sl sl hu hu hu hu hu sl hu hu hu hu hu hu hu it hu hu hu hbs_lat hu de hu es hu hu hu hu hu hu hu en hu lmo hu hu hu sl hu sv hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en en en en en en en en en en en en fr en fr fr fr fr zh fr oc oc fr oc de fr fr de de es hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hbs_lat hu hu hu en cs de hu en hu en hu pt en hu ceb hbs_lat hu hu hbs_lat hbs_lat hu nl de en sl en en ceb en sl ur hbs_lat pl cs sl es hbs_lat en pl hu id hbs_lat cs hbs_lat hbs_lat lv en hu en hu pt en hbs_lat cs hbs_lat tr hbs_lat en sl fi hbs_lat en it cs hbs_lat hbs_lat hbs_lat hbs_lat sl sk hbs_lat en hbs_lat sl en en sl hbs_lat hbs_lat en sk pl sl hu hbs_lat sv en hbs_lat sl en hbs_lat sl sl hbs_lat sl hbs_lat en hbs_lat it sv sl hbs_lat sv hbs_lat hbs_lat hbs_lat de hbs_lat en pl hbs_lat en hbs_lat sl hbs_lat en pl en it en hbs_lat fi en pt en cs en hbs_lat hbs_lat de hbs_lat en hbs_lat en hbs_lat sl it hbs_lat hbs_lat en sl cs ceb de it sl hbs_lat en en hbs_lat hbs_lat sl nb pl sv pl hbs_lat it lt hbs_lat sl pl hbs_lat hbs_lat hbs_lat hbs_lat sl sl hbs_lat en pl cs it nl de pl hbs_lat sl id hbs_lat it hbs_lat pl sl hbs_lat nb en pt hbs_lat hbs_lat ceb cs hbs_lat en hbs_lat cs cs sl pl en hbs_lat hbs_lat en hbs_lat en war it sl pl hbs_lat cs hbs_lat en hbs_lat cs sl hbs_lat hbs_lat pl en hbs_lat nl fy en hbs_lat en it en sl nl pl en sl sv hu hbs_lat fr sl ceb en hbs_lat it hbs_lat hbs_lat en ceb sl en sl en en fi sl hbs_lat sl sl hbs_lat sl it fi hbs_lat pl cs sv fi hsb hbs_lat hbs_lat sl sv ceb sl sl cs sl hbs_lat hbs_lat fr eo sl sl eu en pl sl hbs_lat sv lt sl sl ceb hbs_lat hbs_lat hbs_lat hsb sk hu sl hbs_lat hbs_lat sl en sl ar hbs_lat sl cs ur hbs_lat hbs_lat nl pl ur hbs_lat hbs_lat en en sl sl cs pt fr ku hbs_lat sl sl en hbs_lat sl pt hbs_lat en pl sv fr sl cs hbs_lat ceb it id cs it cs en sl cs hbs_lat en hbs_lat hbs_lat hbs_lat en hbs_lat pl sl pt sl en id hbs_lat hbs_lat hbs_lat pl vi eo en pt de hbs_lat it hbs_lat pl hbs_lat hbs_lat hbs_lat cs cs es it hbs_lat en hbs_lat ceb pt de de es hbs_lat it li sv it en sl hbs_lat sk hbs_lat hbs_lat sl cs hbs_lat hbs_lat hbs_lat hbs_lat sl hu fr nl hbs_lat hu ceb de hbs_lat de de sq cs sl en cs hbs_lat en hbs_lat hbs_lat sk en hbs_lat hbs_lat hbs_lat en hbs_lat it sl hbs_lat sl hbs_lat it de sl sl eo en sl hbs_lat sl en hbs_lat fy en hbs_lat en en sl cs es fi sl en it en sv en fr sl hbs_lat pl sv sk id hbs_lat sl sl en cs sl hbs_lat hbs_lat fr id cs pl sl ceb it en hbs_lat en ceb en en hbs_lat id fa cs hbs_lat en pt it en fr de hbs_lat en pt hbs_lat cs ms sl fr en en en hbs_lat hbs_lat fr sl sl sl ur nl en sk pl hbs_lat hbs_lat sk ur hbs_lat sl hbs_lat hbs_lat en hbs_lat hbs_lat cs sl sl sl hbs_lat sl hbs_lat fr de en hbs_lat pl en en en en sl en hbs_lat hu id hbs_lat hbs_lat sl fr sl hbs_lat cs lt sl en it sv hbs_lat hbs_lat pl hbs_lat hbs_lat it hbs_lat hbs_lat hbs_lat sl en cs hbs_lat cs hbs_lat hbs_lat hbs_lat pt hbs_lat cs sv sl en en en fi hbs_lat pl pt en pl sl sl hbs_lat en sl hbs_lat hu hbs_lat sk hbs_lat it sl hbs_lat hbs_lat hbs_lat hbs_lat sl en hbs_lat