hu hu de hu hu hu de hu ru hu de hu de hu ru hu pl hu pl hu pl hu pl hu hu pl hu pl hu hu pl hu de hu hu de hu de hu de hu hu de hu hu de fr de hu de hu de hu hu ru hu ru hu ru hu ru hu pl hu de hu de hu de hu pl hu uk hu uk hu de hu hu de hu cs hu hu de hu uk hu hu uk hu pl hu de hu de hu pl hu de hu hu hu hu hu hu de hu pl hu pl hu uk hu pl hu pl hu de hu hu hu de hu de hu de hu pl hu uk hu uk hu pl hu de hu hu de hu de hu de hu uk hu pl hu es hu pl pl es hu uk hu pl hu uk hu uk hu uk hu hu de hu de hu de hu de hu de hu de hu pl hu uk hu uk hu uk hu de hu de hu de hu pl hu de hu uk hu de hu ja hu uk hu uk hu cs hu de hu de hu de hu de hu hu hu uk hu uk hu cs hu pl hu de hu uk hu uk hu lt hu pl hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu de hu hu hu hu hu de hu de hu hu hu pl hu de hu de hu de hu pl hu de hu ru hu hu hu cs hu de hu de hu de hu pl hu pl hu de hu de hu hu hu hu hu pl hu de hu de hu hu hu hu de hu de hu de hu cs hu de hu de hu de hu de hu hu hu cs hu de hu de hu de hu de hu pt hu cs hu cs hu de hu hu hu fr hu pl hu hu pl hu hu de hu hu de hu de hu de hu de hu ru hu hu hu de hu de hu hu hu ru hu pl hu de hu de hu pl hu hu hu uk hu pl hu en hu de hu de hu pl hu pl hu ru en pl hu pl hu pl hu de hu hu de hu de hu de hu ru hu ru hu ru hu de hu ru hu pl hu hu pl hu ru hu ru hu ru hu ru hu de hu de de hu hu de hu de hu hu hu pt hu de hu de hu de hu hu hu uk hu uk hu de hu de hu de hu pt hu pl hu de fr hu de hu de hu de hu de fr de hu cs hu cs hu de hu uk hu hu uk hu ru hu de hu de hu hu hu hu hu hu de hu ru hu ru hu de hu de hu de hu ru hu ru hu ru hu hu ru hu de hu de hu de hu ru hu de hu de sk de hu de hu de hu ru hu ru hu ru hu de hu de hu de hu ru hu fr ru hu ru hu ru hu ru hu ru hu de hu hu de hu ru hu de hu de hu ru cs ru hu ru hu de hu de hu de hu de hu it hu it hu cs hu de hu ru hu de hu cs hu hu cs hu cs hu hu hu de hu de hu de hu de hu de hu de hu de hu hu de hu hu hu hu hu ru hu ru hu cs hu cs hu cs hu ru hu de hu hu hu de hu de hu de hu de hu de hu ru hu cs hu hbs_lat hu ru hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en en hu hu
1918: elszabadul a svájci frank árfolyama | Hadszíntér és hátország
• Tormay Cecil: Régi ház
• Krúdy Gyula: Palotai álmok
• Ady Endre: Ki látott engem?
• Törvényjavaslat a Nemzeti Színház új épületéről
• Állásfoglalás a politikai tömegsztrájk ellen Franciaországban
• Megszületett Tolnay Klári színésznő
• Tüntetések a háború mellett
• Népszava: Nem akarunk háborút!
