fr fr hu hu hu hu hu fr hu hu hu hu hu hu id hu hu en hu hu fr hu en hu en cs en hu hu hu zh de fr sv tr fr it fr en de hu de hu it cs en hu hu hu fr es it sv tr fr sv de de de hu en hu ceb cs en hu hu hu fr de sv sv tr fr fr fr oc hu hu hu hu hu hu de hu en en it en fr en fr fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu wuu hu hu hu pt hu ca hu hu sv hu fr pl en de pt fr en en en en en da en de pt fr en sv en en fr cs fr de it fr fr fr sv sv fr cs fr de en en de en fr de en fr cs fr de it it fr fr fr en en oc cs fr de it it es sv en sv fr fr cs fr fr en en es en fr de en oc cs en fr en en es de en de de fr cs fr fr en en nb sv fr fr de fr cs en fr en cy de fr en sv sv fr cs fr fr en cy nb fr fr fr de de cs fr fr en cy es fr fr de sv fr cs fr fr en es nb sv fr en sv oc cs fr fr en es nb fr en de fr fr cs en fr en es nb de en de sv oc cs en fr it en nb en fr en en oc da en fr it en fr fr de de sv fr cs en fr en en fr en en en en zh nl hu oc fr oc de fr ca hu hu hu hu hu pt en sv fr de de fr fr fr sv en fr en ja fr de fr es nb fr pl fr en de ceb bn it hbs_lat en nb fr es de en fr sv fr fi ja es es pl de es fa sv fr en sv de de de fa en en da en en de ceb bn fa it de hbs_lat de nb fa es fa en fr sv fa fi fa es en pl en es fr sv en en fa de fr de fr en fr cs fr fr de ceb it fr hbs_lat fa nb fr es en en de sv en sv fa es fr fi fr pl en es fr bn fr en en de fa de sv en fa cs fr fr de en hbs_lat fr es en ur sv nb de es sv en fa sv fr fi fr es fa pl sv bn fa de it en sv de fr tr de en sv cs fr fr de hbs_lat hbs_lat en en en tr fa ur de nb fa es en en sv sv en fi en es fr pl en de en de en bn fr es de en de cs oc fr de hbs_lat en en hbs_lat en tr sv ur en nb en es fr en en fi fa sv en es de pl en en en es fr bn fr de en de fr en fr cs fr fr fr en en sv hbs_lat fr es en ur de nb sv es fa en pt fi fr sv fr es fa de fa pl en en sv da fr bn de de de de fa en fr cs oc en fr en en fr bn en hbs_lat fa nb en es sv en sv sv sv de fr es sv fi fa pl fa da en hbs_lat sv es en de fa de de en fr cs fr fr fr en en sv hbs_lat en nb en es sv fi en sv en en en es sv de en pl en da fr hbs_lat sv ca de bn de de fr de sv es en en en cs fr en fr en en sv hbs_lat en es sv nb de en sv fi fa sv fr es en es sv de sv pl de da de en en ca fr bn sv de eo de en cs fr fr fr en en en hbs_lat sv es sv nb en en en fi en sv fa es sv es en de sv da sv pl sv en en ca sv bn sv de sv de sv en fa cs de fr fr en en en en fr hbs_lat fr nb fr es en en en sv de es en de fr da fr pl fr fi en en en ca sv de fr de en bn en en en cs fr fr fr en en fa en en en fr hbs_lat de nb fr es sv en de sv ja es fr da sv pl sv fi sv en sv ca en bn en de sv de fr en fa cs oc fr fr en en de en de en de hbs_lat en nb en es en en en sv fr es de da sv pl en fi de en fa ca en bn fr de sv de sv en en cs fr en fr en en en en fi en sv hbs_lat sv nb en es en en fi sv en es de fr fr pl es fi fr en fr ca sv bn fi de fr de fr en en cs oc en fr it en fr en fi en sv fr fr nb fr es fr en de sv de es fr pl de fr de fi de en fi ca fr bn fr de de de sv en fi da oc en fr it en fi en de en fr fr fa nb fr es en en en sv fr es fr pl sv fr en