ro es sl en lt cs hbs_lat hbs_lat hbs_lat pl hbs_lat hbs_lat sl nl sl hbs_lat en hbs_lat sl hbs_lat en hbs_lat en hbs_lat hbs_lat sl pl it sv hbs_lat hbs_lat hbs_lat it ur hbs_lat hbs_lat pl sk cs sl cs id hbs_lat sl it hbs_lat sl hbs_lat ceb sl it hbs_lat en cs hbs_lat hbs_lat hbs_lat en hbs_lat hbs_lat hbs_lat en hbs_lat hbs_lat hbs_lat cs fr en cs hbs_lat pl hbs_lat sk en ceb hbs_lat en hbs_lat hbs_lat sl sl en hbs_lat hsb cs hbs_lat en en en en en hbs_lat hbs_lat hbs_lat sk lv it hbs_lat hbs_lat hbs_lat hbs_lat hbs_lat hbs_lat hbs_lat ms en hbs_lat hsb sl hbs_lat en sl nl hbs_lat cs en da hbs_lat sl sk hbs_lat sl hbs_lat hbs_lat en hbs_lat ia cs hbs_lat hbs_lat en ceb sl hbs_lat hbs_lat hbs_lat hbs_lat lt en hu ru et sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hbs_lat id lt hbs_lat it nl pl hbs_lat sl hbs_lat sv fy hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. augusztus 27.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
A Wikimédia Commons tartalmaz Šćitarjevo témájú médiaállományokat.
Šćitarjevo (latinul: Andautonia) falu Horvátországban Zágráb megyében. Közigazgatásilag Velika Goricához tartozik.
Zágráb központjától 12 km-re délkeletre, községközpontjától 7 km-re északkeletre, a Túrmező síkságának északi peremén a Száva jobb partján fekszik.
A Száva termékeny völgye már kezdetektől fogva kedvező feltételeket teremtett az emberi megtelepedéshez. A régészeti leletek tanúsága szerint ez a terület már az újkőkor, az i. e. 6. évezred óta lényegében folyamatosan lakott volt. A rómaiak előtt illírek és kelták lakták e területet. A római civilizáció megjelenése nagy változást hozott a vidék életében. Itt vezetett át a Száván a Sisciából Poetovioba vezető fontos Szávamenti út, valamint a közelben haladt a Sisciából Emonába tartó útvonal is. Ezen utak mentén az 1. században építették fel a rómaiak a mai Šćitarjevo helyén Andautonia városát, mely egészen a 4. századig a Medvednica hegységtől a Vukomerići dombokig, illetve a Zelina folyótól a Szamobori hegyekig terjedő régió közigazgatási központja volt. A város nevét az illírek andauton törzséről kapta és Pannonia Superior tartományhoz tartozott. A fellelt írásos emlékek szerint Andautonia "municipium" volt és a "Republica Andautoniesium" címet viselte, mely független igazgatást biztosított a számára. Rangját a legtöbb horvátországi római városhoz hasonlóan már az 1. század folyamán megszerezte melyet bizonyít tribusa is, a tribus Quirina, melybe mindazon helységek tartoztak, melyek városi rangjukat a Flaviusoknak köszönhették. A feliratok közül, melyeken neve előfordul, egy Petrovinában, egy Šćitarjevóban egy pedig Stenjevecben került napfényre. A korabeli dokumentumok közül Ptolemaeus "Itinerarium" című munkájában Andautonion néven a Dunától félreeső helységek között említi, eszerint szerint azon útvonalon feküdt, mely Sisciát (Sziszek) Poetovióval (Ptuj) kötötte össze. Az Itinerarium szerint Andautonia 27 római mérföldre feküdt Sisciától, mely megfelel a feltárt maradványok helyének. A város a 4. század végén, vagy az 5. század elején pusztult el és többé nem építették újjá.
