fr fr hu hu hu hu hu hu hu ka hu hu hu hu hu hu fr hu fr hu en hu en hu it hu hu hu hu hu sk et et hu hu hu hu hu en fi hu es hu es hu hu hu hu hu hu en hu pl hu id hu hu hu en en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu sv hu ca hu tr tr hu fr hu sv hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de fr hu hu hu hu hu hu et hu hu hu hu hu fr hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu ms de hu hu sk sk sk de hu et hy en hu hu pl fr fr fr fr fr fr fr fr fr fr fr fr hu fr fr fr fr fr fr en fr fr fr fr fr fr hu fr fr fr en en fr fr fr fr fr fr fr fr hu hu el en fr fr en fr fr en fr fr fr fr hu fr als de fr en fr fr fr fr hu de hu fr hu de it de fr fr fr fr it fr fr fr sv oc hu fr oc ca fr oc fr fr fr zh ca oc de vi en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu ka ka ka ka ka ka hu fr hu hu pt nl hu ceb hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu nl hu es hu pl hu hu hu it hu de hu fi hu es hu id hu nl hu de hu en hu nl hbs_lat en de hu hu hu hu hu hu ru hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu ru en hu hu en cs de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en cs de hu hu fr hu en hu fr ru de en hbs_lat ru hu hu sk hu hu cs hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en de cv ckb nl am an da ar fr arz en en en az ku uz bcl lt en ru sv bg en bn bo br hbs_lat uk ca pt en mhr id mzn tt hbs_lat vi cy da de fr bo la el eo es et eu fa fi et hbs_lat nn fr it da fy de hu gd lt fa gn de ku he hi tl hbs_lat it tl hy hy it id fr en hy es is it ja sv ka az uz sah jv kk ta ko ku sk cs it lb ru hbs_cyr it en fr lt lv lv pl en ru en en ml be mr ru ms ru mzn ceb ie nl nb nb es fi nl fr it ta pa id cs en pl pms pnb ps pt io ro es ru ru nb bxr zh es jbo en sd it hbs_lat en sk sl fy en sq hbs_lat sv hu en ta en en th tr ceb tr oc en it en ug fy ur uz fi vi en tr pl en zh xmf he da en zh fr zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. szeptember 3.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
Ehhez a szócikkhez további forrásmegjelölések, lábjegyzetek szükségesek az ellenőrizhetőség érdekében.
Emiatt nem tudjuk közvetlenül ellenőrizni, hogy a szócikkben szereplő állítások helytállóak-e. Segíts a szócikk fejlesztésében további megbízható források hozzáadásával.
Saarbrücken (1975. március 22. – )
Ljubljana (1977. október 7. – )
Innsbruck (1982. október 9. – )
Kijev (1999. május 29. – )
Jereván (1996. június 4. – )
Chișinău (2011. október 14. – )
Odessza (1996. október 26. – )
A Wikimédia Commons tartalmaz Tbiliszi témájú médiaállományokat.
Tbiliszi (grúzul: თბილისი) Grúzia fővárosa és egyben legnagyobb városa, az ország kulturális, gazdasági és közlekedési központja. 1936-ig hivatalos orosz neve a görög nyelvből közvetített Tiflisz (Tyiflisz) volt,[1] amely korábban egész Európában használatos volt.
2.1 A város nevének eredete
2.7 A független grúz állam fővárosa
Tbiliszi Kelet-Grúziában, a Tbiliszi-medencében, a Kura (Mtkvari) folyó két partján fekszik. A terület magassága 380 és 600 méter között váltakozik. Északról a Szaguramo-hegylánc, keletről és délkeletről az Iori-síkság, délről és nyugatról pedig a Trialeti-hegység nyúlványai határolják.
A bal parti városrész 30 km hosszan nyúlik el a folyó mellett. A jobb parton a sziklás és dombos vidék akadályozta a letelepülést, ezért ezek a területek fejletlenebbek. A folyó mentén lévő nagyobb kiemelkedéseken találhatjuk a főváros legszebb műemlékeit.
Az éghajlat átmenetet képez a szubtrópusi és a kontinentális között. Közép-Ázsia felől száraz, keleti szelek fújnak, míg a Fekete-tenger felől érkező nyugati szelek csapadékdúsabb levegőt szállítanak. A Kaukázus nem engedi a város fölé az Oroszország felől érkező hideg légtömegeket.A telek hidegek, a nyarak pedig melegek. A várost körülvevő hegységeknek és a nagy vízfelületektől való kis távolságnak köszönhetően a főváros időjárása sokkal kellemesebb, mint más, hasonló szélességen fekvő városoknak.