fi en en es ca fi gd eo bn eo de de eo en en cs fr en fr en en ja en en en fi fr en nb fr es ja en fi sv eo es pl fr fi fr en fr ca de gd nb bn es de fr de fr en en it hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu pl hu hu hu en cs de hu en ceb pl ceb de pl pl de it en sv it it en hbs_lat en en en en en en lt pl en fi de pl pl pl lt lt lt de de pl pt es en pt de sv pl hbs_lat ceb ceb pl it it it it hbs_lat en de hu lt lt ceb ceb pl en lt fr pl pl pl es de pl en sv hbs_lat hu de pl hu en cs de hu en hbs_lat de en de en en en hbs_lat hbs_lat hbs_lat hbs_lat hbs_lat nb en en en en sv sv sv sv sv sv sv en en sv en en lt lt lt lt hbs_lat nb en en en en en en en pl en lt lt lt lt lt lt it nl en en en en en it en en en en en en lt lt en lt lt lt lt de lt hu fr de ar de en en hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en an ar arz sv en bn ca hbs_lat de el eo es eu fa fi fr lt he id it ja sv fr lt lv ms nl nb pl pt ro ru en sl hbs_lat en sv th fy zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. augusztus 8. 1 változtatás vár ellenőrzésre.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
1987. május 4. (35 éves)
Az adatok megjelenítéséhez kattints a cím mellett található „[kinyit]” hivatkozásra.
A Wikimédia Commons tartalmaz Jorge Lorenzo témájú médiaállományokat.
Jorge Lorenzo, teljes nevén Jorge Lorenzo Guerrero[1] (Palma de Mallorca, 1987. május 4. –) spanyol gyorsaságimotor-versenyző, jelenleg a gyorsasági motoros világbajnokság királykategóriájában, a MotoGP-ben versenyez.
2006-ban és 2007-ben megnyerte a negyedliteres világbajnokságot, 2010-ben, 2012-ben és 2015-ben pedig a királykategóriában is diadalmaskodni tudott.
68 győzelmével a hatodik helyen áll az örökranglistán.[2]
1.1 125 és 250 köbcentiméter
A világbajnokságon a 2002-es spanyol nagydíjon, tizenötödik születésnapján mutatkozhatott be. A pénteki edzésnapot még ki kellett hagynia kora miatt, születésnapján azonban máris motorra ült. Első szezonjában még csak négy pontszerző helyezés jött össze, a szezont a 21. helyen, 21 ponttal zárta.
2003 már jobban sikerült, ekkor Brazíliában már futamot is tudott nyerni, valamint még egyszer, a maláj nagydíjon dobogóra állt. Legsikeresebb 125-ös szezonja 2004 volt, amikor három győzelmének és négy további dobogós helyezésének köszönhetően negyedik lett év végén.
2005-ben annak ellenére felkerült a negyedliteresekhez, hogy addig nem nyert egyetlen világbajnoki címet sem, ez némileg szokatlan eljárás azóta is. Hogy mégis jó befektetés volt a szerződtetése, bizonyítja az, hogy rögtön az első szezonjában ötödik helyen zárt a pontversenyben. Bár futamot nem nyert, többször is dobogóra állhatott, és igen kiegyensúlyozott teljesítményt nyújtott. Első igazán sikeres éve 2006 volt. Ekkor végig kiélezett küzdelmet folytatott olasz riválisával, Doviziosóval, aki annak ellenére tudta a küzdelmet egészen a szezonzáróig nyíltan tartani, hogy addig mindössze két futamot nyert, szemben Lorenzo nyolc elsőségével. Az utolsó futamon végül Lorenzo negyedik, Dovizioso pedig hetedik lett, így a spanyol versenyző megszerezte pályafutása első világbajnoki címét.
