ca hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu ca hu hu hu hu hu hu hu ca hu hu es hu hu ca hu id hu sk hu hu en hu en hu cs hu en hu en hu en hu en hu en hu de hu hu hu it hu hu hu de hu hu hu hu de hu hu hu fr fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en sv fr de de fr fr fr sv en fr en ja fr de fr es nb fr hu fr en it de de ur ur fr fr tr fi es da de fr fr en fi es fi pl fi bn fi sv fr la fi cs en fr it ur ja de fr de sv ur ja fr en fr fr tr en en en fr ja fi fi es de da fi en ja es de pl en bn fr bn fr sv fr la sv cs de en it de fr de fr ur fi tr fr fr fr fr fi en fr fr fr fi en es en da en en fi es fr pl es bn de nb fr da fr la de sv fr cs fr hu hu hu hu en sv fr de de fr fr fr sv en fr hu fr en en de fr en sv de de es de it fr en fr fr fi id en ru ja en en cs fr hu hu hu hu hu hu en hu hu cs cs hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
Ez a szócikk nem tünteti fel a független forrásokat, amelyeket felhasználtak a készítése során. Emiatt nem tudjuk közvetlenül ellenőrizni, hogy a szócikkben szereplő állítások helytállóak-e. Segíts megbízható forrásokat találni az állításokhoz! Lásd még: A Wikipédia nem az első közlés helye.
Spanyol személynév: az első, apai családnév: Alguersuari, a második, anyai családnév: Escudero.
Jaime Víctor Alguersuari Escudero (Barcelona, 1990. március 23. –) spanyol autóversenyző, korábbi Formula–1-es pilóta. 2008-ban a Brit Formula-3-ban minden idők legfiatalabb bajnokává avatták. Részt vett a Race of Champions gálán is, ahol Mark Webber volt a csapattársa.
1990. március 23. (32 éves)
A Wikimédia Commons tartalmaz Jaime Alguersuari témájú médiaállományokat.
Mivel a Toro Rosso Formula–1-es istálló menesztette 2009-ben a francia Sébastien Bourdaist, Alguersuarinak megadatott a lehetőség, hogy bemutatkozzon a magyar nagydíjon. 19 évével és 125 napjával ő lett minden idők legfiatalabban debütáló F1-es pilótája.
1.1 Gokartban töltött évek
1.2 Alacsonyabb formaautós szériák
2.1 Teljes Formula-1-es eredménysorozata
2.2 Teljes Formula–E eredménylistája
Családja jóvoltából érintette meg a motorsportok szeretete. 8 éves korától a katalóniai gokartbajnokságban edződött, s a család anyagi befektetését siker koronázta, felfigyeltek rá a szakemberek. 2003-ban belekóstolt az európai vérkeringésbe, a legnívósabbként jegyzett olasz Junior ICA bajnokságban szerzett további rutint, 5 pontot gyűjtött első évében, amivel az összesített 26. helyen végzett. Érdekesség, hogy a bajnokság majdani F1-es csapattársa, Sébastien Buemi sikerével ért véget.
A junior Európa-bajnokságon a 27. helyen ért célba. Első jelentős sikere is ehhez az évhez köthető, megnyerte a Copa Campeones Trophy-t a juniorok között.
2004-ben megvédte címét, de mindez eltörpült a Spanyol ICA-gokart sorozatban aratott diadala mögött. Fejlődését jelzi, hogy másodjára a 4. helyen végzett az olasz bajnokságban. Európa legjobbjai ellen is szemléletes fejlődést mutatott, a 7. helyet tudta megcsípni.
Utolsó kartban töltött szezonja méltó zárása volt pályafutása ezen szakaszának. 2005-ben újra megnyerte a spanyol bajnokságot, az Ázsia- Óceániai Bajnokságon a második, az olasz sorozatot pedig a harmadik helyen zárta. Az Európa-bajnokság 2005-ben sem sikerült fényesre, utolsó előttiként ért csak célba.
