fr de hu hu hu hu hu de de hu hu de hu hu hu hu hu hu hu de hu hu es hu hu hu nb hu hu hu hu hu hu hu hu is da hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en en en en de en hu hu en en hu fr ru en de en ru cs zh hu hu en sk hu hu hu pl hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en ar arz az ku ru bg br ca hbs_lat da de el eo es eu fa fi fr lt he hbs_lat hy id is it ja lt lv en mr nds nl nb nb pl pt ro ru hbs_lat en sk hbs_lat sv tr fy vi zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2021. január 15.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
1879. március 13. (60 évesen)
1. (7 különböző hónapban 1861. december és 1870. augusztus között)[3]
A Wikimédia Commons tartalmaz Adolf Anderssen témájú médiaállományokat.
Karl Ernst Adolf Anderssen (Breslau, Poroszország, 1818. július 6. – 1879. március 13. Breslau) német sakkmester volt, a 19. század egyik legjobbja a sakkban, akit a modern sakkozás első nagy alakjai közt tartanak számon.
Anderssent 1851 és 1858, illetve 1861 és 1866 közt a világ legjobbjának tartották. Néha nem hivatalos világbajnokként is emlegetik, bár az első nem hivatalos világbajnoki címet a legtöbb vélemény szerint Paul Morphy vívta ki, aki Anderssennél is jobbnak bizonyult. 1858-ban Anderssen páros mérkőzésen kikapott Morphytól, majd 1866-ban a korszak másik kiemelkedő sakkozójától, Wilhelm Steinitztől. Anderssen három nagy sakktornán lett győztes: 1851-ben és 1862-ben Londonban és 1870-ben Baden-Badenben.
Breslauban) született, az akkor Poroszországhoz tartozó Sziléziában. Élete jó részét itt töltötte. Sohasem házasodott meg, megözvegyült édesanyjával és pártában maradt lánytestvérével élt.
A breslaui állami gimnáziumban végzett, majd az egyetemen matematikát és filozófiát tanult. Miután végzett, a Friedrich gimnáziumban kapott tanári állást, később ugyanott matematika professzor lett. Csendes, állandó, fegyelmezett középosztálybeli életet élt. A hivatása a matematika tanítása, hobbija és szenvedélye a sakkozás volt.
Kilencéves korában apja tanította sakkozni. A játék stratégiáját emlékezése szerint William Lewis La Bourdonnais és McDonnell 50 játszmája című (1835) könyvéből tanulta. Nem volt sakkcsodagyerek. Fejlődése tervezett volt és 1840-re, huszonegy éves korára még nem haladta meg az olyan német mesterek szintjét, mint Ludwig Bledow, von der Lasa vagy Wilhelm Hanstein. Először azzal érdemelte ki a közfigyelmet, hogy 1842-ben sakkproblémákról szóló írásokat közölt. 1846-ban a Schachzeitung („Sakkújság”, a későbbi Deutsche Scahchzeitung, „Német sakkújság”) szerkesztője lett.
1848-ban Anderssen döntetlent ért el a profi játékos Daniel Harrwitz ellen. E játszma és hírneve alapján meghívták, hogy képviselje Németországot a világ első nemzetközi sakkversenyén Londonban, 1851-ben. Habozott elfogadni a meghívást mert pénztárcájához mérten a költségek magasra rúgtak.
Howard Staunton azonban felajánlotta, hogy ha szükséges, saját zsebéből állja Anderssen utazási költségeit, ha Anderssen nem nyeri el a torna díját. E nagylelkű ajánlat hatására Anderssen mégis Londonba utazott. A tornán legyőzte Lionel Kieserizkyt, Szén Józsefet, magát Stauntont, Marmaduke Wywillt, és ezzel megnyerte a versenyt.
Az 1851-es tornát sokan világbajnokságként aposztrofálják, bár ekkor még nem volt használatban ez a szó, mivel az első világbajnokságot 1886-ban rendezték. Mindazonáltal győzelmével Anderssen a világ legjobb sakkozójának hírnevét szerezte meg.
Két játszmája különös megbecsülést szerzett a számára, amelyeket jelentős áldozatokat vállalva nyert meg. Az egyik 1851-ben Lionel Kieseritzky elleni partiban feláldozta az egyik futóját, mindkét bástyáját, végül még a vezért is. A másik játszmát a következő évben Berlinben vívta Jean Dufresne ellen. Ebben az áldozat az előzőnél szerényebb volt, de még így is magába foglalta a vezért és még egy figurát. E két játszma azon kevés sakkjátszma közé tartozik, amelyeket külön néven ismer a sakktörténet: a Dufresne elleni „az örökzöld játszma”, a Kieseritzky elleni partit „a halhatatlan játszma” néven emlegetik.
↑ Abban az időszakban ez a mai nagymesteri címnek felelt meg
↑ A chessmetrics szerinti legmagasabb pontszáma Chessmetric Player Profile: Adolf Anderssen (angol nyelven). chessmetrics.com. (Hozzáférés: 2014. július 8.)
↑ Chessmetric Player Profile: Adolf Anderssen/Ratings only (angol nyelven). chessmetrics.com. (Hozzáférés: 2014. július 8.)
Ez a szócikk részben vagy egészben az Adolf Anderssen című angol Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
The Oxford Companion to Chess, second, Oxford University Press (1992). ISBN 0-19-280049-3
World Chess Champions by Edward G. Winter, editor. 1981 ISBN 0-08-024094-1
(1978) „The Rating of Chessplayers, Past and Present”, Kiadó: Arco. ISBN 0-668-04721-6.
The World's Great Chess Games by Reuben Fine; Dover; 1983. ISBN 0-486-24512-8
Gottschall, Hermann von (1912, reprint edition 2006). „Adolf Anderssen, der Altmeister deutscher Schachspielkunst”, Kiadó: Elibron Classics. ISBN 0-543-77333-7.   classical standard biography on Anderssen (only in German)
Kasparov, Garry (2003). „My Great Predecessors, part I”, Kiadó: Everyman Chess. ISBN 1-85744-330-6.   Some material on Anderssen in the first chapter.
Adolf Anderssen játszmái a chessgames.com oldalon
Anderssen's matches ( 2009-10-24)
ISNI: 0000 0001 2036 9583
Németország-portál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap
Ez a sporttal kapcsolatos személyről szóló lap egyelőre csonk (erősen hiányos). Segíts te is, hogy igazi szócikk lehessen belőle!
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Adolf_Anderssen&oldid=23453110”
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2021. január 15., 14:30
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.