2007 ismét Lorenzo és Dovizioso párharcát hozta, ám ezúttal sokkal simább végkimenetellel. Lorenzo az egy évvel korábbi győzelmekhez még egyet hozzá tudott tenni, míg Dovizioso mindössze kétszer haladt át elsőként a célvonalon, így Lorenzo végül magabiztos, ötvenkét pontos előnnyel lett másodszor is világbajnok.[3]
Sokáig csak pletykák szintjén merült fel Lorenzo szerződtetése,[4] azonban 2007 augusztusában hivatalossá vált, hogy a 2008-as szezontól kezdve ő lesz Valentino Rossi csapattársa a Yamahánál.[5][6]
A szezont újonchoz képest kiválóan kezdte, ugyanis az első három futamán rögtön pole-pozícióból indulhatott, és két dobogós futam után harmadszorra, Portugáliában a győzelmet is meg tudta szerezni. Azzal, hogy első három futamán egyaránt dobogón zárt, a legfiatalabb versenyző lett, aki végre tudta hajtani ezt a bravúrt, Dani Pedrosa rekordját átadva ezzel a múltnak.[7][8]
A kínai nagydíjig holtversenyben vezette az összetettet Pedrosával, azonban Sanghajban egy bukást követően mindkét bokája súlyosan megsérült. A versenyen ennek ellenére negyedik lett.[9] Ezt követően Le Mans-ban, Mugellóban és Barcelonában is bukott, ám csak a legutolsó volt olyan súlyos, hogy amiatt versenyt kelljen kihagynia. A szezon második felében a sérüléseknek is köszönhetően komoly visszaesés következett. Visszatérése után kétszer volt hatodik, majd kétszer ki is esett, Brnóban pedig csak tizedikként zárt. Misanóban és Indianapolisban végül ismét dobogóra állhatott, az évet pedig 190 ponttal negyedikként fejezte be.
A 2009-es év már sokkal jobban sikerült számára. Az első kilenc versenyből nyolcszor is dobogóra állhatott, és komoly harcot folytatott csapattársával, Rossival a világbajnoki címért. Barcelonában az elmúlt évek egyik legemlékezetesebb versenyét futották Rossival, ugyanis végig uralva a versenyt felváltva vezettek. Rossi egészen az utolsó pillanatig kivárt, és az egyik legváratlanabb ponton, a célegyenesre fordító kanyarban tudta maga mögé utasítani riválisát. Az amerikai nagydíjon ismét megsérült, ekkor a jobb lábában, mindkét bokájában és jobb kulcscsontjában is komoly fájdalmak jelentkeztek.[10] Később a brit és a cseh versenyt is feladni kényszerült, ekkor már lemondóan nyilatkozott vb-esélyeiről. Bár Indianapolisban Lorenzo ismét csökkentette hátrányát (25 pont), Ausztráliában ismét kiesett, így a következő versenyen, Sepangban Rossi egy kényelmes harmadik hellyel is világbajnok lett.
Még a 2009-es szezon közben felmerült, hogy Lorenzo a Repsol Honda vagy a Ducati versenyzője is lehet. Az olasz istálló például tizenötmillió eurót ajánlott szolgálataiért. A kételyek még 2009 augusztusában oszlottak el, amikor Lorenzo 2010-re is aláírt a Yamahához.[11]
Lorenzo (#99) üldözi csapattársát, Valentino Rossit a francia nagydíjon.
