hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu en hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu fr hu uk hu zh hu pl hu oc hu hu fr hu fr de hu hu uk hu pt hu hu hu fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu en hu en hu en hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Panzerkampfwagen E–100 a második világháború vége felé tervezett német harckocsi prototípus. A háború végére csupán egy harckocsialváz készült el, az is csak részlegesen. A szövetséges győzelem után az Egyesült Királyságba szállították az alvázat, de később szétszerelték. Fegyverzete a 12,8 cm PaK 44 tarack harckocsiágyú változata lett volna, amit a Jagdtigerbe is beépítettek, majd később a 15 cm-es űrméretűre tervezett új KwK löveg.
Makett az E–100-ról 1:72-es arányban
700 LE 23 L Maybach HL230 (prototípus)
1200 LE Maybach (indítványozott)
23-40 km/h (motortól függően) km/h
A Wikimédia Commons tartalmaz E–100 témájú médiaállományokat.
Az alap dizájnt a Waffenamt rendelte meg 1943 júniusában, a Porsche Mausához, párhuzamos fejlesztésként. A legnehezebb tagja volt az Entwicklung-sorozat tankjainak, melyek célja egy szabványosított tank-osztály létrehozása volt. A javasolt harckocsik az E–5, E–10, E–25, E–50, E–75 és végül az E–100 voltak.[2]
1944 márciusában, az Adler vállalat benyújtotta a 021A38300 számú tervrajzot egy E-100 nevű szupernehéz harckocsi számára, miután a tank indítványozva lett 1943 áprilisában a többi Entwicklung-sorozathoz tartozó harcjárművekkel együtt.[3][nem megbízható forrás]A tervrajzok szerint, a harckocsi egy 149 mm-es és egy 75 mm-es löveggel lenne felszerelve. Két motor volt indítványozva: egy (a sebességváltóval és fordulási mechanizmussal együtt a Tiger II-től kölcsönzött) 700 lóerős Maybach HL230 és egy új 1200 lóerős Maybach motor. Az előbbi motor végsebessége 23 km/h-ra, az utóbbié pedig 40 km/h-ra volt becsülve. Ez a dizájn nagyon hasonló volt az eredeti 'Tiger-Maus' tervrajzhoz, de nagyobb, 900 mm-es átmérőjű futógörgőket és egy új, rugós alapú felfüggesztést használt, az eredeti torziós rugók helyett. Egy új tornyot is terveztek, melyet egyszerűbbnek és könnyebbnek szántak, mint a Maus tornya.
1944 júliusában Hitler megállította szupernehéz harckocsik fejlesztését. Munka az E–100-on csak nagyon alacsony prioritással folytatódott, csupán három Adler alkalmazott szerelte össze (részlegesen) a mintapéldányt.[4]
Az első prototípus soha nem volt teljesen befejezve. Az alvázát az Egyesült Államok haderejéhez tartozó 751. tábori tüzérzászlóalj találta meg 1945 áprilisában. A brit hadsereg magával vitte az Egyesült Királyságba kiértékelésre, de végül szétszerelték 1950-es években.
A brit haderők 1945-ben zsákmányolták a prototípust, mely a képen egy utánfutón látható
Ez a szócikk részben vagy egészben a Panzerkampfwagen E-100 című angol Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
↑ Ankerstjerne, Christian: E-100 "Tiger-Maus". Panzerworld. (Hozzáférés: 2012. március 6.)
↑ White, B. T.. Tanks and other Armoured Fighting Vehicles of World War II. New York: Exeter Books, 298–299. o. (1983). ISBN 0-671-06009-0
↑ Archive Awareness : Odd Hundred Out. tankarchives.blogspot.co.uk . (Hozzáférés: 2016. február 22.)
↑ Encyclopedia Of German Tanks Of World War Two. Cassell, 149. o. (1999. szeptember 30.). ISBN 1854095188
Chamberlain, Peter & Doyle, Hilary (1999) "Encyclopedia Of German Tanks Of World War Two"
A második világháború portálja
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=E–100&oldid=24750716”
Utoljára szerkesztve 2022. március 9., 17:24-kor
A lap utolsó módosítása: 2022. március 9., 17:24
A lap szövege CC BY-SA 3.0 alatt érhető el, ha nincs külön jelölve.