hu pt hu hu hu hu hu pt hu hu hu hu hu ca hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu oc hu fr hu hu de hu hu hu hu hu hu hu oc hu hu hu pt hu hu pt hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu en hu de de de hu hu hu hbs_lat hu hu hu hu hu hu en en es en fr en oc ja pt en en de en pl en en da pt uk fr en en fr pt en en ca gl ca en en ca es nl en en ca en pl sv en zh ca es sv it fa en ja fr en mk ca en en fr zh en ca de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en cs de hu hu fr hu hu hu pt fr hu hu hu fr hu cs pl hu hu hu eo hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu fr tr hu nn hu hu pt hu ga hu sv fi fr de it hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu pt fr hu hu hu hu hu eo fr hu sk hu hu hu hu hu es fr hu hu cs hu hu fr hu hu hu en cs de hu hu hu ru hu hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en eo fa fr it ms nl pt ro sk sl vi zh fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. május 30.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
A Wikimédia Commons tartalmaz Máriahalom témájú médiaállományokat.
Máriahalom (1936-ig Kirva; németül: Kirwa, Kirwall[3]) község Komárom-Esztergom megyében, az Esztergomi járásban.
Máriahalom Komárom-Esztergom megyében, a Gerecse keleti, dombos nyúlványai között elterülő település, Szomor, Úny, Epöl, Sárisáp, Tinnye és Perbál szomszédságában; Dorogtól 12, Esztergomtól 20, Budapesttől 38 kilométerre. A települést az Úny-Bajna közötti 1122-es számú mellékút szeli át, de az előbbiből a falu keleti részén kiágazik egy másik, önkormányzati út is, amely Somodorpusztán át Szomorig (az 1105-ös útig vezet. A kiágazást hivatalos útirányjelző tábla nem jelöli, sőt egy 2004-ben kiadott térképen ez az út még forgalom elől elzárt útvonalként szerepelt.[4]]
A település környékén többek közt a következő növényfajok telepedtek meg: deres tarackbúza (Agropyron intermedium), tollas szálkaperje (Brachypodium pinnatum), árva rozsnok (Bromus inermis), törpe sás (Carex humilis), kunkorgó árvalányhaj (Stipa capillata), hegyi árvalányhaj (Stipa joannis).[5]
A faluról először 1255-ben tettek említést Terra Keroa (Keroa földje) néven. 1271-től egységesen a Kerwa név fordul elő írásos formában, 1471-től a Kyrwa, a török korban Kirbaként tettek róla említést. A község neve feltételezések szerint szláv eredetű (a kriva jelentése görbe), a néphagyomány szerint egy nem tisztázott korból származó téglának köszönheti nevét, ezen a Kriw felirat volt olvasható. 1783-84-ben Kirvaként említik, a falu első, 1796-os pecsétjén a Kerwa elnevezés állt, a németek Kirwallnak nevezték. 1936. július 1-jétől Kirva a Máriahalom nevet viseli, amelyet Szűz Mária után kapott.[6]
A település mai területén 11 kőkorszaki kőeszközt találtak, a bronzkor idején már mezőgazdasági termelés folyt a területen, ebből az időszakból agyagedényeket tártak fel. Később a kelták telepedtek meg a vidéken, őket követték a rómaiak, a település mai helyén három római villa is épült.[7]
A korai Árpád-korban csak szórványtelepülések voltak a falu mai területén, később alakult ki az állandó település, 1255-ben említik először oklevél Terra Keroa (Keroa földje) néven. 1273-ban az óbudai apácák tulajdonába került, akik jobbágyaikkal halastavat építettek, amelynek maradványi ma is megtalálhatóak. A középkori lassú fejlődésnek a török hódítás vetett véget.[8]
1526 után állandósultak a háborúk, a terület fokozatosan elnéptelenedett, a táj elvadult, ennek ellenére az 1570-es adólajstrom idején a környék falvai közül Csolnok és Kesztölc mellett Kirva is lakott volt, 8 családban összesen 12 adózót írtak össze, a nevek alapján feltételezhetően magyar falu volt. A 17. században már nem szerepel egyetlen összeírásban sem, elpusztult.[9]
A török kiűzése után Kirva újra az apácák birtoka lett, majd a klarisszák 1782-es feloszlatása után a Vallásalap tulajdonába szállt át. A falu első újkori lakói Csolnokról érkeztek, azonban az elvadult határnak csak hatodát tudták megművelni. A munkáskezek és adózók hiánya miatt II. József 1784-ben felgyorsította a még lakatlan, ritkán lakott területek benépesítését, így Kirvára is a Német Birodalomból érkeztek betelepülők, akiknek 10 évnyi adómentességet ígértek.[10]
