hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu en hu hu en en en hu hu en ja en en en en cs en en sv fr de de fr fr fr sv en fr en ja fr de fr es nb fr de en en sv de de fr en fr it fr de en fr hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en en sk hu hu hu hu hu hu hu en en sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu en en sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu en en sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu en en sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu en en sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu en en sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu en en sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu en en sk hu hu hu hu hu en hu hu hu hu en en sk hu hu hu hu hu hu hu it hu hu hu hu hu hu id hu hu hu hu hu hu hu hu hu en ro en hu hu hu hu fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu ru hu hu hu hu hu hu es hu hu he hu hu hu hu hu nl hu es es es es es ca hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu fr hu sv es es es es es es es sv hu hu pt en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en en
október 2017 - Fekete Attila Fattila Fotóblog
köznapi képek kavalkádja – a képek csak írásos engedélyemmel használhatók fel!
Ha értesítést akarsz kapni az új képekről, avagy már nem akarod látni, írd le a címed
Leave This Blank: Leave This Blank Too: Do Not Change This:
Sziámi simogató a Dömörkapu Rengetegben
B.Nagy Éva - Cirkuszt a népnek
B.Nagy Éva - Vihar előtt
B.Nagy Éva - Nagy szárazság idején
B.Nagy Éva - Borong a nap
B.Nagy Éva - Európa csendes
Hadd mondjalak el, te piac,
piac te, kit megvet az ünnepi szónok
s a nyavalyás költő,
mily szép vagy a fényben, milyen diadalmas.
Lüktetve zsibongasz. Az élet ütemére
roppant-teli szaggal, a túró, a tejföl
savanykás szagával, a sajtok kövérlő,
vanília ízzel, bűzzel és szeméttel,
a múlt kis rejtekhelyein!
Csak a viharzó szomorúság maradt.
Holt férget hiába csókol március,
engem is hiába glóriáz a nap
s ma már ajkam is hiába csókolják.
Valahol itt van közel a pokol,
És fel-felsírnak a kemény kövek
imbolygó, nesztelen lábam alatt.
Ne mondj magadénak semmi mást, csak a lelked,
ne azt szeresd, ami vagy, csak amivé válhatsz.
Ne hajszold az élvezeteket, mert vesztedre utoléred őket.
Előre nézz, a tavalyi fészekben nincsenek idei fiókák.
Ne búsulj, ne búsulj
Tűnt el itt már más is,
Ezer év után is,
De ha megfeszítnek táncolj a kereszten
Y morirme contigo si te matas
y matarme contigo si te mueres
porque el amor cuando no muere mata
porque amores que matan nunca mueren.
Egy este az öreg indián mesélni kezdett az unokájának arról a csatáról, ami minden emberben zajlik.
Azt mondta: „Fiam, a csata két farkas között zajlik, akik mindannyiunkban ott lakoznak.
Egyikük a düh, irigység, féltékenység, kapzsiság, erőszak, hazugság, felsőbbrendűség.
Másikuk az öröm, szeretet, nyugalom, alázat, kedvesség, nagylelkűség, együttérzés .”
Az unoka elgondolkozott egy pillanatra, majd megkérdezte nagyapját: „És melyik farkas győz?”
Az öreg indián mosolyogva válaszolt: Az, amelyiket eteted.
Az apja el akarta magyarázni neki, hogyan kell udvarolni. Daru nem mehetett sehová, ott kellett ülnie az asztalnál, a konyhában, a füstben. Az udvarlás mindennél fontosabb dolog. Érti? Mindennél fontosabb. A nők tesznek valamilyenné, mondta Daru apja és kifújta a füstöt.
El coro de mi gente
habla de paz, de unidad, positividad.
El coro, el coro…
Para miradas vacías de brillo,
caminos sin puente ni estribillo,
puertas cerradas de un lado,
climistas que cambian el paso.
Előttünk már hamvassá vált az út,
És árnyak teste zuhant át a parkon,
De még finom, halk sugárkoszorút
Font hajad sötét lombjába az alkony:
Halvány, szelíd és komoly ragyogást,
Mely már alig volt fények földi mása,
S félig illattá s csenddé szűrte át
A dolgok esti lélekvándorlása.
Oldal 1 Oldal 2 Következő oldal
Proudly powered by WordPress
Copy Protected by Chetan's WP-Copyprotect.