hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu en hu de hu en hu en sk el hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
Ez a szócikk nem tünteti fel a független forrásokat, amelyeket felhasználtak a készítése során. Emiatt nem tudjuk közvetlenül ellenőrizni, hogy a szócikkben szereplő állítások helytállóak-e. Segíts megbízható forrásokat találni az állításokhoz! Lásd még: A Wikipédia nem az első közlés helye.
Az Intel Itanium processzortípusa (Merced kódnéven fejlesztve) a 64 bites IA-64 család első tagja, az új Itanium architektúrán alapul. Az Itanium processzort a rendelkezésre állás, a méretezhetőség és a teljesítmény iránt mutatkozó egyre növekvő igények alapján tervezték. Az Itanium processzor jelentős mértékben eltér a RISC-processzoroktól. Egy új megoldáson, az EPIC (Explicitly Parallel Instruction Computing = nagy párhuzamosságú utasításokon alapuló számítógép) technológián alapul.
733 MHz – 2.53 GHz
300 MHz – 667 MHz
1, 2, 4, 8
Az Itanium család weboldala
A Wikimédia Commons tartalmaz Itanium család témájú médiaállományokat.
Az Itanium processzort eredetileg 0,18 mikronos technológiával, a Pentium 4 processzorokat pedig már 130 nm-essel és alumínium helyett rézvezetőkkel gyártotta az Intel. Ez azt eredményezi, hogy az Itanium lapka első példányainak legnagyobb sebessége mindössze 800 MHz. Az Itanium processzorok korai változatai képesek voltak az x86 (486) utasítások bizonyos körülmények között történő végrehajtására is egy, a processzorba épített x86 utasításdekódoló révén, de ezt a későbbi modellek már nem támogatták. Az asztali gépekben történő felhasználását is megcélozták, de az AMD 64 bites AMD64 architektúrájának megjelenése után – ami megőrzi az x86-os kompatibilitást –, az Itanium jelentősége csökkent, és főleg a kiszolgálókban történő felhasználásra korlátozódott. Az Itanium speciális x86 módjának teljesítménye kisebb volt, mint egy Pentium1 teljesítménye, ezért az Itanium2 két magos változatánál már teljesen szoftveres emulációra tértek át.[1]
Az Itanium nem kompatibilis az x86-os architektúrával, sok tranzisztort tartalmaz, sokat fogyaszt, a fordítóprogramok nem igazán képesek az Itanium architektúrát kihasználni, a teljesítmény/ár aránya pedig rossz, emiatt a gyártók kezdeti lelkesedése hamar alábbhagyott. Az Itanium eladásai rendre alulteljesítették az Intel várakozásait, emiatt az Intel fokozatosan csökkentette az Itanium architektúrába fektetett erőforrásokat. Mára a HP az egyetlen gyártó, ami komolyabb Itanium alapú megoldásokkal foglalkozik. A Debian Linux fejlesztése 2014 februárjában leállt a platformra. Az utolsó Itanium processzor 2012-ben jelent meg, 32 nm-en gyártják, és maximum 8 magot tartalmaz.
↑ Archivált másolat. [2014. szeptember 12-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. szeptember 12.)
Bodnár Ádám: Valószínűleg a Kittson lesz az utolsó Itanium (magyar nyelven). Hwsw.hu, 2013. február 8. (Hozzáférés: 2013) – Merced, Tukwila, Kittson – az Intel hányattatott sorsú processzorcsaládja
Intel Itanium mikroprocesszorok listája
Informatikai portál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap
Ez a hardverrel kapcsolatos lap egyelőre csonk (erősen hiányos). Segíts te is, hogy igazi szócikk lehessen belőle!
Ez az informatikai tárgyú lap egyelőre csonk (erősen hiányos). Segíts te is, hogy igazi szócikk lehessen belőle!
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Intel_Itanium&oldid=25170341”
Utoljára szerkesztve 2022. augusztus 11., 14:17-kor
A lap utolsó módosítása: 2022. augusztus 11., 14:17
A lap szövege CC BY-SA 3.0 alatt érhető el, ha nincs külön jelölve.