fr it hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu es hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu fr ru de de en ru eu ru zh en en sv de hu hu hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en ar bn ca hbs_lat da de el eo es et eu fa fi fr lt he hi hy id it ja ko it fr be nl nb pl pms pt ro ru es jbo hbs_lat sv tr fy ur uz vi zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2021. szeptember 27.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
1794. november 28. (56 évesen)
A Wikimédia Commons tartalmaz Cesare Beccaria márki témájú médiaállományokat.
Cesare Beccaria, márki (Marchese de Bonensena) (Milánó, 1738. március 15. – Milánó, 1794. november 28.) olasz jogtudós, író, publicista, a modern büntetőjog és a felvilágosodás jelentős alakja.
2 Magyarul megjelent művei
A pármai jezsuitáknál tanult, majd a páviai egyetemen szerzett jogi doktorátust. Padovában volt egyetemi tanár. Kapcsolatban állt a felvilágosodás olyan nagy személyiségeivel, mint Voltaire és Diderot. Büntetőjogi főműve Dei delitti e delle pene címmel 1764-ben jelent meg (magyarul: A bűnökről és büntetésekről, 1834, majd 1999). Műve tanulmány a börtönviszonyokról. Követelte, hogy csak törvények állapíthassák meg, mely cselekmények tekinthetők bűncselekménynek. A büntetés célja szerinte az, hogy visszatartsa a bűnelkövetőt újabb bűncselekmények elkövetésétől. Egyúttal a büntetés generálprevenciós hatást is szolgált: a társadalom többi tagjára is visszatartó hatással van. Beccaria úgy vélte, az igazságos büntetésnek meg kell felelnie az elkövetett bűncselekmény súlyának. Egyértelműen elvetette a halálbüntetést, ahogy a kegyetlen büntetéseket is.
Munkájának eredményeként hódított tért egyre inkább a nullum crimen sine lege és a nulla poena sine lege elve.
Közgazdászként a tőke működését és a munkamegosztás kérdéseit tanulmányozta. Írt egy könyvet a filozófia nyelvéről, valamint a stílustanról is.
A bűnökről és a büntetésekről; ford. Császár Ferenc; Suppan Ny., Zágráb, 1834
Bűntett és büntetés; ford., bev. Tarnai János; Révai, Bp., 1887 (Jogi és államtudományi írók tára)
Bűntett és büntetés; ford., Tarnai János; 2. átdolg. kiad.; Franklin, Bp., 1916 (Olcsó Könyvtár)
Bűntett és büntetés; ford. Sebestyén Pál, bev. Kádár Miklós; Akadémiai, Bp., 1967 (Az állam- és jogtudományok úttörői)
A bűnökről és a büntetésekről; ford., bev., jegyz. Madarász Imre, szöveggond. ELTE Állam- és Jogtudományi Kar Demokratikus Diákuniója; Országos Pedagógiai Könyvtár és Múzeum, Bp., 1989
Cesare Beccariaː A bűnökről és a büntetésekről, ford. Madarász Imre; ATTRAKTOR Könyvkiadó Kft., Máriabesnyő, 2012, ISBN 9786155257155, 112 p.
Magyar nagylexikon  III. (Bah–Bij). Főszerk. Élesztős László, Rostás Sándor. Budapest: Akadémiai. 1994.  429. o. ISBN 963-05-6821-7
Földvári, József. Magyar Büntetőjog. Általános rész, 8., átdolgozott kiadás, Budapest: Osiris (2006)
Korinek, László. Bűnözési elméletek. Budapest: Duna Palota és Kiadó (2006)
ISNI: 0000 0001 2102 2100
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Cesare_Beccaria&oldid=23854865”
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2021. május 10., 13:14
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.