hu hu hu hu hu hu hu hu fr ar hu tr hu hu hu hu hu hu hu lt hu hu hu hu fr hu ms hu es hu hu hu hu hu hu hu ca hu hu hu hu hu hu hu hu hu en es en hu gl ca hu hu es hu hu hu hu hu hu hu hu zh hu hu hu zh hu hu zh hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu gl hu de hu pl hu nl hu hu hu fr hu wa hu fr hu es nb it pt ta hu hu hu en it de it hu hu hu cs hu sk hu hu ja en en it en en de nds de su pt en ceb pl en en hu it hbs_lat en hu fr en en bg pt hu af hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu zh hu hu hu hu hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu pl hu hu hu hu hu hu hu hu af hu hu pl it en en hu pt en fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu fr fr fr fr fr hu fr en en fr fr fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu fr hu es hu hu hu hu hu hu pl hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en en en en hu hu hu hu hu hu en en hu en uk hu en en hu en en hu hu hu hu hu hu fi hu hu hu hu hu en hu en hu hu hu hu en cs de hu hu hu hu hu hu fr hu hu hu fr hu hu hu hu hu hu en cs de hu hu hu hu en cs de hu hu hu en cs de fr hu hu hu hu hu hu hu fr ru en de en ru hbs_lat en en sv hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en de cv ckb nl de am tl an da ar fr ar arz as en sv az ku uz bcl de lt en ru sv bg new en en ms bn bo bpy br hbs_lat uk ca pt en mhr id it mzn tt hbs_lat vi cy da ceb de ja fr hsb hi dv la el eo es et eu ast fa fr fi et nn fr it da fy de hu nds gd lt gn gu de de ku he hi tl hbs_lat it tl hy it id fr en en es is it ja fr jbo sv ka az uz en en jv ko kk km ta ko ku pl cs it lb it es it en fi fr hu lt lv en pl en en ms en ml be fa mr ru ms en my mzn en ceb nds af ne ne nl nb nb es tl nl fr it it ta pa en id cs mai en pl pms pnb ps pt io de ro ru ru nb sa bxr zh es jbo en sd it de hbs_lat de si en sk sl es fy en et sq hbs_lat id nb nl en sv hu en ceb ta en te en en th krc tr ceb tr en en oc en ug fy ur uz fr fi vi tr ceb pl en zh fa xmf he da es en zh zh fr zh zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. augusztus 26. 1 változtatás vár ellenőrzésre.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
Nemzeti mottó: Unité – Travail – Progrès
(Egység – Munka – Fejlődés)
Nemzetközi Újjáépítési és Fejlesztési Bank
Beruházási Viták Rendezésének Nemzetközi Központja
Bank of Central African States
▲ 0,328 (183) – alacsony
Az adatok megjelenítéséhez kattints a cím mellett található „[kinyit]” hivatkozásra.
AC power plugs and sockets: British and related types
A Wikimédia Commons tartalmaz Csádi Köztársaság témájú médiaállományokat.
S   z   a   h   a   r   a
S z á h e l
Csád (franciául: Tchad, arabul: تشاد, Tšād), hivatalos nevén Csádi Köztársaság,[4] egy közép-afrikai ország. Északról Líbia határolja, keletről Szudán, délről a Közép-afrikai Köztársaság, délnyugatról Kamerun és Nigéria, nyugatról Niger. Az országnak nincs tengerpartja.
Az ország három nagy földrajzi tájegységre tagolódik: az északi sivatagos terület, középen elterülő száraz éghajlatú terület, és délen a szudáni szavannás terület. A Csád-tó – amiről az ország a nevét kapta – Csád legnagyobb, egyben Afrika második legnagyobb tava.
1920-ra Franciaország teljesen meghódította a területet, és hozzácsatolta a Francia Egyenlítői-Afrikához. 1960-ban François Tombalbaye vezetésével az ország elnyerte függetlenségét. A muszlim északi terület a Tombalbaye által folytatott politika hatására fellázadt, 1965-ben hosszan elhúzódó polgárháború kezdődött. 1979-ben a lázadók meghódították a fővárost, ezzel megtörve a déliek uralmát. A siker után a lázadók tábornokai egymás ellen fordultak, amiből Hissène Habré emelkedett ki győztesen. Az ő hatalmát 1990-ben tábornoka, Idriss Déby döntötte meg. A 2000-es években a dárfúri konfliktus átterjedt a határon, több ezer szudáni menekült él menekülttáborokban Csád keleti részén.
