hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu da hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu ro hu fi en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu ru pl cs pl pl hu hu hu pl hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en cs de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu ru de en ru de hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en de eo fr sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
Petényi Salamon János – Wikipédia
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. augusztus 5.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
1855. október 5. (56 évesen)
A Wikimédia Commons tartalmaz Petényi Salamon János témájú médiaállományokat.
Petényi Salamon János (Ábelfalva, Nógrád megye, 1799. július 30. – Pest, 1855. október 5.) magyar természettudós, zoológus, a magyar madártan és őslénytan megalapítója. Zoológiai szakmunkákban nevének rövidítése: „Petényi”.
Apja, Petényi Gábor evangélikus lelkész, korának híres keletkutatója volt. Iskolai tanulmányait Losoncon, Besztercebányán, majd Selmecen végezte. Már ekkor gyűjtötte a madártojásokat, ásványokat és szorgalmasan tanulta a „füvészetet”.[1] Apját követve lelkésznek készült, hittani tanulmányait Pozsonyban és Bécsben folytatta. Közben elsajátította a madárkitömés és preparálás mesterségét.[2] Számos és fontos megfigyelésével gazdagította a zoológiát és komoly hírnevet szerzett magának.[3]
A kor vezető tudósai Christian Ludwig Brehm és Johann Friedrich Naumann[4] is hívta maga mellé dolgozni. Ő azonban inkább folytatta a saját maga által szervezett gyűjtőutakat.[5] Egy ideig, hogy ott lehessen a természetben még erdőőrként is dolgozott a felvidéken.[3] 1826-ban azonban Cinkotán lett lelkész,[1] ahol rendszeresen tartott szlovák nyelvű istentiszteleteket.[forrás?] De földi teendője is akadt bőven, hiszen itt is tanulmányozta a vidék madarait, emlőseit. Az itt töltött hat év alatt Cinkota vidékének összes madarait és emlőseit tanulmányozta és leírta. 1833-ban állását feladta és Pestre költözött, hogy minden idejét a tudománynak szentelhesse. 1834-ben a Magyar Nemzeti Múzeum állattárának felügyelőjévé nevezték ki, de lelkészként is tevékenykedett.[1] Rendezte a múzeum madártani anyagát, saját gyűjteményét is a múzeumnak adományozta.[2]
Madártani megfigyelések céljából az ország különböző részein tett utazásokat. 1824-ben a Duna mentét járta be egészen Pancsováig, 1826-ban Péteri és Bille (ma Mende része), 1827-ben Temesvár és Butyin, 1833-ban Pest és Apaj, 1834-ben Nógrád és Hont megye, 1835-ben a Bánság és a Fertő tó környéke, 1837-ben a Tátra, Eperjes, és Besztercebánya vidéke, 1838-ban Apaj, Adony, Ercsi, 1840-ben a Balaton, 1841-ben a téli Tisza, 1842-ben Besztercebánya, Turóc és Trencsén vármegye, 1844-ben Erdély volt kutatásainak színtere.[1] Több madárfajt fedezett fel és írt le.[3] Keresztúron több éven át figyelte tavasszal és télen a madarak vonulását.[1] Jelentősek voltak halkutatásai is: 49 fajt, 3 alfajt határozott meg, és róla nevezte el a Petényi-márnát jó barátja és tanítómestere, Heckel Jakab.[2] Hátrahagyott madártani jegyzeteit Csörgey Titusz dolgozta fel és jelentette meg 1904-ben.[1]
1847-ben a beremendi Szőlő-hegy karszthasadékaiban végzett ásatásokat. Ezen munkájával kezdődött meg hazánkban a gerinces ősmaradványok tudományos tanulmányozása. A lelőhely teljes feltárására törekedett, s összefüggést keresett a kihalt és a ma élő állatok között. Felismerte, hogy a kihalt állatok legjobban hozzáférhető lelőhelyei a barlangok.[4] 1854 júliusában a Bihar-hegység Fekete- és Sebes-Körös közti területének barlangjait kereste fel Kovács Jánossal.[6] Ez volt hazánkban az első[4] tudatos barlangkutató felfedező út, mely egy nagyobb terület barlangjainak a megismerésére irányult.[7]
