hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu ca hu hu hu hu hu hu hu hu en hu ca hu fr hu hu hu hu hu hu hu eu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu ms de hu hu sk sk sk de hu et hy en hu hu fr fr fr fr en fr fr fr fr fr fr fr fr hu ru fr fr fr fr pl fr fr fr fr fr fr en hu fr hu fr fr fr fr fr fr fr fr en el fr hu fr fr de fr de fr fr fr fr fr fr fr fr hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu en hu hu hu de de de hu hu en en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en en en en en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
Felsőörs község Veszprém megyében, a Balatonalmádi járásban. A Balaton-felvidék azon települései közé tartozik, ahonnan – legalábbis a település egy része felől – látni lehet ugyan a Balatont, de saját tóparttal a helység nem rendelkezik. A település Szent István király korától egészen 1946-ig Zala vármegyéhez tartozott.
A település központja a rajta átvezető 7219-es úttal, a levegőből
A Wikimédia Commons tartalmaz Felsőörs témájú médiaállományokat.
Felsőörs a Veszprém, Balatonalmádi és Balatonfüred által közrezárt háromszögben fekszik, Balatonalmáditól körülbelül 5, Veszprémtől 8, Balatonfüredtől kicsit több mint 12 kilométerre. Főutcája a 7219-es út, amely sok irányváltással, de nagyjából észak-déli irányban húzódik végig a település házai között; Balatonalmádi felől ebbe torkollik bele, a község délkeleti szélén a 7218-as út.
A középkorban a mai Balatonalmádi és Paloznak között, a Balaton mellett feküdt az Örs nevű királyi föld, amely már a 13. században három részre vált - a mai Alsóörsre, Felsőörsre és Lovasra. Felsőörs „felső” jelzője helyett a középkorban gyakran olvassuk a „kővágó”, ritkábban a „vágó” jelzőt, mert határában malom- és más kövek készítésére alkalmas kőanyagot fejtettek. Ennek a jelentőségére utal, hogy a 13. század végén „kőhordóút” nevet említenek okleveleink.
Forrás: KNMI Climate Explorer. Határoló koordináták:46.75-47.25 É; 17.75.18.25 K; Időszak: 1986-2015; Az értékek mint havi átlag, havi maximum, havi minimum és havi átlagos összegként értendők
A Felsőörs területén fellelhető kőzetek nagy része a földtörténeti középkor triász időszakában képződött, tengeri környezetben. Felsőörs legdélibb területein megtalálható a felső perm időszak folyóvízi üledéke, a Balaton-felvidéki homokkő formáció, mint a földtörténeti ókor egyetlen képviselője. A perm–triász kihalási esemény idején képződött üledékek rosszul feltártak a település szűkebb környezetében, legközelebb Balatonalmádi és a Balatonfüred részét képző Balatonarácson tanulmányozhatók. Az erre települő arácsi márga formáció a Lovasi-Séd völgyét kísérő műút bevágásában vehető szemügyre. Az üledék jellegzetes kagylói a Claraia-félék, melyek a tömeges fajpusztulás után létező túlélő fauna tagjai voltak. Ugyanebben a sorozatban lencseszerű halmazokban (tafocönózis) néhol kisebb tengeri csigák összesodrott vázai is megfigyelhetők. A formáció a lassan rejtő perm időszaki árapálysíkság triász eleji elöntésével kialakult enyhén lejtő tengeri rámpán jött létre. A nyílt tengertől ezt a víztömeget feltehetően turzások választották el, az izoláció azonban nem volt teljes, amire a fauna megléte is utal.
Északi irányba haladva a rétegek tovább fiatalodnak. A hidegkúti dolomit formáció kőzete parti lagúna- (ún. szabkha-) jellegű árapálysíkságon jött létre, ahol a lagúnák vize a tengertől elválasztva túlságosan nagy koncentrációban tartalmazott sókat ahhoz, hogy azt az élőlények elviseljék. A Miske-sziklától kissé délre olyan kőzetsorozat is megfigyelhető, ahol a sók (pl. kálium-klorid, anhidrit) másodlagos kioldódásával képződött üregek látszanak a kőzetben (méhsejtes szerkezet). Az ősföldrajzi és klimatikus viszonyok a mai Perzsa-öbölére emlékeztethettek ebben a korban. A dolomitra újra nyíltabb tengerben leülepedett kőzetek települnek, ez a csopaki márga formáció. A formáció tengeri puhatestűek, elvétve ammoniteszek - pl. Tirolites, gyakrabban kagylók, pl. Costatoria costata, Bakevellia fajok - fosszíliáit tartalmazza. Ebben a formációban viharüledékek is megfigyelhetők.
