hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu es hu uk it hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu it hu hu hu hu hu hu en en en hu hu hu en cs de hu hu hu hu hu hu hu hu en hu sk hu fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en az bcl bg bn ca id hbs_lat da de eo es eu fa fi fr lt he hbs_lat hy it ja ka lb lt ml en nl nb pa pl pnb pt ru hbs_lat en sk sv ta tr fy vi xmf zh fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
Garajonay Nemzeti Park – Wikipédia
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. október 3.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
A Garajonay Nemzeti Park weboldala
A Wikimédia Commons tartalmaz Garajonay Nemzeti Park témájú médiaállományokat.
A babérlombú erdő gyepszintjében főleg páfrányok nőnek, moha- és zuzmószintje egyaránt gazdag
Rekonstruált guancs kegyhely; a háttérben a Tenerife szigetén magasodó Teide tűzhányóval
A Kanári-szigetekhez tartozó La Gomera fő érdekessége a sziget közepén kialakított 40 km²-es, a sziget területének mintegy 10%-át elfoglaló Garajonay Nemzeti Park, a kanári babérlombú erdő legteljesebb bemutató helye. Az erdőben a névadó kanári babér (Laurus novocanariensis) mellett további 400 bennszülött növényfaj él, egyebek közt a kanári fűzfa és a kanári magyal. A mérsékelt égövi esőerdőt 1981-ben nyilvánították természetvédelmi területté, és az UNESCO 1986-ban felvette a világörökség listájára. Nemcsak a madeirai babérgalamb (Columba trocaz) él fái között, de több mint ezer gerinctelen faj is (többségük rovar), és ezek közül mintegy 100 kifejezetten őshonos.
A park a San Sebastian, Hermigua, Agulo, Vallehermoso, Valle Gran Rey and Alajero nevű hegyekre és a hegyek közti, erodált, lankás fennsíkra terjed ki; magában foglalja a sziget legmagasabb pontját is (1484 m).
Közúton a sziget valamennyi nagyobb településéről elérhető.
A park nevét egy legendás guancs szerelmespárról, Garáról és Jonayról kapta. Gara La Gomera uralkodójának lánya volt, szerelmese pedig tenerifei. A fiatalok, amikor belátták, hogy családjuk tilalma ellenében nem lehetnek egymáséi, öngyilkosok lettek: a sziget legmagasabb csúcsáról a mélybe vetették magukat.
Spanyolország 1812-es alkotmánya felszámolta a nemesek kiváltságait, és az állam tulajdonába adta az addig magánkézben volt erdőbirtokokat. Az erdőket közösségi tulajdonná nyilvánította — ekként is szerepelnek La Gomera erdői a spanyol köztulajdonok utolsó, 1879-ben kelt listáján.
A nemzeti parkot 1981-ben alapították; az UNESCO Világörökség listájára 1986-ban vették fel. A szigetlakók továbbra is használhatják a park azon részeit, amelyeken hagyományos ünnepeiket tartják és látogathatják a zarándokhelyeket. A földhasználat egyéb, hagyományos módjait, így a gyűjtögetést és a legeltetést azonban erősen korlátozták.
A genetikai állománymegőrző, növényvédő programot 1984-ben kezdték el, és 1991-ben egészítették ki a veszélyeztetett fajok élőhelyeinek regenerációs tervével.
La Gomera a Kanári-szigetek vulkanológiailag legnyugodtabb tagja; az egyetlen olyan sziget, amely az emberi történelemben egyetlen, ismert kitörést sem produkált. A terület nagy részén bazalt lávapadok váltakoznak a közéjük települt tufarétegekkel. A domborzat mikroelemeinek jellegzetes képviselői a tufából kipreparálódó kőzettelérek (dyke-ok) és kürtőfáciesek (neckek; ezek közül több külön nevet is kapott, mint pl. a park délkeleti részén magasodó Agando, Ojila, La Zarcilla és Las Lajas).
A Makaronéziára általában jellemző meleg mérsékelt éghajlat fontos jellemzője kis napi és ugyancsak kis éves hőingás. A páratartalom nagy; a hegyek gyakran felhőbe burkolóznak. A csapadék nagy része a felhőkből kicsapódó pára; ez az úgynevezett „vízszintes eső”. A déli oldalak rendszerint szárazabbak mint az északiak, a völgyek nedvesebbek, mint a hegyhátak.
