hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu eo en cs de hu hu fr fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu cs hu hu hu hu hu hu hu hu hu ca pt hu hu hu hu en en en en cs en en cs cs en cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs cs da cs cs cs da et cs cs da pt ru en uk pt ru en en en pt ru pt pl ru ru uk uk uk en en uk uk pt ru ru pl pt ru pt it en en en en en en en en en en en pl pl pl hu hu hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en nl ar ru ca de es fa fr id it ja ko ms pl ru hbs_lat tr fy zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
1963-as cannes-i filmfesztivál – Wikipédia
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. április 5.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
A 16. Cannes-i Nemzetközi Filmfesztivál 1963. május 9. és 23. között került megrendezésre, Armand Salacrou francia író elnökletével. A versenyben 26 nagyjátékfilm és 22 rövidfilm vett részt, továbbá két – világpremierként vetített, azonban a versenybe való beválogatásra nem érdemesített – filmet: Fellini 8 és ½, valamint Hitchcock Madarak című alkotásait versenyen kívül mutatták be. A Kritikusok Hete elnevezésű párhuzamos rendezvény keretében 10 filmet indítottak, azonban végül csupán 9-et vetítettek le.
Az Arany Pálma odaítélésével a papírforma jött be. Visconti filmje, A párduc, legesélyesebbként érkezett Cannes-ba. A kitűnő rendezés, a felvonultatott filmcsillagok (Claudia Cardinale, Alain Delon, Burt Lancaster és Serge Reggiani), valamint Nino Rota nagyszerű zenéje mellett a közönségsikerhez egy hatásvadász reklámfogás is hozzájárult: a fotósok nagy örömére a film főszereplőnője, az aktuális szupersztár, valódi gepárddal sétálgatott a Croisette-en… A közönség ítélete azonban nem minden esetben találkozik a zsűriével: a Méhkirálynő díjazását füttyszó kísérte, mire Marco Ferreri rendező kijelentette: „Nem az én hibám, hogy nekem adták”. Ugyanakkor zajos tetszésnyilvánítás kísérte a témájánál fogva hátborzongató Harakirit.
A fesztivál története során másodízben adtak át Gary Cooper-díjat; a Ne bántsátok a feketerigót!! című amerikai filmdrámát jutalmazták vele, tartalma és annak feldolgozása során felmutatott emberi értékek elismeréseként .
A felsoroltakon túl a mozi kedvencei közül az új alkotásokban láthatók voltak: Louis de Funès, Jean-Claude Brialy és Michel Serrault (Hogyan lettem vezérigazgató?), Marina Vlady (Méhkirálynő, valamint La cage), Ugo Tognazzi (Méhkirálynő), Charles Aznavour és Marie Laforêt (Le rat d’Amérique), valamint Gregory Peck és Robert Duvall (Ne bántsátok a feketerigót!)
Kisebbfajta szenzációt keltett – de a rakétaválságot követően mindenféleképpen provokációnak volt tekinthető – egy kubai film (El Otro Cristóbal) bemutatása és Arany Pálmára jelölése. A sértett amerikaiak kijelentették: a jövőben nem a legjobb filmjeiket küldik Cannes-ba…
Magyar részről a Csurka István forgatókönyve alapján készült Fejér Tamás-alkotás, a Kertes házak utcája indult a versenyprogramban, Bara Margit és Gábor Miklós főszereplésével. A rövidfilmek versenyében játszották Szabó István Te című kisjátékfilmjét, amely a zsűri külön dicséretében részesült. Ugyanebben a kategóriában versenyzett a budapesti tizenkettők (2000) egyikének alkotója, az ekkor már Ausztriában élő Szőts István dokumentumfilmje (Das Grabmal des Kaisers).
Armand Salacrou, író – a zsűri elnöke –  Franciaország
François Chavane, filmproducer –  Franciaország
Jacqueline Audry, filmrendező –  Franciaország
Jean de Baroncelli, filmkritikus –  Franciaország
Kavakita Kasiko, köztisztviselő –  Japán
Robert Hossein, színész –  Franciaország
Rouben Mamoulian, filmrendező –  Amerikai Egyesült Államok
Steven Pallos, filmproducer –  Egyesült Királyság
Wilfrid Baumgartner, a BDF hivatalos képviselője –  Franciaország
Henri Alekan, operatőr – a zsűri elnöke –  Franciaország
Ahmed Sefrioui, író –  Marokkó
Karl Schedereit, filmproducer –  NSZK
Robert Aalla, filmrendező –  Franciaország
Semih Tugrul, újságíró –  Törökország
Als twee druppels water – rendező: Fons Rademakers
Alvorada – Aufbruch brasilien – rendező: Hugo Niebeling
Az prijde kocour (Amikor jön a macska)[1] – rendező: Vojtech Jasny
Carambolages (Hogyan lettem vezérigazgató?) – rendező: Marcel Bluwal
Codine (Codine) – rendező: Henri Colpi
El buen amor – rendező: Francisco Regueiro
El otro Cristóbal – rendező: Armand Gatti
I fidanzati (Jegyesek) – rendező: Ermanno Olmi
Il Gattopardo (A párduc) – rendező: Luchino Visconti
Jak byc kochana (Útban Párizs felé) – rendező: Wojciech Has
Kertes házak utcája – rendező: Fejér Tamás
