hu hu hu hu hu hu hu hu hu uk pl pt en fr en en en en ja en de hu hu da hu hu es hu es hu hu fr hu eo hbs_lat hbs_lat en vi sv hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu it es hu hu vi eo hbs_lat it hbs_lat ceb ceb vi hu en it en hbs_lat hbs_lat ceb hu hu sv en it it hu en it hu hu hu en en hu hu en hu hu hu hu hu zh hu pt en hu eo en ru en de tt be ru it nl hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en ar arz az uz ru bg hbs_lat uk ca id mzn hbs_lat da de eo es et eu fa fi fr de lt he hbs_lat hy it id hy it ja sv az kk ko cs it nds nl nb nb it pl pt ro ru hbs_lat en sk hbs_lat en sv te en th tr oc fy uz vi pl zh zh zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. február 12.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
Evolúciós időszak: ediakara - jelenkor
„Ciliata” Ernst Haeckel Kunstformen der Natur c. művében, 1904.
A Wikifajok tartalmaz Csillósok témájú rendszertani információt.
A Wikimédia Commons tartalmaz Csillósok témájú médiaállományokat és Csillósok témájú kategóriát.
A csillósok vagy ázalékállatok (Ciliophora) a Protozoa egy csoportja, amelyek fő jellemzője a testüket egészen vagy részben borító hajszerű képletek, a csillók, melyek az ostorhoz hasonló felépítésük, de annál rövidebbek és nagyobb számban találhatók meg egy egyeden és eltérő hullámzó mintázatot alkotnak. Csillókkal a csoport minden tagja rendelkezik és számos életfolyamathoz: úszás, mászás, rögzülés, táplálkozás, érzékelés használják.
A csillósok a protiszták egyik legfontosabb csoportja, szinte bárhol előfordulnak, ahol víz van jelen. Megtalálhatók tavakban, pocsolyákban, óceánokban, folyókban, talajban. A csoportnak számos ektoszimbióta és endoszimbióta tagja van, de megtalálhatók benne obligát és opportunista paraziták is. A csillósok egysejtűek, néhány fajuk elérheti a 2 mm-es hosszot, némelyikük felépítésben a legösszetettebb protozoák közé tartozik.
A csillósok csoportjának rendszertani helyzete nem tisztázott. A „Ciliophora” kifejezést törzsként használják,[1] és a protiszták[2] illetve a protozoák alá is sorolják.[3] A „Ciliata” kifejezés is használatos,[4] mint osztály,[5] de ez jelenti a Ciliata mustela halfajt is. A protiszták osztályozása gyorsan fejlődik és nem ritka, hogy a fenti kifejezéseket más rendszertani szintként használják.
A közelmúltig a legrégebbi ismert csillós fosszíliák az ordovícium időszakból származó Tintinnida formák voltak. 2007-ben Li et al. az ediakarai Doushantuo formációból származó 580 millió éves fosszíliákról publikáltak. A fosszíliák kétféle tintinnidát és valószínűleg egy ősi suctoriát tartalmaztak.[6]
Csillósok sejtfelépítése: 1-kontaktilis vakuólum, 2-emésztő (digestive) vakuólum, 3-makronukleusz, 4-mikronukleusz, 5-sejtalrés (cytoproct/cytopyge), 6-sejtgarat (cytopharynx), 7-sejtszáj (cytostoma), 8-csillózat (ciliatúra).
A legtöbb más eukariótától eltérően a csillósok két különböző sejtmaggal rendelkeznek: egy kicsi diploid mikronukleusszal és egy nagy poliploid makronukleusszal. A mikronukleusznak a szaporodásban, a makronukleusznak az általános sejtszabályozásban van szerepe. Utóbbi a mikronukleuszból keletkezik a genom amplifikációval és átalakításával. A makronukleusz elkülönülése amitózissal történik, a kromoszómák elkülönülésének folyamata azonban nem ismert. A folyamat nem tökéletes, 200 generáció után a sejt elöregedést mutat, ezért a makronukleuszt rendszeresen regenerálni kell a mikronukleuszból. Ez legtöbbször izogámia alatt történik. Ekkor két sejt összekapcsolódik, a mikronukleusz meiózisba megy át, a haploid utódok kicserélődnek és egyesülnek létrehozva az új makronukleuszt és mikronukleuszt.