A 2010-es előszezon nem indult jól számára, ugyanis egy gyakorlás során kezét törte, emiatt pedig gyakorlatilag a teljes tesztidőszakot kihagyta, és még a szezonnyitó katari nagydíjon sem volt egészséges.[12] Miután Rossi Mugellóban lábát törte, a már addig is negyvenhét pontos előnnyel rendelkező Lorenzo komoly ellenfél nélkül maradt. asseni győzelmével a hetedik olyan versenyző lett, aki három géposztályban is győzni tudott a holland TT-n.[13]
Miután Motegiben Dani Pedrosa is megsérült, Lorenzónak végképp nem kellett senkivel sem foglalkoznia, aki veszélyeztethette volna elsőségét. 2009-hez hasonlóan ezúttal is a maláj nagydíjon avattak világbajnokot, ám ezúttal Jorge Lorenzo szerezte meg pályafutása első világbajnoki címét.[14] Lorenzo végül imponáló magabiztossággal, közel száznegyven pontos előnnyel szerezte meg az összetett elsőséget. Kilenc győzelem mellett további hét alkalommal állt dobogón, és mindössze kétszer szorult le a pódiumról, ám mind Aragóniában, mind a japán futamon csak eggyel maradt le a legjobb háromtól.
Az olasz és a brit nagydíj közti hosszabb szünet alatt részt vett az Isle of Man TT-n is, ahol legendás honfitársával, Ángel Nietóval tettek meg néhány bemutató kört.[15]
A 2011-es szezon elején, miután Valentino Rossi a Ducatihoz szerződött Lorenzo új csapattársat kapott Ben Spies személyében. Az első öt futamából négyszer is dobogóra állhatott, ebből egyszer, a hazai nagydíjon nyerni is tudott Stoner és Rossi ütközése után.[16] Egészen a brit hétvégéig Lorenzo vezette az összetettet, azonban itt kiesett.[17] Hollandiai hatodik helye után hiába végzett minden egyes hátralévő futamon az első négy hely valamelyikén (Mugellóban és Misanóban nyerni is tudott[18][19]), Stonert már nem tudta utolérni, és az ausztrál pilóta kilencven pontos fórral szerezte meg újabb elsőségét.
2012- ben az első hat versenyből mindannyiszor az első vagy a második helyen végzett, és húszpontos előnyt épített fel Stonerhez képest.[20] A brit nagydíj előtt újabb szerződést írt alá a Yamahával, ami egészen 2014 végéig a csapathoz kötötte őt.[21][22] A szezon során végig nagy csatát vívott az első igazán jó idényét futó Pedrosával, végül Pedrosa misanói és ausztráliai kiesése döntött el mindent Lorenzo javára, utóbbi helyszínen bebiztosította második világbajnoki címét is, így egy utolsó futamos kiesés is belefért számára.[23] Lorenzo nagyszerű mutatókkal végzett 2012 tabellájának élén. Mindössze Hollandiában és az esős szezonzárón, Valenciában kényszerült feladni a versenyt, ezenkívül minden egyes alkalommal első vagy második helyen látta meg a kockás zászlót.
A 2013-as szezonnak Lorenzo vághatott neki címvédőként, és egész szezonban kiemelkedett a mezőnyből a két repsolossal, Pedrosával és az újonc Marc Márquezzel. Pedrosa aragóniai kiesésének köszönhetően érdemben kiszállt a vb-címért folytatott harcból, így a szezon hajrájára kétesélyessé szűkült a világbajnokság Márquez és Lorenzo között.
Végül mindössze négy pont döntött kettejük között, ám ezúttal nem Lorenzo, hanem az újonc katalán pilóta szerezte meg a világbajnoki címet. Mindketten nagyszerű teljesítményt nyújtottak a teljes szezon során, és hiába volt Márqueznek két nullázása (egy kiesés Olaszországban és egy kizárás az ausztrál versenyen), ennek ellenére is sikerült megszereznie a győzelmet. Lorenzo ugyanis egyszer nem indult, ezen kívül viszont volt egy hetedik, egy ötödik és egy hatodik helye is, míg Márquez a kiesését és a kizárását leszámítva minden futamon dobogós volt.
Lorenzo és Valentino Rossi az Amerika nagydíjon.
