hbs_lat hbs_lat hu hu hu hu hu hbs_lat hu hu hu hu hbs_lat hu sl hu hu hu sl hu ca hu es hu hu hu hu hu de hu hu hu hbs_lat hu sv hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en cs de hu en hu en hu ceb sk it hbs_lat pt hbs_lat sk hu sk sl nb fr ceb hsb tl hbs_lat sl hbs_lat nb sl en hbs_lat hbs_lat hbs_lat hbs_lat hbs_lat hbs_lat sl fi sl pl sk en hu en hu it hbs_lat hbs_lat sl sl hbs_lat hbs_lat en nl cs hbs_lat hbs_lat tr hbs_lat it hbs_lat sl sl sl hbs_lat hbs_lat pt uk ceb en en sl hbs_lat hu eo en es hbs_lat sk hbs_lat hbs_lat pl hbs_lat hbs_lat hbs_lat hbs_lat it hbs_lat fr sl sl hbs_lat en hbs_lat en sl en hbs_lat ceb en de hbs_lat pt ceb sv sl it hsb fr cs hsb cs cs cs ceb en hbs_lat it ca sv sv it hbs_lat it hbs_lat sl hbs_lat hbs_lat hbs_lat en cs cs cs es ceb cs cs it en cs ceb sl sl cs en sk en ceb de en de sk hbs_lat de hsb fr hsb cs hbs_lat en sl cs sl cs hu cs hbs_lat de id sl it hbs_lat it ceb sl hbs_lat hbs_lat fr sl sl sk sl it it lt es pl cs hbs_lat sl sl cs nb ceb cs hbs_lat hbs_lat de hbs_lat cs en ceb en hbs_lat hbs_lat hbs_lat hbs_lat hu hbs_lat hbs_lat en hbs_lat hbs_lat en hbs_lat en hbs_lat hbs_lat it hbs_lat fr en fr en sl de sl pl en pt it cs cs ceb hbs_lat fy cs ceb ceb hbs_lat sl en sl ceb id en cs hbs_lat de sl hbs_lat cs fr hsb sl hbs_lat it hbs_lat en es en hbs_lat it tl pt en ceb en en hbs_lat en id hbs_lat sl hbs_lat sl hbs_lat hbs_lat hbs_lat it hbs_lat hbs_lat hbs_lat hbs_lat hbs_lat hbs_lat sl hbs_lat de es en sl cs sl hbs_lat it de sl hbs_lat hbs_lat hbs_lat en hbs_lat sl sl hbs_lat sv fr hbs_lat hbs_lat it hbs_lat nb sl en de en en sl pl hbs_lat hbs_lat id cs hbs_lat sl nl it hbs_lat sl hbs_lat hbs_lat cs en sl sl hbs_lat it cs en cs hbs_lat en hbs_lat hbs_lat sl pl pl cs hbs_lat it sl hbs_lat fi hbs_lat sl sl sq hu sl hbs_lat hbs_lat hbs_lat hbs_lat hbs_lat hbs_lat cs hbs_lat ceb hbs_lat hbs_lat de en vi hbs_lat ceb sl hbs_lat hbs_lat cs en en de sl en id sl it en hbs_lat sk hbs_lat hbs_lat sl sl en hbs_lat hbs_lat hbs_lat hbs_lat hbs_lat ceb hbs_lat hbs_lat sl hbs_lat en sl eo sl sl sl id sl ceb sl hbs_lat hbs_lat sl sl pl sk hbs_lat fi id hbs_lat en hsb hbs_lat hbs_lat ceb sl sl sl sl hbs_lat it sl de cs hbs_lat hbs_lat hbs_lat sl en en sl fr sl pl hbs_lat hbs_lat it hbs_lat de nl fi nb sv fr hbs_lat hbs_lat sk sk sl fr fi fi tr sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hbs_lat es fr hbs_lat nl pl hbs_lat sl fy hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2021. szeptember 5.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
é. sz. 46° 01′ 00″, k. h. 15° 51′ 10″46.016666666667, 15.852777777778Koordináták: é. sz. 46° 01′ 00″, k. h. 15° 51′ 10″46.016666666667, 15.852777777778
Jezero Klanječko falu Horvátországban Krapina-Zagorje megyében. Közigazgatásilag Veliko Trgovišćéhez tartozik.
4 A tó legendája
Zágrábtól 25 km-re, községközpontjától 2 km-re északra Horvát Zagorje területén és a megye délnyugati részén fekszik.