Rekord max. hőmérséklet (°C)
Átlagos max. hőmérséklet (°C)
Átlagos min. hőmérséklet (°C)
Rekord min. hőmérséklet (°C)
Havi napsütéses órák száma
Forrás: Hong Kong Observatory, Weatherbase
Az átlaghőmérséklet 12,7 °C. A leghidegebb hónap a január, 0,9 Celsius-fokos átlaghőmérséklettel, a legmelegebb pedig a június 24,4 fokkal. Az eddig mért legalacsonyabb hőmérséklet −23 °C volt, a legmagasabb pedig 40 °C.
Az átlagos csapadékmennyiség 568 mm. A legcsapadékosabb hónap a május (90 mm), a legszárazabb a január (20 mm). A város körüli hegyek miatt többször felgyülemlenek a felhők a város fölött, és ez csapadékos, felhős időjárást hoz. A városban az északnyugati és a délkeleti légáramlatok dominálnak.
A város nevének eredete[szerkesztés]
A főváros nevének eredete alapításának legendájához kapcsolódik. A Tbiliszi név a grúz Tpili-ből ered, ami meleget, meleg helyet jelent. A történet szerint a város mostani területét 458-ig erdő borította. Az akkori király, Vahtang Gorgasali a sólymával (más vélemények szerint héjával) elment vadászni ebbe az erdőségbe. A sólyom elkapott egy fácánt, de utána mindkét madár beleesett egy hőforrásba, és elpusztult. Az esemény emlékére a király kiirtatta az erdőt és helyére várost épített.
A valóságban a név onnan ered, hogy a környéken számos hőforrás található.
A régészeti kutatások szerint a város és környéke már az i. e. 4. évezredtől lakott. A legkorábbi írásos említés a i. sz. 4. századból származik, amikor I. Varaz-Bakur uralkodása alatt egy erőd épült. A 4. század végén ezt a perzsák elfoglalták, de az 5. század közepére visszakerült Kartli (Grúzia) uralkodóinak kezébe. A 452 és 502 között uralkodó nevéhez a néphiedelemmel szemben nem a város alapítása, hanem annak újraépítése fűződik. Utóda, Dachi apja akarata szerint áthelyezte a fővárost Mckhetából Tbiliszibe. Dachi uralkodása alatt befejeződött az erőd építése és a város fontos központjává vált az Ázsia és Európa közötti kereskedelmi utaknak.
A főváros stratégiai elhelyezkedése a környező nagyhatalmak célpontjává tette a várost. 570 és 580 között a perzsák foglalták el és több évtizedig uralmuk alatt tartották. 621-ben bizánci és kazár hadak törtek a városra. 736 és 738 között az arabok foglalták el a későbbi II. Marván kalifa vezetésével. Az arabok emirátust alapítottak és fejlett jogi rendszert vezettek be Grúzia-szerte. 764-ben ismét kazár uralom alá került a város. 853-ban Buga at-Turki, a kalifátus hadvezére foglalta el. Az arab uralom még az 1050-es évekig tartott. A grúzok közben többször próbálták elűzni az idegeneket, de sikertelenül. 1068-ban a Szeldzsuk Török Szultánság foglalta el. A török uralom alól IV. (Alkotó) Dávid király szabadította fel 1122-ben.
1122 után Dávid király áthelyezte a székhelyét Kutaisziből Tbiliszibe, ami az egyesült Grúz Királyság fővárosa, illetve a kaukázusi régió gazdasági, politikai és kulturális központjává vált. A város lakossága a 12. század végére már elérte a 80 000-et. Tamar királynő uralkodása alatt írta Sota Rusztaveli híres művét, A párducbőrös lovag (más fordításban: A tigrisbőrös lovag) című epikus költeményt.
Ezt a időszakot „Grúzia arany korszakának”, vagy „Grúz Reneszánsznak” szokták hívni.
Grúzia arany korszaka nem tartott tovább egy bő évszázadnál. 1236-ban sorozatos vereségek után Grúziát elfoglalták a mongolok. Bár függetlenségét korlátozott mértékig megtarthatta, az ország mégis erős mongol befolyás alá került politikailag és kulturálisan egyaránt. Az 1320-as években sikerült csak őket kiűzni, és ezután Tbiliszi ismét az egységes Grúz Királyság fővárosává vált.