Az országban gyakoriak az összecsapások és a puccskísérletek. A nominális GDP-t tekintve Csád egyike a világ legszegényebb országainak. A hivatali korrupció igen magas. A csádiak döntő többsége igen szegény, akik földművelésből és pásztorkodásból önellátásban élnek. 2003-tól kezdve az ország fő exportcikke a kőolaj.
5.2.4 Az országra jellemző egyéb ágazatok
Mivel az ókorban a szaharai terület nem volt teljesen száraz, Csád lakossága egyenletesebben oszlott el, mint ma. 7000 évvel ezelőtt a Szahara még nedves éghajlatú volt.[5] A Borkou (wd) és Ennedi sziklarajzai elefántokat, orrszarvúkat, zsiráfokat, szarvasmarhákat és tevéket ábrázolnak; ma csak a tevék élnek már meg ott.[5] Az i. e. első évezred végére számos állam és birodalom jött létre és tűnt el, mindegyik igyekezvén a Szaharán keresztülvezető kereskedelmi útvonalakat ellenőrzése alá vonni. A régiót pontosabban viszont csak a középkor óta ismerjük.
A középkorban a mai Csád területén egykori virágzó muszlim szultánságok (Vadai. Bagirmi) gazdasági alapját a szaharai karavánutak kereskedelme, főként a rabszolga-kereskedelem képezte. A területén 800 körül létrejött királyság volt az egyik legrégibb és legnagyobb királyság a Szaharától délre.
Az egymás ellen is hódító háborúkat folytató államokat a francia hadsereg foglalta el 1890-ben. Csád 1920-ban Francia Egyenlítői-Afrika része lett, majd annak felbomlásakor, 1958-ban autonóm köztársaságként a Francia Közösség tagállamává vált.
1960-ban elnyert függetlenség után az északi muszlim állattenyésztő és a déli földművelő lakosság között kiéleződött ellentét az ország kettészakadásához vezetett. A konfliktusba Líbia is beavatkozott (Csádi–líbiai konfliktus), megszállva az ásványi kincsekben gazdag, vitatott határvidéket (Aozou-sáv). Végül a két országrész megállapodást kötött, a líbiai csapatok pedig elhagyták az országot. A belső harcok az 1990-es évek második felében ismét fellángoltak, majd 2002-ben a kormány és a felkelők megállapodást kötöttek.
Dárfúr tartomány, amely Szudán része, szomszédos Csáddal. Az ottani konfliktus kihatott Csádra is. Egyrészt sok menekültet kellett ellátnia az egyébként is szegény országnak. Másrészt a csádi kormány fegyveres ellenzéke is bázisul használja Dárfúr területét, onnan indítja ismétlődő kormányellenes támadásait.
2021. április 20-án megölték Idriss Déby elnököt. A parlament azonnal feloszlatta magát.[6] Valamint lemondott a kormány is. Az országot a tervek szerint 18 hónapig egy átmeneti katonai tanács vezeti.[7]
Az ország területe Franciaországnak mintegy kétszerese, de átlagos népsűrűsége igen alacsony.
Az országnak 5968 km hosszú határa van (növekvő sorrendben):
87 km Nigériával (nyugat)
1055 km Líbiával (észak)
1094 km Kamerunnal (DNy)
1175 km Nigerrel (nyugat)
1197 km Közép-afrikai Köztársasággal (dél)
1360 km Szudánnal (kelet)
Északon az elszórt oázisokkal tarkított Szahara terül el, amelynek egyhangúságát a hatalmas Tibeszti és Ennedi szigethegység töri meg. Dél felé a sivatag sztyeppbe, majd a Csád-tó medencéjének lefolyástalan, mocsaras vidékébe megy át.
Az Afrika belsejében fekvő ország a Szahara és a Szudán nagytájak területén helyezkedik el. Északi harmadán a Szahara homoksivatagjai uralkodnak, amelyek közül az Ennedi (1450 m) homokkő fennsíkjai és a Tibeszti vulkáni eredetű vonulatai (Emi Koussi, 3415 m; Pic Tousside, 3315 m) emelkednek ki. Az ország nagy részét a két folyó (Chari, Logone). táplálta, változó területű, sekély Csád-tó medencéje foglalja el.