Leírta Magyarország madárvilágát,[4] előkészítette Magyarország gerinces állatvilágának kézikönyvét.[2] Összeállította a magyarországi ásatag (fosszilis) állatok maradványainak katalógusát és a magyar barlangok jegyzékét. Ez utóbbi elveszett, pedig valószínűleg ez az első hazai barlangkataszter.[7]
A Magyar Tudományos Akadémia 1846-ban választotta tagjai sorába. Számos külföldi tudós társaság levelező és rendes tagja volt.[4] Állatnevek alkotásával is foglalkozott, így írt a ma már földikutyának nevezett rágcsálóról:
Igen jeles a fogas vakony négy harapó, szembeszökő fogaira nézve is, melyek közt a két alsó olly tetemes, minőt a testnagysághoz aránylag más rágdálónál aligha találunk. Nagyságuk miatt nem fedetvén a keskeny ajkaktól, mindig félig kint állanak. S épen ezen szembetűnő bélyege miatt neveztem azt magyarúl fogas vakonynak
Petényi Salamon Felsőbesnyő környékéről írta le 1882-ben a házi egér egy elvadult alfaját a güzüegeret (Mus spicilegus). A güzüegér az egyetlen olyan emlős, amelyet először magyar kutató írt le tudományosan,[9] felderítette miért kényszerül idegen fészekbe rakni tojásait a kakukk (Cuculus canorus). Balaton-felvidéken feljegyzett népi halnevei fordították később Herman Ottó figyelmét a halászat felé.[10]
Tudós barátai biztatására belefogott, hogy feljegyzéseit összefoglalja és publikálja. Sajnos a Bach-korszak gátat emelt és a magyar nyelven megírt kéziratai nem jelentek meg nyomtatásban.[11] Kézzel írott feljegyzései halála után javarészt eltűntek, például Herman Ottó egy utcai árusnál talált meg pár lapot belőle, melyet egyébként az eladó csomagolópapírnak használt.[3]
Értekezés a madártan születése, serdülése és növekedése felől Magyarországon. Beszámoló a Magyar Orvosok és Természetvizsgálók 1843-ban tartott nagygyűlésén.
Erdély állattan tekintetében. Pest, 1844
A honi madártan új gyarapodásáról. Pest, 1845
Bihar megye Sebes- és Fekete-Körös közti hegyláncolatain tett természettudományi utazásának rövid vázlata. Magyar Akadémiai Értesítő, XIV., 1854
A vastagbőrűek és az orszarvúakról általában, a hornyolt szarutlanoczokról pedig különösen. Új Magyar Múzeum, 1854. 4.
Kubinyi Ferenc: Petényi Salamon János hátrahagyott munkái. Pest, 1864
Petényi Salamon János tanulmányaiból (PDF-formátumú dokumentumok). mek.oszk.hu. (Hozzáférés: 2010. május 2.)
↑ a b c d e f Szinnyei 1905
↑ a b c d MÉL 1969
↑ a b c d Kiss 1999
↑ a b c d e Szablyár 1984, 31. o.
↑ Herman 1891, 24. o.
↑ Szablyár 1984, 32. o.
↑ a b Szablyár 1984, 33. o.
↑ Egy titokzatos emlősfaj, think.transindex.ro
↑ Mus spicilegus. [2014. december 28-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2015. április 20.)
↑ Herman 1891, 4. o.
Magyar utazók lexikona. Szerk. Balázs Dénes. Budapest: Panoráma. 1993. ISBN 963-243-344-0
Herman, Ottó. Petényi J. S., a magyar tudományos madártan megalapítója. Budapest: K. M. Természettudományi Társulat (1891)
Herman Ottó: Petényi Salamon a magyar tudományos állattan megalapítója. Budapest, 1901
Herman Ottó: Petényi Salamon János. (1799–1855)
Magyar életrajzi lexikon II. (L–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1969.
Vekerdi László: Petényi Salamon János szócikke, Nagy Ferenc: Magyar Tudóslexikon A-tól Zs-ig. BETTER-MTESZ-OMIKK, Budapest, 640. o. (1997)
Neidenbach Ákos – Pusztay Sándor: Magyar hegyisport és turista enciklopédia. Bp. Kornétás Kiadó, 2005. 357–358. old. ISBN 963-9353-39-6
Petényi János Salamon (1799–1855) akadémikus, madártani kutató könyveinek és cikkeinek bibliográfiája
Szablyár Péter. „A hazai tudományos barlangkutatás két úttörője: Petényi Salamon János és Kovács János”. Karszt és Barlang (1984. 1. félév), 31–36. o. [2016. november 9-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés ideje: 2016. november 9.)