1366-ban pestisjárvány sújtotta a várost. A 14. század végétől a 18. század végéig a környező nagyhatalmak uralma alatt állt rövid függetlenségi periódusokkal. 1386-ban Timur Lenk foglalta el. 1444-ben Jahan sah csapatai megszállták, és lerombolták a fővárost. 1477 és 1478 Akkojunlu irányítása alá került. 1522-ben a perzsák szállták meg, de 1524-ben X. Dávid király fölszabadította.
A 17-18. századig Tbiliszi a környék két rivális nagyhatalma, Perzsia és a Török Birodalom kereszttüzébe került. II. Erekle többször próbálta fölmenteni a várost a perzsa uralom alól, de ezért 1795-ben földig rombolták a várost.
II. Erekle ezután belátta, hogy egyedül nem képes a perzsák ellen harcolni, ezért az oroszok segítségét kérte. 1801-ben a még független Kartli-Kaheti királyság csatlakozott az Orosz Birodalomhoz. Ezzel a Grúz Királyság megszűnt, Tbiliszi pedig később, 1846-ban a Tifliszi kormányzóság (gubernyija) központja lett.
Tbiliszi az 1800-as években
A 19. századtól gazdaságilag és politikailag egyaránt gyorsan fejlődött. Új, európai stílusú épületeket emeltek városszerte. Vasútvonalakat és utakat építettek Oroszország és a környékbeli városok, Batumi, Poti, Baku és Jereván felé. 1850-re ismét a Kaukázusontúl legfontosabb városai közé emelkedett. Több híres államférfi, költő és művész lelt otthonra a városban, például Ilia Chavchavadze, Ataki Tsereteli, Iakob Gogebashvili, Alekszandr Gribojedov. Olyan híres emberek jártak itt, mint Alekszandr Puskin, Lev Tolsztoj és Mihail Lermontov. A Romanov-dinasztia itt rendezte be a kaukázusontúli palotáját a Golovin utcában (ma Rustaveli sugárút).
A századfordulóra Tbiliszi már egy igazi nemzetközi nagyváros benyomását keltette épületeivel és kultúrájával, de közben megőrizte sajátos hagyományait és nyelvét, illetve kultúráját a Tbilisurit.
Az orosz forradalom után 1917-ben a Kaukázusontúl egy időre felszabadult.
A független grúz állam fővárosa[szerkesztés]
A Vörös Hadsereg Tbilisziben, 1921-ben
1918 tavaszán megalakult a rövid életű Kaukázusontúli Föderáció, Tbiliszi fővárossal. Ez 1918. május 26. és 28. között 3 országra (Örményország, Grúzia, Azerbajdzsán) esett szét, és Tbiliszi Grúzia fővárosává vált.
1918 és 1919 között német, majd brit csapatok főhadiszállása is volt a város. 1918-ban megalakult a Tbiliszi Állami Egyetem, a grúzok régi álma, melynek létrehozását az orosz hatóságok nem engedélyezték.
1920-ban Szovjet-Oroszország elismerte az ország függetlenségét, de 1921-ben az abháziai és adzsáriai felkelések leverésére hivatkozva megszállták az országot, bevonultak Tbiliszibe, és 1921. február 25-én deklarálták szovjet uralmat.
A város először a Kaukázusontúli Szovjet Szocialista Köztársaság fővárosává vált, majd 1936-tól a Grúz Szovjet Szocialista Köztársaság központjává.
A szovjet időszak alatt az ipar fejlődött, a lakosok száma egyenletesen növekedett, és a grúz főváros Moszkva, Leningrád és Kijev mellett a Szovjetunió egyik legfontosabb városává vált.
A városban 3-szor, 1956-ban, 1978-ban és 1989-ben voltak szovjetellenes tüntetések. Az 1989-es tüntetést megpróbálták leverni, de a felébredő nacionalista törekvések hatására 1991. április 9-én Tbiliszi ismét a független Grúzia fővárosává vált.
A Szovjetunió széthullása után 1991. december és 1992. január között rövid polgárháború tört ki a Zviad Gamszahurdia elnököt támogatók és ellenzők között, és ezalatt a városban gyakran voltak összetűzések a maffia klánjai között.
A Sevardnadze-időszak (1993–2003) alatt a bűnözés és a korrupció hatalmas méreteket öltött a társadalom minden szintjén és a munkanélküliségi ráta is nagyon magas volt. A 2003-as elnökválasztáson elkövetett csalások miatt 100 000 ember vonult utcára a fővárosban. A rózsás forradalom után a bűnözés mértéke és a munkanélküliség csökkent, a gazdaság felélénkült, és a főváros egyre inkább a turisták célpontjává is válik.
