hu hu hu hu hu hu hu ceb hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu sk hu hu cs hu ca hu hu hu cs hu hu hu hu hu hu hu hu en en en cs cs en sl hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hbs_lat oc de fr fr hu hu fr de fr oc es en en en en en en en en en hu it cs hu cs pl en en en en en ceb lt de de lt es so en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en fr fr es en sk hu cs en hbs_lat hi de en pt hu pl en hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu da hu sk hu en cs de hu cs hu gl de sw nb nl hu gl hu cs hu id hu hu hu gl hu eu hu gl hu de hu eu hu hu fr ru de de de en en hu hu hu sk hu cs hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en ku ru bg ca hbs_lat de el eo es fa fi fr id it ja ko it fr lv nl nb pl ps pt ro ru sk sl hbs_lat sv th tr fy zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
I. Vencel cseh király – Wikipédia
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2020. június 20.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
1230 – 1253. szeptember 23.
1253. szeptember 23. (48 évesen)
Anne of Bohemia, Duchess of Silesia
Judith of Bohemia (d. 1230)
II. Ottokár cseh király
Beatrix cseh királyi hercegnő
Ágnes cseh királyi hercegnő
A Wikimédia Commons tartalmaz I. Vencel témájú médiaállományokat.
Nem tévesztendő össze I. Vencel cseh fejedelem (911–935).
I. Vencel (csehül: Václav I. Jednooký), (1205[2] – 1253. szeptember 22.[3]/23.[2][a 1]) Csehország királya 1230-tól haláláig; uralkodása idején befolyása alá vonta Ausztriát, miközben támogatta a német telepesek és kézművesek bevándorlását annak érdekében, hogy segítsék erős, virágzó és kulturálisan is gyarapodó országgá fejleszteni Csehországot.[4]
Vencel I. Ottokár cseh király és Konstancia Árpád-házi hercegnő fia volt. Anyai nagyszülei III. Béla magyar király és Châtillon Anna magyar királyné voltak. Egyik testvére Prágai Ágnes volt, akit később, 1989-ben II. János Pál pápa szentté avatott.
1228. február 6-án apja maga mellé választotta társuralkodónak, majd apja halála után, 1230-ban átvette a Királyság teljes irányítását. Uralkodása kezdetén a II. Frigyes osztrák herceg irányából érkező fenyegetéssel volt elfoglalva. Vencel a helyzet megoldására II. Frigyes német-római császár segítségét kérte. 1236-ban Frigyes császár elűzte a herceget és császári kormányzást vezetett be az Osztrák Hercegség és Stájerország területére. Vencelnek azonban ez a megoldás nem tetszett, mivel területeket szeretett volna szerezni Ausztriából. Emiatt szövetkezett korábbi ellenségével, Frigyes herceggel. Frigyes császárt sikerült legyőzniük, Vencel pedig Frigyes hercegtől megkapta a hercegség Dunától északra levő részét, a szövetség fenntartásáért cserébe. Nemsokára kettejük szövetségéhez csatlakozott II. Ottó bajor herceg is.
Vencel ábrázolása a Gelnhausenův kódexből
1241-ben Csehországot megtámadták a mongolok, de Vencel serege sikeresen visszaverte a Batu kán és Szubotáj vezette seregeket. A legnicai csatát követően azonban a mongolok nagyobb sereggel indultak meg Csehország ellen. A mintegy 20 000 főnyi sereget Baidár, Kadán és Orda kánok vezették. A cseh lovasság azonban sikeresen megállította mongol előretörést. Vencel Morvaországot azonban nem tudta megvédeni, így azt – Magyarország lerohanása előtt – a mongolok végigrabolták.[4] Végül aztán 1242-ben a mongol sereg Ögödej nagykán halálhírére hazavonult.
1246-ban Frigyes herceg a IV. Béla magyar király ellen vívott Lajta-menti csatában életét vesztette. Mivel nem volt gyermeke, benne kihalt a Babenberg-ház és az Osztrák Hercegség örökléséért harcok kezdődtek. II. Frigyes császár teljesen uralma alá szerette volna hajtani a hercegséget, de az osztrák nemesek elfogadták a Babenberg-ház nőági öröklődését, így Frigyes herceg unokahúgát, Ausztriai Gertrúdot tekintették a törvényes örökösnek. Vencel megállapodott vele, hogy feleségül megy az ő legidősebb fiához, Ulászlóhoz. Ulászlót megválasztották Ausztria uralkodó hercegévé, de nem sokkal ezután meghalt, és Gertrúd halála után a hercegséget VI. Hermann badeni őrgrófnak ajánlotta fel.
