hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu es hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en cs de hu hu hu hu hu hu fr hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Szent Korona ötvösszakmai vizsgálata – Wikipédia
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2018. február 11.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
A magyarországi rendszerváltás után Korona Bizottság néven testület alakult a Szent Korona alapos tudományos vizsgálatára. A bizottság tagjai voltak: dr. Lovag Zsuzsa, Kovács Éva, valamint Péri József és Papp László ötvösművészek. A bizottság a korona eredetével kapcsolatos évszázados vitakérdések legfontosabbjai köré összpontosította vizsgálódásait.
2 A Corona Graeca szerkezete
3 A Dukasz-lemez problémája
4 A Corona Latina
A szakértők megállapították, hogy a koronának nincs egységes szerkezete. Ha egyszerre, egy feladatmeghatározás alapján készítették volna az ötvösök a fejéket, akkor először egy egységes szerkezetet alakítottak volna ki, és erre kerültek volna fel az ugyancsak egységes stílusú díszítmények. Azonban mind az egységes szerkezet, mind pedig az ékítmények egységes stílusa hiányzik. A korona két, markánsan elkülönülő részből áll, és a két rész összeillesztésének a minősége messze elmarad az egyes részek ötvösszakmai színvonalától.[1]
A szembetűnően kezdetleges szegecselés, a felesleges furatok, a „latin korona” csonka pántjai, a latin Pantokrátor utólagos átfúrása mind ellene szól az egységes tervezésnek.[2]
A különféle eredetű főbb részeket tervszerűtlenül, technológiailag esetlenül állították össze. Ezt csak az indokolhatja, hogy az adott helyen és időben nem állt rendelkezésre szakműhely, megfelelő tudású, készségű szakember, szerszám, alapanyag. A szakszerűtlen megoldások elfogadására minden bizonnyal csak egyéb fontos szempontok miatt kerülhetett sor.[3]
A Corona Graeca szerkezete[szerkesztés]
A görög korona abroncsa, az első és a hátsó kép fenéklemeze és a pártázat kontúrlemeze között nincs forrasztási nyom. Ez azt bizonyítja, hogy ezek a részek ugyanabból az anyagból kivágva készültek. Nem tartható az az álláspont, amely szerint a görög korona jelenlegi formája fokozatos átalakítások eredménye lenne. Az abroncs vízszintes karcai a kovácsolt lemez habkővel végzett lesimításából adódnak, és a pártázat kontúrlemezén is folytatódnak. A Corona Graeca egésze a csüngőkkel együtt azonos anyagból, egyszerre készült. Az abroncs és a képek, illetve a felettük elhelyezett párták között nincs megfelelő összefüggés. Láthatóan az ötvösöknek a már meglévő képeket kellett felszerelni az abroncsra.
A képek készítésének egyedi jelei, az apró részletek egyezései alapján megállapítható, hogy mind a tíz kép egy kéz, vagy legalábbis egy műhely alkotása. A képek tökéletes kompozíciója éles ellentétben áll a foglalatok hibás kiosztásával, a foglaló karmok nyers megmunkálásával. A karmos foglalási mód egyébként Bizáncban alig fordult elő.
A Dukász-lemez, mögötte Szent Tamás latin lemezével
A Dukasz-kép szabálytalan felszerelése is azt mutatja, hogy a görög korona ilyen állapotban nem kerülhetett ki bizánci műhelyből.[4] A kép soha nem lehetett a mögötte lévő foglalatban, hiszen annál jóval szélesebb és magasabb.[5] A foglalat nyilván egy másik, belehelyezhető méretű lemeznek készült, ami a korona készítése során valamely okból használhatatlanná vált. Ekkor a korona egészét már nem lehetett hőkezelésnek alávetni a többi kép miatt, ezért szegecselésre volt szükség. A szegecselés nem volt tökéletes megoldás, a kép lötyögött a helyén, ezért Ferenc József koronázása előtt azt – szakmailag meglehetősen barbár módon – cinezéssel rögzítették.[6]
Az ötvösök a latin koronát belülről vizsgálva azt állapították meg, hogy a pántokon minden apostolkép alatt homorulat található. Ugyanilyen homorulat, illetve annak kezdeménye figyelhető meg a pántok végén, a görög korona által már takart helyen is. Ez azt bizonyítja, hogy a pántokon, a „latin koronává” történt formálásuk előtt négyszer három, azaz tizenkét apostol képe szerepelt, és csak a korona összeállításakor hagytak el közülük négyet, mert nem fértek rá a tárgyra. Ez feleslegessé teszi azt a sokféle elméletet, amivel a kutatók eddig a nyolc apostol szerepeltetését próbálták magyarázni a tizenkettő helyett.
