hu hu hu hu nl fr hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu en hu en hu hu en en en hu hu en hu en hu hu de hu hu hu sk hu hu hu hu en hu hu hu hu nn it hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu en hu uk hu hu hu hu hu hu hu en hu en hu
Palackba zárt üzenetek... | Egy székely (jómunkásember) feljegyzései az utókornak?
Vannak olyan kollégáim a munkahelyen akik úgy alakítják ki a napjukat, hogy minék kevesebbet kelljen felállniuk a székről (értsd, lazsálnak, lopják a napot). Nem azt mondom, hogy nem dolgoznak de sokszor csak irigykedek rájuk mert én sokszor nem tudok leülni egy kicsit pihenni mert a munkám nem engedi, sőt sokszor a székemet sem találom. Az is igaz, hogy senki sem szeret ilyen helyen melózni de az eszem megáll amikor látom, hogy lehetetlen időpontokban nassolnak vagy csak simán a telefonjukon lógnak. Sokan még szombaton is bejönnek mondván, hogy valahogy csal eltelik, valójában pedig semmit sem csinálnak és duplán fizetik. A főnökök érdekes módon ezt nem látják de azt sem, hogy sokszor a hátamon csurog a víz úgy kell kapkodjak a bal oldalamon pedig a kedves kolléganő palacsintázik. De nem kell aggódni hisz a világ első számú, elektromos motorokat gyártó vállalatánál dolgozok, éljen a termelékenység és az energiahatékonyság! Tehát szóljon a fenti dal, amit nekik dedikálok szeretettel!
Az állásbörzét a helyi média már egy hónappal a megrendezése előtt nyomatja és minden nap jut egy cég amit részletesen bemutatnak. Soha nem voltam még ilyen rendezvényen de nagyon szeretném egyszer megtrollkodni, hisz észrevettem, hogy mindig ugyanazok a résztvevők vannak jelen. E jelenség mögött az áll, hogy nem találnak melósokat mert tudjuk, hogy munkaerő krízis van és már csak idő kérdése, hogy ha nem szeretnék végleg bezárni a boltot akkor kénytelenek lesznek idehozni az olcsóbb, ázsiai munkaerőt (a köztisztasági vállalat már lépett). Szerintem az egész úgy zajlik, hogy a standoknál a szépen felöltözött nénik és bácsik, készségesen fogadják az érdeklődőket de nem árulják el a legfontosabbat a fizetés nagyságát tehát egy átverés az egész mert ha már megegyeztél és eljutsz az interjúig akkor sem derül ki semmi, azt ígérik, hogy három hónap után fizetésemelés jön, ha megfelelsz nekik. Persze az idő letelte után, hallgatnak mint szaratog a fűben és amikor kezded rázni az öklöd csak utána emelik meg egy kicsit a béred, pedig az infláció már elszaladt és nyakunkon az energiaválság. Bíz Isten elmennék és rányomtatnám egy trikóra amit viselnék, hogy “Kész átverés az egész, jobb ha mással töltöd az időd!”.
Régebb sokat jártunk gombászni apámmal és az akkori haverokkal az erdőbe de emlékszer, hogy egyszer annyi mezei csiperkét találtunk egy mezőn, hogy alig bírtuk az autóig elvinni (mint kiderült, birkák legelésztek arrafelé és az időjárás is kedvező volt). Az legkirályibb a vargánya volt majd a rókagomba és hát utoljára a képen látható. Most visszagondolva nagyon élveztem, gyerekfejjel amint a sűrű erdőben kerestük és amikor találtam egy nagy példányt akkor felkiáltottam, hogy mindenki rám figyeljen… De elmúltak azok a szép idők és hát soha nem gondoltam volna, hogy a városi dzsungelben is található gomba. Az ipari parkban még mindig sok a zöld övezet és sokszor láttam már embereket amint keresgélnek valamit sőt az uzsonnaszünetben a gyár kertjében is találtam. A nyáron szárazság volt de amint jött az eső elhatároztam, hogy amikor hazafele tekerek kipróbálom a szerencsém és hát ez lett az eredménye. A kedves feleségem fenntartással is de elkészítette (a fenti képre ráeresztettem a mesterséges intelligenciát is), majonézes gombakrém-ként és nem mérgeztem meg magam.