A falu felett emelkedő dombon álló Szent György templom a térség legrégibb temploma. Pontos építési ideje nem ismert, csak feltételezik, hogy a 14. században, de legkésőbb a 15. század elején már állt. Első írásos említése 1437-ben történt, amikor új papja érkezett. A bejárat felett az 1622-es évszám látható, így feltételezhető hogy korábban helyén egy fából épített templom állt. A falu iskolája már az 1700-as években működött, első tanítóját 1737-ben említik. Jezero Klanječko a 17. és 18. században az egyházi és társadalmi élet központja volt. Ezért Szent György mind a mai napig a község védőszentje maradt, noha a plébániatemplom időközben a veliko trgovišćei Hétfájdalmú Szűzanya templom lett. Később jelentőségét fokozatosan elveszítette és központi szerepét fokozatosan a kedvezőbb földrajzi fekvésű Veliko Trgovišće vette át.
A településnek 1857-ben 198, 1910-ben 280 lakosa volt. Trianonig Varasd vármegye Klanjeci járásához tartozott. 2001-ben 215 lakosa volt.
Szent György tiszteletére szentelt templomának[2] elődje a középkorban épült, építési ideje ismeretlen. A mai templomot a bejárat feletti felirat tanúsága szerint 1622-ben építették, kegyura az Erdődy család volt. A templom egyhajós épület három oldalú szentéllyel, barokk elemekkel, de a szentély ablakai késő gótikus stílusban készültek. Hosszúsága 16,5 méter, szélessége 10,5 méter. A hajó mennyezete sík. A bejárat feletti lovas Szent György falképet Josip Kovačiček festette. A templomnak három oltára van. Az eredeti főoltár a 17. században készült, azonban 1760-ban új barokk oltárt építettek helyette. A főoltár képén a sárkányt legyőző Szent György ábrázolása látható, mellette Szent Péter és Szent Pál apostolok szobrai, a szélén pedig Szent Márton és Szent Fábián szobrai állnak. A főoltár felső részén levő festményen a Szentháromság látható. A jobb oldali mellékoltárt a Szenvedő Krisztus, a bal oldalit a Boldogságos Szűz Mária tiszteletére szentelték. Erdődy Gabrilella grófnő ajándékai.
A település történetéhez egy legenda kapcsolódik, mely szerint az itteni nagy tóban egykor régen egy szörnyű hétfejű sárkány élt, melyet senki sem tudott legyőzni. A sárkány minden napra követelt egy embert és amikor feldühödött a tó egész környékét elpusztította. Elpusztultak a falvak, az állatok, a földek és a vetés. Ezért az emberek minden nap adtak egy férfit vagy nőt, hogy a sárkány felfalja. Ekkor a fenevad megnyugodott és mindenki boldogan élhetett kivéve azt az egyet akit a sárkány vacsorára várt. A sárkány azonban egy idő után válogatós lett és csak a fiatal szüzek feleltek meg a számára. Az emberek ebbe is beleegyeztek, talán azért mert a falusi tanácsban főként férfiak ültek és a környéken újra béke honolt. El is készítették a névsort, hogy a szüzek mikor járuljanak a sárkány elé. Egyszer aztán a falu leggazdagabb és legtekintélyesebb gazdájának a lányára is sor került akinek a szavára mindenki hallgatott. Az embereknek megesett rajta a szíve és felajánlottak egy másik lányt helyette, de ő nem fogadta el és szomorúan indult a tó felé. Útközben találkozott egy ifjú hőssel Györggyel, aki messze földön híres volt bátorságáról és kardforgató tudományáról. Miközben beszélgettek azt ifjú vigasztalta a lányt és együtt mentek a tóhoz, ahol a sárkány már várta őket. Amikor a sárkány az ifjút meglátta iszonyú haragra gerjedt. Mind a hét fejéből tüzet okádott és hatalmas farkát a vízbe csapkodva nagy hullámokat keltett. Ám a hős György nem ijedt meg, hanem kardot rántott. A szörnyű harc hét órán át tartott és hősünk minden órában levágta a sárkány egy-egy fejét. Amikor az utolsó fej is lehullt a sárkány élettelen teste a víz mélyére merült. A rettegésnek vége szakadt és a történet szerint miután az emberek hősünket illendően megajándékozták útra kelt, hogy újabb kalandokat keressen és új sárkányokra találjon. A Szutla folyó közelében, nem messze Klanjec városától ma is található egy kis tó, melyben nagy halak élnek és van egy kis falu, melyet Jezero Klanyecskónak hívnak. A felette emelkedő dombon pedig templom áll, melyet Szent György tiszteletére szenteltek.
↑ Horvát Statisztikai Hivatal. (Hozzáférés: 2011. augusztus 21.)
↑ Örökségvédelmi jegyzékszáma: Z-2099.
Veliko Trgovišće község hivatalos oldala
A klanjeci sárkány legendája
Ervenik Zlatarski (Zlatar Bistrica)
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Jezero_Klanječko&oldid=24190550”
Fotó nélküli Horvát település infoboxot tartalmazó lapok
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2021. szeptember 5., 13:09
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.