Műholdas kép. Az ország északi része sivatag, délnek haladva egyre zöldebb a táj
T é n é r é
S z a h a r a
Politikai térkép a városokkal
A Tibeszti-hegység Bardaitól keletre
Az Ounianga-tó a Tibesztiben
Tájkép a Hadjer-Lamis régióban, a főváros közelében
Vadtevék az Ennedi-hegység egy gueltájában
A Chari folyó partja Csád déli részén
A Csád-tó zsugorodása 1973 és 2001 között
Legjelentősebb folyók: Chari, Logone. Ezek és mellékfolyóik az ország déli, csapadékosabb vidékén folynak a Csád-tóba, mely még pár ezer évvel ezelőtt is sokkal nagyobb volt, mint ma. Hatalmas mocsárvidék maradt a visszahúzódó tó nyomán.
Éghajlata három részre osztható. Északon sivatagi: egész évben nagyon száraz; a központi síkság (Száhil öv) forró és száraz, rövid esős évszakkal június közepétől szeptember közepéig; a déli alföld meleg és nedvesebb, szezonális esőkkel május végétől október elejéig.[5]
A csapadék a Szaharában nem éri el az évi 50 millimétert sem. A középső, Száhil övben 300–600 mm között változik. Az ország déli részén az éves csapadékmennyiség 1000 mm körüli. Errefelé a december-januári középhőmérséklet 25 °C, míg az áprilisi 31 °C.
A Notre Dame-i Egyetem kutatói alapján a klímaváltozás miatt globálisan az egyik legsebezhetőbb ország és ilyen téren az egyik legfelkészületlenebb ország.[8]
Viola turákó az ország déli részén
Északról délnek haladva, a csapadékmennyiségnek megfelelően, sivatagi, oázisoktól tarkított félsivatagi, tüskés és száraz szavannás (Szahel), nedves szavannás területek követik egymást. Délen a kiadósabb nyári esők lombos fákat táplálnak.
A Tibeszti jellegzetes állata a gazella, a sivatagi róka, a hiéna, a gepárd. A déli területek állatvilágának gazdagságát a viszonylag háborítatlanul élő antilopok, zsiráfok, páviánok, leopárdok, oroszlánok, elefántok, varacskos disznók, a folyókban a vízilovak jellemzik.
Goz Beïda Nemzeti Park
Zakouma Nemzeti Park: 1963-ban alapították, Csád első nemzeti parkja. Elefántok, oroszlánok... Sok kárt tett benne a polgárháború, de nagyjából túlélte az állatállomány.
Az UNESCO világörökségi listáján jelenleg két helyszín van, valamint további hét helyszín a javaslati listán várakozik a felvételre.
Bővebben: Csád világörökségi helyszínei
Csád államformája köztársaság. 2021-ben katonai junta irányítja az országot.[9]
Az alkotmányát 1996. április 14-én kapta. Az államfő a hadsereg parancsnoka.
Törvényhozó hatalom: egykamarás nemzetgyűlés.[10]
Jogrendszer: polgári és szokásjog vegyes jogrendszere.[10]
Mouvement patriotique du Salut (MPS)
Parti libéral du Tchad (PLT)
Rassemblement pour la démocratie et le progrès (RDP)
Union des écologistes tchadiens/Les Verts (UET/Les Verts)
Action tchadienne pour l'Unité et le Socialisme (ACTUS)
1960 – 1975 François Tombalbaye
1975 – 1979 Félix Malloum
1979 Lol Mohammed Chawa
1979 – 1982 Goukouni Oueddei
1982 – 1990 Hissène Habré
1990 – 2021 Idriss Déby ezredes
Vízhordó asszonyok. A tiszta ivóvízhez való hozzáférés az ország nagy részén nehézséget okoz.
A főváros N’Djamena lakossága mintegy 1,1 millió fő (2013). Az ország teljes népessége 2018-ban mintegy 15,5 millió fő.[11]
A népesség nagyon egyenlőtlenül oszlik meg. Az északi, sivatagos részek népsűrűsége igen alacsony, pl. 0,1 fő/km² a szaharai Borkou-Ennedi-Tibeszti régióban, de délen, a Nyugati Logone régióban (Logone Occidental) 55 fő/km² körüli. A főváros környékén ez még magasabb. Csád lakosságának zöme az ország déli részén él.
A fővároson kívül nincsenek jelentős nagyvárosai.
