hu hu hu hu hu hu hu hu de en hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hbs_lat hu hu hu hu en en en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu it hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu en cs de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en nl en ru bg bn hbs_lat cy da de el es et eu fa fi fr he id it ja ko it mr nl nb nb pl pt ro ru hbs_lat en sv th vi zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. szeptember 14.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
A Wikimédia Commons tartalmaz Braunschweig-Lüneburgi Választófejedelemség témájú médiaállományokat.
A Braunschweig-Lüneburgi Választófejedelemség vagy Hannoveri Választófejedelemség (németül: Kurfürstentum Braunschweig-Lüneburg, Kurfürstentum Hannover vagy röviden Kurhannover) a Német-római Birodalom 1692-ben létrehozott, kilencedik választófejedelemsége volt.
Fejedelmei a Welf-ház egyik mellékágából, a Hannoveri-házból származtak, akik Braunschweig-Lüneburg hercegei voltak. A hercegséget az idők folyamán többször is felosztották az örökösök között, majd a részei különböző kombinációkban ismét összeolvadtak. 1705 után két formáció jött létre belőle: az egyik a Braunschweig-Wolfenbütteli Hercegség (1815 után Braunschweigi Hercegség); a másik pedig a Calenberg hercegei által megörökölt birtokokon alakult Braunschweig-Lüneburgi Választófejedelemség (köznapi nevén, fővárosa után Hannoveri Választófejedelemség).
A második választófejedelem, I. György Lajos, aki anyai ágon rokonságban volt a Stuart-házzal, 1714-ben megörökölte Nagy-Britannia trónját. A perszonálunió miatt Anglia többször is akarata ellenére belekeveredett az európai politikába. Bár az uralkodó Londonban lakott, a választófejedelemség megőrizte különállását és saját törvényeit. Miután Napóleon megszállta, 1807-ben beolvasztotta az általa létrehozott, rövid életű Vesztfáliai Királyságba. Napóleon bukása után, 1814-ben a választófejedelemség a Hannoveri Királysággá alakult át, amely 1837-ig perszonálunióban maradt az Egyesült Királysággal.
2.2 A napóleoni háborúk
A Hannoveri Választófejedelemség (sötétkék) és a Braunschweig-Wolfenbütteli Hercegség (zöld) elhelyezkedése 1720 körül. I. György az északi háborúban megszerezte a világoskékkel jelölt területeket a svédektől, III. György pedig 1803-ban az osnabrücki püspökséget (narancs)
A választófejedelemség a mai Németország Alsó-Szászország tartományának jelentős részét foglalta magába. A korábbi Calenbergi Hercegségen kívül hozzá tartozott a Göttingeni Hercegség, a Grubenhageni Hercegség és a Hoyai Grófság területe is.
1705-ben I. György Lajos a nagybátyja, György Vilmos braunschweig-lüneburgi hercegtől(wd) megörökölte a Lüneburgi és Szász-Lauenburgi Hercegségeket. 1715-ben IV. Frigyes dán királytól megvásárolta a Dánia által megszállt és elvben Svédországhoz tartozó Brémát és Verdent (a tranzakciót az északi háborút lezáró stockholmi béke szentesítette). Így a választófejedelemség kijutott az Északi-tengerhez. A választófejedelemség többsége az alsó-szászországi körzethez tartozott. A Hoyai Grófság és a Verden Hercegség az alsó-rajna–vesztfáliai körzet része volt.
1700-ban a választófejedelemségben bevezették a Gergely-naptárat, így február 18-a (vasárnap) után március 1-e (hétfő) következett.
1692-ben I. Lipót német-római császár a kilencéves háborúban nyújtott segítségéért cserébe választófejedelmi rangra emelte a braunschweig-lüneburgi hercegi családba tartozó, calenbergi Ernő Ágostot(wd). Többen tiltakoztak az új cím adományozása ellen és a döntést formálisan csak 1708-ban erősítette meg a birodalmi gyűlés. Hogy elkerüljék a választófejedelemség szétfragmentálódását (mint az a Braunschweig-Lüneburgi Hercegséggel történt), Ernő Ágost megváltoztatta az örökösödési szabályokat: minden birtokot az elsőszülött fiú kapott. Mivel ez ellenkezett a száli törvénnyel, a módosítást Lipót császárnak is jóvá kellett hagynia.
Hannover zászlaja 1727–1801 között
Ernő Ágost fia, I. György Lajos 1714-ben megörökölte Nagy-Britannia trónját (anyja révén dédunokája volt I. Jakab angol és skót királynak) és a két állam perszonálunióban egyesült.
I. György Lajos 1727-ben meghalt és fia, II. György Ágost követte a trónon. A következő évben VI. Károly császár hivatalosan is nekiadományozta Szász-Lauenburgot, amely a gyakorlatban 1689 óta a családé volt.
1731-ben Hannover megszerezte az Elba torkolatában Hadelnt, Szász-Lauenburg korábbi exklávéját és brémai birtokaihoz csatolta. Két évvel később II. Györgynek sikerült elérnie a császárnál, hogy formálisan is elismerje őt a Bréma-Verdeni Hercegségek uraként. György megesküdött, hogy tiszteletben tartja a hercegségek korábbi privilégiumait és berendezkedését.
A választófejedelemséget a Londonban élő György nevében a kormányként funkcionáló Hannoveri Titkos Tanács irányította. Köztük és György között a londoni St James Palace-ban működő Német Kancellária (German Chancery)tartotta a kapcsolatot.
A hétéves háború során Anglia fő ellenfele Franciaország volt és tartottak attól, hogy a francia csapatok megszállják Hannovert. Így amikor korábbi szövetségesük, Ausztria, 1756-ban szövetséget kötött Párizzsal, az angolok Poroszországnál kerestek szövetséget, amely közelebb volt és szükség esetén számíthattak a porosz csapatokra.
