hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu ro hu hu hu de hu de hu de cs ca hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu oc hu en hu hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu yue hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu ro hu hu gl hu hu hu en cs de hu en hu en pt es hu hu tr hu cs ro hu en hu hu sl fr ro id en ca id hbs_lat ro en ceb ro fr ceb pl hu sk tr fr en it pl hu es sv fr ro ca hu hu sk nl hu fr hu hu hu fr pl pl pt tr hu hu it en pl ro es hbs_lat pt it hu hu hu hu hu hu en hbs_lat pt ro hu ro fr en cs sv en hu en hu es ca ro hu hu hu ro fr jv hu tr hu sk cs hu en ro it ro ro pt hu hbs_lat hu de en hu hu en hu hu ceb ro it sl fr hu cs ro fr hu de ro hu id uz en hu pl ca cs de hu hu id pt ro hbs_lat it hbs_lat ia en ro ro hu en hbs_lat hu ro ceb et ro en hu ro hbs_lat hu fr fr ceb de it ro ro pt it pl en hu hu hu sk hu tr hu fr en hu pt hu hu ro pt id hu hu pl ro hu hu it es hu ro hu hu sl sv hu hu hbs_lat fr hu ro it ro fr hbs_lat fi ro ro it en ro hbs_lat pl sk pt ro ro hbs_lat en es ro vi it en eu es ro ro it ro ro it en ro en ro tr ro id es mg ro es en ca hu hu hu pt hu id sk hbs_lat hu ro nl hu ro fr fr hu en hu en cs ro hu fr fr hu fr hu ro pl pl ca hu hu pt tr ro hu hu it hu hu fr ro en hu pt hu it ro en en en en ro hu pl fr ro hu es pl hu hu hbs_lat hu hu hbs_lat hu hu pt tr ro ro hu ro sv hu hbs_lat hu pl hbs_lat hu br hu pl ro ro en ro hu ro ro it ro ro ro nl hbs_lat es ro ro ro hu ro hu sq es hu en it hbs_lat sv pt en ro fr fr en hu ro en ro fr en tr ro hu eo ro id fr en hu cs en en ro hu eo hu sv fr tr hu en cs de hu en eo hu sk en sv es hu hu es hu hu hu pt hu hu en nds ro hbs_lat es hu hu hu ms cs hu hu hu hu hu es fr ceb hu en ceb hu hu sv hu hu da hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu pt de hu ms ro da en ceb hu hu hu fi fr cs hu es hu de en hu hu hu hu fr hu is eo hu fr hbs_lat hu hu hu de hu hu hu hu hu hu en cs de hu de fr hu fr fr fr fr hu it sl hu fr ru ru hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en ar ku ca id hbs_lat de eo es fa fr hy id it it ms ms nl pl pt ro ru hbs_lat en en tr fy vi zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2021. február 14.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
A Wikimédia Commons tartalmaz Újmoldova témájú médiaállományokat.
Újmoldova (románul: Moldova Nouă, korábban Boșneag, németül: Neumoldowa, szerbül: HoBa MoлдaBa, csehül: Bošnák) város Romániában, Krassó-Szörény megyében, a Duna bal partján.
A megye déli részén fekszik, a szerb határon, a DN57-es úton, 40 km-re Oravicabányától, 96 km-re Orsovától, illetve 160 km-re Temesvártól. Az alsó, blokkházakkal beépített negyeden kívül két völgyből áll, ezek a Baronvölgy és a Németvölgy (Deutsches Tal, Valea Mare). A város területe 14 600 hektár, ebből csak 14% mezőgazdasági terület (szántó és rét), a többit főként a Lokva-hegység erdői alkotják. A város szubmediterrán éghajlata melegebb az országos átlagnál.
A mai falu nevét 1723-ban jegyezték fel először, Pesneak alakban. Később a különböző nyelveken Bosnyák néven hívták. Mai neve a németben alakult ki a szomszédos Ómoldova után (először 1808-ban: Neu-Moldova). Az ortodox anyakönyvek azonban még 1865 után is a régi nevet használták.