Már 2005-ben próbálkozott formaautóban, nem is megalapozatlanul, hiszen a Formula Junior 1600 olasz szériájában az előkelő harmadik helyet sikerült megkaparintania. Kétszer futamot is sikerült nyernie, ezt megelőzően a szériában ilyen fiatalon senkinek nem sikerült ez a bravúr. Emellett még két futam erejéig a Formula Renault 2.0 Euroseriesben is szerepelt, de a mezőny még túl erősnek bizonyult.
A 2005-ös sikerek megalapozták pályafutásának igazán felívelő szakaszát. Ötéves szerződést kötött a Red Bull Racing istállóval, amelynek keretében garanciát kapott arra, hogy amennyiben töretlen marad fejlődése, a kontraktus végéig ülést biztosítanak számára az F1-ben.
2006-ban végig az Olasz Formula–Renault bajnokságban szerepelt, 56 pontjával a 10. helyet tudta megszerezni, azonban felállhatott egy alkalommal a dobogóra, ebben a műfajban is ő minden idők legfiatalabbja. Ugyanezen kategória téli versenysorozatán viszont meggyőző fölénnyel diadalmaskodott, Alguersuari mind a négy futamot megnyerte.
A Formula Renault 2.0 Európa Kupában 24 pontot gyűjtött, ez a 12. helyre volt elegendő a végelszámolásnál. Itt is egyszer állhatott fel dobogóra, amivel a még mindig csak 16 esztendős fiatalember szintén rekordot döntött.
2007-ben újabb nagy lépést tett az F1 felé. Az Epsilon Red Bull Team színeiben az európai Formula Renault 2.0-sban már az 5. helyig meg sem állt (2 dobogós helyezés és 67 pont a mérlege), ebben az évben egyébként a szintén Red Bull-nevelés, Brendon Hartley nyerte toronymagasan ezt a szériát. Az Olasz Formula–Renault bajnokságban viszont visszavágott Hartleynak (3 győzelem, 3 pole, 7 dobogó, 2 leggyorsabb kör), és csak nagy csatában kapott ki a szintén Red Bull- kötődésű finn versenyzőtől, Mika Mäkitől.
2008 volt a kiugrás éve. A Renault 2.0-s sorozatok után keményebb diót kellett feltörnie, következett az Formula-3. A Spanyol Formula-3-ban a 7. helyen végzett 60 megszerzett pontjával (3 győzelem, 2 pole, 4 dobogó, 1 leggyorsabb kör). Az átütő sikerült azonban egy jóval magasabban jegyzett bajnokság, a Brit Formula-3 hozta meg. A Carlin Motorsport csapatával nagy fölénnyel megnyerte a nívos sorozatot (5 győzelem, 6 pole, 12 dobogó, 5 leggyorsabb kör, 251 pont). Jutalma nem volt kevesebb, mint tesztelési lehetőség a Red Bull F1-es autójával. Az évente rendezett Masters of Formula 3-on a 8., a nevezetes Macau Grand Prix-n pedig a 10. helyen futott be.
Részt vett a Race of Champions gálán is, ahol a kerékpárbalesete miatt kidőlő Mark Webbert helyettesítette. A Superbike világbajnokságot három alkalommal elhódító Troy Bayliss oldalán szerepelt az "All Stars" nevű csapatban. Alguersuari már az első fordulóban kiesett, ellenfele azonban nem volt kisebb, mint a NASCAR 2008-as ezüstérmes, Carl Edwards.
Noha hírbe hozták a Scuderia Toro Rosso istállóval, a 2009-es évet a World Series by Renault sorozatban kezdte meg, ugyancsak a Carlin Motorsport színeiben. Nehezen szokta meg az új kategóriát, de rendszeresen a legjobb 10 között foglalt helyet. A Bugatti Circuit-en rendezett második futamon állhatott fel először dobogóra. F1-es karrierjének kezdetén sem hagyta abba szereplését ebben a kategóriában, mivel a két sorozat versenyei nem ütötték egymást időben. F1-es debütálása utáni héten Autódromo Internacional do Algarveban, előbb megszerezte első pole-pozícióját, majd a második futamon sikerült végre nyernie. A nürnburgringi megmérettetésen előbb egy 5., majd egy 6. hellyel örvendeztette meg szurkolóit, de mivel ellenlábasai remekeltek a hétvégén, visszacsúszott a tabella negyedik helyére, két futammal a szezon vége előtt. Az aragóniai versenypályán betlizett, mindössze 3 pontot gyűjtött két verseny alatt (a 2. futamon a harmadik pozícióban haladva esett ki), ezzel csak a 6. helyezést tudta megszerezni összetettben.