1757-ben a franciák valóban megtámadták Hannovert, a hastenbecki csatában legyőzték II. György fiát, Vilmos cumberlandi herceget(wd) és serege maradékát beszorították Bréma-Verdenbe. Vilmos 1757 szeptember 18-án letette a fegyvert, ám az általa kötött megalázó békét apja nem ismerte el. A következő évben az angol-hannoveri hadsereg porosz, hessen-kasseli és braunschweigi csapatokkal megtámogatva kiűzték a megszálló franciákat.
A háború további része nem érintette közvetlenül Hannovert.
A francia forradalom után az első koalíciós háború (1793–1797) szintén elkerülte a választófejedelemség területét, bár 16 ezer hannoveri katona harcolt a britek oldalán. 1795-ben a Német-római Birodalom semlegesnek nyilvánította magát a konfliktusban és Hannovert elvileg szintén kötötte a döntés. Ugyanebben az évben Poroszország különbékét kötött a franciákkal és semlegesnek nyilvánította magát a későbbi konfliktusokban. A második koalíciós háborúban (1799–1802) fenn is tartották semlegességüket, ám aztán Napóleon rávette őket, hogy szállják meg Nagy-Britannia európai birtokait. 1801-ben 24 ezer porosz katona vonult be a meglepett Hannoverbe, amelyet harc nélkül elfoglalt. London előbb igyekezett szemet hunyni az akció fölött, de amikor Poroszország csatlakozott a franciapárti „fegyveres semlegesek” csoportjához (Dánia és Oroszország mellett) elkezdték elfogni a porosz hajókat. Az 1801-es koppenhágai csata után a csoport szétesett, Poroszország pedig visszavonta csapatait.
1803-ban a Birodalom átszervezésének („mediatizációjának”) következményeként Hannover véglegesen megkapta az osnabrücki püspökséget (1662 óta felváltva minden második püspök származott a Hannoveri-házból).
1803 május 18-án Nagy-Britannia szövetségesek nélkül, egyedül üzent hadat Franciaországnak. Nyolc nappal később a francia csapatok megszállták Hannovert. A hannoveri hadsereget lefegyverezték, felszerelését, lovait pedig a franciák elkobozták. A kormány Szász-Lauenburgba menekült, amelyet Napóleon hamarosan szintén elfoglalt.
1805 őszén, a harmadik koalíciós háború (1805–1806) kitörésekor a megszálló csapatok elhagyták a választófejedelemséget, hogy Ausztria ellen vonuljanak. Hannovert brit, svéd és orosz katonák foglalták vissza. Decemberben Napóleon Poroszországnak adományozta Hannovert (ami már nem volt a kezében) és a poroszok 1806 elején be is vonultak a hercegségbe.
1806. augusztus 6-án a Német-római Birodalom megszűnt létezni és megszűnt a császárválasztó választófejedelmi funkció is. Poroszország Napóleon ellen fordult, de 1806 novemberében vereséget szenvedett a jénai csatában és a franciák ismét megszállták Hannovert.
Az 1807-es tilsiti békekötés után Napóleon létrehozta a német hercegségekből létrehozta Vesztfáliai Királyságot, amelynek élére öccsét, Jérôme Bonapartét állította. A királysághoz a korábbi Hesseni Választófejedelemség, Braunschweig-Wolfenbüttel, Braunschweig-Lüneburg és bizonyos nyugat-porosz területek tartoztak. 1810 elején Szász-Lauenburg kivételével Hannover többi területét is a királysághoz csatolták. Az év végén a királyság területének Északi-tengerrel határos területeit (beleértve Bréma-Verdent és Szász-Lauenburgot) a Francia Császárság a kontinentális zárlat kiterjesztésének indokával közvetlenül annektálta.
London természetesen nem ismerte el az annexiót és a menekült hannoveri kormány Angliából folytatta tevékenységét. A Titkos Tanács továbbra is fenntartotta a diplomáciai kapcsolatot a többi európai nagyhatalommal. A feloszlatott hannoveri hadsereg sok tisztje és katonája Nagy-Britanniába menekült, ahol létrehozták a Király Német Légióját. A Légió volt az egyetlen német hadsereg amely végig Napóleon ellenében vett részt a harcokban.
1813 októberében az orosz hadsereg kiűzte a franciákat Hannoverből és ezután a lipcsei csata után a Vesztfáliai Királyság és a Rajnai Szövetség bábállamai megszűntek létezni. A korábbi választófejedelemség 1814-ben Hannoveri Királyság néven formálódott újjá.
Ez a szócikk részben vagy egészben az Electorate of Brunswick-Lüneburg című angol Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
Ford, Guy Stanton. Hanover and Prussia 1795–1803: a study in neutrality (1903).
A Német-római Birodalom választófejedelmeinek listája az 1356-os Aranybulla szerint.
Mainzi Érsek     Trieri Érsek     Kölni érsek     (mind a három 1803-ig)
Cseh király     Rajnai palotagróf (1623-ig és 1648-tól 1777-ig)     Szász herceg     Brandenburgi őrgróf
Bajor herceg (1623-tól)     Hannoveri herceg (1692-től)
Világi és egyházi választók
Salzburgi herceg (1805-ig)     Würzburgi nagyherceg (1805-től)     Württembergi herceg     Badeni őrgróf     Hessen-Kassel grófja
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Braunschweig-Lüneburgi_Választófejedelemség&oldid=25268766”
Lefordítandó cikkekre való utalást tartalmazó lapok
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2022. szeptember 14., 09:37
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.