A régészeti feltárásokat egy nemesember Ivan Bojničić kezdte meg 1880-ban a mai Szent Márton plébániatemplomtól északra a Gradišće nevű helyen. A munka előrehaladtával egymás után bukkantak elő a római város épületeinek falai. Az ősi város két része került napvilágra, az északi részt Gradišćének, a déli Savišćének nevezték el. Az ásatásokat 1969-től a zágrábi archeológiai múzeum és a túrmezei múzeum folytatta tovább, melyek 1981-től a plébánia kertjében is folytatódtak. Ezek során lényegében tisztázódott a római település szerkezete, mely észak-déli irányban mintegy 1000 méterre, kelet-nyugati irányban mintegy 400 méterre terjedt ki. Feltárták az úthálózatot, az utak mentén épült hivatali, szakrális és lakóépületeket, a közfürdőt fűtőrendszerével együtt, a vízvezetékhálózatot és a csatornákat. Előkerültek a házak falfestményei a mozaikok és az épületek márvány elemei is. Sok használati eszköz is előkerült, kerámiák, üvegtárgyak, bronz ékszerek és római pénz. A temető a közfürdő közelében feküdt. Az ásatás eredményeit bemutató régészeti park 1994-óta látogatható. Legnevezetesebb régészeti emlékei az a három emlékkő, melyek Petrovinában, Šćitarjevóban és Stenjevecben kerültek elő és amelyeket Funisulanus Vettonianusnak, Trajanus Deciusnak és Herennia Etruscillának állítottak a város polgárai. A negyedik kőemlék Óbudán került a napvilágra, ez egy Andauotniából származó lovaskatona síremléke, akit a sírkő a felirat felett domborműben is megörökít.
A falunak 1857-ben 177, 1910-ben 267 lakosa volt. Trianon előtt Zágráb vármegye Nagygoricai járásához tartozott. 2001-ben 442 lakosa volt.
Az Andautonia régészeti park a település északi részén, a plébániatemplomtól északra található, 1994 óta látogatható. A feltárt terület észak-déli irányban mintegy 1000 méterre, kelet-nyugati irányban mintegy 400 méterre terjed ki, melynek egy része látható. Az utak kövezettek, árkádokkal határoltak. A főút északi oldalán láthatók a közfürdő maradványai a medencékkel, a vezetékek csöveivel és a központi fűtési rendszerrel. A főút nyugati oldalán két nagyméretű épületet tártak fel a freskók a mozaikpadló, a küszöbök és a központi fűtés maradványaival. Ezek nyilvánvalóan fényűző paloták voltak. Előkerültek, kerámiák, üvegtárgyak, bronz ékszerek és római pénz is. A tárgyi emlékek egy módosabb római város képét vetítik elénk.
Szent Márton püspök tiszteletére szentelt plébániatemploma[3] a falu közepén, egy enyhe dombon található, nem messze a római középületek maradványaitól. A templom 1642-ben épült, 1758 és 1768 között felújították és bővítették. Egyhajós, barokk épület, szűkített háromoldalú apszissal záródó szentéllyel, a főhomlokzaton téglalap alakú harangtoronnyal. Azokbó a téglákból és kövekből épült, amelyek a római romokhoz tartoztak. A templom körül falazott cinterem húzódik. Belseje csehsüveg boltozattal boltozott, polikróm kerámia burkolatú. A templomot 1880-ban egy földrengés rongálta meg, majd Hermann Bollé vezetésével historikus stílusban restaurálták. Az értékes berendezés (oltárok, szószék, orgona, liturgikus felszerelés stb.) a 17. és 20. század közötti időszakból származik. Északnyugat-Horvátország egyik legértékesebb barokk szakrális épülete.
A Fájdalmas Krisztus utikápolna[4] Šćitarjevo déli részén, egy útelágazásnál található. Feltételezések szerint az 1880-as földrengés után épült neoromán stílusban. Krisztus polikróm kőszobrát egy ismeretlen helyi mester készítette a 17. század elején. Ez a nagygoricai térség egyik legfontosabb hasonló építménye, kulturális, történelmi, építészeti és tájképi értékkel bír.
Velika Gorica hivatalos oldala
Velika Gorica turisztikai egyesületének honlapja
Andautonia régészeti park honlapja
A helyi önkéntes tűzoltóegylet honlapja
Ókori lexikon szerk. Petz Vilmos Bo. 1902-1904.
↑ Horvát Statisztikai Hivatal. (Hozzáférés: 2012. január 11.)
↑ - Republika Hrvatska - Državni zavod za statistiku: Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857-2001
↑ Örökségvédelmi jegyzékszáma: Z-6387.
↑ Örökségvédelmi jegyzékszáma: Z-7370.
Sveti Martin pod Okićem
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Šćitarjevo&oldid=25213341”
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2022. augusztus 27., 09:42
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.