La cage – rendező: Robert Darène
La reine diabolique – rendező: Han Hsiang Li
L'Ape regina (Méhkirálynő) – rendező: Marco Ferreri
Le rat d’Amérique – rendező: Jean-Gabriel Albicocco
Les abysses – rendező: Nikos Papatakis
Lord of the Flies (A legyek ura) – rendező: Peter Brook
Los venerables todos – rendező: Manuel Antin
Optimiszticseszkaja tragedija – rendező: Szamszon Szamszonov
Ouranos – rendező: Takis Kanellopoulos
Pour la suite du monde – rendező:Pierre Perrault és Michel Brault
Szeppuku (Harakiri) – rendező: Kobajasi Maszaki
This Sporting Life (Egy ember ára) – rendező: Lindsay Anderson
To Kill a Mockingbird (Ne bántsátok a feketerigót!) – rendező: Robert Mulligan
Tyutyun – rendező: Nikola Korabov
What Ever Happened to Baby Jane? (Mi történt Baby Jane-nel?) – rendező: Robert Aldrich
Otto e mezzo (8 és ½)[1] – rendező: Federico Fellini
The Birds (Madarak) – rendező: Alfred Hitchcock
A fleur d’eau – rendező: Alex Seiler
Bouket zvezdi – rendező: Radka Bachavarova
Citizens of Tomorrow – rendező: Jamie Uys
Das Grabmal des Kaisers – rendező: Szőts István
Di domenica – rendező: Luigi Bazzoni
Geel – rendező: Costia De Renesse
Geschwindigkeit – rendező: Edgar Reitz
Égypte ô Égypte: Image du ciel – rendező: Jacques Brissot
La ferriera abbandonata – rendező: Aglauco Casadio
Le haricot – rendező: Edmond Séchan
Moj stan – rendező: Zvonimir Berković
Nakymaton kasi – rendező: Veronica Leo
Oslo – rendező: Jørgen Roos
Playa insólita – rendező: Javier Aguirre
Sous le signe de Neptune – rendező: A.F. Sulc
The Critic – rendező: Ernest Pintoff
The King's Breakfast – rendező: Wendy Toye
The Ride – rendező: Gerald Potterton
Te – rendező: Szabó István
Un prince belge de l'Europe, Charles Joseph de Ligne – rendező: Jacques Kupissonoff
Zeilen – rendező: Hattum Hoving
Zeleznicári – rendező: Evald Schorm
Déjà s’envole la fleur maigre (Már repül is a csenevész virág)[1] – rendező: Paul Meyer
Hallelujah the Hills – rendező: Adolfas Mokas
Le joli mai (Szép május I-II.) – rendező: Chris Marker és Pierre Lhomme
Le péché suédois (Gyerekkocsi) – rendező: Bo Widerberg
Otosiana – rendező: Tesigahara Hirosi
Pelle viva – rendező: Giuseppe Fina
Porto das Cixcas – rendező: Paulo Cezar Saraceni
Seul ou avec d’autres – rendező: Denys Arcand, Denis Héroux és Stéphane Venne
Showman[2] – rendező: Albert Maysles és David Maysles
Slinko v sieti – rendező: Stefan Uher
Arany Pálma: Il Gattopardo (A párduc)[1] – rendező: Luchino Visconti
Szeppuku (Harakiri) – rendező: Kobajasi Maszaki
Az prijde kocour (Amikor jön a macska) – rendező: Vojtech Jasny
Legjobb női alakítás díja: Marina Vlady – L'Ape regina (Méhkirálynő)
Legjobb férfi alakítás díja: Richard Harris – This Sporting Life (Egy ember ára)
Forradalmi hősköltemény legjobb felidézésének díja: Optimiszticseszkaja tragedija – rendező: Szamszon Szamszonov
Legjobb forgatókönyv díja: Codine (Codine) – forgatókönyvíró: Henri Colpi
Gary Cooper-díj: To Kill a Mockingbird (Ne bántsátok a feketerigót!) – rendező: Robert Mulligan
This Sporting Life (Egy ember ára) – rendező: Lindsay Anderson
Le joli mai (Szép május I-II.)[3] – rendező: Chris Marker
Az prijde kocour (Amikor jön a macska) – rendező: Vojtech Jasny
Codine (Codine) – rendező: Henri Colpi
OCIC-díj: I fidanzati (Jegyesek) – rendező: Ermanno Olmi
Arany Pálma (rövidfilm) (megosztva):
A fleur d’eau – rendező: Alex Seiler
Le haricot – rendező: Edmond Séchan
A zsűri különdíja (rövidfilm): Moj stan – rendező: Zvonimir Berković
A zsűri külön dicsérete (rövidfilm):
Di domenica – rendező: Luigi Bazzoni
Te – rendező: Szabó István
Technikai nagydíj: Zeilen – rendező: Hattum Hoving
↑ a b c d Zárójelben a magyarországi filmbemutató (forrás: PORT.hu), illetve DVD-forgalmazás címe (forrás: Interaktív filmkatalógus), kiegészítve a kritikus tömeg, a Cinematrix Archiválva 2008. augusztus 6-i dátummal a Wayback Machine-ben, valamint a Filmvilág adatbázisában található magyar címekkel.
↑ Nevezett, de vetítésre nem került alkotás.
↑ A Kritikusok Hete szekcióban vetített alkotás.
A Cannes-i Fesztivál hivatalos honlapja (angolul), (franciául)
Cannes Film Festival Archiválva 2010. április 11-i dátummal a Wayback Machine-ben (angolul) (IMDb)
Kritikusok Hete honlapja (angolul), (franciául)
Legjobb női alakítás díja
Legjobb férfi alakítás díja
A cannes-i fesztivál zsűrielnökei
Filmművészet-portál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=1963-as_cannes-i_filmfesztivál&oldid=24828128”
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2022. április 5., 05:50
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.