• A politikai jellegű gyűlések betiltása
• Az Osztrák-Magyar Monarchia hadüzenete Szerbiának
• A budapesti élelmiszerárak emelkedése
• Montenegró hadüzenete az Osztrák-Magyar-Monarchiának
• Az Osztrák-Magyar Monarchia hadüzenete Oroszországnak
• Nagy-Britannia hadüzenete az Osztrák-Magyar-Monarchiának
• Franciaország hadüzenete az Osztrák-Magyar-Monarchiának
• Megszületett Baróti Lajos labdarúgó
• XV. Benedek pápa megválasztása
• A Nemzeti Színház és az Operaház működésének felfüggesztése
• Orosz csapatok Magyarország területén
• Vágó Géza: Nagy dolog a háború
• Az első ypres-i csata
• Ady Endre: Az eltévedt lovas
• A Népszava esti kiadása
• A szén és a tűzifa árának maximalizálása
• A behívások miatt csökkent a szakegyletek létszáma
• Babits Mihály: Játszottam a kezével
• A Mária Valéria-telep létrehozása
• Bartók Béla: Román népi táncok
• Leopold von Berchtold lemondása
• Hadiüzemekben dolgozók munkakörülményeinek javítása
• Újra játszik a Nemzeti
• A Fox Film Corporation megalapítása
• Új rendező a Nemzeti Színházban
• Ferenc Ferdinánd gyilkosainak kivégzése
• Elszaporodik az élelmiszer-spekuláció
• Emelkednek a gyógyszerárak
• A tengeralattjáró-háború kezdete
• Újságírók tiltakozása a cenzúra ellen
• Gabonakészletek lefoglalása Ausztriában
• Szocialista nőmunkások a háború ellen
• Liszt- és kenyérhiány a fővárosban
• Egy nemzet születése
• Márkus József halála
• Flottatámadás a Dardanellák ellen
• Az MSZDP gyűlésének betiltása
• Az Universal City megnyitása
• Ady és Csinszka házasságkötése
• Javaslat a parlamenti ciklus meghosszabbítására
• Német támadás Ypres-nél
• Az örmény népirtás kezdete
• Partraszállás a Gallipoli-félszigeten
• Javaslat a katonák választójogáról
• A Jugoszláv Bizottság megalakulása
• A lisztfogyasztás korlátozása
• A Szocializmus megjelenése
• A második hadikölcsön
• A Lusitania elsüllyesztése
• A Metro Pictures Corporation létrehozása
• Olaszország hadüzenete az Osztrák-Magyar Monarchiának
• A gabonafelhasználás állami szabályozása
• Az első isonzói csata
• Új főrendező az Operában
• Húsmentes napok elrendelése
• A második isonzói csata
• Széll Kálmán halála
• Szocialista konferencia Svájcban
• A kukorica állami felvásárlása
• Bulgária hadüzenete Szerbiának
• Az MSZDP üléseinek betiltása
• A harmadik isonzói csata
• A szocialista mozgalmak fokozottabb ellenőrzése
• A Tett megjelenése
• Ujházi Ede halála
• A negyedik isonzói csata
• A Cseh Külföldi Bizottság megalakulása
• A tejjegy bevezetése
• A Csárdáskirálynő bemutatása
• A Lánchíd megnyitása
• A választójog kiterjesztésének követelése
• Újabb élelmiszer-árszabások megjelenése
• Törvény az árdrágítások ellen
• 25 éves az MSZDP
• A kenyérjegy bevezetése
• Karinthy Frigyes: Tanár Úr kérem
• Babits Mihály: Recitativ
• Móricz Zsigmond: Nem élhetek muzsikaszó nélkül
• Vigalmi adó Budapesten
• Mocsáry Lajos halála
• A munkaügyi panaszbizottságok felállítása
• A hadkötelesek korhatára 55 év
• A bőráruk szabadpiaci értékesítésének betiltása
• A Cukorközpont felállítása
• A hadüzemi munkások sztrájkjogának felfüggesztése
• Az Újságpapír-központ felállítása
• Munkásnők “a hadseregben”
• Eötvös Károly halála
• A második zimmerwaldi konferencia
• Háborúellenes tüntetések Németországban
• Görgei Artúr halála
• A jütlandi csata
• A Bruszilov-offenzíva megindulása
• A magyarországi szakszervezetek konferenciája Budapesten
• A budapesti munkásgyűlések betiltása
• A somme-i csata
• Károlyi Mihály lemond pártelnöki tisztségéről
• Rosa Luxemburg internálása
• Hadiszállítók a katonai bíróság előtt
• Hágai konferencia a békéért
• A hatodik isonzói csata
• Törvény egyes adónemek összegének emeléséről