Eltérő becslések vannak. Megközelítő adatok szerint a lakosság 52-58% -a muszlim, míg 39-44% -a keresztény.[12]
2014-15-ös CIA becslés alapján [13]: muszlim 52,1%, protestáns keresztény 23,9%, katolikus 20%, animista 0,3%, egyéb keresztény 0,2%, egyik sem 2,8%, meghatározatlan 0,7%
Az országban élő muszlimok többsége a misztikus iszlám (szúfizmus) mérsékelt ágának híve. Leggyakoribb kifejeződése a tidzsanija (wd), amelyet a csádi muszlimok 35% -a követ, és amely néhány helyi afrikai vallási elemet is tartalmaz.[14]
Az országban rendkívül sokféle etnikai csoport él, több mint kétszáz.[5]
Északon nomádok laknak, többnyire tubuk.[15][16]
A legnépesebb csoport a délen élő, fekete bőrű, de hamita eredetű szara, akik 30%-ot tesznek ki. A Szudánból bevándorolt négerek aránya 26%. Tedák, más néven teda-dazák, azaz az arabokkal rokon, szintén sötét bőrű hamiták aránya 7%. A többi etnikai csoport szudáni, egészen fekete bőrű néger és hausza, akik szintén fekete etnikai csoport, arányuk 2%. A legnagyobb szudáni csoportok, a mbumok 7%-kal, maszalit, maba, mimi 7%. A tamák aránya 6%. mubi 4%, kanuri 2%, masza 2%, kotoko 2%.[17]
Fekete-afrikai nyelveket beszél a lakosság zöme. 93% szudáni-guineai, hámi 7% (Tuareg). Több mint 120 különböző nyelvet és nyelvjárást beszélnek. [13]
A hivatalos nyelv a francia és az arab.[18]
A polgárháborúktól és a katasztrofális aszályoktól gyötört ország nem tudja megoldani polgárainak társadalombiztosítását és kielégítő egészségügyi ellátását.
Igen szegény ország, a 2010-es években a lakosság 40%-a él a szegénységi küszöb alatt.[10] Fejlődését a tengerparttól elzárt fekvésen túl az állandó belharc is gátolja. Az ország külföldi segélyekre és hitelekre utalt.
Az évekig tartó polgárháború külföldi befektetésekre gyakorolt hatása még ma is érezhető, hiszen azok a befektetők, akik 1979 és '82 között hagyták el Csádot, csak nemrég kezdték visszaszerezni az ország jövőjébe vetett bizalmat. Az eddigi egyik legfontosabb gazdasági vállalkozás a Doba-medence olajkitermelési projektje volt Dél -Csádban. Az olajkitermelés a déli Doba régióban 2000 júniusában kezdődött.[5]
Csád nagymértékben függ a külföldi segítségtől. Fő adományozói közé tartozik az Európai Unió, Franciaország és a hitelező ügynökségek. [5] A külföldi beruházások nehézkesek a korlátozott infrastruktúra, a képzett munkavállalók hiánya, a kiterjedt kormányzati bürokrácia és a korrupció miatt.[10]
Gazdaságának a mezőgazdaság jelenti az egyik fő alapját, ahol a foglalkoztatottak kb. 80%-a dolgozik (főleg önellátó gazdálkodás, állattenyésztés).[5][10] 2020 táján már a kőolaj is.[10] Ekkor már a kőolaj adja az exportbevételek mintegy 60%-át, míg a gyapot, a szarvasmarha, az állatállomány és a gumiarábikum biztosítja az olajon kívüli exportbevételek nagy részét.[10]
A GDP szektorális megoszlása (2014-ben): mezőgazdaság 54,3%, ipar 13,3%, szolgáltatás 32,4%.[10]
2011-ben a lakosság 47%-a él a szegénységi küszöb alatt.
Főbb termesztett növények: gyapot, cirok, köles, földimogyoró, szezám, kukorica, rizs, burgonya, hagyma, manióka, tápióka, jam.[5][10]
A pásztorok a szudáni és száhil övezetben szarvasmarhát, birkát, kecskét és a nem muszlimok még sertést nevelnek. A szaharai régióban csak a tevék és a szívósabb kecskék élnek meg.[5]
A megművelt földek aránya 2%, míg a legelőké 36%.
Az ország kőolajkészleteinek kiaknázása és a kőolajvezetékek kiépítése 2000-ben, a Világbank támogatásával vette kezdetét. Ennek eredményeként kőolaj-termelése és -exportja a jövőben várhatóan nőni fog.