Tbiliszi két irányító szervezete a Közgyűlés (Szakrebulo) és az Önkormányzat (Meria). A Közgyűlés tagjait négy évre választják, polgármestert pedig a Közgyűlés választja. A jelenlegi polgármester Giorgi Ugulava, a Közgyűlés elnöke pedig Zaal Begasvili.
A várost közigazgatásilag körzetekre (raion) osztották fel. Ezek a régi történelmi városrészek összevonásából keletkeztek, és a helyi lakosok egy része még ma is a történelmi városrészek neveit használja. Az 1930-as években kialakított körzeteket 1991 után némileg átszervezték.
Dzveli Tbilisi (ძველი თბილისი)
Ivane (Vano) Zodelava 1998-2004
Giorgi (Gigi) Ugulava 2005-
A lakosság 80%-át a grúzok teszik ki. Rajtuk kívül a városban élnek még, oroszok, örmények, azeriek, oszétek, abházok, ukránok, görögök, zsidók, észtek, németek, kurdok és asszírok. Az utóbbi években jelentősen nőtt a török és kínai lakosok száma.
A lakosok 85%-a keresztény. A legjelentősebb keresztény felekezet a grúz ortodox egyház, utána az orosz ortodox egyház és Örmény Ortodox Egyház. A nyugati kereszténységet képviselik a katolikus, evangélikus és a baptista hívők. A nem keresztény vallások közül a szunnita muszlim (8%) és a zsidó (2%) a legfőbb. Tbiliszi mindig is híres volt a vallások közötti toleranciájáról. Ezért lehetséges az, hogy az óvárosban 500 méteres körön belül egyaránt találhatunk ortodox és katolikus templomot, zsinagógát és mecsetet.
A Tbiliszi Állami Egyetem
Tbilisziben jelenleg hét állami egyetem található:
Tbiliszi Állami Pedagógiai Egyetem
Tbiliszi Ilia Chavchavadze Nyelvészeti és Kulturális Egyetem
A legnépszerűbb közlekedési eszközök az új, sárga buszok, amiket az új kormány rendelt Hollandiából. 1966-ban nyílt meg az első metróvonal, a másodikat 1979-ben adták át. 2007-ben fejeződött be a hálózat rekonstrukciója, melynek folyamán megújították az állomásokat és a járműparkot is korszerűsítették. A szovjet időkben épült villamosvonalak közül jelenleg[pontosabban?] csak Sanzona-ban, a Gldani-Nadzaladevi egyik városrészében lévő járatok üzemelnek.
Az 1905-ben épült sikló a Mtatsminda vidámparkba szállítja az utasokat. 2012-ben a teljes vonalat felújították.
Az Európa tér és Narikala-erőd közt közlekedő libegőt 2012-ben építették.
A város repülőtere a Tbiliszi nemzetközi repülőtér.
Itt született Artyom Iszaakovics Alihanyjan örmény származású szovjet fizikus, a Jereváni Fizikai Intézet alapítója és első igazgatója (1908–1978)
A látnivalók többsége a város központjában, a Kura folyó partján, illetve annak környékén található. A leghíresebb látványosságok közé tartozik:
Metekhi-templom Vakhtang Gorgasali szobrával a Metekhi sziklán,
a Tbiliszi Történelmi Múzeum,
a Szabadság-tér a Városházával és Szent György-szobrával.
A városközponttól távolabb található a Vake park, ahová siklóval lehet eljutni.
A Narikala erőd délkeleti szomszédságában terül el az Abanotubani negyed, melyben ma is működő iszlám emlékek találhatók, mint a Tbiliszi mecset, a Jumah mecset illetve a török fürdő. Innen pár perc séta a Legvtakhevi vízesés.[2]
Városnézés a drótkötélpályás felvonóról
Mtatsminda Pantheon (egy nekropolisz, ahol a legjelentősebb írókat, művészeket és nemzeti hősöket temették el)
A város a Narikala erődből nézve
A Kura, háttérben a Sameba-székesegyház
A Metekhi-templom és Vakhtang Gorgasali szobra
A fővárosban találhatók a nagy tévé- és rádiótársaságok központjai. A legjelentősebb tévécsatorna a magánkézben lévő Rusztavi 2. Szintén privát üzemeltetésű a Mze Tv, az Imedi TV és a Public Broadcasting Channel. 2005-ben a Rustavi 2 felvásárolta a Mze TV-t és Rupert Murdoch média vállalkozó tulajdonába került az Imedi TV.
