es es hu hu hu hu hu es hu hu hu hu nl hu nl de hu hu de hu cs hu fr hu oc hu pl hu hu hu hu hu hu hu fr hu oc hu hu hu es hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu sk hu hu hu en cs de hu fr hu hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en ca hbs_lat de eo es eu fr it ms nl pl pt ro ru sk hbs_lat fy pl fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2021. június 2.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
A Wikimédia Commons tartalmaz Singlér témájú médiaállományokat.
Singlér (szlovákul: Šindliar) község Szlovákiában, az Eperjesi kerület Eperjesi járásában.
Eperjestől 23 km-re nyugatra, a Nagy-Szinye-patak völgyében fekszik.
A falut a német jog alapján első bírája, Nicolai Sindler alapította a szinyei Merse család birtokán, a szinyei uradalom területén. Nevét alapítójáról kapta. 1331-ben „silva Nikolai Schindler” néven említik először, 1336-ban pedig „Sendleer” néven találjuk. 1427-ben 29 portája adózott. 1454-ben „Sindler” alakban szerepel a korabeli forrásokban. A szinyei uradalomhoz tartozott. A sóvári Soós család birtoka, majd a 16. századtól a Bertótyaké és másoké. 1787-ben 48 házában 337 lakos élt.
A 18. század végén Vályi András így ír róla: „SINGLER. Tót falu Sáros Várm. földes Ura Péchy Uraság, lakosai többen ó hitüek, fekszik Szinye Lipóczhoz közel, és annak filiája; határja meglehetős.”[2]
1828-ban 47 háza és 359 lakosa volt. Lakói mezőgazdasággal, halászattal, fuvarozással, mészégetéssel, erdei munkákkal foglalkoztak. A 19. században a Ghillányi család birtoka volt.
Fényes Elek 1851-ben kiadott geográfiai szótárában így ír a faluról: „Singlér, tót falu, Sáros vmegyében, Szinye-Lipóczhoz délre 1/2 órányira: 324 kath. 30 zsidó lak. Savanyúviz források. F. u. Szinyei Merse nemzetség. Ut. p. Berthót.”[3]
1920 előtt Sáros vármegye Kisszebeni járásához tartozott.
1910-ben 384, túlnyomórészt szlovák lakosa volt.
2001-ben 547 lakosából 509 szlovák volt.
2011-ben 543 lakosából 512 szlovák.
Szent Mihály arkangyal tiszteletére szentelt, római katolikus temploma 1300 körül épült gótikus stílusban. Fatornya 1714-ben készült. 1840-ben megújították.
A falunak híres gyógyforrásai vannak, melyekre a Szinyei Merse család épített először fürdőt a 17. század második felében. A fürdő épületei oszlopokon álltak, melyeket színes festések díszítettek. A cifra épületek miatt a nép a helyet Cifrovanának nevezte el. Később a fürdő népszerűsége csökkent, melynek okát főként a változó tulajdonosokban kell keresni. 1882-ben a fürdő új birtokosa, Schultész Ágoston bezárta a fürdőt és a gyógyvizet üzleti célokra próbálta felhasználni. A gyógyforrást Salvatorra keresztelte át és a vizet egész Európában kezdte el forgalmazni. A szállítmányok a tengerentúlra, az Egyesült Államokba és Kanadába is eljutottak. A kereskedésnek az első világháború vetett véget, mely után Schultész Magyarországon maradt, majd nemsokára meg is halt. 1927-ben a területet a Tátra Bank vásárolta meg, majd 1938-ban eladta. Tulajdonosa Eperjes városa lett.
↑ Počet obyvateľov SR k 31. 12. 2019
↑ Vályi András: Magyar Országnak leírása I–III. Buda: Királyi Universitás. 1796–1799.
↑ Fényes Elek: Magyarország geographiai szótára, mellyben minden város, falu és puszta, betürendben körülményesen leiratik. Pest: Fényes Elek. 1851.