A 2014-es idényt Lorenzo addigi teljesítményeihez képest rendkívül gyengén kezdte. Rögtön az első futamon, Katarban nem tudott célba érni, és a következő, austini tizedik helyben sem volt köszönet. Bár Argentínában és Olaszországban dobogóra állhatott, az év mélypontja még váratott magára: az esős holland TT-n mindössze tizenharmadikként zárt. Hiába végzett innentől kezdve folyamatosan dobogós pozícióban, így is csak a bajnokság harmadik helyéig tudott felkapaszkodni a fölényes győzelmet arató Márquez és csapattársa, Rossi mögé.
2015-nek Lorenzo ismét világbajnoki reményekkel vágott neki. A szezon első három futamán két negyedik és egy ötödik pozíciót tudhatott magáénak, majd az ezt követő négy versenyhelyszínen (Jerez,[24] Le Mans,[25] Mugello,[26] Montmeló[27]) egyaránt győzni tudott, ennek köszönhetően hat pontra fel tudott zárkózni a jól kezdő, sokadik újjászületését élő Rossi mögé. Ezzel a sorozattal Lorenzo királykategóriás pályafutása során először tudott egymás után négy futamot megnyerni.r[28]
Assenben harmadik,[29] Indianapolisban pedig második lett,[30] a cseh nagydíjon viszont ismét ő állhatott fel a dobogó legfelső fokára.[31] A nem éppen a kedvencének számító vizes körülmények között mindössze negyedik lett a brit versenyen,[32] San Marinó-ban pedig egyenesen feladni kényszerült a versenyt egy bukás miatt, szintén nem teljesen száraz pályán.[33]
Aragóniában ismét ő diadalmaskodott, és Rossi harmadik helyének köszönhetően faragni tudott hátrányából. Ez volt szezonbeli hatodik, pályafutása hatvanadik futamgyőzelme.[34][35] Japánban Rossi négy ponttal meg tudta toldani előnyét, miután eggyel a harmadik Lorenzo előtt végzett.[36]
Phillip Islanden, bár Marc Márquez végül megelőzte, mivel Rossi csak negyedik lett, tizenegy pontra tudta csökkenteni hátrányát.[37] Malajziában ismét ő nyert, míg Rossi csak harmadik lett. A pontelőnyön kívül további haszna is volt számára a mögötte zajló csatáknak: Rossi szándékosan leszorította Márquezt a pályáról, aki emiatt később el is esett. Az esetnek azért volt különösen nagy visszhangja, ugyanis Rossi azzal vádolta meg Márquezt még az ausztrál hétvége után, hogy ha már ő maga nem lehet bajnok, Lorenzót segíti a győzelemért folytatott harcban. Rossit, bár maláj eredményét megtarthatta, a szezonzárón azonban a rajtrács végéről kellett indulnia, így Lorenzónak csak minimális erőfeszítést kellett tennie újabb világbajnoki címéért.[38] Bár Rossi egészen a negyedik helyig fel tudott zárkózni, mivel Márquez egyszer sem próbálta meg megelőzni Lorenzót, Lorenzo meg tudta nyerni a futamot, ezzel pedig pályafutása ötödik világbajnoki címét, öt ponttal megelőzve Rossit.[39][40]
(Félkövér: pole-pozícióból indult; dőlt: leggyorsabb kört futott)
↑ „"Si no soy campeón este año, sí estaré más cerca"”, La Vanguardia, Javier Godó; La Vanguardia Ediciones S.L., 2010. május 1.. [2010. május 8-i dátummal az eredetiből archiválva] (Hozzáférés ideje: 2010. július 31.) (spanyol nyelvű)
↑ „Dutch MotoGP: Jorge Lorenzo still the man to beat as 250s head out at Assen”, Motorcycle News (Hozzáférés ideje: 2007. október 28.)
↑ „Edwards To Race MotoGP In 2008”, SuperbikePlanet.com. [2008. június 8-i dátummal az eredetiből archiválva] (Hozzáférés ideje: 2007. október 28.)