A betelepítést a Vallásalap telepítési biztosa irányította, tevékenységének köszönhetően egy év alatt 100 család jelentkezett főleg Württemberg tartományból, akiknek a 10 évnyi adómentességen felül még házat és gazdasági felszerelést is ígértek. A családok 1785 nyarán hajóztak le a Dunán Almásfüzitőig, néhányan életüket vesztették az út során. A telepesek Füzitőről Csolnokra és Csabára kerültek, ugyanis a telepítési biztos által ígért kész házak és gazdasági felszerelés helyett csak egy ritkán lakott, elvadult puszta várta őket. 1786 márciusáig nem történt érdemi változás az ügyükben, így a telepesek a Helytartótanácshoz fordultak panasszal, ennek eredményeképpen 1786 nyarán megkezdődött a falu építése. A betelepülés után egy évvel megkezdődött az igaerő, a gazdasági és háztartási felszerelések szétosztása. A németországi telepesekhez 6 belső telepes család is csatlakozott, ők is németek voltak, közülük négy (köztük a falu első lakói) Csolnokról, kettő pedig Taksonyból érkezett. 1786 nyarának végére elkészült a parasztok és iparosok 50 háza, ezekbe költözött a 300 telepes, 1787-re a zsellérek házai is felépültek. A korábbi elvadult puszta rövid időn belül termő kultúrtájjá változott, az 1800-as években káposzta, kender, búza, rozs, kukorica és burgonya termesztése mellett szőlőműveléssel is foglalkoztak a falu lakói.[11]
Barokk stílusú római katolikus temploma, melyet János evangélista nevére szenteltek, 1820 és 1822 között épült fel. 1848 szeptemberében 15 máriahalmi nemzetőr szolgált Görgei Artúr Buda felé előrenyomuló csapatában. 1866-ban kolerajárvány pusztított a faluban, amely 72 áldozatot követelt (ez a népesség mintegy 15%-a volt), a megfogyatkozott népesség pótlására több család érkezett Perbálról és Csolnokról. A népesség nyelvi összetétele nem változott, továbbra is a lakók abszolút többsége, kb. 95%-a német anyanyelvű volt, azonban mintegy negyedük beszélt magyarul is. A századfordulón a máriahalmiak döntő többsége, 80%-a mezőgazdaságból élt, a foglalkoztatottsági szerkezetben meghatározó volt még a kereskedelem és az egyre növekvő jelentőségű bányászat is. A 20. század kezdetén javultak a piacra termelő gazdák szállítási lehetőségei, 1896-ra kiépült a Budapest–Esztergom-vasútvonal, amelyet Pilisjászfalunál tudtak elérni. 1910-ben megkezdődött a Dorogra vezető 13 kilométeres makadámút építése.[12]
Az első világháború alapjaiban változtatta meg a falu mindennapjait; a fiatal férfiak döntő többsége – 52 fő – behívót kapott, a népesség megélhetése szempontjából elengedhetetlen mezőgazdasági munkák során a hiányzó munkaerőt nők, gyerekek és idősek pótolták. A viszontagságos körülmények között betakarított terményeket rekvirálták, a háborút követő zűrzavaros időszak során tovább romlott a helyzet, 1919 augusztusában a megszálló román csapatok kifosztották a települést, a lovakat, bort, szénát és a gabonát is elszállították.[13]
1990–1994: Sári János Mihály (független)[14]
1994–1998: Klinger János (független)[15]
1998–2002: Klinger János (független német kisebbségi)[16]
2002–2006: Pántya György (MSZP)[17]
2006–2010: Murczin Kálmán (független)[18]
2010–2013: Murczin Kálmán (független)[19]
2013–2014: Kniezlné Drobinoha Erzsébet Zsóka (független)[20]
2014–2019: Murczin Kálmán (független)[21]
2019-től: Murczin Kálmán (független)[1]
A településen 2013. december 15-én időközi polgármester-választást (és képviselő-testületi választást) tartottak, az előző képviselő-testület önfeloszlatása miatt.[22] A választáson a hivatalban lévő polgármester nem indult el.[20]
A 2011-es népszámlálás során a lakosok 88,2%-a magyarnak, 1,2% cigánynak, 24,1% németnek, 0,7% románnak, 0,4% szlováknak mondta magát (11,2% nem nyilatkozott; a kettős identitások miatt a végösszeg nagyobb lehet 100%-nál). A vallási megoszlás a következő volt: római katolikus 44,6%, református 6,8%, evangélikus 0,1%, görögkatolikus 1,9%, izraelita 0,1%, felekezeten kívüli 20,1% (24,5% nem nyilatkozott).[25]
Késő barokk stílusú római katolikus temploma
Török-kút, melyet a hagyomány szerint még a törökök építettek.