Red Bull utánpótlás programjának keretében először 2008 májusában adatott meg Alguersuarinak, hogy aerodinamikai teszten kipróbálhasson F1-es versenyautót.[1] 2009. július 1-jétől Alguersuari váltotta Brendon Hartley-t a Red Bull Racing és a Scuderia Toro Rosso új tartalékversenyzőjeként, a kontraktus fél évre szól.[2]
A sorozatos gyenge eredmények miatt a német nagydíjat követően a Toro Rosso elbocsátotta a francia Sébastien Bourdaist. Négy nappal később a csapat vezetősége úgy döntött, hogy Alguersuari mutatkozhat be magyar nagydíjon, amire az FIA is rábólintott.[3] A futam napján 19 éves és 125 napos volt, ezzel ő lett minden idők legfiatalabb Formula–1-es újonca.
Élete első versenyén az utolsó rajtkockából indult, csapattársától, Sébastien Buemitől 8 tized másodperccel maradt el az időmérő edzésen. A futamon jól tartotta magát, stabil tempóban hibátlan versenyt futott, végül Buemit is maga mögé utasította, így 15. helyen végzett körhátrányban.
A Valenciában rendezett európai nagydíj máris komoly előrelépést jelentett számára. A 19. helyre kvalifikálta magát, megelőzve a Ferrarit vezető Luca Badoert, az élről rajtoló Lewis Hamilton Q1-es idejétől kevesebb, mint fél másodperccel maradt csak el. Hazai futamán is hozta hibátlan formáját, s a középmezőny tempóját végig tartva a 16. helyen, körhátrányban intette le a kockás zászló.
A belga nagydíjon a 17. rajtkockából startolt, Buemivel szembeni hátránya már nem érte el az 1 tized másodpercet sem. A szép reményekkel kecsegtető futam azonban hamar véget ért számára, miután a Les Combes nevű kanyarkombinációban nekiütközött Lewis Hamilton autójának hátuljába, ezzel eltört bal első felfüggesztése.
Az olasz nagydíj sem sikerült túl fényesre, egész hétvégén gondja volt az autó vezethetőségével, az időmérőn a 20. helyet tudta csak megszerezni, csapattársától is meglehetősen sok, 7 tizedes hátrányt szedett össze. A versenynek a boxból vágott neki, mivel módosították a motorhűtést és a hátsó szárnyán is változtattak az utolsó pillanatokban. Végig Buemi mögött haladt, mígnem a 20. körben a váltó meghibásodása miatt fel kellett adnia a versenyt.
A szingapúri hétvégén jóval versenyképes csomag állt rendelkezésére, és noha közel 7 tizeddel maradt el csapattársa eredményétől, a 17. rajtkockával megismételte addigi legjobb eredményét, többek közt a Ferrarit vezető Fisichellát is maga mögé sikerült utasítania. (Heidfeld későbbi büntetése miatt a 16. helyről indulhatott.) A verseny első szakaszában magabiztosan tartotta mögött jóval gyorsabb ellenfeleit, Sutil azonban besokallt, majd ütközött Heidfelddel. Ezt követően a SC a pályára, Alguersuari pedig a boxba érkezett. Ott azonban idő előtt indult volna vissza a pályára, hibáját a tankolócső bánta. Nem sokkal később, a 48. körben a jobb első fék hibája miatt ezt a versenyt sem sikerült befejeznie.
