fr it hu hu hu hu hu it hu hu en hu it hu hu en hu id hu hu fr hu en hu en es fr en hu hu hu hu en en en hu hu en ia hu de en hu hu hu hu hu hu hu de en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en en en en it en en en en en it en en it en en en en en en en en en en en en en en en uk en en en en ru nl en en en en nl en hu hu hu hu hu hu hu it hu hu hu hu pt en hu hu fr ru de sl en ru cs en nl sv de en hu hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en ar arz en az ku ru bg br ca hbs_lat cy da de el eo es et eu fa fi fr fy de lt he hi hbs_lat hy it id fr es is it ja ka ko pl lb lt lv en ms nl nb nb pl pnb pt ro ru jbo hbs_lat en sk sl sq hbs_lat sv th tr fy ur zh da zh fr zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. július 15.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
2003. április 21. (70 évesen)
Rock and Roll Hall of Fame (2018)
A Wikimédia Commons tartalmaz Nina Simone témájú médiaállományokat.
Nina Simone (eredeti nevén: Eunice Kathleen Waymon) (Tryon, Észak-Karolina, 1933. február 21. – Carry-le-Rouet, Franciaország, 2003. április 21.) amerikai énekesnő, zongorista, emberjogi aktivista.
Mint énekes, dalszerző, zongoraművész, egyaránt kiemelkedőt alkotott. Művelte a klasszikus zenét, énekelt és játszott dzsesszt, bluest, soult, folkot, R&B-, gospel- és popdalokat, és sanzont is.
Több mint 50 albuma jelent meg.
Nina Simone nagyon szegény családba született. Hét testvérével együtt nőtt fel. Már kisgyermek korától kezdve zongorázott, és korán megtanulta a templomi orgonajátékot is. Tehetségének köszönhetően a New York-i Juilliard School of Music tanítványa lett. Az iskola ideje alatt mulatókban játszva keresett pénzt.
Művésznevét 1954-ben vette föl Simone Signoret francia színésznő tiszteletére, és a „niña” (kislány) spanyol szó után.
Első hangfelvétele 1959-ben készült egy alig ismert cégnél (Betlehem Records: I Love You Porgy a Porgy és Bessből), ami váratlan sikert hozott számára (első húsz közé került a slágerlistán).
Már fiatal korában megszólalt az emberi és polgári jogok védelmében. Sok dalával is politizált. (To Be Young, Gifted and Black, Old Jim Crow, a Backlash Blues, a Why?, Mississippi Goddam, Four Women...) Ennek következtében elhagyni kényszerült Amerikát, előbb Barbadosban, majd Libériában, később különböző európai országokban élt. 1978-ban tért haza, ekkor adótartozásai miatt letartóztatták. (Korábban a vietnámi háború elleni tiltakozásul látványosan nem fizetett adót).
Aztán újra Európában, Franciaországban telepedett le.
A hetvenes években örökzöldeket, sanzonokat, filmdalokat, népdalokat, gospelt is énekelt; közben kisegyüttesekkel művelte a dzsesszzenét.
1991-ben I Put a Spell On You címmel egy életrajzi könyv jelent meg róla.
Hetvenedik születésnapját két hónappal túlélve hunyt el. 2003 áprilisában több száz ismert muzsikus búcsúztatta a franciaországi Carry-le-Rouet-ban.
Little Girl Blue (1957)
Nina Simone and Her Friends (1957)
Jazz as Played in an Exclusive Side Street Club (1958)
My Baby Just Cares for Me (1959)
The Amazing Nina Simone (Colpix, 1959)
Nina Simone at Town Hall (Colpix, 1959)
The Original Nina Simone (1959)
Nina Simone at Newport (Colpix, 1960)
Forbidden Fruit (Colpix, 1961)
Nina at the Village Gate (Colpix, 1962)
Nina Simone Sings Ellington! (Colpix, 1963)
Nina Simone at Carnegie Hall (Colpix, 1963)
Folksy Nina (Colpix, 1964)
Nina Simone in Concert (Philips, 1964)
Broadway. Blues. Ballads (Philips, 1964)
I Put a Spell on You (Philips, 1965)
Pastel Blues (Philips, 1965)
Nina Simone with Strings (Colpix, 1966)
Let It All Out (Philips, 1966)
Wild is the Wind (Philips, 1966)
High Priestess of Soul (Philips, 1967)
Nina Simone Sings the Blues (RCA Victor, 1966)
Silk & Soul (RCA Victor, 1967)
Nuff Said! (RCA Victor, 1968)
Nina Simone and Piano (RCA Victor, 1969)
To Love Somebody (RCA Victor, 1969)
Black Gold (RCA Victor, 1970)
Here Comes the Sun (RCA Victor, 1971)
Heart & Soul (1972)
Emergency Ward! (RCA Victor, 1973)
It Is Finished (RCA Victor, 1974)
Fodder on My Wings (Carriere, 1982)
Nina’s Back (VPI, 1985)
Let It Be Me (Verve, 1987)
Live & Kickin' (VPI, 1987)
A Single Woman (Electra, 1993)
The Essential Nina Simone (compilation, RCA, 1993)
The Rising Sun Collection (compilation, Just A Memory Records, 1994)
Live at Ronnie Scott’s (Meteor, 1999)
Sugar in my Bowl: The Very Best 1967—1972
↑ Carnegie Hall linked open data (angol nyelven), 2017. (Hozzáférés: 2022. május 2.)
↑ Integrált katalógustár. (Hozzáférés: 2014. december 31.)
↑ Fichier des personnes décédées. (Hozzáférés: 2022. május 5.)
A Wikimédia Commons tartalmaz Nina Simone témájú médiaállományokat.
Nina Simone a Facebookon
Nina Simone a PORT.hu-n (magyarul)
Nina Simone az Internet Movie Database-ben (angolul)
Nina Simone a Rotten Tomatoeson (angolul)
ISNI: 0000 0000 8123 2970
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Nina_Simone&oldid=25100489”
Nevet változtatott amerikai személyek
Rock and Roll Hall of Fame beiktatottak
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2022. július 15., 08:03
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.