hu hu hu hu hu hu hu hu hu pt hu hu hu hu it hu hu hu hu hu hu hu hu hu es en hu hu hu hu lt hu hu hu hu hu hu hu pt et es nl hu hu hu fr fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu fr hu hu hu es hu hu hu hu fr fr es fr fr hu fr hu hu hu fr hu hu hu hu hu hu fr hu fr hu hu hu hu hu fr es fr hu hu hu hu hu hu hu ru hu es de ru en en en ar de be it hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en ar arz sv bg br ca id da de eo es eu fi fr de he id it ka kk ko lt nl nb nb nl pl pt ro ru en sv tr fy vi pl zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. május 25.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
A Wikifajok tartalmaz Cerkófok témájú rendszertani információt.
A Wikimédia Commons tartalmaz Cerkófok témájú kategóriát.
A cerkóf (Cercopithecus) az emlősök (Mammalia) osztályába a főemlősök (Primates) rendjébe és a cerkóffélék (Cercopithecidae) családjába, azon belül a cerkófmajomformák (Cercopithecinae) alcsaládjába tartozó nem.
A nembe 26 ma élő fajt sorolunk.
A nembe sorolt fajok mind Afrikában élnek. Elterjedési területük Gambiától keletre Szudánig terjed, délre egészen a Dél-afrikai Köztársaság északi részéig élnek. Erdőkben élő fajok, melyek a legkülönbözőbb erdőtípusokban, így trópusi esőerdőkben, mangroveerdőkben vagy erdős szavannákon élnek.
Termetük kicsi vagy középnagy. Méretük 32 és 70 centiméter között változik, súlyuk 4-12 kilogramm. A hímek sokkal nagyobbak a nőstényeknél. A különbség a termetesebb fajoknál kifejezettebb, ezeknél a nőstények súlya fele-kétharmada a hímekének.
Testük karcsú, fejük kerek, farkuk hosszú. Szőrzetük színe jellemzően barnás, de a zöldes színtől egészen a feketéig terjedhet. A fajok zömének jellemző pofaszakálla és szakálla van.
Elsősorban fán lakók, csak kisebb részben élnek a földön. Kiváló mászók és ugrók.
Többnyire pár tucat fős (10-30 egyedből álló) csapatokban élnek, de olykor a táplálékban jól ellátott helyeken több csoport egyesüléséből akár 200 egyedből álló óriási hordák is képződhetnek. Egy-egy csapat többnyire egyetlen kifejlett hímből, több nőstényből és azok utódaiból áll. A nagyobb csapatokban élő fajoknál többhímes csapatok is előfordulhatnak. A nőstény egyedek abban a csapatban élik le életüket, ahol világra jöttek, míg a hím egyedek ivarérettségük elérése után elhagyják szülőcsoportjukat, és elvándorolnak annak területéről. Sokszor a fiatal hímek különálló hímcsoportokba tömörülnek, miközben igyekeznek egy öreg hímtől átvenni csapatát. Az idős hímek, miután egy fiatal hím elűzte őket nőstényeik mellől, egyedül élnek, de részben koruk, részben a magány miatt jobban ki vannak téve a ragadozóknak, és így egyedül nem élnek már sokáig.
A cerkófok nagyon territoriális fajok. A csapatoknak sok konfliktusok van a szomszédos csapatokkal. Több faj is társul más cerkófokkal, mangábékkal vagy kolóbuszokkal.
Kommunikációjuk során elsősorban arckifejezésekkel, foguk mutogatásával, különféle testhelyzetekkel és farkuk tartásával tartják egymás között a kapcsolatot.
A cerkófok elsősorban gyümölcsevők, de egyéb növényi részeket, így leveleket, hajtásokat, virágokat, valamint állati eredetű táplálékot (rovarokat, gyíkokat, madártojásokat) is fogyasztanak.
Természetes ellenségeik a nagy sasok (koronás sas, vitézsas), a nagy termetű óriáskígyók, a leopárd és a páviánfajok. Egyes fajokra a vadászó csimpánzok is veszélyesek lehetnek. Fő ellenségük azonban az ember.