Az ötvösszakmai vizsgálat megállapításai szerint a pántok eleve egy kupolás tárgy számára készültek, azaz nem bizonyítható az a feltevés, hogy korábban esetleg egy könyv borítóját díszíthették. Péri József végkövetkeztetésében dr. Lovag Zsuzsa felismerése és mérései nyomán bizonyosra veszi, hogy az eredeti kupolás tárgy koponyaereklye-tartó, herma lehetett.
A latin Pantokrátor kompozíciójában és részleteiben is annyira hasonlít a göröghöz, hogy nyilvánvalóan az előbbi az utóbbi másolata. (A világon csak két olyan Pantokrátor-kép ismert, amelyen Krisztus mellett két ciprusfa látható: egy latin és egy görög, és mindkettő a Szent Koronán található.)[7]
A latin Pantokrátor a korona tetején, a kereszttel átfúrva
Péri József összefoglalásképpen a felvetődő kérdésekre a következő megoldást javasolja:[8]
1067, azaz Dukász Mihály trónra lépése után Magyarországra érkezett az a tárgy, amely a Corona Graeca képeit hordozta.
E képekből, pártákból Magyarországon elkészítik a bizantinizáló – de szakmai színvonalában jóval kezdetlegesebb – „görög koronát”. Ezzel koronázhatták meg Gézát a mogyoródi csata után. Ezen már ott volt a Dukász-kép, amint azt Iréné császárné híradása tanúsítja.
Az 1083-ban felemelt Szent István számára elkészítik a koponyaereklye-tartót, rajta a latin Pantokrátorral, amit a görög pantokrátorról másoltak.
Később ezzel az ereklyetartóval boltozzák be a görög koronát, hogy kamelaukion típusú koronát kapjanak. Ekkor átfúrják a latin Pantokrátort a kereszt számára. Az utólagos fúrást bizonyítja a lyuk körüli fémgyűrű hiánya, a rekeszek roncsolódásai és a közülük kiporló zománc.
A kereszt nem lehetett a mai, mert a jelenlegi kereszt készítési módja a többi résztől teljesen idegen, és ötvösszakmailag a 16. századra datálható.
↑ Ötvösvizsgálat Péri 2. oldal
↑ Ötvösvizsgálat Péri 2. oldal
↑ Ötvösvizsgálat Papp 6. oldal
↑ Ötvösvizsgálat Péri 5. oldal
↑ Ötvösvizsgálat Papp 7. oldal
↑ Ötvösvizsgálat Papp 9. oldal
↑ Ötvösvizsgálat Péri 5. oldal
↑ Ötvösvizsgálat Péri 6. oldal
↑ Ötvösvizsgálat Péri: Péri, József. „Időszaki jelentés a Szent Korona ötvösvizsgálatáról I.”. Magyar Iparművészet 1994 (I. január-február), 2-6. o.
↑ Ötvösvizsgálat Papp: Papp, László. „Időszaki jelentés a Szent Korona ötvösvizsgálatáról II.”. Magyar Iparművészet 1994 (I. január-február), 6-9. o.
A középkori Magyar Királyság története · A lengyelországi Magyar korona · A magyar királyok koronázása · A Szent Korona története · A Szent Korona ötvösszakmai vizsgálata · Magyar jelképek és ereklyék listája · Honvéd Koronaőrség · Szent Korona Testület · kutatásának története · Szent Korona-tan
korona · palást · jogar · kard · kereszt · országalma
Alföldi András · Altenburger Gusztáv · Bertényi Iván · Franz Johann Joseph Bock · Decsy Sámuel · Deér József · Gerevich Tibor · Hampel József · Ipolyi Arnold · Karácsonyi János · Katona István · Koch Sándor · Kocsis István · Nyikogyim Pavlovics Kondakov · László Gyula · Lovag Zsuzsa · Oberschall Magda · Pap Gábor · Péri József · Polner Ödön · Révay Péter · Schwarz Gottfried · Szelényi Károly · Szvetnik Joachim · Timon Ákos · Tóth Endre · Tóth Zoltán József · Váczy Péter · Vajay Szabolcs · Varga Tibor · Varjú Elemér
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=A_Szent_Korona_ötvösszakmai_vizsgálata&oldid=19610857”
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2018. február 11., 14:14
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.