hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu fr it hu hu it hu hu fr hu en hu hu hu hu hu it hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu it pt hu fr sk es de en ru ru ru de oc hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en an ar fr arz de ru bg br ca hbs_lat da de el ca eo es et eu fa fi fr en de lt he hbs_lat id is it ja ka ko it fr lv ms en nl nb nb pl pt ru jbo hbs_lat en sk sl hbs_lat sv hu ta ceb fy fr vi zh zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. február 7.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
A Wikimédia Commons tartalmaz Szent Lúcia témájú médiaállományokat.
Nem tévesztendő össze a következővel: Saint Lucia.
Szent Lúcia vagy Luca (Római Birodalom, Szicília, Siracusa, 283 körül – Siracusa, 304 körül) a keresztények által az 5. század óta tisztelt szűz és vértanú. A középkorban közkedvelt szent volt, legendája több művészt megihletett. Lúcia védőszentje a szembetegségben szenvedőknek és vakoknak (mivel a Lúcia név a lux = fény szóból származik), a bűnbánó utcanőknek, valamint a hegyes szerszámokkal dolgozóknak (földművesek, kézművesek, varrónők, párnakészítők, nyergesek). Ünnepnapja december 13.
A legenda szerint Lúcia előkelő siracusai családból származott. Amikor édesanyja súlyos beteg lett, elzarándokolt vele Szent Ágota sírjához Cataniába, hogy gyógyulásért fohászkodjanak. Édesanyja gyógyulása után Lúcia álmában megjelent Szent Ágota, aki húgának nevezte őt, s elmondta neki, hogy saját hitével is meg tudta volna gyógyítani anyját. Ezután megígérte Lúciának, hogy szüzessége és szeretete jutalmaként Isten nagy dicsőségben fogja részesíteni Siracusa városát, hasonlóan, mint ahogy Catania városa is dicsőséget szerzett Ágota vértanúsága által. Ezután Lúcia kérésére anyja ígéretet tett neki, hogy nem fogják őt férjhez adni, s a hozomány fölött tetszése szerint rendelkezhet. Lúcia e vagyont a szegényekre fordította, amit vőlegénye rossz szemmel nézett. Amikor pedig a férfi ráébredt, hogy elesett a házasságtól és a hozománytól, bosszúból, kereszténység vádjával bíróság elé hurcolta Lúciát. Paschasius bíró először arra utasította a leányt, hogy mutasson be áldozatot a pogány isteneknek, de ő ezt megtagadta. Ezután nyilvánosházban akarta megbecsteleníttetni leányt, de a Szentlélek olyan nehézzé tette a testét, hogy nem tudták elmozdítani helyéről. Végül kegyetlen kínzások után a bíró halálra ítélte. Miután a torkába kardot döftek, nem halt meg azonnal, hanem még tanította a népet, s csak akkor lehelte ki lelkét, miután egy paptól megkapta az utolsó kenetet.
Quirizio da Murano: Szent Lúcia
Francesco del Cossa: Szent Lúcia
Francisco Zurbarán: Szent Lúcia
Szent Lúcia ereklyéje Velencében
Jacobello del Fiore: Szent Lúcia Szent Ágota sírjánál
Lorenzo Lotto: Szent Lúcia a bíró előtt
Caravaggio: Szent Lúcia temetése
Diós István: A szentek élete Archiválva 2010. július 26-i dátummal a Wayback Machine-ben
ISNI: 0000 0000 8339 0016
Vallásportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Szent_Lúcia&oldid=24661525”
A Római Birodalom szentjei
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2022. február 7., 05:46
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.