Régi parasztház a templom közelében
A templom bejárata előtti kereszt
A templom előtti kereszt talapzata
Alkotóház a falu központjában
↑ a b Máriahalom települési választás eredményei (magyar nyelven) (html). Nemzeti Választási Iroda, 2019. október 13. (Hozzáférés: 2020. április 22.)
↑ Magyarország közigazgatási helynévkönyve, 2015. január 1. (magyar és angol nyelven). Központi Statisztikai Hivatal, 2015. szeptember 3. (Hozzáférés: 2015. szeptember 4.)
↑ Máriahalom (magyar nyelven). Központi Statisztikai Hivatal . (Hozzáférés: 2022. május 30.)
↑ Fejér megye térképe. Nyír-Karta Bt., 2004
↑ 4. ILLYÉS E.: Vegetációtérkép és többváltozós módszerekkel elkülönített csoportok összevetése a Máriahalom környéki löszgyepek példáján. bk89novszlokos.pdf. [2013. augusztus 12-i dátummal az [file:///C:/Users/user/Downloads/bk89novszlokos.pdf eredetiből] archiválva]. (Hozzáférés: 2017. március 18.)
↑ Dr. Wagenhoffer: Kyrwától Máriahalomig, p. 6
↑ Dr. Wagenhoffer: Kyrwától Máriahalomig, p. 4
↑ Dr. Wagenhoffer: Kyrwától Máriahalomig, p. 5
↑ Dr. Wagenhoffer: Kyrwától Máriahalomig, p. 5-6
↑ Dr. Wagenhoffer: Kyrwától Máriahalomig, p. 7
↑ Dr. Wagenhoffer: Kyrwától Máriahalomig, p. 8-11
↑ Dr. Wagenhoffer: Kyrwától Máriahalomig, p. 13-18
↑ Dr. Wagenhoffer: Kyrwától Máriahalomig, p. 19-20
↑ Máriahalom települési választás eredményei (magyar nyelven) (txt). Nemzeti Választási Iroda, 1990 (Hozzáférés: 2020. február 21.)
↑ Máriahalom települési választás eredményei (magyar nyelven) (html). Országos Választási Iroda, 1994. december 11. (Hozzáférés: 2020. január 9.)
↑ Máriahalom települési választás eredményei (magyar nyelven) (html). Országos Választási Iroda, 1998. október 18. (Hozzáférés: 2020. április 22.)
↑ Máriahalom települési választás eredményei (magyar nyelven) (html). Országos Választási Iroda, 2002. október 20. (Hozzáférés: 2020. április 22.)
↑ Máriahalom települési választás eredményei (magyar nyelven) (html). Országos Választási Iroda, 2006. október 1. (Hozzáférés: 2020. április 22.)
↑ Máriahalom települési választás eredményei (magyar nyelven) (html). Országos Választási Iroda, 2010. október 3. (Hozzáférés: 2011. november 27.)
↑ a b Máriahalom települési időközi választás eredményei (magyar nyelven) (html). Nemzeti Választási Iroda, 2013. december 15. (Hozzáférés: 2020. június 15.)
↑ Máriahalom települési választás eredményei (magyar nyelven) (html). Nemzeti Választási Iroda, 2014. október 12. (Hozzáférés: 2020. április 22.)
↑ 2013. évre kitűzött időközi önkormányzati választások az időközi választás napja szerinti időrendben (magyar nyelven) (html). Nemzeti Választási Iroda, 2013 (Hozzáférés: 2020. június 15.)
↑ Klinger András (szerk.): Magyarország történeti statisztikai helységnévtára, 6. Komárom-Esztergom megye, Bp. 1995, p. 70, ISBN 963-215-094-5
↑ A népesség nemzetiségi hovatartozás szerint, 2001-es népszámlálás
Dr. Wagenhoffer Vilmos: Kyrwától Máriahalomig, Máriahalmi Faluvédő Egyesület, 2006
Máriahalom az utazom.com honlapján
Máriahalom a wiki.utikonyvem.hu oldalán
Máriahalom - fotók, linkek
Az Esztergomi járás települései
Annavölgy •  Bajna •  Bajót •  Csolnok •  Dág •  Dorog •  Dömös •  Epöl •  Esztergom •  Kesztölc •  Lábatlan •  Leányvár •  Máriahalom •  Mogyorósbánya •  Nagysáp •  Nyergesújfalu •  Piliscsév •  Pilismarót •  Sárisáp •  Süttő •  Tát •  Tokod •  Tokodaltáró •  Úny
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Máriahalom&oldid=24972163”
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2022. május 30., 15:49
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.