A rádiók közül a legnagyobb hallgatósággal rendelkezőek az Imedi Radio, a Fortuna és a Radio 105.
Tbilisziben sok napi- és hetilap van forgalomban. A legkeresettebb lapok a 24 Saati (24 Óra), a Rezonansi (Rezonancia), az Alia, illetve az angol nyelvű hetilap, a The Georgian Times.
A városban sok múzeum, színház, mozi, kocsma, diszkó található. A legjelentősebb színházak a Shota Rustaveli Akadémiai Színház és a Marjanishvili Akadémiai Színház, a legjelentősebb operaház pedig a Tbiliszi Állami Operaház.
A város legjelentősebb fesztiválja a Tbilisoba (Tbiliszi napja), amikor a város alapítását ünneplik. 1979 óta létezik a fesztivál. 1988-tól 1994-ig a politikai feszültségek miatt nem rendezték meg, de azóta ismét sok helyi lakost és turistát vonz a rendezvény.
Az FC Lokomotivi Tbiliszi stadionja
A sportélet ázsiai hatásra már korán kibontakozott. A 19. századig a lovaspóló, az ökölvívás és a birkózás volt a legnépszerűbb. A nyugati kultúra elterjedésével, majd a szovjet időszak alatt a nyugati sportok kerültek előtérbe. Közben az 1980-as évekre kiépültek a különböző sportok kisebb és nagyobb sportcsarnokai.
Jelenleg a város legnagyobb stadionja az 58 000 férőhelyes Borisz Paicsadze Stadion. Szintén jelentős még a Miheil Meski Stadion 24000 férőhellyel és a Sportpalota, melyben kosárlabda és teniszmérkőzéseket rendeznek.
A legkedveltebb sportok a labdarúgás, a kosárlabda, a rögbi és a birkózás. A két legismertebb focicsapat az SZK Dinamo Tbiliszi (mely 1981-ben megnyerte a Kupagyőztesek Kupáját) és az SZK Lokomotivi Tbiliszi. A BC Dinamo Tbiliszi a legjelentősebb kosárlabda-csapat, mely 1962-ben megnyerte az Euroligát.
Panorámakép a Narikala erődből
↑ ПocпeлoB E. M. Гeorpaфичeckиe HaзBaHия Mиpa: ToпoHиMичeckий cлoBapb, M., «Pycckиe cлoBapи», 1998, 412. o. — ISBN 5-89216-029-7
↑ Tbiliszi, metropolisz a Kaukázusban
Grúz Állami Enciklopédia; 1983; 4. kötet; p. 596-604
Valdimir Minorsky: Az iszlám enciklopédiája Tiflis
Tbiliszi történelme, földrajza, demográfiája Archiválva 2011. május 15-i dátummal a Wayback Machine-ben (angol)
Információk Tbilisziről és Grúziáról
Guria ·  Imereti ·  Kaheti ·  Alsó-Kartli ·  Mcheta-Mtianeti ·  Racsa-Lecshumi és Alsó-Szvanéti ·  Szamegrelo-Felső-Szvanéti ·  Szamche-Dzsavaheti ·  Felső-Kartli**
De facto önálló köztársaság, de jure Grúzia része. ** Benne a de facto független  Dél-Oszétia
Abu-Dzabi ·  Ammán ·  Ankara ·  Aşgabat ·  Bagdad ·  Baku ·  Bandar Seri Begawan ·  Bangkok ·  Bejrút ·  Biskek ·  Damaszkusz ·  Dakka ·  Dili ·  Doha ·  Dusanbe ·  Iszlámábád ·  Hanoi ·  Jakarta ·  Jereván ·  Jeruzsálem ·  Kabul ·  Katmandu ·  Kuala Lumpur ·  Kuvaitváros ·  Malé ·  Manáma ·  Manila ·  Maszkat ·  Moszkva ·  Nepjida ·  Nur-Szultan ·  Peking ·  Phenjan ·  Phnompen ·  Rijád ·  Szanaa ·  Szingapúr ·  Szöul ·  Szrí Dzsajavardhanapura Kótté ·  Taskent ·  Tbiliszi ·  Teherán ·  Timpu ·  Tokió ·  Ulánbátor ·  Vientián
Episzkopi ·  Flying Fish Cove ·  West Island
Földrajzportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Tbiliszi&oldid=25235184”
Lapok nem numerikus formatnum-paraméterekkel
Kevés forrással rendelkező lapok
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2022. szeptember 3., 19:57
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.