fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu pt de hu hu de hu eo hu en hu es hu ca hu hu hu hu hu hu hu oc hu oc hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu sk hu hu hu hu en hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
Ipolymagyari (1899-ig Uhorszka, szlovákul: Uhorské) község Szlovákiában, a Besztercebányai kerületben, a Poltári járásban.
Kilátás a Ipolymagyari falu részre
A Wikimédia Commons tartalmaz Ipolymagyari témájú médiaállományokat.
Losonctól 20 km-re északkeletre, az Ipoly bal partján fekszik. Egykor Kiskorna és Várkút tartozott hozzá.
Vályi András szerint: „UHORSZKA. Tót falu Nógrád Várm. földes Urai Szent-Iványi, és több Uraságok, lakosai többfélék, fekszik Berzenczéhez nem meszsze, és annak filiája; határja középszerű."[2]
Fényes Elek szerint: „Uhorszka, Nógrád m. tót falu, 90 kath., 796 evang., 9 zsidó lak. Evang. anyatemplom. Határa hegyes, völgyes és sovány. F. u. a Szentiványi család. Ut. p. Losoncz."[3]
Nógrád vármegye monográfiája szerint: „Ipolymagyari. (Azelőtt Uhorszka.) Ipolymenti kisközség, körjegyzőséggel. Házainak száma 154, túlnyomóan tótajkú és evangélikus vallású lakosaié 835. Postája Ipolyróna, távíró- és vasúti állomása Ipolyszele. Az 1332-1337. évi pápai tizedjegyzékekben már előfordúl s így már akkor is az egyházas helyek közé tartozott. 1435-1454-ben a füleki vár tartozéka volt. 1548-ban Bebek Ferencz, 1598-ban Radvánszky Ferencz volt a földesura. 1616-ban Kosztolányi János volt itt birtokos, a ki itteni birtokait 1617-ben Bosnyák Tamásnak adta el. 1715-ben 12 magyar és hat tót, 1720-ban nyolcz magyar és hét tót háztartását vették fel. 1740-ben a gróf Koháry család, 1770-ben gróf Berchtold Antal, báró Mednyánszky Teréz, báró Révay László, Szent-Ivány Farkas, János és Mihály voltak az urai, ez utóbbiak később is. Az itteni evangélikus templom 1610-ben épült. 1831-ben és 1873-ban ezt a községet sem kerülte el a kolera. Ide tartozik: Czerina-puszta és Drávecz-patak."[4]
A trianoni békeszerződésig Nógrád vármegye Losonci járásához tartozott.
1880-ban 799 lakosából 68 magyar és 704 szlovák anyanyelvű volt.
1890-ben 832 lakosából 35 magyar és 763 szlovák anyanyelvű volt.
1900-ban 836 lakosából 47 magyar és 722 szlovák anyanyelvű volt.
1910-ben 798 lakosából 74 magyar és 643 szlovák anyanyelvű volt.
1921-ben 802 lakosából 7 magyar és 794 csehszlovák volt.
1930-ban 814 lakosából 1 magyar és 678 csehszlovák volt.
1970-ben 735 lakosából 1 magyar és 733 szlovák volt.
1980-ban 620 lakosából 615 szlovák volt.
1991-ben 580 lakosából 6 magyar és 564 szlovák volt.
2001-ben 577 lakosából 4 magyar és 561 szlovák volt.
2011-ben 564 lakosából 2 magyar és 527 szlovák.
Itt nevelkedett gyermekkorában Krepuska Géza magyar orvos, egyetemi tanár, a modern magyar fülgyógyászat megalapítója.
Itt született 1891-ben Darvas János költő, újságíró, szerkesztő, műfordító.
Itt hunyt el Bartholomaeides János László evangélikus lelkész, Nógrád megye táblabírája.
Evangélikus temploma a 17. századi régi templom helyén, 1781-ben épült klasszicista stílusban, 1906-ban új boltozatot kapott.
Klasszicista kúria a 19. század elejéről.
↑ Počet obyvateľov SR k 31. 12. 2019
↑ Vályi András: Magyar Országnak leírása I–III. Buda: Királyi Universitás. 1796–1799.
↑ Fényes Elek: Magyarország geographiai szótára, mellyben minden város, falu és puszta, betürendben körülményesen leiratik. Pest: Fényes Elek. 1851.
↑ Borovszky - Magyarország vármegyéi és városai. mek.oszk.hu. (Hozzáférés: 2016. október 15.)
A Wikimédia Commons tartalmaz Ipolymagyari témájú médiaállományokat.
A falu története (szlovákul)
Földrajzportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Ipolymagyari&oldid=24029416”
Utoljára szerkesztve 2021. július 12., 23:47-kor
A lap utolsó módosítása: 2021. július 12., 23:47
A lap szövege CC BY-SA 3.0 alatt érhető el, ha nincs külön jelölve.