Szinnyei József: Magyar írók élete és munkái X. (Ótócska–Popea). Budapest: Hornyánszky. 1905.
Kiss Csongor (1999. július 23.). „Krónika - Magyar Tudomány- és Technikatörténeti Műhely: Petényi Salamon János”. Élet és Tudomány LIV (30). [2009. július 21-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés ideje: 2015. március 14.)
Bíró Péter (2005). „Herman Ottó és a magyar halászat”. Magyar Tudomány (2005/2), 232. o.
Csiki Ernő: Megemlékezés Petényi Salamon Jánosról; Egyetemi Ny., Bp., 1931
Petényi Salamon János emlékezete születésének 200. évfordulóján; tan. Herman Ottó, összeáll. Mészáros Ferenc, sajtó alá rend. Gazda István; MAT–Magyar Természettudományi Múzeum, Bp.–Piliscsaba 2000 (Magyar tudománytörténeti szemle könyvtára)
Baits-barlang  ·  Balla-barlang  ·  Beremendi-kristálybarlang  ·  Berva-barlang  ·  Betyár-barlang  ·  Bivak-barlang  ·  Bronz-barlang  ·  Bronzika-barlang  ·  Büdös-pest  ·  Csákvári-barlang  ·  Csővári 1. sz. barlang  ·  Diósgyőrtapolcai-barlang  ·  Farkas-kői-sziklaüreg  ·  Felső-forrási-barlang  ·  Függő-kői-barlang  ·  Görömbölytapolcai-kőfülke  · Hajnóczy-barlang  ·  Három-kúti-barlang  ·  Herman Ottó-barlang  ·  Ipolytarnóci Ősmaradványok Természetvédelmi Terület  ·  Istállós-kői-barlang  ·  Jankovich-barlang  ·  Kecskés-galyai-barlang  ·  Király-kúti-sziklaüreg  ·  Király-kúti-zsomboly  ·  Kis-kevélyi-barlang  ·  Kis-kőháti-zsomboly  ·  Kiskő-oldali-barlang  ·  Körös-barlang  ·  Lambrecht Kálmán-barlang  ·  Lengyel-barlang  ·  Lilla-barlang  ·  Lök-völgyi-barlang  ·  Mexikói-barlang  ·  Nagyharsányi-kristálybarlang  ·  Nagykőmázsa-völgyi-víznyelőbarlang  ·  Násznép-barlang  ·  Pappenheim-barlang  ·  Pes-kő-barlang  ·  Pilisszántói-kőfülke  ·  Pilisszántói 2. sz. kőfülke  ·  Pisznice-barlang  ·  Pongor-lyuk  ·  Por-lyuk  ·  Rácskai-barlang  ·  Rejteki 1. sz. kőfülke  ·  Remete-barlang  ·  Remete-hegyi-kőfülke  ·  Remete-völgyi Felső-barlang  ·  Solymári-kőfülke  ·  Solymári-ördöglyuk  ·  Solymári-sziklaüreg  ·  Sólyom-kúti-sziklaüreg  ·  Somssich-hegyi 2. sz. barlang  ·  Strázsa-hegyi-barlang  ·  Suba-lyuk  ·  Sunyi-lyuk  ·  Sűrű-hegyi Ördög-lik  ·  Szalay-barlang  ·  Szamentu-barlang  ·  Szelim-lyuk  ·  Szentgáli-kőlik  ·  Szopláki-ördöglyuk  ·  Tábor-hegyi-barlang  ·  Tar-kői-kőfülke  ·  Templomhegyi kőfejtő aknabarlangja  ·  Tücsök-lyuk  ·  Upponyi 1. sz. kőfülke
Bükkábrányi ősfák  ·  RUD 1 (Rudi)  ·  RUD 200 (Gabi)  ·  Samu  ·  Vértesszőlősi előembertelep természetvédelmi terület
ISNI: 0000 0000 1448 8474
A halak portálja • összefoglaló, színes tartalomajánló lap
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Petényi_Salamon_János&oldid=25154214”
Kevés forrással rendelkező lapok
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2022. augusztus 5., 11:40
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.