• Románia csatlakozása az antanthatalmakhoz
• A tej árának emelkedése
• Olaszország hadüzenete Németországnak
• Románia hadüzenete az Osztrák-Magyar Monarchiának
• A hazai ellenzék a kormány lemondását követeli
• A tank első bevetése
• A szociáldemokraták választójogi gyűlésének betiltása
• A cukor árának emelkedése
• A Tett betiltása
• Tüntetés Újpesten a burgonyahiány miatt
• A Közélelmezési Hivatal és Tanács felállítása
• A csárdáskirályné magyarországi bemutatója
• Az önálló lengyel királyság kikiáltása
• Wilson elnököt újraválasztják
• A kecskeméti színház felveszi Katona József nevét
• A Ma megjelenése
• I. Ferenc József halála
• A 16 és 60 közöttiek hadiszolgálatra kötelezése Németországban
• A gáz és az áram árának emelkedése
• Német békeajánlat a szövetségeseknek
• IV. Károly megkoronázása
• A Béke Nobel-díj a Nemzetközi Vöröskereszté
• Charlie Chaplin: A kivándorló
• Bartók Béla: Nyolc magyar népdal
• Bánki Donát: Vízturbina
• Az antant békére törekszik
• A Népszövetség megalakítása
• A korlátlan tengeralattjáró-háború kezdete
• Az USA megszakítja Németországgal a diplomáciai kapcsolatot
• Lövések a parlamentben
• Törvényjavaslat a választójog bővítéséről
• Forrongás a hadseregben az élelmezés miatt
• Papírhiány miatt csökken a lapok terjedelme
• Emelkednek a dohányárak
• Új kormány Oroszországban
• Újabb megszorítások a közélelmezésben
• IV. Károly békekísérlete
• Az USA hadüzenete Németországnak
• Cenzúra alatt a Népszava
• Munkássztrájk az élelmiszerhiány miatt
• Tömörkény István halála
• Javaslat a Választójogi Blokk megalakítására
• A budapesti kereskedősegédek tüntetése
• A tizedik isonzói csata
• Szociáldemokrata nőkongresszus Budapesten
• Friedrich Adlert halálra ítélik
• Lemond Tisza István
• Tüntetés Tisza István ellen
• Megszűnik a Népszava előzetes cenzúrája
• Szociáldemokrata szervezésű népgyűlések a fővárosban
• Munkásnők sztrájkja a béremelésért
• Brit páncélosok támadása
• Esterházy Móric a miniszterelnök
• Változik a panaszbizottságok hatásköre
• Gyóni Géza halála
• A lőszergyári munkásnők sztrájkja
• Munkássztrájk a Fővárosi Elektromos Művekben
• A Kerenszkij-kormány megalakulása
• A katonai bíróságok hatáskörének korlátozása
• Az antant offenzívája Flandriában
• Népgyűlés a hadisegélyek rendezéséért
• Wekerle Sándor a miniszterelnök
• Háborúellenes csoport a Galilei körben
• Justh Gyula halála
• Mata Hari halála
• A caporettói áttörés
• Nők tüntetnek Budapesten
• Az októberi orosz forradalom kezdete
• A Népszava cikke a szovjetek kongresszusáról
• Clemenceau kormányra kerülése
• Háborúellenes tüntetés Budapesten
• Fegyverszünet a keleti fronton
• Finnország kikiáltotta függetlenségét
• Az USA hadüzenete a Monarchiának
• Választójogi törvényjavaslat a parlamentben
• A Galilei Kör röplapja
• Tüntetés az élelmiszerhiány miatt
• Wilson 14 pontja
• A Galilei Kör feloszlatása
• Wekerle Sándor lemondása
• A 48-as Alkotmánypárt megalakulása
• A Wekerle-kormány átalakulása
• A bányamunkások szövetségének megalakulása
• A MÁV-alkalmazottak politikai aktivitásának korlátozása
• Khuen-Héderváry Károly halála
• A panaszbizottságok hatáskörének kiterjesztése
• Észtország és Litvánia független
• Tüntetés az élelmiszerhiány miatt
• A breszt-litovszki béke
• Vasárnapi munkaszünet a húsiparban
• Moszkva az új főváros
• Tüntetés a háború ellen
• Offenzíva a Somme-nál
• Sajtóvita az MSZDP választójogi politikájáról
• Ferdinand Foch az új főparancsnok
• Vita a választójogi törvénytervezetről
• Népgyűlés az általános választójogért
• Wekerle Sándor lemondása
• Gavrilo Princip halála
• Románia békét köt
• Wekerle Sándor új kormánya
• Új választójogi reform
