hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu oc hu en hu de hu oc hu hu de hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu lt hu hu hu hu pl hu hu pl pl hu hu hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en id vi el fr nb ru hbs_lat hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2021. július 1.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
A Wikimédia Commons tartalmaz Kígyós témájú médiaállományokat.
A Kígyós-főcsatorna a Duna vízgyűjtő medencéjébe tartozó nem hajózható vízfolyás. A Felső-Bácska legjelentősebb vízforrása. Hossza 129 km,[1] melyből 92 km Magyarország, 37 km pedig Szerbia területén található. Összesen nyolcszor szeli át a magyar-szerb államhatárt egy rövid, körülbelül 15 km-es szakaszon.
6 Települések a csatorna mentén
Az eredetileg mind magyarul, mind szerbül Kígyósként ismert vízfolyás, feltehetőleg a kanyargós, kígyózó jellegéről kapta nevét. Szerb oldalon a mai hivatalos elnevezése : Plazović.
magyarul : Kígyós, Kígyós-csatorna, Kígyós-ér
szerbül : Kiđoš (Kиђoш), Plazović (ПлaзoBић)
A Kígyós bácsalmási ágát 1926-ban szabályozták. 1952-ben a régiót ért szárazság következtében teljesen kiszáradt. Ellenben, 1970-es és 2004-es év során a felduzzadt Kígyós jelentős árvízkárokat okozott a környező falvakban.
A főcsatorna a Jánoshalmai járás területéről indul, eleinte dél felé, majd a Bácsalmási járás területén folyik tovább délnyugati irányban kanyarogva. Monostorszegtől (Bački Monoštor) 3 km-re éri el a Ferenc-csatornát, mely nagyobb ágának neve szerbül Beлиkи kaHaл / Veliki kanal, a kisebbik ága pedig a Mali kanal / Maли kaHaл.
Két oldalági vízfolyás táplálja: a Mátételki-Kígyós csatorna és a Bokodi-Kígyós csatorna.
A Mátételki-Kígyós csatorna Tataházától északra ered. A falut elhagyva déli irányba Mátételke felé veszi az útját. A szerb államhatár előtt Bácsalmás és Madaras között éri el a Kígyós-főcsatornát.
Ez a vízfolyás két patak összefolyásából alakul. Az egyik ága Borota községnél, míg a másik Rém községnél ered. A két patak Felsőszentiván határában egyesül és folytatja útját déli irányba Bácsbokod és Bácsborsód érintésével. A Kígyós-főcsatornát, a szerb-magyar államhatár szerb oldalán, Regőce és Katymár között éri el.
A Kígyós-főcsatorna vízhozama igen alacsony, csak természetes vízkészlettel rendelkezik, így Bács-Kiskun megye egyik legkedvezőtlenebb vízminőségű vízrendszere, mert a legkisebb szennyező hatásokat sem képes mérsékelni.
Átlagos szélessége 3–5 m, mélysége 40–100 cm.
Települések a csatorna mentén[szerkesztés]
Regőce (Pиђицa / Riđica) (Szerbia)
Bácskörtés (KpyшeBљe / Kruševlje) (Szerbia)
Béreg (Бaчkи Бper / Bački Breg) (Szerbia)
Küllőd (KoлyT / Kolut) (Szerbia)
Bezdán (БeздaH / Bezdan) (Szerbia)
Monostorszeg (Бaчkи MoHoшTop / Bački Monoštor) (Szerbia)
↑ Más forrás szerint a folyó teljes hossza 126,47 km, melyből 74 km Magyarország, 52,47 km pedig Szerbia területén található. cf. Vladimir Stojanović, Dušan Mijović : Evaluation of geodiversity of the Western Backa Danube region in the planning documents and opportunities for improvement
Földrajzportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Kígyós-főcsatorna&oldid=24004310”
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2021. július 1., 13:15
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.