pt hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu en hu hu de hu es hu sk hu hu fr hu de hu hu hu en hu fr hu sk hu hu zh hu da hu hu hu en en de hu en de en fr hu hu fr hu da hu hu hu hu en en en en en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu ro hu fi en hu hu hu hu hu hu hu hu en en hu en cs hu en de es en cs hu en en hu en es hu en en hu en en hu fr en hu en en hu fr en hu en cs hu de it es fr en hu de en hu en en hu de en hu en en hu en en hu fr cs hu en en hu en sl hu en en hu en en hu de en es en en hu de en hu en en hu de en hu en en hu en de es en en hu en en hu en en hu en en hu en en hu en en hu en en hu en de es en en hu en en hu en en hu en en hu en en hu en en hu en en hu en de es de cs hu en en hu de cs hu en en hu de en hu en en hu de cs hu en en hu de en hu en en hu de cs hu en en hu en en hu en en hu hu en hu en en hu en en hu hu hu hu yue en hu hu hu en hu en hu pl hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
Martina Navratilova (cseh alakban: Martina Navrátilová) (Prága, 1956. október 18. –) egykori világelső, olimpikon, visszavonult amerikai teniszezőnő.
1956. október 18. (65 éves)
No. 1 (1978. július 10.)
No. 1 (1984. szeptember 10.)
Associated Press Athlete of the Year (1983)
Associated Press Athlete of the Year (1986)
Princess of Asturias Award for Sports (1994)
International Tennis Hall of Fame (2000)
BBC 100 Women (2013)
* Legjobb helyezés a világranglistán
A Wikimédia Commons tartalmaz Martina Navratilova témájú médiaállományokat.
Csehszlovákiából származik, 1975-ben, 18 évesen disszidált az Egyesült Államokba, majd 1981-ben amerikai állampolgárságot kapott. Egyéniben, párosban és vegyespárosban összesen 59-szeres Grand Slam-győztes, karrierje során 369 tornát nyert. Egyéniben és párosban is világelső volt.
A 2004-es athéni olimpián női párosban Lisa Raymonddal a negyeddöntőig jutott.
2000-ben a teniszhírességek csarnokának (International Tennis Hall of Fame) tagjai közé választották.[1]
3 Grand Slam Egyéni Döntők: 32 (18–14)
Martina Navratilova 1956. október 18-án született Prágában Martina Šubertová néven. Szülei hároméves korában elváltak, és édesanyja hozzáment egy Miroslav Navratil nevű férfihez, aki a későbbi sztár első teniszedzője volt. Az ő nevét vette fel.
15 évesen megnyerte a csehszlovák bajnokságot, majd 17 évesen első felnőtt tornáját, már az Egyesült Államokban, Orlandóban.
18 éves korában, 1975-ben folyamadott amerikai állampolgárságért (miután New Yorkban elvesztett egy döntőt Chris Evert ellen), de egy ideig csak ideiglenes letelepedési engedélyt kapott. 1981-ben lett végleg amerikai állampolgár. (Érdekesség, hogy 2008 januárjában megújította cseh állampolgárságát is.)
Első Grand Slam-sikerét Wimbledonban aratta, 1978-ban. Először Chris Everttel vívott nagy csatákat, 1987-ben pedig feltűnt Steffi Graf, akivel szintén sokat csatázott.
1994-ben Conchita Martínez megverte a wimbledoni döntőben, ahová 37 évesen jutott el. Ezután nem sokkal bejelentette visszavonulását.
2000-ben, általános meglepetésre, 44 évesen tért vissza a pályára, jobbára páros meccseket játszani. 2003-ban vegyes párosban Grand Slam tornát nyert Lijendar Pedzs párjaként Wimbledonban és az Australian Openen – 47 évesen – ezzel szintén rekorder lett. Még ekkor sem volt megállás. 2006-ban vegyes párosban megnyerte az amerikai nyílt bajnokságot, majd 50. születésnapja után 1 hónappal 59. Grand Slam-trófeáját emelhette a magasba. Ez utóbbi során a 28 éves Bob Bryan volt a partnere. 2006 karácsonyán jelentette be, hogy 27 éves profi karrier után végleg befejezi.[2]
Tizennyolcszoros egyéni, harmincegyszeres páros, tízszeres vegyes páros Grand Slam-győztes. Tizenkétszer jutott döntőbe Wimbledonban, ebből kilencszer nyert, 1982 és 1987 között sorozatban. Mind egyéniben, mind párosban, mind vegyes párosban megcsinálta a karrier Grand Slamet. Egyéniben 167, párosban 177 tornát nyert: mindkettő rekord a teljes (férfi és női) mezőnyben. Ő tartja a sorozatban megnyert meccsek rekordját is (74).
1981-ben, nem sokkal az amerikai állampolgárság megszerzése után nyíltan felvállalta szexuális irányultságát, kezdetben biszexuálisnak, később leszbikusnak vallotta magát.[3] 1983 és 1991 között Judy Nelson írónővel élt élettársi kapcsolatban. 2006 óta Julia Lemogovával randevúzott. Martina 2014 szeptemberében megkérte Julia kezét,[4] majd három hónappal később New Yorkban összeházasodtak.[5] Számtalan esetben vett részt melegjogi kezdeményezésekben, ezért 1999-ben a Human Rights Campaign díjában részesült.[6]
Szinte mindent elért, amit lehetett. Aratott pazar győzelmeket, volt világelső, diadalmaskodott valamennyi Grand Slam-helyszínen, huszonegy egymást követő évben nyert legalább egy nagy tornát; tette mindezt balkezesként egy jobbkezes világban, leszbikusként egy prűd ország állampolgáraként. Disszidensből bevándorló, csehszlovákból amerikai lett; az utolsó elegáns röptéző a megszámlálhatatlan alapvonalas csapkodó között”
– Frank Deford, Sports Illustrated
Grand Slam Egyéni Döntők: 32 (18–14)Szerkesztés
↑ Martina Navratilova (angol nyelven). International Tennis Hall of Fame. (Hozzáférés: 2015. szeptember 22.)
↑ Jimmy Palmieri: Time Out for Martina Navratilova Archiválva 2007. szeptember 28-i dátummal a Wayback Machine-ben
↑ HRC Press Release. [2007. szeptember 30-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2007. május 25.)
Ez az amerikai személy életrajzát bemutató lap egyelőre csonk (erősen hiányos). Segíts te is, hogy igazi szócikk lehessen belőle!
Ez a sporttal kapcsolatos személyről szóló lap egyelőre csonk (erősen hiányos). Segíts te is, hogy igazi szócikk lehessen belőle!
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Martina_Navratilova&oldid=24624442”
Utoljára szerkesztve 2022. január 27., 10:15-kor
A lap utolsó módosítása: 2022. január 27., 10:15
A lap szövege CC BY-SA 3.0 alatt érhető el, ha nincs külön jelölve.