• A Népszava írása a választójogi tervezetről
• Pécsi katona- és bányászlázadás
• A kékszakállú herceg vára
• Német offenzíva a Marne-nál
• Nagygyűlés a nők választójogáért
• Lapbetiltás a fronton
• Német megtorpanás a nyugati fronton
• Sortűz a MÁV Gépgyárban
• A választójogi törvényjavaslat vitájának kezdete
• II. Miklós halála
• A választójogi törvény elfogadása
• Tüntetés az élelmiszerhiány miatt
• Katonaszökevények elleni szankciók
• A német hadsereg „fekete napja”
• Merénylet Lenin ellen
• Károlyi Mihály nyílt levele
• Bulgária békét köt
• Szabó Ervin halála
• Tombol a spanyolnátha
• Új német kormány
• A Monarchia békeajánlata
• A Szlovén-Horvát-Szerb Nemzeti Tanács megalakulása
• Merénylet Tisza ellen
• „Ezt a háborút elveszítettük”
• Károlyi Mihály törvényjavaslata
• A Munkapárt megszűnése
• A Magyar Nemzeti Tanács megalakulása
• Ismét működik a Galilei Kör
• Az olaszok áttörik a frontot
• Tisza István halála
• Károlyi Mihály a miniszterelnök
• Orosz hadifoglyok hazaszállítása
• Magyar hadifoglyok hazatérése
• A compiègne-i fegyverszünet
• Az eckartsaui nyilatkozat
• A MOVE megalakulása
• Románia területi követelései
• A KMP megalakulása
• Szerb–Horvát–Szlovén Királyság megalakulása
• Kaffka Margit halála
• Erdély egyesül Romániával
• A Vörös Újság megindulása
• Nők a jogi egyetemen
• Szeged francia megszállása
1918: elszabadul a svájci frank árfolyama
„Kétségbeejtő módon lehanyatlott a pénzünk értéke. S még egyre hanyatlik. 100 svájci frankért a békében 98 koronát adtunk. Ma 253 koronát kell adnunk érte. (…) Összegyűltek s tanakodtak a két ország kormányemberei. Mit csináljanak? (…) A magyar kormánynak tudnék tanácsolni egy feltétlenül biztos és feltétlenül jó segítő eszközt: állítsa fel sürgősen az önálló magyar nemzeti jegybankot.” – így írt a Magyarország vezércikkírója 1918. szeptember elsején. A svájci frank nemcsak a 21. században vált értékesebbé a keletebbre fekvő országok pénzeihez képest, ráadásul Magyarország nemcsak önálló hadsereg, önálló diplomáciai kar, hanem önálló jegybank nélkül is lépett be egy világháborúba 1914-ben, amelynek elvesztésekor szembesült azzal: a külső hatásoknak szinte védtelenül ki van szolgáltatva.
„Ha holnap felállítják az önálló magyar bankot, holnapután egész bizonyosan legalább száz percenttel jobb lesz a pénzünk értéke. Legalább száz percenttel gazdagabbak és erősebbek leszünk.” Ez nyilvánvalóan hamis beállítás volt, hiszen amikor már volt nemzeti bank, akkor a világtörténelem legnagyobb inflációját produkálta Magyarország: gondoljunk a pengő elértéktelenedésére a második világháború után. Nem az önálló jegybankra, hanem helyes (gazdaság)politikára van szükség a pénzügyi stabilitáshoz. S mint látni fogjuk, az adott korban ezt már mások is felismerték, bár ők nem a Magyarország vezércikkeit írták.
A Magyarország szerzője leszögezte: „ha most kilenc esztendeje a mi pártunk győz, akkor ma bizonyosan önálló bankunk van, s akkor jó a pénzünk, gazdag és erős a gazdasági életünk.” Vagyis a lap a függetlenségi párti érvelést újította fel 1918-ban. Ám ekkor a kormány minden mást a háborús céloknak rendelt alá, a nemzeti bank nem tudott volna szembeszegülni a kormányzati akarattal. A vezércikkírót persze ez nem izgatta, s így fogalmazott, az osztrák-magyar közös jegybankra célozva: „Milyen tengerére volt szükség a bűnöknek, milyen undok özönére a gyalázatosságoknak, hogy letörjék az önálló bank s a gazdasági önállóság törekvését s ráerőszakolják az országra a közös bankot!” (…) „Minket letörtek, mikor harcba mentünk az önálló bankért. Elbuktunk. De most már bizonyos, most már a legyőzőink is elismerik, hogy nekünk volt igazunk. (…) Keserű elégtétel.”
