hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu la hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu en en fr en ro hu ca hu ceb hu fr ru de de en ru ru en en fr en hu hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en arz az bg de el et fa fi fr he it lt nl nb pt ru hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2021. augusztus 16.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
Ez a szócikk a filozófusról szól. Hasonló címmel lásd még: Sallustius (egyértelműsítő lap).
Az adatok megjelenítéséhez kattints a cím mellett található „[kinyit]” hivatkozásra.
Szalusztiosz (Eaλoύσtιoς, vagy latinosan Sallustius, 4. század közepe) görög származású, görögül író római filozófus.
Athénben és Alexandriában élt. Az epikureus filozófia és a rohamosan terjedő kereszténység ellen írta meg Peri theón kai koszmou („Értkekezés az istenekről és a kozmoszról”) című munkáját, amelyben a lélek halhatatlanságát és a világ örökkévalóságát vitatta. Barátja volt Flavius Iulianus római császárnak. Szalusztiosz Iamblikhosz híve volt – Iulianus császár a „Hérakleiosz ellen” című művében azt állítja, hogy őt is Szalusztiosz ismertette meg Iamblikhosszal –, aki a platonizmust a püthagoreus tanokkal és csodatevéssel ötvözve létrehozta az újplatonizmus "szíriai-kisázsiai" ágát, továbbá Iulianus filozófiai írásaiból is merített. Az értekezés meglehetősen tömör. Célja részben az, hogy vitázzon a szokásos keresztény polémiákkal. Ezért a kutatók gyakran feltételezik, hogy Iulianus világnézetének propagálása volt a mű létrejöttének oka, amellyel vallási törekvéseit támogatta. Eszerint a mű 362-ben vagy 363 első felében készülhetett. Egy másik nézet szerint azonban már Iulianus halála után íródott. A negyedik könyv végén, ahol az elhunyt lelkekről van szó, már 363 nyara után is készülhetett.
Szalusztiosz mitológiája hierarchikus sorrendben jeleníti meg az isteneket. A fizikai világot nem teremtettnek, hanem végtelen idejű, elpusztíthatatlan entitásnak tartja (öröktől való és örökké fennmaradó). Ugyanez a gondolat Iulianusnál „Az istenek anyjához” című himnuszban jelenik meg. Az isteneket két fő típusra osztja: a kozmikus (hüperkószmioi) és „intrakozmikus” (enkószmioi). A kozmikus istenek háromféle osztályában az elsők az anyagok létrehozói (ousziai). A második helyet foglalják el azok az istenek, akik megalkották az értelmet (nousz). A harmadik osztályban a lelkek létrehozói vannak. Az intrakozmikus istenek a földi világ alkotói, amelyben az emberek élnek.
Szalusztioszt a 19. századi ókorkutatás összekeverte Saturninius Secundus Salutiusszal, aki szintén Iulianus udvarában töltött be fontos pozíciókat. Megbízható elkülönítésük Ammianus Marcellinus alapján lehetséges, aki mindig Sallustius és Salutius neveken beszél róluk. Valószínűleg tényleg azonos azonban a Flavius Sallustius néven említett 363-as consullal.
Ókori lexikon I–II. Szerk. Pecz Vilmos. Budapest: Franklin Társulat. 1902–1904.
ISNI: 0000 0001 2281 3131
Az ókori Róma portálja
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Szalusztiosz&oldid=24134780”
Consulok a 4. században
A 4. században született személyek
A 4. században elhunyt személyek
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2021. augusztus 16., 21:13
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.