Az Eperjesi járás települései
Ábrány (Abranovce) ·  Ádámfölde (Mošurov) ·  Andrásvágás (Ondrašovce) ·  Aranybánya (Zlatá Baňa) ·  Ásgút (Podhorany) ·  Bajor (Bajerov) ·  Berki (Rokycany) ·  Bertót (Bertotovce) ·  Berzenke (Bzenov) ·  Boroszló (Brestov) ·  Cselfalva (Čelovce) ·  Delnekakasfalva (Kokošovce) ·  Deméte (Demjata) ·  Eperjesenyicke (Haniska) ·  Erdőcske (Lesíček) ·  Felsősebes (Vyšná Šebastová) ·  Finta (Fintice) ·  Frics (Fričovce) ·  Fulyán (Fulianka) ·  Gellért (Geraltov) ·  Gergelylaka (Gregorovce) ·  Harapkó (Hrabkov) ·  Harság (Záborské) ·  Hedri (Hendrichovce) ·  Hüvész (Lúčina) ·  Istvánvágás (Štefanovce) ·  Jakabvágása (Chminianske Jakubovany) ·  Janó (Janov) ·  Jánoska (Janovík) ·  Kacsány (Kvačany) ·  Kajáta (Kojatice) ·  Kapi (Kapušany) ·  Kapinémetfalu (Nemcovce) ·  Kapivágása (Šarišská Poruba) ·  Kelembér (Klenov) ·  Kellemes (Ľubotice) ·  Kende (Kendice) ·  Kiskökény (Trnkov) ·  Kiskörösfő (Okružná) ·  Kissáros (Malý Šariš) ·  Kisszilva (Malý Slivník) ·  Kisvitéz (Ovčie) ·  Komlóskeresztes (Chmeľov) ·  Láda (Lada) ·  Lászka (Lažany) ·  Lemes (Lemešany) ·  Licsérd (Ličartovce) ·  Lipnikpuszta (Lipníky) ·  Lubóc (Ľubovec) ·  Megye (Medzany) ·  Mérk (Mirkovce) ·  Miklósvágása (Miklušovce) ·  Monyhád (Chmiňany) ·  Nádfő (Šarišská Trstená) ·  Nagysáros (Veľký Šariš) ·  Nagyszilva (Veľký Slivník) ·  Nagyvitéz (Vít'az) ·  Porócs (Proč) ·  Pósfalva (Pušovce) ·  Radácsszentimre (Radatice) ·  Sárosberettő (Bretejovce) ·  Sárosbogdány (Šarišské Bohdanovce) ·  Sárosbuják (Brežany) ·  Sárosizsép (Žipov) ·  Sebesváralja (Podhradík) ·  Senyék (Seniakovce) ·  Singlér (Šindliar) ·  Siroka (Široké) ·  Somos (Drienov) ·  Somosújfalu (Drienovská Nová Ves) ·  Sósgyülvész (Dulova Ves) ·  Sósújfalu (Ruská Nová Ves) ·  Szárazvölgy (Suchá Dolina) ·  Szedikert (Záhradné) ·  Szedlice (Sedlice) ·  Szentkereszt (Krížovany) ·  Szinye (Svinia) ·  Szinyelipóc (Lipovce) ·  Szinyeújfalu (Chminianska Nová Ves) ·  Sztankahermány (Hermanovce) ·  Tapolykomlós (Chmeľovec) ·  Tarcaszentpéter (Petrovany) ·  Terjékfalva (Teriakovce) ·  Ternye (Terňa) ·  Töltszék (Tulčík) ·  Turina (Tuhrina) ·  Vargony (Varhaňovce) ·  Vörösvágás (Červenica) ·  Zsebefalva (Župčany) ·  Zsegnye (Žehňa)
Földrajzportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Singlér&oldid=23917946”
Az Eperjesi járás települései
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2021. június 2., 20:18
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.