Jelentősebb ágazatok: olaj-, gyapot-, textil-, élelmiszer-, szappan-, cigaretta-, építőanyag ipar.[10]
Export: olaj, élőállat, gyapot, szezám, gumiarábikum. Évente több millió dollár értékű gumiarábikumot exportál külföldre.[5]
Import: gépek és berendezések, ipari termékek, élelmiszer, textíliák
Export:  Kína 32%,  Egyesült Arab Emírségek 21%,  India 19%, Egyesült Államok 10%, Franciaország 6%, Németország 5%
Import:  Kína 29%,  Egyesült Arab Emírségek 16%, Franciaország 10%, Egyesült Államok 8%, India 5%
Az országra jellemző egyéb ágazatok[szerkesztés]
Híd a Bragoto folyó felett
Közlekedés délen az esős évszakban
A csádi közlekedési infrastruktúra általában gyenge, különösen az ország északi és keleti részén.
A 2010-es években Csádnak nincs vasútja, bár két vonalat terveznek.
Északon az utak puszta nyomok a sivatagon, és a taposóaknák továbbra is veszélyt jelentenek. A hatalmas méretű országban 2018-ban összesen 44 ezer km út volt, ebből csak pár száz km (!) volt aszfaltozott.[10]
A vontató állatok (ló, szamár, teve) továbbra is fontosak az ország nagy részében.
A fővárosban vannak taxik és bérautók.
A folyami közlekedés a délnyugati országrészre korlátozódik. A Chari és a Logone folyók csak az esős évszakban hajózhatók.[10]
N'Djamenából minden nagyobb város elérhető repülőgépen. 2017-ben a becslések szerint 59 repülőtér volt, amelyek közül csak kilenc rendelkezett burkolt pályával.[10]
A mintegy 200 népcsoport, 100 nyelv, három nagy vallás (muszlim, törzsi, keresztény), három éghajlati övezet és a több ezer éves múlttal rendelkező Csád kultúrája változatos és sokrétű. Északon, a Szahara szívében a berberek leszármazottai, a muszlim tubuk élnek. Az ország középső harmadán a félnomád, több alcsoportból álló, az arab zenei hagyományokat őrző szudáni arabok lakják. Az ország déli termékeny szavannáit a nem-muzulmán, fekete-afrikai népcsoportok népesítik be.
A poligámia gyakori; a nők kb. 39%-a él ilyen körülményben. A törvény engedélyezi a többnejűséget, hacsak a házastársak nem határozzák meg, hogy ez házasságkötéskor elfogadhatatlan.[19] Bár a nők elleni erőszak tilos, a családon belüli erőszak gyakori. A női nemi szervek megcsonkítása is tilos, de a gyakorlat széles körben elterjedt és mélyen gyökerezik a hagyományokban. A csádi nők közel fele megy át az eljáráson.[20]
A 6-tól 12 éves korig terjedő általános tankötelezettség ellenére az iskolás korúaknak kb. negyede jár csak iskolába. Nagyon magas az analfabéták aránya: 78%, 2016-os becslés alapján.[10] Az országban három egyetem működik. (N'Djamena, Abéché városokban)
Bővebben: Csád világörökségi helyszínei
Igen magas a gyermekházasságok aránya, az egyik legmagasabb a világon.[21]
Sok tényező befolyásolja Csád konyháját. Köztük az éghajlati körülmények, a hagyományok és a vallási étkezési törvények. Az ország északi részén mások az étkezési szokások, mint délen.
A köles a csádi konyha alapvető étele. Golyóra formázva mártásokba mártva eszik. Északon ez az étel alis (alysh) néven ismert ; délen bija (biya) néven.[22]
Az észak-déli ellentét miatt fennálló folyamatos politikai viszályok és az infrastruktúra fejletlensége miatt a turizmus nem jelentős.
Javasolt oltások Csád-ba utazóknak:
Hepatitis A (magas a fertőzésveszély)
Hepatitis B (magas a fertőzésveszély)
Malária ellen gyógyszer van. (Az ország déli részén nagy a kockázata a megbetegedésnek).
Javasolt oltás bizonyos területekre utazóknak:
Csád eddig még nem nyert érmet az olimpiai játékok során.
Bővebben: Csád az olimpiai játékokon
A Csádi labdarúgó-válogatott közepes eredményű.