A soron következő aszófői dolomit és az iszkahegyi mészkő formáció rétegei a Királykúti- és Malom-patak összeömlésének magasságában majdnem függőleges helyzetbe pikkelyeződtek fel a későbbi tektonika hatására. Ezek az általában jól rétegzett, részben árapálysíksági, részben lagunáris üledékek a nyílt tengeri kapcsolat ismételt elvesztését, a terület feltöltődését jelzik. Néhol férgek mászásnyomai (nyomfosszíliák) nagy mennyiségben figyelhetők meg az iszkahegyi mészkő formációban. Feltehetően a nyílt tengerrel való kapcsolatok javulása idején képződött ez a rétegsori változat. A bioturbált rétegek elvesztették rétegzettségüket az üledékfaló, beásódó szervezetek tevékenysége következtében. Az erre következő megyehegyi dolomit formáció nem tartalmaz makrofosszíliákat, egy egységes karbonátplatformon képződött a korábbi rétegekhez hasonlóan. Általában elmondható, hogy az eddig említett kőzetek esetén a dolomitok lagúnákban és/vagy szabkhán, a mészkő formációk a nyílt tengerben jöttek létre a nagyon kiegyenlített topográfiájú egykori síkságon.
A középső triász időszakban a karbonátplatform a Tethys-óceán keletről nyugatra terjedő felnyílásának következtében feldarabolódott, aminek következményeként kiemelkedett és lesüllyedt blokkok mozaikja alakult ki. Felsőörs akkoriban egy lesüllyedt blokk volt. a tektonikához vulkanizmus is társult, ezek a rétegek a Forrás-hegyi védett feltárásban megtekinthetők. A távoli vulkánok hamuja nagy mennyiségben halmozódott fel a tengerfenéken. A viszonylag mély, jól szellőzött tengerben nagy számban éltek ammoniteszek, a tengerfenéken pedig tengerililiomok és pörgekarúak táplálkoztak. A Forrás-hegyi tanösvény ennek a kornak a kőzeteit mutatja be. A tenger mélyülése folytatódott, a buchensteini mészkő formáció nem gazdag ősmaradványokban, a mélytengeri körülmények között kovaiszap rakódott le.
A hely legkorábban 1269-ben tűnik fel, és már ekkor állott benne az a kőből épült palota, melynek helyét „Miske palotája” néven a helyi lakosság ma is ismeri. 1301. április 9-én a bakonybéli apát és konvent eladta felső- és alsóörsi szőlőjét, mert ottani jobbágyaik és szőlőmíveseik Csák nembéli Márk fia István és rokonai, báró Cseszneki Jakab fiai garázdálkodásai folytán annyira elszegényedtek, hogy e vidéket otthagyni és a szőlőmívelést beszüntetni kényszerültek.
Legrégebbi birtokosai az Örsi-, későbbi nevükön a Batthyány és a Fajszi Ányos családok tagjai. Ez a két család alapította a felsőörsi világi prépostságot Mária Magdolna tiszteletére. A Felsőörsi prépostsági templom alapításának pontos ideje ismeretlen, feltehetőleg a XII. sz. végén történt. Prépostja látta el a település plébánosi teendőit is. A prépostság kegyura folyamatosan a Batthyány család volt.
A falu birtokosa volt a prépostság, de jelentékeny részét birtokolta a veszprémi káptalan is - egészen a jobbágyfelszabadításig – de birtokaik voltak az Ányos, a Babocsai, a Tallián és más kisebb nemes családoknak is. (A középkorból eredő kuriális rétege is volt: 1700-ban 3 nemesi telek, 1769-ben 7 nemesi család is lakta.)
A tatárjárás Balaton-környéki, jelentősebb pusztításairól nem tudunk. A török korból ismereteink már bővebbek.
1546-ban a település lakatlan,
1548-ban egy részét a török,
1568-ban pedig Szécsényi Mihály égette fel.
Közben 1566-ban leégett 12 portája.