↑ „Yamaha net 250cc champion Lorenzo”, BBC.co.uk, 2007. július 25. (Hozzáférés ideje: 2007. október 28.)
↑ „Yamaha signs Jorge Lorenzo to MotoGP squad on two-year contract”, International Herald Tribune (Hozzáférés ideje: 2007. október 28.)
↑ „Lorenzo undergoes arm operation”, BBC.co.uk, 2008. április 15. (Hozzáférés ideje: 2008. április 15.)
↑ „Spain's MotoGP fit for a King”, BBC.co.uk, 2008. március 31. (Hozzáférés ideje: 2008. április 14.)
↑ „Video Jorge Lorenzo Crash Shanghai MotoGP FP1”. [2008. május 12-i dátummal az eredetiből archiválva] (Hozzáférés ideje: 2015. június 1.)
↑ „Lorenzo injuries confirmed in Barcelona”, motogp.com, Dorna Sports, 2009. július 8. (Hozzáférés ideje: 2011. június 11.)
↑ „Lorenzo signs Yamaha deal”, Insidebikes (Hozzáférés ideje: 2009. augusztus 26.)
↑ „Lorenzo 'rides with his heart' for second”, crash.net, Crash Media Group, 2010. április 12. (Hozzáférés ideje: 2010. április 13.)
↑ „Fourth win leaves Lorenzo 'calm and relaxed'”, crash.net, Crash Media Group, 2010. június 26. (Hozzáférés ideje: 2010. június 26.)
↑ „Jorge Lorenzo secures MotoGP world title”, BBC Sport, BBC, 2010. október 10. (Hozzáférés ideje: 2010. október 12.)
↑ Archivált másolat. [2014. szeptember 12-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2015. június 1.)
↑ „Lorenzo wins crash-crazy Spanish GP”, Crash.net, Crash Media Group, 2011. április 3. (Hozzáférés ideje: 2012. június 7.)
↑ Rostance, Tom. „Casey Stoner wins British MotoGP as Lorenzo crashes out”, BBC Sport, BBC, 2011. június 12. (Hozzáférés ideje: 2012. június 7.)
↑ „Lorenzo triumphs at Mugello”, MotoGP.com, Dorna Sports, 2011. július 3. (Hozzáférés ideje: 2012. június 7.)
↑ Rostance, Tom. „Jorge Lorenzo cruises to MotoGP win at Misano”, BBC Sport, BBC, 2011. szeptember 4. (Hozzáférés ideje: 2012. június 7.)
↑ Rostance, Tom. „Jorge Lorenzo beats Dani Pedrosa to Catalunya win”, BBC Sport, BBC, 2012. június 3. (Hozzáférés ideje: 2012. június 7.)
↑ „MotoGP leader Jorge Lorenzo signs with Yamaha to 2014”, BBC Sport, BBC, 2012. június 12. (Hozzáférés ideje: 2012. június 13.)
↑ „Yamaha confirms Lorenzo for 2013 and 2014”, MotoGP.com, Dorna Sports, 2012. június 12. (Hozzáférés ideje: 2012. június 12.)
↑ Rostance, Tom. „Jorge Lorenzo wins at Mugello to extend lead”, BBC Sport, BBC, 2012. július 15. (Hozzáférés ideje: 2012. július 15.)
↑ „MotoGP Jerez: Lorenzo: I am always able to come back”, 2015. május 3.. [2016. március 4-i dátummal az eredetiből archiválva] (Hozzáférés ideje: 2015. május 3.)
↑ „Lorenzo vanquishes all in MotoGP”, MotoGP.com, Dorna Sports, 2015. május 17. (Hozzáférés ideje: 2015. május 17.)
↑ „Lorenzo delivers master class to make it three in a row”, MotoGP.com, Dorna Sports, 2015. május 31. (Hozzáférés ideje: 2015. május 31.)