A rendkívül technikás Szuzuka komoly kihívás elé állította, különösen úgy, hogy korábban még nem versenyzett ezen a pályán, az esőzések folytán pedig csak szombat délelőtt próbálhatta ki a pálya határait. Az időmérőn kiderül, saját határát túlfeszítette, ugyanis noha pályafutása során először túljutott a Q1-en, a második szekció első körében, kemény keveréken elvesztette uralmát versenygépe felett a Degner 2-es jobbos döntött kanyarban, így nagy sebességgel, frontálisan a gumifalba csapódott. Szerencséjére semmi baja nem esett, de kocsiját is újjá tudták építeni, így rajthoz állhatott a másnapi futamon. (A később kirótt büntetések révén előlépett a 12. rajtkockába.) A versenyen elfogadható rajtot követően stabil tempót diktált, mígnem a 45. körben bőven 300 km/h feletti tempónál, a hírhedt 130R jobbos ívben a szemközti gumifalba csapódott. A versenyző sértetlenül szállt ki autójából.
A brazil nagydíj kaotikus időmérőjén a bravúros 12. helyet sikerült megszereznie, a versenyen az első körös kieséseknek köszönhetően pontszerző helyről várhatta a biztonsági autó távozását. Alguersuarit a következő körökben a mezőny nagy része megelőzte, s végül körhátrányban az utolsó, 14. helyen intette le Felipe Massa.
A szezon utolsó időmérőjén újra beverekedte magát a Q2-be, Kovalainen rajtbüntetése miatt egy rajtkockát előreléphetett, a 14. helyről indulhatott. Jól rajtolt, ám az első körben a tülekedés folytán a 19-es kanyarban elhagyta a pályát, így a mezőny végére zuhant. A továbbiakban sebességváltójára panaszkodott, boxba hajtott, ám mivel csapata kommunikációs probléma folytán nem tudott erről, tévedésből a szomszédos, hasonló színösszeállítású Red Bullos szerelők gyűrűjébe érkezett. A félreértés után vissza kellett térnie a pályára, majd nem sokkal később kiállt az abu-dzabi nagydíjról.
A sajtó már 2009 decembere óta tényként kezelte Alguersuari 2010-es szerződését, a hivatalos bejelentésre mégis egészen január 22-éig kellett várni.[4] A biztató teszteredmények ellenére nem lépett előre az előző évhez képest sem a technika, sem Alguersuari. Az időmérőn - az új csapatok mellett - már a Q1-es periódusban kiesett, a 18. pozícióból a kieséseknek köszönhetően feljött a 13. helyre. Az ausztrál nagydíjon élete legjobb produkcióját nyújtotta. Több mint 30 körön keresztül eredményesen védte pozícióját a hétszeres világbajnok Michael Schumacherrel szemben. Végül nem sokkal a cél előtt hibázott, így lemaradt a pontszerzésről, ám így is addigi legjobb eredményét érte el a spanyol. Szepangban felülmúlta előző heti teljesítményét. Előbb a Q2-be kvalifikálta magát, majd egy remek rajttal körökön keresztül maga mögött tartotta a két Ferrarit. A kétkiállásos taktika gyümölcsözött, így a kieséseknek is köszönhetően a 9. helyen intették le, vagyis megszerezte pályafutása első pontjait a Formula–1-ben.
(Félkövér: pole-pozícióból indult; dőlt: leggyorsabb kört futott)
† Nem ért célba, de teljesítette a verseny 90%-át, ezért helyezését értékelték.
↑ „Alguersuari a Red Bullt tesztelheti”, formula.hu, 2008. május 2. (Hozzáférés ideje: 2009. szeptember 4.)
↑ „Alguersuari becomes Red Bull reserve (angol nyelvű)”, autosport.com, 2009. július 1. (Hozzáférés ideje: 2009. szeptember 4.)
↑ „Alguersuari gets nod for Hungary debut (angol nyelvű)”, autosport.com, 2009. július 13. (Hozzáférés ideje: 2009. szeptember 4.)
↑ „Alguersuari confirmed at Toro Rosso”, autosport.com, 2010. január 22. (Hozzáférés ideje: 2010. január 22.)
A Wikimédia Commons tartalmaz Jaime Alguersuari témájú médiaállományokat.
Jaime Alguersuari hivatalos honlapja
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Jaime_Alguersuari&oldid=24112708”
A lap szerkesztési előzményeinek megtekintése.
A lap utolsó módosítása: 2021. augusztus 9., 09:17
A lap szövege CC BY-SA 3.0 alatt érhető el, ha nincs külön jelölve.