A park területének mintegy 70%-án nő a babérlombú erdő — a Kanári-szigetek babérlombú erdőinek mintegy fele ezen az egy helyen maradt fenn. A sok kis forrás és patak által táplált, buja vegetáció nagyjából olyan, mint amilyen a harmadkorban, a jégkorszak előtt lehetett Dél-Európában. A növényfajok ötöde-negyede, az állatfajok körülbelül fele endemikus.
A kanári babérlombú erdő (Laurisilva canaria) társuláscsoport távolról sem egységes; benne számos növénytársulás váltakozik. Ezek fő alakító tényezői:
a lejtő iránya és
a tengerszint fölötti magasság.
A változatos viszonyoknak köszönhetően mintegy kétezer növényfajt írtak le innen. Az endemikus fajok közül némelyek a szigetcsoport más tagjain is nőnek, de vannak olyanok is, amelyek csak e szigeten honosak.
A legszárazabb részek uralkodó növénytársulása a csarabos fenyér (angolul: dry heath fayal).
Az északnak futó, nedves völgyek jellemző társulása az ún. völgyvidéki babérlombú erdő — ez egy tipikus szubtrópusi esőerdő. Fölfelé haladva, a napsütés és a szél hatásának mind inkább kitett oldalakon ez egyre fajszegényebbé válik, és fokozatosan
hegyvidéki babérlombú erdővé (Laurisilva de ladera) alakul át.
A szigeten kígyók egyáltalán nem élnek; az emlősöket négy denevérfaj képviseli. A parkban észlelt 27 madárfajból kettő:
szürke farkú babérgalamb (Columba junoniae)
szürke fejű babérgalamb (Columba bollii)
a Kanári-szigeteken endemikus. A parkban eddig leírt 960 gerinctelen fajból körülbelül 100 bennszülött.
Csarabos fenyér a bazalttűk oldalán
Kanári magyal (Ilex canariensis) terméses ága
Szürke farkú babérgalamb (Columba junoniae)
Turistaút a babérlombú erdőben
UNESCO.org: Garajonay National Park
lagomera.travel: Garajonay National Park
Terra Fortunata: Rain Forests & Walks
La Gomera madarai (fajlista)
Garajonay Nemzeti Park ·  Doñana Nemzeti Park ·  Ibiza élővilága és kultúrája ·  Teide Nemzeti Park  ·  A Kárpátok és más európai régiók ősbükkösei (több országgal közös)
Córdoba történelmi központja ·  Az Alhambra, az El Generalife és az Albaicín, Granada ·  Burgosi katedrális ·  Az Escorial kolostor és környezete ·  Antoni Gaudí munkái ·  Észak-Spanyolország paleolitikus barlangi művészete ·  Segovia óvárosa és római vízvezetéke ·  Oviedo és az Asztúriai Királyság ·  Santiago de Compostela ·  Ávila óvárosa és templomai ·  Aragónia mudéjar stílusú építészete ·  Toledo történelmi óvárosa ·  Cáceres óvárosa ·  A katedrális, az Alcázar és az Archivo de Indias Sevillában ·  Salamanca óvárosa ·  Poblet-kolostor ·  Mérida régészeti műemlékei ·  Santa María de Guadalupe királyi kolostor ·  Cuenca történelmi városrésze ·  Selyembörze ·  Las Médulas ·  A Katalán Zene Palotája és a Szent Kereszt és Szent Pál Kórház ·  Yuso és Suso Szent Milán-kolostorai ·  A Mediterrán-medence sziklafestményei ·  Alcalá de Henares ·  San Cristóbal de La Laguna ·  Elche pálmaligete ·  Lugo városfala ·  Atapuerca ·  Vall de Boí katalán-román stílusú templomai ·  Tárraco ·  Aranjuez ·  Úbeda és Baeza reneszánsz műemlékei ·  Vizcaya-híd ·  Santiago de Compostelába vezető zarándokút (Franciaországgal közös) · Herkules-torony · A Côa völgye és Siega Verde történelem előtti sziklarajzai  ·  Serra de Tramuntana kultúrtáj  ·  Antequerai dolmenek  ·  Paseo del Prado és Buen Retiro
Pireneusok – Mont Perdu (Franciaországgal közös)
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Garajonay_Nemzeti_Park&oldid=25334151”
Santa Cruz de Tenerife tartomány
Wikidata koordinátákat használó lapok
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2022. október 3., 21:31
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.