Posted in filózások and tagged gomba, város | Hozzászólás
Sajnos úgy alakult az életem, hogy amint már említettem egy multinacionális cégnél dolgozok mint jómunkásember. Olyan kollégákkal vagyok körbevéve (tisztelet a kivétel) akikkel semmi közös mondanivalónk nincsen. Na de milyenek is ők, hogyan ismernél rájuk? Fizetésnapkor az első dolga, hogy kivegye a pénzt az automatából (majd panaszkodik, hogy el kell menjen a villanyszámlát befizetni), mindig csak az akciókat lesi, busszal ingázik és reggel a gyárban veszi meg a reggelijét (ami nem más mint a sós perec), látszik a ruházatán, hogy turkálóból vette, soha nem vesz ebédet, nem használ dezodort, ezért nagy melegben kissé savanykás a pH értéke, általában mindent a piacról szerez be, munkaruhában megy haza és nem hiszi el, hogy a botban lévő, organikus termékek tényleg azok azt mondja, hogy a tévében mindig hazudnak (kivéve a magyar királyit, tehát elhiszi a fideszi propagandát) a kultúrára nem áldoz (utoljára akkor volt színházba amikor még diák volt) a híreket az ismerősei szolgáltatják a Facebookon a maszkot az orra alatt hordta és naponta elismétli, hogy kicsi a fizetése (de nem harcol a jogaiért, nem tudja, hogy mi a szakszervezetet), egy olyan zacskóban hozza az uzsonnáját ami már megjárta a Góbi sivatagot (majd begyömöszöli a közös hűtőbe). Mindezért részben a nyomorúsága a felelős de nem tesz semmit, hogy jobbá tegye az életét. Ilyen embereknek hiába is próbálod elmagyarázni, hogy az energiaválságért, Putyin a felelős és a koronavírus járványt a klímaválság, vagyis az ember idézte elő (nem egy kínai a laboratóriumban).
Posted in filózások and tagged klímaváltozás, kolléga, koronavírus, munkahely | Hozzászólás
Photo by Live on Shot on Pexels.com
Amikor anya megkérdi a család előtt, hogy “mit főzzek” akkor senki nem tud válaszolni, erre a kérdésre vagy csak részben. Senkinek nem ugrik be, hogy a múltkori, csőben sült brokkoli, hagymás basamellel milyen finom volt és csak a magyar konyha egyik slágere, a rakott krumpli jut az eszébe. Nem tudom, hogy miért van ez, talán rossz időben hangzik el a kérdés vagy a tinédzser gyerek épp lövöldözős játékkal játszik és ezért esik nehezére gondolkodni ezen. Én egyszer elhatároztam, hogy lejegyzem a finom ételeket és ilyenkor abból böngészek de mondanom sem kell, hogy a mai napig is csak három tétel áll benne. Az egyik megoldás, regisztrálni egy receptes portálon és megcsillagozni a kedvenc ételeket de valahogy ez sem vállt be. Tehát amikor újra elhangzik a kérdés akkor anyán kívül mindenki tanácstalan…
Posted in filózások and tagged étel, konyha | Hozzászólás
A gólyák már elmentek
Photo by Nubia Navarro (nubikini) on Pexels.com
A nyár kezdete előtt mindig megfogadom, hogy 100%-ban ki fogom használni, minden hétvégén bicajozok egyet és elmegyünk valamilyen exótikus helyre a szabadság alatt. Most amikor már kopogtat az ősz rá kellett jönnöm, hogy majdnem semmit sem tudtam megvalósítani ebből, mert nem minden hétvégén volt jó idő (vagy esett az eső vagy erős szél fújt) és ugrott a tengerparti nyaralás is (azt viszont tudom, hogy ha jót szeretnél a természetnek akkor nem repülsz) mert bekavart az infláció, pandémia stb. Ezért érthető, hogy nem várom a hideg, őszi/téli, esős reggeleket amikor biciklizni fogok a munkahelyre, illetve a nemzetközi helyzet fokozódása miatt, esetleg megfagyok télen a lakásban…
Posted in filózások and tagged nyár | Hozzászólás
Photo by Nawfal Makarim on Pexels.com
