hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu pt sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu es hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu es hu hu hu hu hu hbs_lat hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu lt hu en hu hu en de hu hu hu hu hu hu eo hu hu hu hu pt hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu nl hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
Mányai Lajos, született Mandl (Budapest, 1912. február 10. – Budapest, 1964. november 24.)[3][4] Jászai Mari-díjas színész, érdemes művész.
1964. november 24. (52 évesen)[2]
Országos Magyar Királyi Színművészeti Akadémia (–1932)
Magyarország Érdemes Művésze díj (1960)
Az adatok megjelenítéséhez kattints a cím mellett található „[kinyit]” hivatkozásra.
Biedermann Max Frisch: Biedermann és a gyújtogatók
Szabó igazgató Gádor Béla: Lyuk az életrajzon
A Wikimédia Commons tartalmaz Mányai Lajos témájú médiaállományokat.
Édesapja Mányai Zsigmond operaénekes, édesanyja Krausz Flóra volt. Fia inkább a prózát választotta. 1933-ban végzett a Színművészeti Akadémián. Pályáját Pozsonyban, Kaposvárott kezdte. Színészi fejlődésében meghatározó volt a Horváth Árpád igazgatósága idején, 1937-től Debrecenben töltött időszak.
1939-től a második zsidótörvény következtében hivatásos társulatnak nem lehetett tagja. Éveken át csak a Goldmark Színházban szerepelhetett az OMIKE Művészakciójában és csak zsidó közönség előtt. 1940-ben feleségül vette Simon Zsuzsa színésznőt, aki zsidó származása miatt szintén a „száműzöttek” társulatában, illetve az OMIKE Művészakciójában játszhatott, rendezhetett.[5] 1945-ben, a háború után, együtt mentek Nagyváradra, ahol Simon Zsuzsa a Magyar Színház igazgatója, Mányai Lajos színésze lett. Sok darabban közösen játszottak. Honvágya miatt 1947-ben feleségével visszatért Budapestre.[6] Mányait a Nemzeti Színház szerződtette. 1949-ben született leánya, Mányai Zsuzsa. 1950-től a Magyar Néphadsereg Színháza tagja volt, de 1954-ben visszatért a Nemzetibe, s haláláig itt játszott. Utolsó éveiben gyakran szerepelt a Vidám Színpadon is.
Biedermann (Max Frisch: Biedermann és a gyújtogatók)
Sir Crofts (G. B. Shaw: Warrenné mestersége)
Burgess (G. B. Shaw: Candida)
Baptista (Shakespeare: A makrancos hölgy)
Lord Hastings (Shakespeare: III. Richard)
Pantalone (Goldoni: Két úr szolgája)
Jourdain (Molière: Úrhatnám polgár)
Gessler (Schiller: Tell Vilmos)
Maculano páter (Németh László: Galilei)
Lenin (Gorbatov: Az apák ifjúsága)
Dalolva szép az élet (1950)
Gyarmat a föld alatt (1951)
Civil a pályán (1952)
A harag napja (1953)
Föltámadott a tenger (1953)
Fel a fejjel (1954)
Az élet hídja (1956)
A nagyrozsdási eset (1957)
Férjhez menni tilos (1964)
Tanya a viharban (1958)
Ne éljek, ha nem igaz! (1962)
Török Tamás: Őrszem a sátor előtt (1948)
Fischer, Ernst: Megtalált ifjúság (1952)
Gergely Sándor: Vitézek és hősök (1955)
Molnár Ferenc: Egy, kettő, három (1958)
Zola, Emile: Tisztes úriház (1959)
Flesarowa-Muskat, Stanislawa: Menekülés (1962)
A piros oroszlán (1962) .... kocsmáros
Balássy László: Dal a folyó felett (1963)
↑ Internet Movie Database (angol nyelven). (Hozzáférés: 2019. június 20.)
↑ a b c Freebase-adatdump
↑ Születési bejegyzése a Budapest V. kerületi polgári születési akv. 152/1912. folyószáma alatt. (Hozzáférés: 2020. április 13.)
↑ Halotti bejegyzése a Budapest XII. kerületi polgári halotti akv. 1876/1964. folyószáma alatt. (Hozzáférés: 2020. április 13.)
↑ Élete vége felé Budapesten az V. Nyáry Pál u. 10. sz. házban laktak.
↑ Idézet Archiválva 2015. szeptember 24-i dátummal a Wayback Machine-ben egy Simon Zsuzsa-interjúból Dayka Margit életrajzában (Színészkönyvtár)
Kővári Orsolya: Mányai Lajos = Terasz.hu
Magyar színházművészeti lexikon. Főszerk. Székely György. Budapest: Akadémiai. 1994. ISBN 963-05-6635-4
Színházi kislexikon. Főszerk: Hont Ferenc. Budapest, 1969. Gondolat K.
Mányai Lajos a PORT.hu-n (magyarul)
Mányai Lajos az Internetes Szinkronadatbázisban (magyarul)
Mányai Lajos az Internet Movie Database-ben (angolul)
Magyar filmlexikon. Szerk. Veress József. Budapest, Magyar Nemzeti Filmarchivum, 2005.
Révai Új Lexikona. Főszerk. Kollega Tarsoly István. Szekszárd, Babits, 1996-.
Új magyar életrajzi lexikon IV. (L–Ő). Főszerk. Markó László. Budapest: Magyar Könyvklub. 2002. 472. o. ISBN 963-547-414-8
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Mányai_Lajos&oldid=25040056”
Utoljára szerkesztve 2022. június 23., 08:02-kor
A lap utolsó módosítása: 2022. június 23., 08:02
A lap szövege CC BY-SA 3.0 alatt érhető el, ha nincs külön jelölve.