hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu fr hu hu hu sk hu hu hu hu hu hu sv hu hu zh nb fr fr nb fr fr yue hu hu en en hu en hu hu hu sv hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu de fr hu de hu de hu nl hu fr hu nb hu de hu de hu fr hu nl hu fr hu fr hu nl hu ca hu ca hu it de en hu en hu pt hu en hu nl hu fr hu fr hu nl hu ca hu ca hu nl hu ca hu ca ca ca hu fr hu fr hu ca hu ca hu ca hu fr hu es hu eu hu oc hu oc hu fr hu nl hu nl hu ru hu fr hu ca hu en de en hu ca hu de hu de de de de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
Lorschi bencés apátság – Wikipédia
A bencés apátság korai román stílusú műemlék Lorsch város szélén, Németország Hessen tartományában. Az apátságot 764-ben alapították és 468 évig állt fenn, majd 1232-ben a mainzi érsekség bekebelezte. A korai középkorban a Frank Birodalom egyik szellemi és kulturális központja volt. A kapubejárat az egyedüli teljesen fennmaradt építmény a Karoling-korszakból és a korai román építészet legjelentősebb műemlékei közé tartozik Németországban. A kolostor könyvtárának híres könyvei ma világszerte elszórva találhatók.
Ez a apátság a Világörökség része
Az A lorschi bencés apátság hivatalos honlapja
A Wikimédia Commons tartalmaz A lorschi bencés apátság témájú médiaállományokat.
A lorschi kódex szerint a kolostort Cancor alemann gróf és édesanyja, Williswinth alapították. A templom és az első fából készült kolostorépületek a mai romos Altermünster területén helyezkedtek el. Egyes nyomok arra utalnak, hogy már 764 előtt is létezett itt egy templom, amelyet ugyanez a grófi család építtetett és amelyet Szent Péternek szenteltek. Valószínűleg 764-ben ezt a templomot bővítették kolostorrá, hogy a család sírhelyéül szolgáljon és 764-ben átadták metzi Chrodegang püspöknek, aki Williswinth és Cancor rokona volt. A püspök szoros összeköttetésben állt Kis Pippinnel, pápai legátus volt és a frank egyház új szervezetének a feje. Így a kolostor családi tulajdonban maradt és a szomszédos Worms és Mainz elöljárói nem tudtak hozzáférni.
Már 764-ben felbukkant itt néhány gorzei szerzetes, akiket Chrodegang küldött. Chrodegang mindkét helyen (Lorsch és Gorze) bevezette a benedekrendi szabályokat. Chrodegang kérésére I. Pál pápa átadta a kolostornak Szent Nazarius csontjait, amelyek 765. július 11-én érkeztek meg. Így a kolostor egyike volt az elsőknek a Frank Birodalomban, amelyek egy római szentet kaptak ajándékba.
Az apátság így több adományhoz jutott és a zarándokok száma is megugrott. Ez lehetett az oka annak, hogy 765-től elkezdték a templom újjáépítését. Ebben az évben Chrodegang egyik testvére, Gundeland volt a lorschi apát. A régi helytől nem messze egy magaslaton építették az új templomot. A földet Cancor gróf testvére, Thurinkbert ajándékozta az apátságnak. Amikor Chrodegang 766 márciusában meghalt, a kolostornak 16 szerzetese volt.
A saját kolostor átalakítása birodalmi és királyi kolostorrá Cancor fiának, Heimerichnek tulajdonítható. Amikor Cancor 771-ben meghalt, Heimerich tulajdoni igényt támasztott a kolostorral szemben. Gundeland apát Nagy Károly udvari bírósága elé vitte az ügyet. Itt az apátnak megígérték az apátságot. Hogy elejét vegye a további nemesi túlkapásoknak, illetve a szomszédos püspökségek igényeinek, Gundeland Nagy Károlyra ruházta át az apátságot. Nagy Károly védelmébe vette az apátságot, így az immunitást nyert és megszerezte a saját apátválasztás jogát.
A birodalom szervezetében az apátságnak el kellett látnia a király szolgálatát (servitium regis) és gondoskodnia kellett a belső gyarmatosításról. Ebben az értelemben kell szemlélni Nagy Károly adományát, amellyel 773-ban és 774-ben átruházta Heppenheim őrgrófságot és Oppenheim városát. Míg a kolostor első időszakában a szerzetesek a birtokos nemesekért és népes családjukért imádkoztak, Nagy Károly alatt a királyi családért és a birodalomért kellett könyörögniük.
774-ben kész lett a kolostor új temploma. Gundeland apát meghívta Nagy Károlyt a felszentelésre. Károly egyenesen Itáliából érkezett, ahol legyőzte a longobárdokat. Együtt utazott a mainzi Lullus püspökkel, aki vezette a felszentelést és átvitte Szent Nazarus ereklyéit az új templomba.
