fr fr hu hu hu hu hu fr hu fr sk pt hu hu en hu es hu hu hu hu fr en hu hu hu fr hu hu hu hu hu hu hu es hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu fr fr fr fr fr fr fr fr fr fr fr fr fr fr hu hu hu hu cs hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu fr ru en de en ru ru es fr en sv en hu hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en ar arz ru sv bg ca hbs_lat da de el eo es et eu fa fi fr he hi hy id is it ja kk it lb lv en nl nb nb pl pt ro ru hbs_lat en sl hbs_lat sv ta fy zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. február 26.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
1925. június 3. (83 évesen)[1][2][3][5][6]
Gabrielle Renaudot Flammarion (1919. szeptember 9. – 1925. június 3.)
Sylvie Pétiaux (1874 – 1919. február 23.)
a francia Becsületrend lovagja (1881. január 18.)
a francia Becsületrend tisztje (1912. április 2.)
a francia Becsületrend parancsnoka (1922. augusztus 12.)
A Wikimédia Commons tartalmaz Camille Flammarion témájú médiaállományokat.
Nicolas Camille Flammarion (Montigny-le-Roi, 1842. február 26. – Juvisy-sur-Orge, 1925. június 3.) francia csillagász, tudománynépszerűsítő, tudós. (Csillagászati fametszeteket is készített.)
Egyházi szolgálatra készülve eleinte teológiát tanult Langres-ban és Párizsban, majd csillagászattal kezdett foglalkozni. 1858-tól a párizsi obszervatóriumban dolgozott. Egy időben Bureau des longitudes munkatársa volt. 1865-ben a Cosmos, majd a Siecle szerkesztőségébe lépett mint munkatárs és szélesebb körben ismertté vált csillagászati cikkei és előadásai révén. 1883-ban Juvisy-sur-Orge-ban magánobszervatóriumot létesített, ahol számos megfigyelést végzett, különösen a Marsról. Megalapította a Francia Csillagászati Társaságot (Société Astronomique de France), valamint a Bulletin de la Société de France-ot, a nemzetközi jelentőségű tudományos folyóiratot. Meteorológiai észleléseket is végzett több ezer méterre emelkedő léggömb-felszállásai során 1868-ban. Mint a havre-i tengerészeti kiállítás tudományos osztályának elnöke sokat tett, hogy csillagászati tanulmányok iránt minél szélesebb körben érdeklődjenek. Generációk nőttek fel népszerű csillagászati könyvein, amelyeket számos nyelvre lefordítottak. Számos nagy sikerű csillagászati, légkörtani és geofizikai ismeretterjesztő munkát írt, termékeny szerző volt. 1878-ban kiadott kettős-csillag katalógusa a maga korában alapvető munkának számított. Meggyőződéssel képviselte azt a nézetet, hogy a Földön kívül is vannak élőlények, nem idegenkedett némi spiritiszta és hasonló irányú felfogástól; a bolygók és első sorban a Mars lakottságának buzgó előharcosa volt. Ennek a kérdésnek valláserkölcsi problémákkal való összekapcsolásából támadt Uranie c. műve.
Népszerü csillagászat c. művének 1900-as magyar nyelvű kiadása
La pluralité des mondes habités (1862)
Les mondes imaginaires et les mondes réeles (1864)
Les merveilles célestes (1865)
Dieu dans la nature (1866)
Études et lectures sur l’astronomie (1866-1891)
Histoire du ciel (1872)
Vie du Copernic et histoire de la découverte du système du monde (1872)
Les terres du ciel (1882)
La planète Mars (1892)
La fin du monde (1894)
Népszerü csillagászattan I-II., Budapest, 1888 (ford. Hoitsy Pál)
Népszerű csillagászattan. Az égboltozat egyetemes leírása; Rautmann, Bp., 1880–1881
1. 1880; ford. Huszár Imre
2. 1881; ford. Hoitsy Pál
A csillagvilág csodái. Népszerű csillagászattan és az égboltozat egyetemes leírása, 1-2.; ford. Hoitsy Pál; Pallas, Bp., 1888
Uránia; Légrády, Bp., 1890
Csillagászati olvasmányok; ford. Feleki József; Athenaeum, Bp., 1894
A világ vége; ford. Kenedy Géza; Légrády, Bp., 1894
Beszélgetések a végtelenségről; ford. Kompolti Ábrahám; Endrényi Ny., Szeged, 1895
Újabb csillagászati olvasmányok; ford. Feleki József; Athenaeum, Bp., 1897
Csillagos esték; ford. Tóth Béla; Lampel, Bp., 1893 (Magyar könyvtár)
A csillagok világa. Népszerü csillagászat, 1-2.; ford. Zempléni P. Gyula; Vass J., Bp., 1898
Lumen (Világosság); Légrády, Bp., 1899
Stella. Regény; ford. Tóth Béla; Légrády, Bp., 1900
Utazás az égben (Magyar Géniusz 1893, ford. Huszár Vilmos)
Csillagászati olvasmányok, Feleki József, Budapest, 1894
A világ vége, Budapest, 1894, 1903 (ford. Kenedi Géza)
Beszélgetések a végtelenségről, Szeged, 1895
Ujabb csillagászati olvasmányok, Budapest, 1897
Az Ismeretlen és a Lelki Problemák I-II., Budapest, 1901
Tíz millió év mulva, Budapest, 1903
Lumen, Budapest, é. n. (1900 körül)
Csillagos esték, Budapest, é. n.
↑ a b Various authors: Enciclopedia Treccani (olasz nyelven). Institute of the Italian Encyclopaedia, 1929. (Hozzáférés: 2015. február 26.)
↑ a b Francia Nemzeti Könyvtár: BnF források (francia nyelven). (Hozzáférés: 2015. október 10.)
↑ a b Internet Movie Database (angol nyelven). (Hozzáférés: 2015. október 15.)
↑ [LH//980/20 Léonore database] (francia nyelven). (Hozzáférés: 2017. október 9.)
↑ a b Internet Speculative Fiction Database (angol nyelven). (Hozzáférés: 2017. október 9.)
↑ SNAC (angol nyelven). (Hozzáférés: 2017. október 9.)
Camille Flammarion. kfki.hu. (Hozzáférés: 2012. február 26.)
Bokor József (szerk.). Flammarion, A Pallas nagy lexikona. Arcanum: FolioNET (1893–1897, 1998.). ISBN 963 85923 2 X
ISNI: 0000 0001 2099 1217
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Camille_Flammarion&oldid=24716941”
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2022. február 26., 10:12
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.