A törökök 1572-ben és 1573-ban ismét felégették,
1576-ban is lakatlan a töröktől való félelem miatt.
1583-ban a veszprémi kapitány hatalmaskodott a falun.
A település 1563-1566, 1613 és 1629. években, valamint a XVIII. sz. második felében a töröknek alávetett. 1634-ben Lippay György veszprémi püspök sümegi zsoldosai fosztják ki. Olyan nagy a pusztulás, hogy a Berkenyemál szőlővidék 1606-ban teljesen kipusztult.
A falu életében kritikus időszak volt a törökök Bécs alá vonulása is. Menekült előle a nép, sokan a felsőörsi templomban húzódtak meg.
A népesedési és gazdasági helyzet csak 1720 után kezdett javulni, ekkor viszont az ellenreformáció akciói, a templom elvétele a reformátusoktól és ezek vallásgyakorlásának a megakadályozása zavarta meg a békés életet. Nagy összeütközések voltak a vallásgyakorlás miatt a reformátusok és a mindenkori prépost között. Lakosságának többsége 1773-ban is református. 1634-ben a prépostot a reformátusok megverték, amiből nagy bonyodalmak származtak. A prépostsági templom elpusztult, 1736-ban hozatta rendbe Bíró Márton veszprémi püspök, aki egyben eltiltotta a reformátusokat attól is, hogy saját templom építsenek.
A káptalan és jobbágyai között 1727-ben kelt az első szerződés, amely a terhek lényeges emelkedését jelentette. További szabályozási okiratok 1753, 1758, 1760 és 1767. évekből maradtak ránk.
Felsőörs a 19. és a 20. században azon ritka Balaton-felvidéki községek sorába tartozott, amelynek a népessége - az 1890-1900 közötti időszakot kivéve - nem csökkent, hanem folyamatosan növekedett. E fejlődésben nagy szerepe volt Veszprém közelségének, amely közeli piacával lehetővé tette a felsőörsi termékek értékesítését, ugyanakkor a veszprémiek érdeklődése nemcsak Almádi, hanem Felsőörs felé is megélénkült. A fejlődés szempontjából nem jelentéktelen az sem, hogy a határban már 1832-ben működött egy kő(márvány)bánya, amelynek anyagából ajtó- és ablakköveket, valamint sírkereszteket készíthettek. Emellett az urasági szőlőkben a lakosság mindig kapott munkát.
A 20. században a környékbeli iparosítás következtében a lakosság foglalkozás szerint nagy mértékben átrétegeződött. Amíg a II. világháború előtt a lakosság szinte teljesen helyben kereste megélhetését, addig a század utolsó 20 esztendejében a vándorlás felgyorsult, sok felsőörsi járt rendszeresen a balatonfűzfői, balatonfüredi, veszprémi üzemekbe és más munkahelyekre. 1970-ben a lakosság 67,3%-a már nem mezőgazdaságból élt.
Az itt ingatlannal rendelkező, nem helybéli lakosok száma 1945 után tovább fokozódott, parcellázások során jelentős üdülő(zártkerti)-építkezés indult meg a község határában. 1976-ban a település 1097 ingatlantulajdonosa közül már 684 nem helybeli lakos volt.
Felsőörs területéből 1951-ben 41 katasztrális holdat Balatonalmádihoz csatoltak. Az átcsatolás 102 főt is érintett.
Felsőörs korábban az Alsóörs székhellyel működő közös községi tanácshoz tartozott, ma önálló községi önkormányzati testülete és -hivatala van.
1990–1994: Podmaniczki Gyula (független)[3]
1994–1998: Angyal István (független)[4]
1998–2002: Kenézné Berei Györgyi (független)[5]
2002–2006: Kenézné Berei Györgyi (SZDSZ)[6]
2006–2010: Kenézné Berei Györgyi (SZDSZ)[7]
2010–2014: Szabó Balázs (KDNP)[8]
2014–2019: Szabó Balázs (Fidesz-KDNP)[9]
2019-től: Szabó Balázs (Fidesz-KDNP)[1]
A település népességének változása:
A 2011-es népszámlálás során a lakosok 86,4%-a magyarnak, 2,8% németnek, 0,3% románnak mondta magát (13,1% nem nyilatkozott; a kettős identitások miatt az végösszeg nagyobb lehet 100%-nál). A vallási megoszlás a következő volt: római katolikus 41,5%, református 11,2%, evangélikus 1,5%, görögkatolikus 0,3%, felekezeten kívüli 17,7% (25,8% nem nyilatkozott).[10]
Felsőörsi prépostsági templom (Árpád-kori)
Felsőörs Forrás-hegyi geológiai bemutatóhely
Öreg-hegy Korpádi dűlőben: Római kori villmaradványok
Lovasi őskőkori festékbánya régészeti lelőhelye (amely Felsőörsről, dűlőúton közelíthető meg)
↑ a b Felsőörs települési választás eredményei (magyar nyelven) (html). Nemzeti Választási Iroda, 2019. október 13. (Hozzáférés: 2020. április 8.)