↑ „Jorge Lorenzo beats Valentino Rossi”, BBC Sport, BBC, 2015. június 14. (Hozzáférés ideje: 2015. június 14.)
↑ „Lorenzo makes it four in a row as Marquez crashes”, MotoGP.com, Dorna Sports, 2015. június 14. (Hozzáférés ideje: 2015. június 14.) „Rossi put in a tremendous effort in the second half of the race to try and deny Lorenzo a fourth straight win for the first time in his career, but he could not get within a second in the crucial final stages.”
↑ „MotoGP Assen: Lorenzo: We saved a difficult situation”, Crash.net, Crash Media Group, 2015. június 27.. [2016. március 4-i dátummal az eredetiből archiválva] (Hozzáférés ideje: 2015. június 29.)
↑ MotoGP Indianapolis - Race Results. Crash.net. Crash Media Group, 2015. augusztus 9. (Hozzáférés: 2015. augusztus 31.)
↑ „MotoGP Brno: Lorenzo wins, ties world championship lead”, Crash.net, Crash Media Group, 2015. augusztus 16.. [2015. október 29-i dátummal az eredetiből archiválva] (Hozzáférés ideje: 2015. augusztus 31.)
↑ „MotoGP Silverstone: Rossi: 12 points to Lorenzo, but Marquez 'very far'”, Crash.net, Crash Media Group, 2015. augusztus 31.. [2016. március 4-i dátummal az eredetiből archiválva] (Hozzáférés ideje: 2015. augusztus 31.)
↑ „MotoGP Misano: Lorenzo: Two mistakes, no regrets”, Crash.net, Crash Media Group, 2015. szeptember 13.. [2016. április 16-i dátummal az eredetiből archiválva] (Hozzáférés ideje: 2015. szeptember 14.)
↑ „Lorenzo takes a bite out of Rossi's lead”, MotoGP.com, Dorna Sports, 2015. szeptember 27. (Hozzáférés ideje: 2015. szeptember 27.)
↑ „MotoGP Aragon: Faultless Lorenzo slashes Rossi's title lead”, Crash.net, Crash Media Group, 2015. szeptember 27.. [2016. március 4-i dátummal az eredetiből archiválva] (Hozzáférés ideje: 2015. október 3.)
↑ „Peerless Pedrosa takes his 50th GP victory at Motegi”, MotoGP.com, Dorna Sports, 2015. október 11. (Hozzáférés ideje: 2015. október 11.) „Dani Pedrosa rides a superb race to take victory at the Motul Grand Prix of Japan while Rossi extends lead over Lorenzo to 18 points.”
↑ „Marc Marquez beats Jorge Lorenzo on last lap”, Autosport, Haymarket Publications, 2015. október 18. (Hozzáférés ideje: 2015. október 18.)
↑ „Pedrosa wins as Lorenzo cuts Rossi's lead to 7 points”, MotoGP.com, Dorna Sports, 2015. október 25. (Hozzáférés ideje: 2015. október 25.)
↑ „The journey to Lorenzo's fifth title”, MotoGP.com, Dorna Sports, 2015. november 8. (Hozzáférés ideje: 2016. január 12.)
↑ „Jorge Lorenzo beats Valentino Rossi to win third title”, BBC Sport, BBC, 2015. november 8. (Hozzáférés ideje: 2016. január 12.)