Vencel ellen 1248-ban összeesküvés szerveződött a nemesek körében, melynek élére saját fia, Ottokár állt.[3] Vencel kénytelen volt hazájából elmenekülni,[3] de már 1249-ben sikerült visszatérnie.[3] A szervezkedést leleplezte, fiát pedig börtönbe záratta. 1250-ben azonban, amikor Frigyes császár és Hermann őrgróf elhaláloztak, szabadon bocsátotta fiát, kinevezte morva őrgrófnak és 1252-ben összeházasította Gertrúd testvérével, Babenbergi Margittal, ezzel megszerezve fia számára az osztrák hercegséget.
Vencel egy évvel később 1253. szeptember 23-án meghalt. A cseh trónon fia követte, II. Ottokár néven.
A király nagy barátja volt a németeknek, és bőkezű pártolója a minnesängereknek;[3] a neki tulajdonított szerelmi dal azonban nem tőle való.[3] Uralkodása idején Csehország virágzott: a városok száma és szerepe megnőtt, s amiként a német kereskedők és telepesek nagyban hozzájárultak az ország gazdagodásához, úgy a német kultúra befolyása fellendítette a művészeteket, főképpen az irodalmat és az építészetet.[4]
Vencel II. Frigyes német-római császár előtt
Vencel sírja a prágai Szent Ágnes-kolostorban. Felirat: VENCESLAUS I. REX BOHEMORUM IV. 1205-1253
† 1174. I. 18.
III. Béla magyar király
† 1196. IV. 23.
† 1230. XII. 15.
* 1180. II. 27.
† 1240. XII. 4.
† 1253. IX. 23.
† 1248. IX. 13.
† 1247. I. 3.
† 1278. VIII. 26.
† 1290. V. 27.
† 1268. X. 10.
↑ A Canonicorum Pragensium Continuationes Cosmæ rögzítette halála napját: X Kal Oct 1253 – rex Wenceslaus (Canonicorum Pragensium Continuationes Cosmæ, Annalium Pragensium Pars I, 1253, MGH SS IX, p. 175.) [FMG]
↑ Bohemia. Wenzel I 1230-1253 (angol nyelven). Foundation for Medieval Genealogy. (Hozzáférés: 2010. december 15.)
↑ a b The Premyslids (angol nyelven). Genealogy.eu. (Hozzáférés: 2011. január 10.)
↑ a b c d e f Bokor József (szerk.). Vencel, A Pallas nagy lexikona. Arcanum: FolioNET (1893–1897, 1998.). ISBN 963 85923 2 X
↑ a b c Uralkodók és dinasztiák: Kivonat az Encyclopædia Britannicából. A. Fodor Ágnes – Gergely István – Nádori Attila – Sótyné Mercs Erzsébet – Széky János. Budapest: Magyar Világ Kiadó. 2001. ISBN 963 9075 12 4  , 668. oldal
Ez a szócikk részben vagy egészben a Wenceslaus I of Bohemia című angol Wikipédia-szócikk fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
Cseh fejedelmek és királyok családfája
I. Bořivoj  ·  I. Spytihněv  ·  I. Vratiszláv  ·  I. Szent Vencel  ·  I. Kegyetlen Boleszláv  ·  II. Jámbor Boleszláv  ·  III. Vak Boleszláv ·  Vladivoj  ·  Jaromír  ·  Ulrik  ·  I. Břetislav  ·  II. Spytihněv  ·  II. Vratiszláv  ·  I. Brünni Konrád  ·  II. Břetislav  ·  II. Bořivoj  ·  Szvatopluk  ·  I. Ulászló  ·  I. Szobeszláv  ·  II. Ulászló  ·  Frigyes  ·  II. Szobeszláv  ·  II. Konrád Ottó  ·  II. Vencel  ·  I. Ottokár  ·  Henrik Břetislav  ·  III. Ulászló Henrik  ·  I. Vencel  ·  II. Nagy Ottokár  ·  II. Vencel  ·  III. Vencel
I. Vak János  ·  I. Károly  ·  IV. Vencel  ·  I. Zsigmond
I. Albert  ·  I. Utószülött László
II. Ulászló  ·  Lajos
I. Ferdinánd  ·  Miksa  ·  II. Rudolf  ·  II. Mátyás  ·  II. Ferdinánd
II. Ferdinánd  ·  III. Ferdinánd  ·  I. Lipót  ·  I. József  ·  II. Károly  ·  Mária Terézia
II. József  ·  II. Lipót  ·  I. Ferenc  ·  V. Jóságos Ferdinánd  ·  I. Ferenc József  ·  IV. Károly
ISNI: 0000 0000 5527 0885
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=I._Vencel_cseh_király&oldid=22769140”
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2020. június 20., 18:50
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.