hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu ca hu hu hu hu fr hu fr hu en hu de ja et hu hu hu hu hu hu hu hu hu su hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu nb hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu en hu fr it en zh en fr sv hu hu fr en sv sv da fr hu hu fr en fr en fr de hu hu de en ar eu fr de hu hu it en fr pl fr fr hu en fr en es de fr hu hu cs hu hu hu hu hu hu hu de hu hu eu hu fr it en zh en fr ca hu hu fr en gl sv fr ca hu hu fr en fr en fr ca hu hu de en ar eu fr ca hu hu de en fr en zh de hu en ja en ur lt de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu fr hu hu en hu hu hu hu hu hu hu cs hu hu hu cs fr hu hu cs hu hu hu cs hu hu hu cs en hu hu cs hu hu hu hu en fr hu cs en ca hu eml en hu hu en hu hu hu hu hu hu fr hu fr fr hu hbs_lat hu hu fr hu hu es hu hu hu pl hu fr fr hu nl fr hu pl en es de hu hu hu fr hu hu hu hu hu hu hu hu hbs_lat en ms es hu en fr hu en hu hu hu cs es hu ca es ko en hu hu hu hu tr hu pt pt pt hu hu es hu hu hu hu hu hu en pl hu hu pt ga hu hu en ast hu pl hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu nb hu fr hbs_lat hu ms hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en cs de hu hu hu hu fr hu hu hu en hu en fr hu cs en eml ca hu en hu hu en hu hu hu hu hu hu fr hu fr fr hu hbs_lat hu hu fr hu hu hu es hu hu pl hu fr fr hu nl fr hu pl en es de hu hu hu hu fr hu hu hu hu hu hu hu hbs_lat en ms es hu en fr hu en hu hu hu cs es hu ca es ko en hu hu hu hu tr hu pt pt pt hu hu es hu hu hu hu hu hu en pl hu hu pt ga hu hu en ast hu pl hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu nb hu fr hbs_lat hu ms hu en cs de hu hu hu ca hu fr fr hu hu en fr is hu hu pt da fr hu en sl hu it hu hu hu fr de de en en cs en hu hu hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en de ar az sv bg ca id hbs_lat vi da de eo es et eu fa fi et fr da lt he hbs_lat id it ja ka ko lt lv en ms ru nl nb ta pl pt ro ru en hbs_lat sk sl hbs_lat sv hu tr fy ur fi vi pl zh zh fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. július 27.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
Az Alaptörvény tizenegyedik módosítása értelmében 2023. január 1-étől a megyék neve vármegyére változik.
Ez a változás tehát jelenleg még nem hatályos!
A névváltozással kapcsolatos feladatokon a Wikipédia szerkesztői összehangoltan dolgoznak (részletek itt). Kérjük, ha a naptárad még 2022-t mutat, ne írd át és ne nevezd át a szócikkeket!
Ez a szócikk a megyéről szól. Hasonló címmel lásd még: Nógrád.
A Wikimédia Commons tartalmaz Nógrád megye témájú médiaállományokat.
Nógrád megye közigazgatási egység Magyarország északi részén. Északról Szlovákia, keletről Borsod-Abaúj-Zemplén megye, délkeletről Heves megye, délnyugatról pedig Pest megye határolja. Székhelye Salgótarján. 2544 km²-nyi területével az ország összterületének mindössze 2,7%-át adja, ezzel a második legkisebb területű megye és egyben az ország legkevesebb lakosú megyéje.
3 Közigazgatási beosztás 1950–1990 között
3.4 Városok és városi jogú nagyközségek 1984‑1990 között
Területének nagy része hegy- és dombvidék. Északon Szlovákiával határos, természetes határa az Ipoly. Számos hegysége van: nyugaton a Börzsöny, délkeleten a Mátra, keleten a Heves-Borsodi-dombság határolja; északon a Karancs-Medves hegyvidéke teszi változatossá a tájat, míg a megye középső részét a Cserhát vonulatai töltik ki, amelyek észak és dél felé fokozatosan ellaposodnak.
