hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu sv pt hu hu hu hu ceb hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu es it hu hu cs hu ar pt hu hu hu cs hu ar hu en fr hu hu cs hu ar pt de oc sk hu de hu ar en fi zh fi hu cs hu ar en en fr fr hu cs hu ar it en fr fr hu da hu ar hu en fr en hu de hu ar hu et fr hu hu de hu ar hu hu hu fr fr hu cs hu ar hu hu fr eu hu cs hu ar en fr ro hu cs hu ar hu en fr en hu cs hu ar hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
Az Idríszidák (arabul الأدارسة, tudományos átiratban al-Adārisa, magyarosan al-Adárisza) egy arab származású muszlim uralkodóház tagjai voltak, akik a mai Marokkó és Algéria egyes területeit uralták Fez (Fász) központtal 789-től 985-ig. Államukat a bagdadi Abbászidáktól függetlenedve hozták létre, és végül hosszas hanyatlás után a Fátimidák egyiptomi birodalma, valamint az Omajjádok vezette Córdobai Kalifátus közti harcban felőrlődtek.
A Wikimédia Commons tartalmaz Idríszidák témájú médiaállományokat.
A dinasztiát Idrísz ibn Abdalláh ibn al-Haszan, Ali ibn Abi Tálib, a síiták által első imámnak tartott negyedik kalifa ükunokája, a második imámnak tekintett al-Haszan dédunokája alapította. Idrísz részt vett az unokaöccse, al-Huszajn ibn Ali ibn al-Haszan hidzsázi felkelésében 786-ban, azonban vele ellentétben megmenekült a fahhi vereségből. Egyiptomon keresztül egészen Tilimszánig ment Rásid nevű hű szabadosa társaságában, majd 788 augusztusában Valílába (az ókori Volubilis) települt, ahol a helyi auraba berberek főnöke, Abu Lajla biztosított neki védelmet. Bár a források szerint a törzs nem volt síita, a törzsfő 789. február 5-én imámmá kiáltotta ki az Alitól származó Idríszt, aki az aurabákra támaszkodva megkezdte a környék jobbára pogány, keresztény vagy zsidó népének hódoltatását: keleten Táza, nyugaton Támeszna vidékéig terjesztette ki a befolyását. Hadjáratai során alapította meg támaszpontként Fez városát. Valílában halt meg 791 május-júniusában; állítólag Hárún ar-Rasíd, a Marokkó elvesztésébe belenyugodni nem tudó bagdadi kalifa mérgeztette meg.
Idrísz berber ágyasa, Kanza hét hónapos terhes volt az imám halálakor. Rásid, az uralkodót kezdettől fogva támogató szabados rávette a berbereket, hogy várják ki a terhesség végét, és ha fiú születne, ismerjék el uruknak. A feljegyzésekben „Kisebb” Idrísznek nevezett gyermek mellett eleinte ő, majd egy Aglabidák támogatta lázadás során bekövetkezett halála után bizonyos Abu Hálid Jazíd ibn Iljász vette át a kormányzat irányítását (802). Abu Hálid 803-ban kiáltotta ki imámnak a tizenegy esztendős Idríszt, aki békét kötött az ifríkijai Aglabidákkal, majd az elkövetkező években megpróbált elszakadni a berber befolyástól. 808-ban, miután kivégeztette az aurabák vezetőjét, ismét feleskette magára alattvalóit, majd Fezbe települt, amit fokozatosan jelentős várossá épített ki. Ezután sikeres hadjáratokat vezetett a Magas-Atlasz hegységben élő maszmúda berberek ellen, majd elfoglalta Tilimszán vidékét, amit néhány év után unokatestvére, Muhammad ibn Szulajmán irányítására bízott. Uralkodása hátralévő részében gyakorta harcolt az ellenséges berber törzsek ellen, és a berber befolyás csökkentése érdekében arabokat telepített Fezbe. Halálát baleset okozta 828 szeptemberében.
Idrísz tizenkét fiút hagyott hátra. Közülük a legidősebb, Muhammad vette át a hatalmat, ő pedig nagyanyja tanácsára nyolc nagykorú fivére között osztotta fel apja birtokait, Muhammad ibn Szulajmánt pedig meghagyta Tilimszán élén. A felosztás hatalmi harcokhoz vezetett a fivérek között, de Muhammad meg tudta őrizni a főségét. 836-os halálakor a kilenc esztendős fia, Ali (836–849) követte a trónon, aki helyett nagykorúságáig a törzsfők irányították az állam ügyeit. Önálló uralkodása alatt tehetséges fejedelemnek bizonyult, hasonlóan a halála után trónra lépő fivéréhez, I. Jahjához (849–863), aki jelentős építkezéseket hajtott végre az egyre növekvő fővárosban.
imám: 789 – 791
إدريس بن عبد الله الكامل
imám: 791 – 828
I. Idrísz utószülőtt fia.
imám: 828 – 836
imám: 836 – 848
imám: 848 – 864
يحيى بن محمد بن إِدرِيس
imám: 864 – 874
kalifa: 874 – 883
علي بن عمر بن إدريس
imám: 883 – 904
يحي بن القاسم بن إدريس
imám: 904 – 917
يحيى بن إدريس بن عمر
imám: 925 – 927
الحجام الحسن بن محمد بن القاسم بن إدريس
imám: 937 – 948
القاسم كنون بن أبراهيم
imám: 948 – 954
أبو العيش أحمد بنالقاسم كنون
imám: 954 – 974
D. Eustache: Idrīsids. In Encyclopaedia of Islam, III. kötet. Szerk. B. Lewis, V. L. Menage, Ch. Pellat, J. Schacht. Leiden: E. J. Brill. 1986. 1035–1037. o.
Az Idríszidák a hukam.net oldalon
Az arab világ portálja
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Idríszidák&oldid=24420707”
Utoljára szerkesztve 2021. november 27., 01:30-kor
A lap utolsó módosítása: 2021. november 27., 01:30
A lap szövege CC BY-SA 3.0 alatt érhető el, ha nincs külön jelölve.