Elárulom, hogy én otthonülő típus vagyok és sokszor ha elfogy a kenyér de van mondjuk, friss padlizsánkrém még akkor sincs kedvem lemenni a közeli kisboltba, inkább eszek valami mást (pedig rendelhetnék interneten is de azt még luxusnak tartom). Az igazsága az hogy legtöbbször azért nem mozdulnék ki otthonról mert egyszerűen nincsen kedvem találkozni olyan kollégákkal akik nagyon távol állnak tőlem. Van egy érdekes jelenség a hikikomori ami Japánból származik és olyan embereket érint akik hat hónapnál tovább ki sem mozdultak a házból, különböző okok miatt. Számukra a legnagyobb gond az hogy nem tudnak megfelelni a társadalmi elvárásoknak és nem bírják a kudarcot. Nagyon sokszor nekem is ilyen a hangulatom és csodálkozok azokon akik munka után, majdnem minden nap találkoznak valamilyen ismerőssel vagy rokonnal és késő este érnek haza…
Posted in filózások and tagged emberismeret, munka | Hozzászólás
Bart Claeys – Schiphol – Plane Crash
Döbbentem vettem észre, hogy az utóbbi tíz évben a legnagyobb tragédiák mindig a nyári szabadságom alatt történtek (többnyire augusztusban), ekkor vitte végbe borzalmas tettét norvég mészárosként elhíresült Breivik, meghalt Michael Jakcson az oroszbarát szeparatisták lelőtték a maláj repülőgépet és összeomlott a Morandi híd, Genovában. A tavaly nem nagyon történt semmi csak egy kis apróság augusztusban drágult meg a gáz, elkezdődött az infláció. Nem tudom, hogy mi fog most történni, merénylet áldozata lesz Putyin, megbukik Orbán Viktor vagy Ukrajnába ledobják az oroszok a taktikai atombombát? Hát reméljük a legjobbakat és mindenkinek balesetmentes nyaralást kívánok!
Posted in filózások and tagged nyár, tragédia | Hozzászólás
Olyan történetet szeretnék elmesélni ami olyan cégekről szól amik olyan szolgáltatásokat/ételeket hirdetnek amik nem is léteznek. Rendeltem egy terméket az interneten ami nem vált be ezért visszaküldtem a futárral (DPD) és elcseréltem egy másikkal, amikor hozta a megfelelőt akkor ki kellett fizetni a szállítási költséget (én ezt mindig online intézem, elkerülve a bonyodalmakat). Nálam sosincs készpénz de megtudtam, hogy ki lehet fizetni bankkártyával de amikor telefonált az emberke és rákérdeztem akkor azt mondta, hogy hát sajnos nem lehet!? Szerencsére a kollégám kisegített (mert a munkahelyi címre kértem a kézbesítést) és megoldottam a problémát. Egyik nap sokáig tébláboltunk a városban és estefele úgy döntöttünk, hogy ott vacsorázunk ezért kiválasztottunk egy újonnan nyílt éttermet ami büszkén hirdette, hogy van vegán hamburgerjük is (Jerome), innen már mindenki kitalálhatja, hogy nem volt pedig a közeli szupermarketben több típusú ilyen félkészétel is van (Kaufland). A történtek tanulsága pedig az hogy ne higgy a szemednek mert átvernek…
Posted in filózások and tagged cég, Románia, szolgáltatás | Hozzászólás
Minden évben, Tusnádon a “király” mond egy fontos beszédet amit a hívei tátott szájjal hallgatnak. Én soha nem vettem részt ilyen eseményen ezért megbízok a független sajtó képviselőiben és miután elolvasom a tudósításaikat, leszűröm a tanulságokat. Egy olyan miniszterelnök beszélt aki egész Európáért aggódik és azt mondja, hogy a dekadens Nyugaton (mert genderőrület van és ott a “libernyákok” kormányoznak a melegek pedig megházasodhatnak) a bajok 2030-ra fognak tetőzni és akkor Kelet-Közép Európa lesz a kontinens megmentője, hisz a népességcsökkenés miatt, lakosságcsere fog történni (jönnek a migránsok, Soros iránymutatásával), a háborút Putyin azért indította el mert Ukrajna túl elnyugatiasodott, sőt még NATO tagállam is szeretett volna lenni és mivel Brüsszelben nem tudnak megegyezni, majdnem semmiben a télen meg fogunk fagyni mert az oroszok elzárják a gázcsapot de bezzeg ha Trump maradt volna az EÁ elnöke és Merkel nem ment volna nyugdíjba akkor most más lenne a helyzet és ami a legfontosabb, hogy a magyar ember nem keverék faj?! A klímaválságról nem esett szó, pedig a legtöbb baj okozója ez a jelenség amit az ember okoz. Én úgy látom, hogy a miniszterelnök úr még mindig nagyon népszerű, Székelyföldön és ott úgy látják mint a Messiást és mindenben egyetértenek vele, kedvencem az autentikus, szalmakalapos, székely bácsi.