A negyedik apát, Richbold scriptoriumot építtetett. Ugyanabban az évszázadban a skriptóriumhoz egy iskolát is csatlakoztattak, így alakult ki a híres kolostori könyvtár. Maga Richbold valószínűleg már 775-től krónikaíró volt a kolostorban, és Nagy Károly udvarában Alcuinus keze alatt tanult. Feltételezhető, hogy az udvarhoz való közelsége miatt választották apátnak 784-ben; 791 és 793 között egyszemélyben trieri érsek is volt. Mint ilyen, Nagy Károly udvarában az Alcuinus körüli szűkebb művelt társaság tagja volt. Így a kolostornak jelentős szerepe lett a könyvek előállításában és ezzel a Frank Birodalom oktatási reformjában.
Ezenkívül Richbold építtette az ecclesia triplex-et is. Ez egy újabb kis templom volt amelyet egybeépítettek az első kőből épült kolostorépülettel. Richbold megerősítette a kolostort kőfallal is.
A különböző adományok következtében, amelyeket a környékbeli nemességtől kapott, az apátság erősen terjeszkedett a következő évszázadokban. Lorsch már 817-ben felbukkant azok között a birodalmi kolostorok között, amelyek a király legfőbb szolgálatára álltak, például juttatásokkal vagy katonák kiállításával. Ez egyértelművé teszi, hogy a kolostor gazdasági szempontból is jelentős volt a Frank Birodalomban.
Adalung apátnak sikerült az apátság birtokát még tovább gyarapítani. Nagy Károllyal jó kapcsolatokat ápolt, így a császár 808-ban az arrasi Saint-Vaast apátság apátjává is kinevezte. Mások mellett Adalung volt Nagy Károly végrendeletének az egyik aláírója. Adalung a következő császár, Jámbor Lajos idejében is a belső tanácsadók közé tartozott. Így például 823-ban Adalung Rómába utazott, hogy ott a császár megbízásából I. Paszkál pápa ellen kémkedjen. Jámbor Lajos császár és fiai közti harcokban Német Lajos 832-ben elfoglalta a kolostort.
Adalung jelen volt 833-ban Lügenfeldnél, és Jámbor Lajos megbízásából ajándékokat adott át IV. Gergely pápának, aki I. Lothár hívására érkezett oda. 834-ben Német Lajos meg akarta nyerni az apátság támogatását a testvére, I. Lothar ellen, és további adományokat juttatott a kolostornak. Ebben az évben a kolostorban már 60 szerzetes volt.
Adalung halála után 834-ben Samuel lett az apát. Sikeresen vezette az apátságot a Jámbor Lajos és fiai között dúló háborúk közepette. Még Jámbor Lajos támogatásával szerezte meg a wormsi püspöki címet, majd Lajos halála után I. Lothart támogatta.
A lorschi kolostor Matthäus Merian rézmetszetén
1232-ben a lorschi kolostort alárendelték a mainzi érsekségnek; a benedekrendieknek el kellett hagyniuk a kolostort és a helyükre a premontrei rend költözött. 1461-ben a mainzi érsek elzálogosította egyes birtokait, így került Lorsch a rajnai palotagrófok birtokába. Ezek 1556-ban bevezették a reformációt és megszüntették a kolostort. Amikor a spanyolok 1621-ben visszavonultak a vidékről, a kolostor leégett.
A harmincéves háború végére az apátság ismét visszakerült a mainzi érsekhez és újra katolikussá lett. Lorsch legszomorúbb időszaka XIV. Lajos francia király háborúi alatt következett be, 1679–1697-ben. Egész falvakat döntöttek romba, a parasztok otthonait a tűz emésztette fel és francia katonák felgyújtották a régi apátság épületét. Az épen maradt rész az első világháború előtti időkben dohányraktárként üzemelt.
A sértetlenül maradt bejárat, a "királyi csarnok" Németország legrégebbi egészben fennmaradt kőépülete a római kor utáni időkből.
Az apátságnak jelenlegi feje a 47. a sorban.
Brun apát (I. Ottó testvére)
Luitpold von Scheinfeld apát
Germania Benedictina, Bd.VII: Die benediktinischen Mönchs- und Nonnenköster in Hessen, 1. Auflage 2004 St. Ottilien, S. 768–853 ISBN 3-8306-7199-7
Beiträge zur Geschichte des Klosters Lorsch. Sonderband 4 in der Reihe Geschichtsblätter für den Kreis Bergstraße. Lorsch: Verl. Laurissa, 1980, ISBN 3-922781-66-7
Bernd Modrow, Claudia Gröschel: Fürstliches Vergnügen. 400 Jahre Gartenkultur in Hessen. Verlag Schnell + Steiner, Regensburg 2002, ISBN 3-7954-1487-3
Mathias Wallner und Heike Werner: Architektur und Geschichte in Deutschland. S. 20–21, München 2006, ISBN 3-9809471-1-4
Weltkulturerbe Kloster Lorsch : das Mittelalter erwacht / Staatliche Schlösser und Gärten Hessen. – 1. Aufl. – Regensburg: Schnell und Steiner, 2003, ISBN 3-7954-1524-1
A kolostor a VSG honlapján
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Lorschi_bencés_apátság&oldid=23382759”
Utoljára szerkesztve 2020. december 25., 12:19-kor
A lap utolsó módosítása: 2020. december 25., 12:19
A lap szövege CC BY-SA 3.0 alatt érhető el, ha nincs külön jelölve.