Józanabb elemzés látott napvilágot a svájci frank „elszálló” árfolyamáról 1918 júniusában. A Világ újságírója, Dr. Bernát Ottó vizsgálta meg a nemzetközi és a hazai pénzügyi helyzetet. A dollár esését a svájci frankkal szemben egyedi és átmeneti tényezők hatásának tudta be (igaza volt). De a francia és az angol pénz tartósabb gyengülésén örvendezőket is kiábrándította: szerinte Anglia és Franciaország a háború után gyorsabban fogja helyreállítani gazdaságát, mint „mi”. (Ez alatt 1918 júniusában Bernát még az Osztrák-Magyar Monarchiát értette, nem is sejthette, mennyire igaza lesz, csak éppen nem csupán pénzügyi szempontból, hanem azért, mert a Monarchia fog szűnni.) A közös pénz, az osztrák-magyar korona elértéktelenedésének igazi okozóját helyesen látta Bernát: szerinte nemcsak a háború okozta a devalválódást, hanem Ausztria-Magyarország komoly gazdasági és strukturális problémái. Ezek közül csak az egyik ok volt a háborús kiadások miatt egekbe szökő fedezetlen (papír)pénzkibocsátás. Az igazi különbség a gazdag Anglia és Franciaország, illetve a Monarchia között az, hogy a két nyugati állam 1914 előtt exportőr volt, de „mi már a háború előtt is el voltunk adósodva a külföldön s nekünk már a háború előtt is nagyobb volt a behozatalunk, mint a kivitelünk”. Mélyebb volt a baj nálunk, és ezért új valutaszabályozásra lett volna szükség. Előbb a fedezetlen papírpénzeket kellett volna bevonni vagy a békebeli szintre csökkenteni. De ez még önmagában nem lett volna elég az elszaladó kiadások fedezésére: a bevételről is gondoskodni kellett volna, ezért magas vagyonadó bevezetését, sőt „nagy állami kisajátítás”-t javasolt. Ez tehát „nemcsak valutareform, hanem a legnagyobb szociális reform is lesz Magyarország történetében”. Végül nemcsak a Magyarország, hanem a Világ cikkírója is álmodozni kezdett, de hát a Monarchia összeomlása előtt pár hónappal a magyar politikai elit már annyira alkalmatlan volt bármiféle érdemi reformra, hogy az álmodozások (és hamarosan a rémálmok) kora jött el.
B.B.: Nekünk volt igazunk = Magyarország, 1918. szeptember 1.
Dr. Bernát Ottó: Huszonkét milliárd = Világ, 1918. június 1.
Készítette: Szegő Iván Miklós
Magyarország, 1918. szeptember 1.
(B. B.) Kétségbeejtő módon lehanyatlott a pénzünk értéke. S még egyre hanyatlik. 100 svájci frankért a békében 98 koronát adtunk. Ma 253 koronát kell adnunk érte. A tönkrevert Szerbországnak, Oláhországnak, Montenegrónak értékesebb a pénze, mint a diadalmas Magyarországé és Ausztriáé. Összegyűltek s tanakodtak a két ország kormányemberei. Mit csináljanak? Hogy segítsenek ezen a rémséges bajon, amely talán a legnagyobb s legfenyegetőbb minden ránk szakadt gazdasági baj közt?
A magyar kormánynak tudnék tanácsolni egy feltétlenül biztos és feltétlenül jó segítő eszközt: állítsa fel sürgősen az önálló magyar nemzeti jegybankot.
Ha holnap felállítják az önálló magyar bankot, holnapután egész bizonyosan legalább száz percenttel jobb lesz a pénzünk értéke. legalább száz percenttel gazdagabbak és erősebbek leszünk.
Ha ma önálló bankunk lenne, a mi koronánk bizonyosan többet érne, mint a német márka. Így pedig csaknem 170 koronát kell adnunk 100 német márkáért.
Ha ma önálló bankunk lenne, mi lennénk a legkedvezőbb pénzügyi helyzetben, nemcsak a központi hatalmak országai közt, de talán Európa összes hadviselő országai közt is.
Kétségtelen dolog ez most már. Nyíltan hirdetik a magyar pénzügyi szakemberek. S nem tagadják az osztrákok se.
Látjátok feleim! Most kilenc esztendeje mi voltunk a gonoszok, a felforgatók, mert követeltük az önálló bankot s még a felkínált kormányhatalmat se akartuk vállalni az önálló bank nélkül.
Egymásután szólaltak meg a tudósok, az állambölcsek, s elmondták, hogy mi nem értünk a dologhoz, hogy a közös bank áldás a mi számunkra, az önálló bank pedig halálos veszedelem lenne, mert pénzügyi bukásba sodorná az országot.
Elmondták, hogy nem lenne értéke a pénzünknek, mert nem tudnánk elég aranyfedezetet szerezni hozzá. Most láthatják a bölcsek, hogy mi az igazi fedezete egy ország pénzének. Nem a halott arany, amely ott tesped valami bécsi bankpincében, hanem az élő gazdasági erő, amely alkot és termel mindenfelé az ország földjén.