A nógrádi táj jellegzetességét a Cserhát halomvidéke adja: vulkanikus eredetű, szétszórt hegycsoportok a köztük elterülő kisebb medencékkel, erdőfoltokkal. A Cserhát hegyei jellemzően nem magasabbak 400–500 méternél, de elég meredekek; a falvak nagyrészt a völgyekben fekszenek. A megye kistájai: Ipoly-völgy, Nógrádi-medence, Zagyva-völgy és a Medves-vidék.
A megye legmagasabb pontja a Mátrában található, 946 m magas Piszkés-tető, valamint a börzsönyi Csóványos (938 m), amely Pest megye határán helyezkedik el. A megye legmélyebb pontja az Ipoly mentén található, a szlovák-magyar határnál, Parassapuszta környékén.
A terület geológiai felépítése rendkívül változatos: andezit, riolit, bazalt, mészkő, dolomit és még sok egyéb kőzet fellelhető. Egykor jelentős barnakőszéntelepekkel is rendelkezett, napjainkra azonban a bányászat ennek nagy részét felemésztette.
A megye természetes vizekben szegény. Említésre méltó folyók: a Magyarországot és Szlovákiát elválasztó északi határfolyó, az Ipoly, valamint a Zagyva és a Galga.
Lásd még: Nógrád megye horgászvizeinek listája
A megye területének 40,3%-a erdővel borított, ami Magyarország erdeinek 18%-át teszi ki. Így az ország leginkább erdős tájéka. A leggyakoribb fafajták: tölgy, bükk, akác, gyertyán. A Cserhát hegység a nevét a hajdani cserfaerdőkről kapta, ezek mára megritkultak, eltűntek.
A megye területének közel 7,5%-a élvez védelmet, ez több mint 18,5 ezer hektárt jelent.
Lásd még: Nógrád megye védett természeti értékeinek listája
Szélső települések égtájak szerint:
a megye legészakibb települése Ipolytarnóc (Salgótarjáni járás),
a megye legdélibb települése Kálló (Pásztói járás),
a megye legkeletibb települése Zabar (Salgótarjáni járás),
a megye legnyugatibb települése Hont (Balassagyarmati járás).
A történelmi Nógrád vármegye a központjáról, Nógrád váráról kapta a nevét. Elsőként 1303-ban említik, bár vélhetően Szent István hozta létre. Az első megyeháza 1790-ben épült fel az akkori megyeszékhelyen, Balassagyarmaton. A trianoni békeszerződés után a vármegye az északi részét (területének 42%-át) elveszítette.
1918-tól északi része Csehszlovákia területéhez tartozik. Az 1923-as megyerendezés során a csonka megyét összevonták Hont vármegye Magyarországon maradt részével Nógrád és Hont közigazgatásilag egyelőre egyesített (k.e.e.) vármegye néven. 1938-ban, amikor az I. bécsi döntés alapján mindkét megye nagy része ismét magyar terület lett, Nógrád ismét önállóvá vált. 1945-ben azonban az államterület újbóli megváltozása miatt ismét, immár véglegesen egyesítették a két megyetöredéket Nógrád-Hont néven, és sor került néhány település átcsatolásával a megyehatárok kiigazítására is.
A megye mai határai az 1950-es megyerendezés során alakultak ki. Az egykor Hont megyéhez tartozott települések döntő többségét (az akkori Szobi járást) Pest megyéhez csatolták és további határkiigazításra került sor Heves megye irányában. Egyúttal a megye nevét Nógrádra változtatták és székhelyét Balassagyarmatról Salgótarjánba helyezték.