↑ Jorge Lorenzo. .motogp.com
A MotoGP 250 köbcentiméteres géposztálya és a Moto2 világbajnokai
1949 – B. Ruffo
1950 – D. Ambrosini
1951 – B. Ruffo
1952 – E. Lorenzetti
1953 – W. Haas
1954 – W. Haas
1955 – H. Müller
1956 – C. Ubbiali
1957 – C. Sandford
1958 – T. Provini
1959 – C. Ubbiali
1960 – C. Ubbiali
1961 – M. Hailwood
1962 – J. Redman
1963 – J. Redman
1964 – P. Read
1965 – P. Read
1966 – M. Hailwood
1967 – M. Hailwood
1968 – P. Read
1969 – K. Carruthers
1970 – R. Gould
1971 – P. Read
1972 – J. Saarinen
1973 – D. Braun
1974 – W. Villa
1975 – W. Villa
1976 – W. Villa
1977 – M. Lega
1978 – K. Ballington
1979 – K. Ballington
1980 – A. Mang
1981 – A. Mang
1982 – J. Tournadre
1983 – C. Lavado
1984 – C. Sarron
1985 – F. Spencer
1986 – C. Lavado
1987 – A. Mang
1988 – S. Pons
1989 – S. Pons
1990 – J. Kocinski
1991 – L. Cadalora
1992 – L. Cadalora
1993 – Harada T.
1994 – M. Biaggi
1995 – M. Biaggi
1996 – M. Biaggi
1997 – M. Biaggi
1998 – L. Capirossi
1999 – V. Rossi
2000 – O. Jacque
2001 – Kató D.
2002 – M. Melandri
2003 – M. Poggiali
2004 – D. Pedrosa
2005 – D. Pedrosa
2006 – J. Lorenzo
2007 – J. Lorenzo
2008 – M. Simoncelli
2009 – Aojama H.
2010 – T. Elías
2011 – S. Bradl
2012 – M. Márquez
2013 – P. Espargaró
2014 – E. Rabat
2015 – J. Zarco
2016 – J. Zarco
2017 – F. Morbidelli
2018 – F. Bagnaia
2019 – Á. Márquez
2020 – E. Bastianini
2021 – R. Gardner
A MotoGP 500 köbcentiméteres géposztálya és a MotoGP világbajnokai
1949 – L. Graham
1950 – U. Masetti
1951 – G. Duke
1952 – U. Masetti
1953 – G. Duke
1954 – G. Duke
1955 – G. Duke
1956 – J. Surtees
1957 – L. Liberati
1958 – J. Surtees
1959 – J. Surtees
1960 – J. Surtees
1961 – G. Hocking
1962 – M. Hailwood
1963 – M. Hailwood
1964 – M. Hailwood
1965 – M. Hailwood
1966 – G. Agostini
1967 – G. Agostini
1968 – G. Agostini
1969 – G. Agostini
1970 – G. Agostini
1971 – G. Agostini
1972 – G. Agostini
1973 – P. Read
1974 – P. Read
1975 – G. Agostini
1976 – B. Sheene
1977 – B. Sheene
1978 – K. Roberts
1979 – K. Roberts
1980 – K. Roberts
1981 – M. Lucchinelli
1982 – F. Uncini
1983 – F. Spencer
1984 – E. Lawson
1985 – F. Spencer
1986 – E. Lawson
1987 – W. Gardner
1988 – E. Lawson
1989 – E. Lawson
1990 – W. Rainey
1991 – W. Rainey
1992 – W. Rainey
1993 – K. Schwantz
1994 – M. Doohan
1995 – M. Doohan
1996 – M. Doohan
1997 – M. Doohan
1998 – M. Doohan
1999 – À. Crivillé
2000 – K. Roberts, Jr.
2001 – V. Rossi
2002 – V. Rossi
2003 – V. Rossi
2004 – V. Rossi
2005 – V. Rossi
2006 – N. Hayden
2007 – C. Stoner
2008 – V. Rossi
2009 – V. Rossi
2010 – J. Lorenzo
2011 – C. Stoner
2012 – J. Lorenzo
2013 – M. Márquez
2014 – M. Márquez
2015 – J. Lorenzo
2016 – M. Márquez
2017 – M. Márquez
2018 – M. Márquez
2019 – M. Márquez
2020 – J. Mir
2021 – F. Quartararo
ISNI: 0000 0001 1577 7144
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Jorge_Lorenzo&oldid=25164235”
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2022. augusztus 8., 23:05
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.