Egy kislány az ország keleti részéből
december 1: nemzeti ünnep
május 1: a munka ünnepe
május 25.: az afrikai szabadság napja
augusztus 11: a függetlenség napja
november 28: a köztársaság napja
↑ a b c d e f g h i j US Department: Chad
↑ István, Bereznay: Meggyilkolták Csád elnökét, akit valószínűleg idén is újraválasztottak volna (magyar nyelven). index.hu, 2021. április 20. (Hozzáférés: 2021. április 21.)
↑ Chad | ND-GAIN Index. gain-new.crc.nd.edu. (Hozzáférés: 2022. július 29.)
↑ „Chad's President Idriss Déby dies 'in clashes with rebels'”, BBC News, 2021. április 20. (Hozzáférés ideje: 2021. április 20.)
↑ a b c d e f g h i j k l m n o p Archivált másolat. [2020. május 18-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2015. november 9.)
↑ Archivált másolat. [2015. december 22-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2016. október 26.)
↑ a b https://www.cia.gov/library/publications/the-world-factbook/geos/cd.html
↑ The World's Muslims: Unity and Diversity pp. 128–129. Pew Forum on Religious & Public life, 2012. augusztus 9. [2012. október 24-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. június 2.)
↑ Collelo, Thomas (1990); Chad: A Country Study, 2d ed. Washington: U.S. GPO. ISBN 0-16-024770-5
↑ "Chad". Encyclopædia Britannica. (2000)
↑ A világ országai, Nyír. Karta Bt., 2008
↑ "Chad Archiválva 2007. június 14-i dátummal a Wayback Machine-ben." (PDF). Women of the World: Laws and Policies Affecting Their Reproductive Lives – Francophone Africa. Center for Reproductive Rights. 2000
↑ "Csád". Országjelentések az emberi jogi gyakorlatokról, 2007. március 6 .Bureau of Democracy, Human Rights, and Labor, US State Department.
↑ According to the WHO:"The 10 countries with the highest rates of child marriage are: Niger 75%; Chad and Central African Republic 68%; India, 66%; Guinea, 63%; Mozambique, 56%; Mali, 55%; Burkina Faso and South Sudan, 52%; and Malawi, 50%."[1] Archiválva 2015. április 24-i dátummal a Wayback Machine-ben.
↑ Food, eating habits and cusine of Chad
A Világ országai (Nyír – Karta Bt., 2004) ISBN 963-9516-64-3
A Tudás Fája – sorozat
Afrika Kairótól Fokvárosig. Ezerarcú világunk. Dunakönyv Kiadó KFT 1994. ISBN 963-7961-34-8 4
Öt világrész országról országra. Officina Nova 1995. ISBN 963-477-038-X
Topográf Térképészeti Kft.: Midi világatlasz, Nyír Karta & Topográf, Nyíregyháza, 2004. ISBN 963-9516-63-5
Ez a szócikk részben vagy egészben a Chad című angol Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
A Wikimédia Commons tartalmaz Csád témájú médiaállományokat.
HRW ATLAS MUNDIAL – Chad
Zöld Út a csádi EU missziónak?[halott link]
Etnikai és vallási konfliktusokkal terhelt többnemzetiségű Csád
Botswana ·   Dél-afrikai Köztársaság ·   Lesotho ·   Namíbia ·   Szváziföld
Algéria ·   Egyiptom ·   Líbia ·   Marokkó ·   Szudán ·   Tunézia
Burundi ·   Comore-szigetek ·   Dél-Szudán ·   Dzsibuti ·   Eritrea ·   Etiópia ·   Kenya ·   Madagaszkár ·   Malawi ·   Mauritius ·   Mozambik ·   Ruanda ·   Seychelle-szigetek ·   Szomália ·   Tanzánia ·   Uganda ·   Zambia ·   Zimbabwe
Angola ·   Csád ·   Egyenlítői-Guinea ·   Gabon ·   Kamerun ·   Kongói Köztársaság ·   Kongói Demokratikus Köztársaság ·   Közép-afrikai Köztársaság ·   São Tomé és Príncipe
Benin ·   Bissau-Guinea ·   Burkina Faso ·   Elefántcsontpart ·   Gambia ·   Ghána ·   Guinea ·   Libéria ·   Mali ·   Mauritánia ·   Niger ·   Nigéria ·   Sierra Leone ·   Szenegál ·   Togo ·   Zöld-foki Köztársaság
Brit Indiai-óceáni Terület1 ·   Ceuta3 ·   Francia déli és antarktiszi területek2 ·   Madeira4 ·  Mayotte2 ·   Melilla3 ·   Szent Ilona, Ascension és  Tristan da Cunha1 ·   Réunion2
Azawad ·  Cabinda ·   Nyugat-Szahara ·   Szomáliföld ·   Puntföld
1 Az Egyesült Királyság külbirtoka    2 Franciaország külbirtoka    3 Spanyolország külbirtoka    4 Portugália külbirtoka
Az afrikai valutaközösségi frankot (CFA) használó országok
Benin •  Burkina Faso •  Kamerun •  Közép-afrikai Köztársaság •  Csád •  Elefántcsontpart •  Kongói Köztársaság •  Egyenlítői-Guinea •  Gabon •  Bissau-Guinea •  Mali •  Niger •  Szenegál •  Togo
Ezen fizetőeszköz árfolyama az euró árfolyamához kötött.