Vemhességük körülbelül hét hónapig tart. A születések a száraz évszak végére esnek, így a felnövekvő fiatal állat az esős évszakban bőven talál táplálékot magának. Egyszerre általában egy utód születik. A fiatal cerkófok kétévesen válnak ivaréretté, de teljes méretüket csak négy-hatévesen érik el. Méretükhöz képest viszonylag sokáig élő állatok, a szabad természetben is elélhetnek 20 évig, a legidősebb fogságban tartott egyed 33 évig élt.
Egyes területeken a cerkófok nem túl népszerűek, mert rájárnak a terményekre. Egyes betegségek, így a sárgaláz és az ebola terjesztésében is részt vesznek. Emiatt sokfelé irtják őket. Emellett egyes területeken húscélú vadászatuk is jelentős. Ráadásul élőhelyeiket is sokfelé irtják.
A Természetvédelmi Világszövetség Vörös Listáján több fajuk is szerepel.
A kis cerkóf (Cercopithecus dryas), a Roloway-cerkóf (Cercopithecus roloway) a „kihalásssal közvetlenül veszélyeztetett” kategóriába, míg a Diána-cerkóf (Cercopithecus diana), az aranycerkóf (Cercopithecus kandti), a Sclater-cerkóf (Cercopithecus sclateri), valamint a szakállas cerkóf (Cercopithecus preussi) a „veszélyeztetett”, a vöröshasú cerkóf (Cercopithecus erythrogaster), a vörösfülű cerkóf (Cercopithecus erythrotis), a csuklyás cerkóf (Cercopithecus lhoesti), a napfarkú cerkóf (Cercopithecus solatus) és a Hamlyn-cerkóf (Cercopithecus hamlyni) pedig a „sérülékeny” kategóriába van besorolva.
Bajszos cerkóf (Cercopithecus cephus)
Fehérhasú cerkóf (Cercopithecus petaurista)
A nembe az alábbi 9 fajcsoport 26 faja tartozik:
Kis cerkóf (Cercopithecus dryas)
Fejdíszes cerkóf (Cercopithecus mitis)
Fehértorkú cerkóf (Cercopithecus albogularis)
Fehérorrú cerkóf vagy avemba (Cercopithecus nictitans)
Koronás cerkóf (Cercopithecus pogonias)
Fehérarcú cerkóf (Cercopithecus ascanius)
Bajszos cerkóf (Cercopithecus cephus)
Vöröshasú cerkóf (Cercopithecus erythrogaster)
Vörösfülű cerkóf (Cercopithecus erythrotis)
Fehérhasú cerkóf (Cercopithecus petaurista)
Csuklyás cerkóf (Cercopithecus lhoesti)
Szakállas cerkóf (Cercopithecus preussi)
Napfarkú cerkóf (Cercopithecus solatus)
Lomamiensis -csoport, 1 faj
Lesula-cerkóf (Cercopithecus lomamiensis), csak 2007-ben fedezték fel és 2012-ben írták le hivatalosan
Közeli rokon fajaik a mocsári cerkóf (Allenopithecus nigroviridis), a Miopithecus nembe sorolt törpecerkófok, a huszármajom (Erythrocebus patas), valamint a Chlorocebus nembe sorolt fajok, köztük a szavannacerkóf (Chlorocebus aethiops). Ez utóbbiakat korábban a szintén a Cercopithecus nembe sorolták, de bizonyos koponyajellegzetességek, valamint a részleges talajlakó életmódhoz való alkalmazkodás miatt jelenleg külön nembe sorolják.
Fehérarcú cerkóf (Cercopithecus ascanius)
Koronás cerkóf (Cercopithecus pogonias)
Napfarkú cerkóf (Cercopithecus solatus)
Ez a szócikk részben vagy egészben a Meerkatzen című német Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
Brehm: Az állatok világa
Magyar nagylexikon  V. (C–Csem). Főszerk. Élesztős László, Rostás Sándor. Budapest: Magyar Nagylexikon. 1997.  245–246. o. ISBN 963-85773-0-4
Biológiaportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Cerkóf&oldid=24957512”
Taxonok from paraméter nélkül
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2022. május 25., 18:53
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.