Közigazgatási beosztás 1950–1990 között[szerkesztés]
Nógrád-Hont megyéhez az 1950-es megyerendezés előtt hat járás (Balassagyarmati, Nógrádi ‑ székhelye Rétság volt ‑, Salgótarjáni, Szécsényi, Sziráki és Szobi) tartozott. A megyerendezéskor elcsatolták Pest megyéhez a Szobi járást, a Sziráki járás pedig megszűnt, illetve beolvadt a Heves megyétől idecsatolt Pásztó székhellyel alakult új Pásztói járásba. Így 1950. február 1-jétől öt járás volt Nógrád megye területén (Balassagyarmati, Nógrádi ‑ székhelye Rétság ‑, Pásztói, Salgótarjáni és Szécsényi).
Az 1950-es járásrendezés során, június 1-jén a Nógrádi járás elnevezése székhelye után Rétsági járásra változott, így a tanácsrendszer bevezetésekor Nógrád megye öt járása a Balassagyarmati, a Pásztói, a Rétsági, a Salgótarjáni és a Szécsényi volt.
Ezt követően 1983-ig az ötből egy járás szűnt meg, a Szécsényi járást 1978-ban felosztották a Balassagyarmati és a Salgótarjáni járás között. A járások megszűnésekor, 1983 végén tehát a megyéhez négy járás tartozott (Balassagyarmati, Pásztói, Rétsági és Salgótarjáni).
Nógrád megyéhez 1950 és 1983 között két város tartozott: a korábbi megyeszékhely, Balassagyarmat és az új megyeszékhely, Salgótarján, melyek jogállása 1950 előtt megyei város volt. 1950 és 1954 között Salgótarján közvetlenül a megyei tanács alá rendelt város volt, Balassagyarmat viszont közvetlenül a járási tanács alá rendelt városként a Balassagyarmati járás része lett. 1954-től mindkét város jogállása járási jogú város, majd 1971-től egyszerűen város volt.
Nógrád megye két városa közül 1983-ig csak Salgótarján körül alakult városkörnyék 1977-ben, melyet 1981-ben kibővítettek. Valamennyi ide beosztott község a Salgótarjáni járáshoz tartozott megelőzően.
Városok és városi jogú nagyközségek 1984‑1990 között[szerkesztés]
1984 január 1-jén mind a négy járás (Balassagyarmati, Pásztói, Rétsági és Salgótarjáni) megszűnt. Balassagyarmat városkörnyékközpont lett, akárcsak az egyidejűleg várossá alakult Pásztó, emellett három városi jogú nagyközség is alakult (a korábbi járásszékhely Rétság mellett Bátonyterenye és Szécsény), melyek nagyközségkörnyék-központok lettek. 1989-ig a városi jogú nagyközségek mindegyike városi rangot kapott (Szécsény 1986-ban, Bátonyterenye és Rétság pedig 1989-ben), ezzel 1990-re a megye városainak száma hatra nőtt.
Ez a szakasz egyelőre üres vagy erősen hiányos. Segíts te is a kibővítésében!
Nógrád megye járásainak főbb adatai a 2013. július 15-ei közigazgatási beosztás szerint az alábbiak:
Nógrád megye megszűnt kistérségeinek főbb adatai a 2013. július 15-ei beosztás szerint az alábbiak:
Ez a szakasz egyelőre üres vagy erősen hiányos. Segíts te is a kibővítésében!
Egészen az 1990-es évekig meghatározó volt a térségben a barnakőszén bányászata. Bővebben: Szénbányászat Nógrád megyében. A megye legnagyobb nyereségű cégei a 2006-os adózott eredmény szerint (zárójelben az országos toplistán elfoglalt helyezés)
1. Ursa Salgótarján Zrt. (104), 2. SVT-Wamsler Háztartástechnikai Zrt. (240), 3. ThyssenKrupp Silco-Inox Kft. (350).
Nógrád megye területét autópálya nem érinti, a közúthálózat gerincét három főútvonal alkotja:
Az elsőrendű 2-es főút észak-dél irányban vezet végig a megye nyugati szélén Vác-Rétság-Parassapuszta között.