Elmondták, hogy szegények vagyunk s a gazdag Ausztria segítsége nélkül nem tudnánk megállani a magunk lábán. Most láthatják a tudósok, hogy valósággal mi volnánk a gazdagok s Ausztria a szegény. És nemcsak mi magunk meg tudunk állni jól a magunk lábán, hanem Ausztria is egészen a mi lábunkon áll.  És éppen azért nehéz csak a lábunk, mert azon áll Ausztria is. Másképp, még a most ránk súlyosodott irtózatos terhekkel is, könnyen és biztosan tudnánk járni rajta.
S a tudósok után, az állambölcsek utáni megszólalt a sópénz, megszólalt a hivatali erőszak és a csendőrszurony. Mind mi ellenünk. Mind csak azért, hogy megfojtsák, legázolják az önálló magyar bankért s a gazdasági önállóságért vívott küzdelmünket. Micsoda hadjárat volt az, Istenem, micsoda hadjárat! Mennyi szenny, mennyi gaztett, mennyi becstelenség! Milyen tengerére volt szükség a bűnöknek, milyen undok özönére a gyalázatosságoknak, hogy letörjék az önálló bank s a gazdasági önállóság törekvését s ráerőszakolják az országra a közös bankot!
Elől sötétlett a vezér, a gazdasági önállóság esküdt ellensége, Tisza István. Utána, bölcsek, tudósok, államférfiak és panamisták — ó, nagyon sok panamisták! —, akik mind azt hirdették, hogy egy Istenünk, egy Megváltónk, egy Boldogítónk van csak: a közös bank.
És velük egy egész nagyhangú sajtó, amely megvetéssel, gyűlölettel és válogatott rágalmakkal támadta szüntelenül az önálló bankért küzdő „kisded bankcsoportot”. Áruló volt, ostoba volt és tudatlan volt mindenki, aki az önálló bankot követelte, — bölcs volt, művelt volt és hazafi volt mind, aki a közös bank áldásait magasztalta. Letörtek minket. Letörték az önálló bankot. Győztek, s most itt a győzelmük gyümölcse. Most itt a boldogság, amit az ő diadaluk hozott a nemzet számára.
Melléjük állt a választók többsége. Igaz, nem ingyen. Jó drágán: negyvenmillióért. Annyiba került a munkapárt választási diadala. Milyen sok ezermillió kárt meg veszteséget fizetett azóta vissza ez a szerencsétlen ország azért a negyvenmillióért!
Ha most kilenc esztendeje a mi pártunk győz, akkor ma bizonyosan önálló bankunk van, s akkor jó a pénzünk, gazdag és erős a gazdasági életünk. Akkor ma kétszeres gazdasági erővel állhatna Magyarország a királya mellett ebben a sorsdöntő nagy küzdelemben. Így hiába egészséges a mi pénzünk. Az osztrák pénz beteg, s ez a betegség elsorvasztja a magyar pénzt is, a magyar gazdasági életet is. Mind csak a közös bank miatt.
Minket letörtek, mikor harcba mentünk az önálló bankért. Elbuktunk. De most már bizonyos, most már a legyőzőink is elismerik, hogy nekünk volt igazunk. A megszédített, megfélemlített, megvesztegetett választók akkor Tiszáéknak adtak igazat. Az események most nekünk szolgáltatnak igazságot.
Keserű elégtétel. De legalább okulna rajta ez az önmagát rontó, saját jövőjét, saját szerencséjét könnyelműen elalkuvó nemzet! Minden, ami ma történik, minden, ami kárunk van, minden, amit szenvedünk, világosan tanítja, hogy átok rajtunk a gazdasági közösség, s egy hozhat csak a számunkra erőt, életet, boldogulást: a gazdasági önállóság! Megérti-e végre a nemzet ezt a nagy tanulságot? Erősebb lesz-e végre a jövő választáson ez a tanulság, erősebb lesz-e a gazdasági közösségből fakadt szenvedések emléke, mint a közösügyes kormány hatalmi parancsa és vesztegető pénze?
És a tudósok, a bölcsek, a Tiszák merik-e majd a jövő választáson megint azt hirdetni, hogy a közös bankban és a gazdasági közönségben van a jövőnk és a boldogulásunk?
Előző bejegyzés A cenzúra és a radikalizálódott olvasótábor szorításában – vezércikk a Népszavában, a NépszavárólKövetkező bejegyzés Újabb sikertelen merénylet Lenin ellen
Mit ír az újság?
copyright 2009, Politikatörténeti Intézet, Minden jog fenntartva