↑ Magyarország közigazgatási helynévkönyve, 2015. január 1. (magyar és angol nyelven). Központi Statisztikai Hivatal, 2015. szeptember 3. (Hozzáférés: 2015. szeptember 4.)
↑ Felsőörs települési választás eredményei (magyar nyelven) (txt). Nemzeti Választási Iroda, 1990 (Hozzáférés: 2020. február 21.)
↑ Felsőörs települési választás eredményei (magyar nyelven) (html). Országos Választási Iroda, 1994. december 11. (Hozzáférés: 2019. december 8.)
↑ Felsőörs települési választás eredményei (magyar nyelven) (html). Országos Választási Iroda, 1998. október 18. (Hozzáférés: 2020. április 8.)
↑ Felsőörs települési választás eredményei (magyar nyelven) (html). Országos Választási Iroda, 2002. október 20. (Hozzáférés: 2020. április 8.)
↑ Felsőörs települési választás eredményei (magyar nyelven) (html). Országos Választási Iroda, 2006. október 1. (Hozzáférés: 2020. április 8.)
↑ Felsőörs települési választás eredményei (magyar nyelven) (html). Országos Választási Iroda, 2010. október 3. (Hozzáférés: 2011. július 26.)
↑ Felsőörs települési választás eredményei (magyar nyelven) (html). Nemzeti Választási Iroda, 2014. október 12. (Hozzáférés: 2016. február 18.)
Kovacsics József – Ila Bálint: Veszprém megye helytörténeti lexikona II. Budapest: Akadémiai. 1988. 202–207. o. = Magyarország Helytörténeti Lexikona. ISBN 963-05-4590-X
Magyarország éghajlata-általános leírás (OMSZ). http://www.met.hu/eghajlat/magyarorszag_eghajlata/altalanos_eghajlati_jellemzes/altalanos_leiras/
Haas J. (ed.) 2004. Magyarország geológiája. Triász. Eötvös Kiadó, Budapest, 384 p.
Rados Jenő: Magyar építészet történet – Bp. 1961. Műszaki K. – ETO 72(439)091
Entz G. – Gerő L.: A Balaton környék műemlékei – Bp. 1958. Képzőművészeti Alap K. – Athenaeum Ny. 582080
Erdei Ferenc: Felsőörs prépostsági templom – 1982. TKM Kiskönyvtár 118. sz. – ISBN 963-554-177-5
Henszlmann Imre (1876): Magyarország ó-keresztyén, román és átmeneti stylü mű-emlékeinek rövid ismertetése, (Old-Christian, Romanesque and Transitional Style Architecture in Hungary). Királyi Magyar Egyetemi Nyomda, Budapest
Gerő, László (1984): Magyar műemléki ABC. (Hungarian Architectural Heritage ABC.) Budapest
Gerevich Tibor: Magyarország román kori emlékei. (Die romanische Denkmäler Ungarns.) Egyetemi nyomda. Budapest, 1938.
A Felsőörsi Forrás-hegy vezetőfüzete
Bányászati és Kohászati Lapok. XLII. évfolyam. 11. szám. Budapest. 1909.
Hála József – Maros Gyula: Art geo palota a Stefánián. MÁFI - kiadás. Budapest. 2000.
A Wikimédia Commons tartalmaz Felsőörs témájú médiaállományokat.
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Felsőörs&oldid=23766530”
Utoljára szerkesztve 2021. április 10., 12:08-kor
A lap utolsó módosítása: 2021. április 10., 12:08
A lap szövege CC BY-SA 3.0 alatt érhető el, ha nincs külön jelölve.