fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu fr hu hu hu hu hu fr hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu et hu en en hu hu it hu hu hu hu hu hu de hu it de hu hu ro hu hu ro hu hu hu ro hu hu ro hu hu en hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu en hu hu en hu hu en hu hu fr hu it fr hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
Kabos Endre, születési és 1908-ig használt nevén Katz Ede[1] (Nagyvárad, 1906. november 5. – Budapest, 1944. november 4.) háromszoros olimpiai bajnok magyar vívó.
1944. november 4. (37 évesen)
A Wikimédia Commons tartalmaz Kabos Endre témájú médiaállományokat.
Banktisztviselőként 1926-tól a VAC (Vívó és Atlétikai Club), majd 1930-tól a Tisza István Vívó Club vívója volt. 1934-ben az Egyesült Izzó főtisztviselője lett és sportpályafutását az UTE (Újpesti Torna Egylet) vívójaként folytatta. Kardvívásban és párbajtőrvívásban egyaránt versenyzett, de nemzetközi szintű eredményeit kardvívásban érte el. 1931-től 1937-ig mindkét fegyvernem magyar válogatottjában szerepelt.
1932-ben Los Angelesben a Gerevich Aladár, Glykais Gyula, Kabos Endre, Nagy Ernő, Petschauer Attila, Piller György összeállítású, majd 1936-ban Berlinben a Berczelly Tibor, Gerevich Aladár, Kabos Endre, Kovács Pál, Rajcsányi László, Rajczy Imre összeállítású magyar csapat tagjaként olimpiai bajnoki címet nyert. Az egyéni versenyen 1932-ben bronzérmes, 1936-ban olimpiai bajnok lett. Hat Európa-bajnoki címe közül kettőt egyéni versenyen nyert.
Annak ellenére, hogy jelentős nemzetközi versenyeken több egyéni bajnoki címet is nyert, az egyéni magyar bajnoki címet soha nem sikerült elnyernie. 1929-ben 5., 1933-ban második, 1934-ben negyedik volt a magyar kard bajnokságon. 1935-ben továbbjutott a selejtezőből, de orvosi javaslatra visszalépett a versenytől. 1936-ban a döntőt lábsérülése miatt feladta, így 9. lett. Az Újpesttel 1934-ben harmad-, 1935-ben másodosztályú csapatbajnok volt. 1936-ban már az első osztályban negyedikek lettek.
1936-os olimpiai bajnoki címének tiszteletére egy "olimpiai tölgyet"[2] ültetett Berettyóújfaluban, mely a városi könyvtár épülete előtti parkban található. Az 1937-es és az 1938-as kard ob-ra nem nevezett. Az 1937-es párbajtőr csb-t megnyerte. Ezt a versenyt 1938 januárjában rendezték meg.
Zsidó származása miatt a második világháború idején behívták munkaszolgálatosnak, és az őket szállító teherautó 1944. november 4-én, a 38. születésnapját megelőző napon éppen a németek által aláaknázott Margit hídon közlekedett, amikor az felrobbant. Más forrás szerint[3] a budai oldal felé tartó 48-as villamoson utazott, amikor a halálát okozó robbanássorozat történt.
1986-ban posztumusz a Zsidó Sporthírességek Csarnoka tagjává választották.
háromszoros olimpiai bajnok (egyéni: 1936; csapat:1932, 1936)
olimpiai 3. helyezett (egyéni: 1932)
hatszoros Európa-bajnok (egyéni: 1933, 1934; csapat: 1931, 1933, 1934, 1935)
Európa-bajnoki 2. helyezett (egyéni: 1931)
magyar bajnok (csapat: 1930)
magyar bajnok (csapat: 1937, 1938, 1939)
Emléktáblája az Attila úti Petőfi Sándor Gimnáziumban (2006)
Kabos Endre Városi Sportcsarnok Berettyóújfaluban
Kabos Endre emlékív (2006)
Kabos Endre a Magyar Olimpiai Bizottság honlapján
Kabos Endre a Los Angeles-i olimpia döntőjében
Olimpiai bajnokok emlékére emelt obeliszk a Farkasréti temetőben
↑ A Belügyminisztérium 1908. évi 47538. sz. rendelete. MNL-OL 30796. mikrofilm 636. kép 2. karton. Névváltoztatási kimutatások 1908. év 23. oldal 30. sor.
↑ Az 1936. évi olimpia rendezői minden résztvevőnek egy tölgyfacsemetét ajándékoztak. 1936. november 5-én Kabos Endre és Rajczy-Rasztovich olimpiai bajnokok tiszteletére vívóakadémiát rendezett a Bihari Tenisz és Vívó Klub Berettyóújfaluban, ez alkalommal ültette el Kabos a községháza előtt a berlini olimpiáról magával hozott olimpia tölgyet. (Forrás: Barcsay László dr., Barcsay Emlékiratok V. kötet, 2001, Berettyóújfalu,-Budapest, 1990–2001.)
↑ Tóth Ferenc (2010). „Roncsok és események a Margit híd környezetében – I. rész” (PDF). Haditechnika XLIV. (1), 70–73. o.
Lukács László – Szepesi György: 112. A magyar olimpiai aranyérmek története – Budapest, 1980 – ISBN 9632535537
Havas László: A magyar sport aranykönyve – Budapest, 1982 – ISBN 9632535723
Révai új lexikona X. (Hom–Kac). Főszerk. Kollega Tarsoly István. Szekszárd: Babits. 2002. ISBN 963-927-280-9
Új magyar életrajzi lexikon III. (H–K). Főszerk. Markó László. Budapest: Magyar Könyvklub. 2002. 651–652. o. ISBN 963-547-414-8
Kő András. Pengevilág. Kiadja a Magyar Vívószövetség (2004). ISBN 9632141377
Kabos Endre (1906–1944), az elegáns bajnok; szerk. Szarka Klára; Magyar Olimpiai és Sportmúzeum, Bp., 2013
Olimpia. Az olajágtól a tölgyig. Kabos Endre, a vívás bajnoka; szerk. Krajczárné Sándor Mária, Kecse Gabriella; Berettyó Kulturális Központ – Bihari Múzeum–Bihari Múzeum Baráti Köre, Berettyóújfalu, 2017 (Bihari értékek)
Többszörös olimpiai aranyérmesek listája
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Kabos_Endre&oldid=24292966”
A lap szerkesztési előzményeinek megtekintése.
A lap utolsó módosítása: 2021. október 11., 16:12
A lap szövege CC BY-SA 3.0 alatt érhető el, ha nincs külön jelölve.