel az oroszoknak, megpróbálhatjuk leolvasni a két katona arcáról, akik a hátukat egy barakk oldalának vetve ülnek a földön és kanalazzák az ebédjüket. A záró képsorokon a foglyok „vasárnapi korzózását” láthatjuk, ami alatt remekül le lehetett bonyolítani bizonyos találkozókat, szökéstervezgetéseket.
Mert a hadifoglyok kötelessége a szökés és a harc folytatása. A cári hadsereg Türkmenisztán területére vitt magyar foglyai például úttalan-utakon Afganisztánba szöktek, Szibériából pedig többen Kína felé vették az irányt. Az oroszoknak némileg kisebb távolságokat kellett legyőzniük, ugyanakkor a háború vége felé megnőttek a lehetőségek is azzal, hogy a fronton szolgáló magyar férfiak helyett jórészt nekik kellett betakarítani a termést. A falvakba küldött foglyok lényegében szabadon mozogtak, sokan meg is szöktek, vagy a többet ígérő gazdához álltak be dolgozni. Nem volt ez máshogy a magyarokkal sem oroszföldön, itt ők arattak, míg helyiek a fronton küzdöttek. A magyarországi orosz hadifoglyok történetét az 1918 márciusában, Breszt-Litovszkban megkötött béke zárta le, amely a kölcsönös fogolycserével is járt.  Az oroszok csak az év végén, vagy 1919 elején indulhattak a Kárpátokon túlra, míg e sorok szerzőjének nagyapja, sok más sorstársához hasonlóan, csak 1919-ben ért haza Szibériából, az út javát gyalogszerrel megtéve.
• Publikálva: 2014.04.11. 10:30 • Címke: első világháború 100, manda, efg1914, történelem, manda, efg
​Amikor karddal hajtották a disznókat
Egységes Nemzeti Oktatási és Kulturális Térinformációs Rendszer
Egységes Nemzeti Oktatási és Kulturális Térinformációs Rendszer – Információk: tevékenység, képgaléria, rendezvények, dokumentumok.
Harcmezők – A játékot fejleszette a Történelmi Animációs Egyesület. Kapcsolat: Baltavári Tamás, 30-853302230-8533022, tamas.baltavari@hotmail.com
Uralkodó, akit háromszor koronáztak meg – A 12 éves Caroberto a délvidéki Frangepánok, Subicsok és Babonicsok lefizetése után partra is száll Dalmáciában, és elindul Buda felé. Még tart a menetelés, amikor III. András hirtelen elhalálozik, így aztán Bicskei Gergely esztergomi érsek meg is koronázza valami sebtében előkerített koronával a 13 éves ifjút. Ez volt Károly Róbert első megkoronázása, amit még kettő követett.