hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu fr en en ru en zh en hu sk hu rm hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en ar en az bg ca hbs_lat de el eo es et eu fa fi fr lt he hi hy id is it ja ta ko lt lv ms my ne nl nb pl pt ru en sq hbs_lat sv en th tr fy ur vi zh zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. január 23.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
A távoktatás az oktatás egy olyan formája, ahol a tanár és a diák nem egy helyen vannak. A hallgató a képzési idő nagyobbik részében egyedül, önállóan tanul, kisebb részében pedig konzultációkon vesz rész.
4 A távoktatás előnyei és hátrányai
A távoktatás fogalmát sokféleképpen definiálják, általánosan elfogadott definíció nincs. A Pedagógiai lexikon a következőképpen határozza meg: „A tanulás távirányításának egyik formája. Előírt és tananyaggá rendezett ismeretek, gondolkodási és - korlátozottan - cselekvési műveletek elsajátíttatására irányul, meghatározott követelmények teljesítése, megtervezett tudásszintek elérése érdekében.[1]
A távoktatási formák sok tekintetben különbözhetnek egymástól, de vannak olyan közös jellemzők, amelyekben megegyeznek.
Az oktatás valamilyen távolság áthidalásával történik, ezért a tanulóknak meg kell tanulniuk önállóan tanulni.
Csak az a tanuló lehet sikeres a távoktatásban, aki az új tanulói szerepben is képes megfelelni – ehhez megfelelően motivált, folyamatosan tanul és a kétoldalú kommunikáció minden lehetőségét kihasználja.
A pedagógusnak is új szerepben kell jelen lennie: a tanulási folyamat középpontjában a tanuló áll, a tanár pedig segíti, irányítja őt.
Az oktatási anyagok nemcsak az ismeretanyagot tartalmazzák, hanem a tanulási folyamatban alkalmazott módszereket is, biztosítaniuk kell a gyakorlást, a motiválást – tehát a tanuló egyéni tanulását kell szolgálniuk.
1840-ben Nagy-Britanniában Isaac Pitman levelezőlapon tanította a gyorsírást. Pitman nevéhez kapcsolják leggyakrabban a levelező oktatás kezdetét.[2]
1856-ban a Londoni Egyetemen olyanok is vizsgázhattak, akiket nem helyben oktattak.
Az első világháborúig sokfelé születnek levelező iskolák szerte Európában és Amerikában.
1927-ben a BBC először kísérletet tesz rádión keresztül sugárzott iskolarádiós műsorokra, de kiegészítő jellegű marad az adás.
1939-ben Amerikában telefon segítségével oktatják a mozgássérülteket és otthonfekvőket.
Az 1960-as évek második felében Franciaországban a rádiós adások bekapcsolódnak az egyetemi szintű levelező oktatásba, majd az 1960-as és 1970-es években a televízió is belép a távoktatási eszközök soraiba.
Az 1980-as illetve 1990-es években a számítógépek elterjedése a háztartásokban kiterjeszti a távoktatás eszközrendszerét.
A háború előtt csak a jogászképzés működött távolsági keretek között, de az 1950-es években már több felsőoktatási intézmény indított esti és levelező tagozatot.
1980-as években a magánszférában is megjelenik a távoktatás.
1989 után a távoktatás népszerűvé válik Magyarországon. Egyre több felsőoktatási intézmény távoktatási tagozatot indít.
1996-tól a Duna Televízió távoktatási műsorokat sugároz, később további televíziós társaságok is csatlakoznak a kezdeményezéshez.
Napjainkban a hazai regionális központokban és számos magánintézményekben folynak távoktatási képzések, de megjelentek olyan képzési formák is, melyeknek csak a nevében jelenik meg a távoktatás.[3]
A távoktatás előnyei és hátrányai[szerkesztés]
Tanulási lehetőséget nyújt azoknak, akik egyébként hagyományos iskolai keretek között nem tudnának tanulni.
Megszűnik a „tanév-beosztás” és az órarend kötöttsége, sokkal nagyobb szerep jut a tanuló saját időbeosztásának, így a tanulás ritmusa igazodhat az egyéni tanulási képességekhez.
Az ismeretközpontú oktatás helyett a kompetenciafejlesztésre kerül a hangsúly.
Nincs közlekedési, szállás, stb. költség, ezekre időráfordítás.
A változatos programkínálatból a hallgató kiválaszthatja az adott pillanatban neki legmegfelelőbbet.
Egy képzés egyszerre több hallgató számára válik elérhetővé.
A személyközi kommunikáció és a közös tevékenység hiánya csökkentheti a motivációt, így a lemorzsolódás a képzések egy részénél igen magas.
A hallgató nem kap elég gyorsan személyre szóló visszacsatolást.
A hallgató meg van fosztva egy intézmény életében való aktív részvételtől.
Egyes készségeket, szakmai fogásokat csak hagyományos gyakorlati képzéssel lehet elsajátítani.
Mivel egyre inkább az internet lesz az oktató és hallgató közötti kapcsolattartás formája, a képzésben való részvételnek eszközigénye van (számítógép, internetelérés, stb.), ill. feltételezi a digitális írástudást.
A távoktatás eszközeit alapvetően két nagy csoportra – nyomtatott és nem nyomtatott oktatási anyagok – osztjuk.
A nyomtatott oktatási anyagok jellemzői:
A 90-es évek közepéig ezek voltak a legelterjedtebbek.
Előállítási költségük viszonylag olcsó.
Szinte bárhol és bármikor lehet belőlük tanulni.
Egy hagyományos tankönyvnél áttekinthetőbb, strukturáltabb, didaktikusabb, hiszen a tanár hiányát is kell pótolnia.
Azonban nem interaktívak, a visszajelzést csak az egyes anyagrészekben elhelyezett tesztek, feladatsorok szolgálják.
A nem nyomtatott oktatási anyagok jellemzői
Sokféle információhordozó szerephez juthat (rádió, TV, CD, DVD, internet).
A hagyományos jelenléti oktatásban kiegészítik az ismeretátadást, a távoktatásban ezek is az ismeretátadás formái.
↑ Lengyel Zsuzsanna Mária E-learning: tanulás a világhálón keresztül, Debrecen, 2007 . 7.o.
↑ Lengyel Zsuzsanna Mária E-learning: tanulás a világhálón keresztül, Debrecen, 2007 . 8.o.
A Wikimédia Commons tartalmaz Távoktatás témájú médiaállományokat.
Lengyel Zsuzsanna Mária E-learning: tanulás a világhálón keresztül, Debrecen, 2007.
Kovács Ilma: Távoktatástól távoktatásig (Egy kutató elemzései és részvétele Magyarország távoktatásában 1973 és 2006 között) Válogatott tanulmányok, cikkek és előadások gyűjteménye Budapest 2006
Zrinszky László: A felnőttképzés tudománya Okker Kiadó Budapest 2005
Internet és multimédia a távoktatásban eduline.hu/segedanyagtalalatok/letolt/3850
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Távoktatás&oldid=24613269”
Minden szócikk halott külső hivatkozásokkal
Szócikkek halott külső hivatkozásokkal 2018 novemberéből
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2022. január 23., 17:43
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.