Az elsőrendű 21-es főút a megye keleti szélét érinti, Hatvan-Salgótarján-országhatár útirányon.
A másodrendű 22-es főút kelet-nyugat irányban vezet keresztül a megyén, Rétság-Balassagyarmat-Salgótarján irányban összekötve a két elsőrendű főutat.
A távolsági közúti autóbusz közlekedést és a salgótarjáni, balassagyarmati, bátonyterenyei helyijáratokat a Volánbusz üzemelteti.
Vasúti közlekedés szempontjából Nógrád megye helyzete periferiális. Területén nincs jelentős vasúti fővonal, nincs villamosított vasútvonal, nincs rendszeres minőségi távolsági InterCity vagy gyorsvonati közlekedés, a megyeszékhely Salgótarjánnak sincs mindennapi közvetlen kapcsolata a fővárossal. Az összes vasútvonal egyvágányú, dízeles vontatással üzemel, a pályasebesség nem haladja meg a 80 km/h-t.
A megye vasúthálózata két törzshálózati vonal köré szerveződik, melyet mellékvonalak egészítenek ki.
A megye legfontosabb vonala a Zagyva völgyében vezető Hatvan–Somoskőújfalu-vasútvonal, amely Salgótarjánt kapcsolja a vasúthálózatba. Trianon előtt kétvágányú fővonalként a MÁV fő kapcsolatát jelentette északi irányba. Azóta jelentőségét nagyrészt elveszítette, napjainkban a nemzetközi határátlépő forgalom is megszűnt Fülek irányában. Órás ütemes menetrend szerinti személyvonati közlekedés jellemző a vonalon.
Az Aszód–Balassagyarmat–Ipolytarnóc-vasútvonal az egykori megyeszékhely Balassagyarmat közvetlen vasúti kapcsolatát jelenti a miskolci fővonallal. 2012 áprilisában a járatritkítások történtek ezen a vonalon is, így Balassagyarmat is elvesztette közvetlen, Keleti pályaudvarra közlekedő vonatait. A vasútvonal északi része az Ipoly völgyében Szlovákia területén Losoncig folytatódik, azonban a határt átlépő szakaszon a személyforgalom megszűnt.
A Vác–Balassagyarmat-vasútvonal a megye északnyugati részén, a Börzsöny lábánál illetve az Ipoly völgyében halad. Elsősorban regionális személyforgalmat bonyolít le. A vonalat a trianoni határ szintén elvágta Ipolyság és Hont között, viszont itt a vágányokat is felszedték, jelenleg Drégelypalánknál irányváltással közlekednek a vonatok.
A megye további két vasúti mellékvonalán Diósjenő és Romhány, valamint Kisterenye és Kál-Kápolna között a vasúti személyszállítás 2007 márciusában megszűnt. Utóbbi vasútvonalnak kiágazó szárnyvonala volt a Mátramindszent–Mátranovák–Homokterenye-vasútvonal, amelyen 1993-ban szűnt meg a személyszállítás, ott napjainkra a vágányokat is elbontották.
Lásd még: a Nógrád megyei múzeumok listája cikket
A Zenthe Ferenc Színház az egyetlen állandó színház a megyében,Salgótarjánban található.
Lásd még: a Nógrád megye turisztikai látnivalóinak listája és Nógrád megye műemlékeinek listája cikkeket
Nógrád megye a magyarországi turisztikai régiók közül a Észak-Magyarország régió tartozik, fő vonzerejét a megkapó természeti környezet, a palóc néphagyományok és a számtalan műemlékek és kulturális emlékek jelenti. Ezek közül kiemelkedik a pásztói műemléki városközpont, a szécsényi várnegyed és a hollókői ófalu, amely a világörökség részét képezi. A megyében több mint 350 építmény védett, a többségük épület, kisebb részük szobor, illetve műszaki létesítmény (például híd). A nyilvántartásban 55 műemlék, 251 műemlék jellegű építmény és hét műemléki környezet, védett épületegyüttes szerepel. Nemzetközileg is egyedülálló kiállítóhely a salgótarjáni Földalatti Bányamúzeum és az ipolytarnóci Ősmaradványok Természetvédelmi Terület.