Posted in filózások and tagged Európa, politika | Hozzászólás
autók Balkanizmus Basescu bicikli cég divat egészség emberismeret emberiség EU falu film francia futball főnök gasztronómia gyereknevelés hobbi humor háború hírek időjárás influenza Internet iskola járvány játék Karácsony kerékpár klímaváltozás kolléga koronavírus korrupció képregény könyv környezetszennyezés környezettudatosság környezetvédelem lakásfelújítás magyarok multik munka munkahely Nagyvárad nyaralás nyár online politika pénz QR-kód romanizmus Románia románok sport stressz számítógép székely Székelyföld tanűgy tévé tömegközlekedés uborkaszezon vallás vicc válság vásárlás zene állatok élelmiszer életmód összeesküvés elmélet ötlet újév ünneplés ősz
Archívum Hónap kiválasztása 2022 október 2022 szeptember 2022 augusztus 2022 július 2022 június 2022 május 2022 április 2022 március 2022 február 2022 január 2021 december 2021 november 2021 október 2021 szeptember 2021 augusztus 2021 július 2021 június 2021 május 2021 április 2021 március 2021 február 2021 január 2020 december 2020 november 2020 október 2020 szeptember 2020 augusztus 2020 július 2020 június 2020 május 2020 április 2020 március 2020 február 2020 január 2019 december 2019 november 2019 október 2019 szeptember 2019 augusztus 2019 július 2019 június 2019 május 2019 április 2019 március 2019 február 2019 január 2018 december 2018 november 2018 október 2018 szeptember 2018 augusztus 2018 július 2018 június 2018 május 2018 április 2018 március 2018 február 2018 január 2017 december 2017 november 2017 október 2017 szeptember 2017 augusztus 2017 július 2017 június 2017 május 2017 április 2017 március 2017 február 2017 január 2016 december 2016 november 2016 október 2016 szeptember 2016 augusztus 2016 április 2016 február 2015 november 2015 október 2015 január 2014 október 2014 szeptember 2014 július 2013 december 2013 november 2013 szeptember 2013 június 2013 május 2013 április 2013 március 2013 február 2013 január 2012 december 2012 november 2012 október 2012 szeptember 2012 augusztus 2012 július 2012 június 2012 május 2012 április 2012 március 2012 február 2012 január 2011 december 2011 november 2011 október 2011 szeptember 2011 augusztus 2011 július 2011 június 2011 május 2011 április 2011 március 2011 február 2011 január 2010 december 2010 november 2010 október 2010 szeptember 2010 augusztus 2010 július 2010 június 2010 május 2010 április 2010 március 2010 február 2010 január 2009 december 2009 november 2009 október 2009 szeptember 2009 augusztus 2009 július 2009 június 2009 május 2009 április 2009 március 2009 február 2009 január 2008 december 2008 november 2008 október 2008 szeptember 2008 augusztus 2008 július 2008 június 2008 május 2008 április 2008 március 2008 február 2008 január 2007 december 2007 november 2007 október 2007 szeptember 2007 augusztus 2007 július 2007 június 2007 május 2007 április 2007 március 2007 február 2007 január
Already have a WordPress.com account? Log in now.
Honlap megtekintése az Olvasóban
Hozzászóláshoz be kell jelentkezni!