Emésztő vakuólumok fagocitózis révén jönnek létre és jellemzően követnek egy meghatározott utat a sejtben, mialatt a lizoszómák megemésztik és lebontják. Így a vakuólum tartalma már elég apró lesz ahhoz, hogy átdiffundáljon a valuólum membránján a sejtbe. Ha valami maradt az emésztővakuólumban, idővel eléri a sejtalrést, amelyen exocitózissal ürül ki. A legtöbb csillós rendelkezik kontaktilis vakuólummal, amely beszívja vagy kinyomja a vizet a sejtből, fenntartva a kívánatos ozmotikus nyomást vagy az ionegyensúlyt. Néhány nemnél, mint például a papucsállatkák (Paramecium) a kontaktilis vakuólum jellegzetesen csillag alakú, melyben minden ág egy gyűjtőcső.
A legtöbb csillós heterotróf, kisebb szervezetekkel, baktériumokkal, algákkal vagy szerves törmelékkel táplálkoznak, amelyet módosult orális csillóikkal söpörnek a szájnyílásukba. A szájnyílást balról egy sor sodróhártya (membranella), jobbról pedig egy parorális membrán határolja, mindkettő polikinetidekből képződik. A táplálék a szájnyíláson keresztül a garatba jut, amely táplálék vakuólumokat képez.
Néhány csillós nem rendelkezik szájnyílással és ozmotrófiával táplálkozik, míg mások ragadozók és más protozoákkal, akár más csillósokkal táplálkoznak. Néhány csillós állati élősködő, közülük az egyetlen ismert emberi parazita a Balantidium coli.[7]
A csillósok altörzs, osztály és alosztály szintű kladisztikai felbontása a következő:
↑ Ciliophora - Definition from Merriam-Webster's Medical Dictionary. Merriam-Webster. [2008. január 17-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2009. január 16.)
↑ Yi Z, Song W, Clamp JC, Chen Z, Gao S, Zhang Q (2008. December). „Reconsideration of systematic relationships within the order Euplotida (Protista, Ciliophora) using new sequences of the gene coding for small-subunit rRNA and testing the use of combined data sets to construct phylogenies of the Diophrys-complex”. Mol. Phylogenet. Evol. 50 (3), 599–607. o. DOI:10.1016/j.ympev.2008.12.006. PMID 19121402.
↑ Miao M, Song W, Chen Z, et al. (2007). „A unique euplotid ciliate, Gastrocirrhus (Protozoa, Ciliophora): assessment of its phylogenetic position inferred from the small subunit rRNA gene sequence”. J. Eukaryot. Microbiol. 54 (4), 371–8. o. DOI:10.1111/j.1550-7408.2007.00271.x. PMID 17669163.
↑ Introduction to the Ciliata. [2016. június 24-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2009. január 16.)
↑ Ciliata - Definition from Merriam-Webster's Medical Dictionary. Merriam-Webster. [2008. június 12-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2009. január 16.)
↑ Li, C.-W., et al. (2007). „Ciliated protozoans from the Precambrian Doushantuo Formation, Wengan, South China”. Geological Society, London, Special Publications 286, 151–156. o. DOI:10.1144/SP286.11.
↑ The Ciliated Protozoa: Characterization, Classification, and Guide to the Literature, 3, Springer Publishing, 187. o. (2008). ISBN 978-1-4020-8238-2. Hozzáférés ideje: 2013. január 26. „1007/978-1-4020-8239-9”
CSILLÓS EGYSEJTŰEK (magyar nyelven) (PDF). ELTE. [2011. november 17-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2013. március 27.)
Molnár Kinga: Bevezetés az állattanba - 2. fejezet - Az egysejtűek felépítése (magyar nyelven). ELTE. [2013. január 30-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2013. március 27.)
Biológiaportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Csillósok&oldid=24677645”
Taxonok from paraméter nélkül
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2022. február 12., 19:14
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.