A középkori Szent Imre-templom
A Forgách-kastély főhomlokzata Szécsény településen
A világörökség részét képző hollókői ófalu részlete
Panorámakép a Cserhát vonulatairól Hollókő várából szemlélve
A Kálvária-hegyen található emlékmű Buják községnél
A Drégelypalánk és Nagyoroszi községek közt található drégely vári romok
Téli bükkerdőrészlet a Mátrában
A 13. századi hollókői vár helyreállított maradványai és természeti közege
A Medves-fennsík csúcsán álló Salgó várának romjai
Turistaútvonal a Börzsöny hegységben, Diósjenő környékén
Nógrád az ország legkisebb lélekszámú megyéje. Településszerkezetére jellemzőek az aprófalvak, sokuk lakossága 1000 fő alatti. A települések területi eloszlása egyenletes. A megyében 6 város és 123 község van. Nógrád megye az ország legkevesebb várossal rendelkező megyéje.
(Népesség szerinti sorrendben, a KSH adatai alapján)[2]
34 124 fő (2018. jan 1.)[3] +/-
14 873 fő (2018. jan 1.)[4] +/-
11 829 fő (2018. jan 1.)[5] +/-
9124 fő (2018. jan 1.)[6] +/-
5695 fő (2018. jan 1.)[7] +/-
2705 fő (2018. jan 1.)[8] +/-
↑ Helységnévkönyv adattár 2011 (magyar nyelven) (XLS). KSH, 2011. január 1. (Hozzáférés: 2013. október 15.)
↑ Központi Statisztikai Hivatal: Magyarország közigazgatási helynévkönyve, 2018. január 1. ksh.hu (2018. jan. 1.) (Hozzáférés: 2018. okt. 11.)
↑ Központi Statisztikai Hivatal: Magyarország közigazgatási helynévkönyve, 2018. január 1. ksh.hu (2018. jan. 1.) (Hozzáférés: 2018. okt. 11.)
↑ Központi Statisztikai Hivatal: Magyarország közigazgatási helynévkönyve, 2018. január 1. ksh.hu (2018. jan. 1.) (Hozzáférés: 2018. okt. 11.)
↑ Központi Statisztikai Hivatal: Magyarország közigazgatási helynévkönyve, 2018. január 1. ksh.hu (2018. jan. 1.) (Hozzáférés: 2018. okt. 11.)
↑ Központi Statisztikai Hivatal: Magyarország közigazgatási helynévkönyve, 2018. január 1. ksh.hu (2018. jan. 1.) (Hozzáférés: 2018. okt. 11.)
↑ Központi Statisztikai Hivatal: Magyarország közigazgatási helynévkönyve, 2018. január 1. ksh.hu (2018. jan. 1.) (Hozzáférés: 2018. okt. 11.)
A Wikimédia Commons tartalmaz Nógrád megye témájú médiaállományokat.
Nógrád.net Archiválva 2009. január 26-i dátummal a Wayback Machine-ben
Képek Nógrád megyéről és Salgótarjánról
Az 500 legnagyobb nyereségű hazai cég, HVG 2008 01 12.
http://www.nepszamlalas.hu/hun/egyeb/hnk2007/tablak/load1_2.html[halott link] (2007-es népszámlálás adatai)
Nógrád megye műemlékei Archiválva 2010. november 15-i dátummal a Wayback Machine-ben
Nógrádi dombok között a középkor nyomában (Evangélikus.hu, 2020)
Nógrád megye díszpolgárainak listája
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Nógrád_megye&oldid=25129264”
Minden szócikk halott külső hivatkozásokkal
Szócikkek halott külső hivatkozásokkal 2020 júniusából
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2022. július 27., 15:08
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.