hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en
Anyának lenni, apának lenni, szülő gyermek kapcsolat - Part 2
Anyaság Számtalan aspektusa van az anyaságnak, rengeteg szintje, megannyi megélési lehetősége. Tegnap este altatáskor, ahogy szoktunk, összeölelkeztünk Bogyóval az ágyban, ami azt eredményezte, hogy rövid időn belül teljesen izzadt, vizes lett a haja a melegtől. Próbáltam kicsit engedni az ölelésen, majd  háttal feküdni neki, mire rám szólt: anya, fordulj meg! Én persze szíves örömest szembefordultam vele és […]
Apaság Az ismeretségi körömben több esetben is azt tapasztaltam, hogy apuka, a férfi anyagi biztonságot előteremtő szerepén túl, családja mindennapi életéhez nem tesz hozzá szinte semmit. “Segítek egy cimborának biciklit javítani, elugrok ide-oda, tegnap-későn-értem-haza-hadd-aludjak-még, elmegyek futni”  okokra hivatkozva szinte teljesen kivonul a feleség és gyerekek életéből. Félreértés ne essék, nem  azokról az esetekről van szó, […]
Diagnózis: gyermekágyi depresszió Egy nagyon szép, egészséges és könnyű terhesség után egy komplikációmentes, gyors szülést követően, boldogan vártam minden egyes szoptatást, amikor a babócánkat hozták etetni  a kórházban. Az ott töltött öt napra jó szívvel gondolok vissza, sok figyelem és segítőkészség vett körül mind az orvosok, mind a nővérek részéről. Majd, ahogy terveztük, hazamentünk a […]
Diagnózis: gyermekágyi depresszió A gyermekágyi depresszió férfiaknál is jelentkezik, nem kevés esetben, csak az emberek nem tudnak róla. Igaz mostanáig egyáltalán maga a depresszió nyílt felvállalása sem volt túl jó pont: a “minek-hisztizik-itt-jó-dolgában?”- hozzáállás – úgy gondolom – ismerős mindannyiónknak. Az pedig, hogy egy FÉRFI, sőt egy APA legyen depis …GYENGE ALAK… NEM TUD ÖRÜLNI A GYEREKNEK… […]
1 2 3 Következő
Orsi, aki az édesítőt csepegteti
Sosem voltam igazán partiarc, de mégis lehet azt mondani, hogy jelen voltam az éjszakai/kocsmai életben, koncertekre jártam és rendszeresen futottak össze nálam emberek, társaságok.
Most mégsem bulikról indítok blogot, hanem az anyaság a témám.
Ez valószínűleg érdekes és egyben furcsa is lesz sok embernek, mivel régebben valahogy nem az “anyatípus” volt az enyém, még ha magamban meg is voltam győződve róla, hogy leszek egyszer anyuka és nekem ez a szerep könnyű lesz. Könnyű és nevetéssel teli.
Kisfiam három és fél éves, és azt ma is ki merem jelenteni, hogy anyaságomban az öröm a meghatározó érzés. De hogy könnyű, azt semmiképp sem mondanám. Van benne egy sor gyötrelem, kínlódás – számomra – nagyon sok feszültség és szorongás.
Manapság a „hogyan légy boldog és sikeres“ technikák iparággá növik ki magukat. Így a gyermekágyi depresszió (ami bármelyik szülőnél jelentkezhet, akár apukánál is), a kisgyermekkel otthon lévő anyuka, illetve a dolgozó, és eközben családot ellátó szülők lelki egészsége kényes téma.
KEVESEN VAGYUNK ŐSZINTÉK ÉS VÁLLALJUK NYÍLTAN GYEREKÜNK SZÜLETÉSE, ILLETVE A SZÜLŐI LÉTÜNKKEL KAPCSOLATOS ESETLEGES FESZÜLTSÉGEINKET.
Míg a reklámokban az újszülött mellett álló anya boldogan mosolyog, míg az Instagramon a focistafeleségek közvetlenül a szülés után tökéletes alakkal, fehérneműben szelfiznek, addig a valóságban egy átlag kismama kifacsart, és az apukák is komoly lelki folyamatokon mennek keresztül: hol erőteljesebben, hol kevésbé, de ők is szoronganak az elvárásoktól, többek között a családfenntartó szereptől.
A gyermekágyi időszak esetleges nehézségei után, a mindennapi teendők kapcsán rutinossá válunk, DE AZ ANYASÁGGAL/APASÁGGAL TELJESEN MEGVÁLTOZIK AZ ÉLETÜNK, MAGUNKRÓL ALKOTOTT KÉPÜNK, SZOKÁSAINK. Ezeket a változásokat megélni és elfogadni nem egyszerű, sőt a legtöbb nő/férfi számára kifejezetten nehéz.
Gondoltam, merni kellene vállalni magunkat, bizonytalanságainkat, félelmeinket ahelyett, hogy csendben szenvedünk a problémáinkkal, rettegve a megítéléstől: „ De gáz ez a csaj! Hogy lehet ilyen egy ANYA ? van egy szép, egészséges gyereke mégsem BOLDOG ?!" És lássuk be, NAGYON KÖNNYEN mondják ezt az emberek egymásról...túl könnyen...
SZERETNÉM, HA A MANAPSÁG URALKODÓ “BOLDOGOK VAGYUNK” ÁLSZENT SZÍNJÁTÉKOT FÉLRETÉVE BESZÉLNÉNK A NEHÉZSÉGEKRŐL, A ROSSZ NAPOKRÓL,AGGODALMAINKRÓL, és fityiszt mutatva a pampers-reklámokban kipihent és tökéletes anyukák képének, őszinte odafordulással, bátorítással lennénk egymás felé, legyen szó akár nőről vagy férfiról. HISZEN ÉPPEN EZÉRT LESZ BÁRKINEK IS NEHÉZ A SZÜLŐ SZEREP, MERT TÚLSÁGOSAN JÓL AKARJA CSINÁLNI, MERT NAGYON FONTOS NEKI, HOGY MILYEN HATÁSSAL VAN A GYERMEKÉRE.
A következőkben őszintén megosztom veletek a saját nehézségeimet, azzal a céllal, hogy a mókuskerékben elfáradt, alváshiánytól szenvedő, magukat megkérdőjelező szülők láthassák: nincsenek egyedül. Vannak társak az úton és VAN EGY HELY, ahol az anyaság/apaság során FELSZÍNRE KERÜLŐ GYERMEKKORI, LELKI SÉRÜLÉSEINK NYÍLTAN, SZÉGYENKEZÉS NÉLKÜL FELVÁLLALHATÓK.
Remélem, sokan tudunk találkozni, kialakul egy közös, társas együttlét, még így az "éteren" át is, melynek során oldódik a bizonytalanság érzés mindannyiunkban, kicsit megédesítjük egymás keserű pillanatait és el merjük hinni, hogy jó emberek, jó szülők vagyunk!
Proudly powered by WordPress | Theme: Couture by Pixel Tribe. | Impresszum