Sablon:Az Afrikai Unió tagállamai
Az Afrikai Unió tagállamai
Algéria •  Angola •  Benin •  Bissau-Guinea •  Botswana •  Burkina Faso •  Burundi •  Comore-szigetek •  Csád •  Dél-afrikai Köztársaság •  Dzsibuti •  Egyenlítői-Guinea •  Egyiptom •  Elefántcsontpart •  Eritrea •  Etiópia •  Gabon •  Gambia •  Ghána •  Guinea •  Kamerun •  Kenya •  Kongói Köztársaság •  Kongói Demokratikus Köztársaság •  Közép-afrikai Köztársaság •  Lesotho •  Libéria •  Líbia •  Madagaszkár •  Malawi •  Mali •  Marokkó •  Mauritánia •  Mauritius •  Mozambik •  Namíbia •  Niger •  Nigéria •  Nyugat-Szahara •  Ruanda •  São Tomé és Príncipe •  Seychelle-szigetek •  Sierra Leone •  Szenegál •  Szomália •  Szudán •  Szváziföld •  Tanzánia •  Togo •  Tunézia •  Uganda •  Zambia •  Zimbabwe •  Zöld-foki Köztársaság
A Frankofónia (La Francophonie)
Albánia ·   Andorra ·   Belgium ·   Benin ·   Bissau-Guinea ·   Bulgária ·   Burkina Faso ·   Burundi ·   Comore-szigetek ·   Csád ·   Dominikai Közösség ·   Dzsibuti ·   Egyenlítői-Guinea ·   Egyiptom ·   Elefántcsontpart ·   Észak-Macedónia ·   Franciaország ·   Gabon ·   Ghána  ·   Görögország ·   Guinea ·   Haiti ·   Kambodzsa ·   Kamerun ·   Kanada ·   Kongói Demokratikus Köztársaság ·   Kongói Köztársaság ·   Közép-afrikai Köztársaság ·   Laosz ·   Libanon ·   Luxemburg ·   Madagaszkár ·   Mali ·   Marokkó ·   Mauritánia ·   Mauritius ·   Moldova ·   Monaco ·   Niger ·   Örményország ·   Románia ·   Ruanda ·   Saint Lucia ·   São Tomé és Príncipe ·   Szenegál ·   Seychelle-szigetek ·   Svájc ·   Togo ·   Tunézia ·   Vanuatu ·   Vietnám ·   Zöld-foki Köztársaság
Ciprus ·   Egyesült Arab Emírségek  ·   Katar  ·   Koszovó  ·   Szerbia  ·   Új-Kaledónia
Argentína ·   Ausztria ·   Bosznia-Hercegovina ·   Costa Rica ·   Csehország ·   Dél-Korea ·   Dominikai Köztársaság ·   Észtország ·   Gambia  ·   Grúzia ·   Horvátország ·   Írország  ·   Lengyelország ·   Lettország ·   Litvánia ·   Magyarország ·   Málta  ·   Mexikó  ·   Montenegró ·   Mozambik ·   Szlovákia ·   Szlovénia ·   Thaiföld ·   Ukrajna ·   Uruguay
ISNI: 0000 0001 2185 1881
Földrajzportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Csád&oldid=25210276”
Webarchive sablon Wayback Machine linkkel
Lefordítandó cikkekre való utalást tartalmazó lapok
Minden szócikk halott külső hivatkozásokkal
Szócikkek halott külső hivatkozásokkal 2019 decemberéből
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2022. augusztus 26., 01:56
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.