Már a rómaiak idején erőteljes réz-, vas-, ezüst-, arany- és ólombányászat folyt az itteni hegyek alatt vájt aknákban. Közelében 1569-ben Szveti Arhandjel nevű szerb kolostor működött.[3] Ha megegyezik Újharammal, akkor a Duna-parton az 1610-es években épített palánkvárába telepítették a régi Haram védőit, és a bánáti erősségek között az 1700-as években itt állomásozott Temesvár után a második legnagyobb, 190–232 fős helyőrség.[4] 1717-ben 32 házát lakták. 1718-ban a kamara német telepeseket költöztetett be, hogy újraindítsa rézbányászatát. 1724–25-ben Olténiából, a mai Mehedinți megyéből bufánokat – román favágókat, szénégetőket, fuvarosokat – és cigányokat telepítettek a különálló telepként szervezett Baronba. Az 1738-as török hadjárat idején Bosnyák elpusztult. 1740-ben új német telepesekkel és magánvállalkozók irányítása alatt indult újra a réz, ezüst és ólom bányászata. A német telep 1756-ban vagy 1775-ben olvadt egybe a románok által lakott Baronnal. Római katolikus hívői 1756-ig Ómoldovához tartoztak, azután 1773-ig a karánsebesi ferencesek gondozták őket, és csak akkor kaptak saját papot. Első templomukat 1780-ban építették, amit a későbbiekben többször újra kellett építeniük. Első ortodox temploma 1774 és 1777 között épült. 1773-ban újabb ausztriai és csehországi munkások érkeztek, majd 1778-ban megint németeket telepítettek be. A Határőrség szervezésekor a bányákra való tekintettel nem militarizálták. 1773 és 1788 között éves átlagban 280 tonna rezet bányásztak. 1779. szeptember 9-én egy rablóbanda egész nap fosztogatott benne, míg a férfiak a bányákban dolgoztak.[5]
1788-ban lakossága elmenekült és a törökök fölégették, ezután 1803-ig szünetelt bányászata. 1819 és 1848 között a járványok és szárazságok miatt veszteséges volt a kitermelés. Német lakóinak többsége Szászkabányára, Dognácskára vagy Oravicára távozott. 1848. augusztus 22-én négyszáz szerb fölkelő megtámadta. Asbóth Lajos őrnagy ötórás harc után Németszászkára vonult vissza, és a szerbek fölgyújtották a bányavárost. A szabadságharc alatt rontották össze rézbányáit is. A bányászatot 1856-ban a StEG kezdte újra, de megváltozott profillal: vasércet, a kénsav és a rézgálic előállításához szükséges anyagokat termelték ki.[6] 1858-ban a StEG kénsavgyárat alapított benne a saját fémolvasztói részére, ahol évi 1700–1800 tonna 60%-os kénsavat állítottak elő. A gyártást 1900 körül számolták fel.[7]
1873-ban Krassó, 1880-ban Krassó-Szörény vármegyéhez csatolták, ahol járásszékhely volt. 1871-től működött benne gyógyszertár.[8] 1879-ben kohójánál 22, piritbányájában 28, barnakőszénbányájában nyolc fő dolgozott.[9] A szocializmus évtizedeiben lendült fel ismét bányászata, amikor korszerű módszerekkel fejtették a réz- és molibdéntartalmú porfirt. Lakossága az 1960-as években rövid időre majd kétszeresére duzzadt. 1968-ban kapott városi címet. Itt találták meg először a cianotrichit nevű ásványt. A bányászat a 2000-es évek második felében szűnt meg végleg.
Újmoldova borvidék központja is, melynek fajtái a cabernet sauvignon, a pinot noir, a merlot, a nagyburgundi, az ottonel muskotály, az olaszrizling, a királyleányka, a fehér leányka és a sauvignon.[10]
1838-ban 3210 lakosából 2257 volt román, 560 német, 300 cigány, 58 szerb és 35 magyar.
1910-ben 3437 lakosából 2934 volt román, 295 német, 91 magyar, 41 szerb és 73 főleg cseh anyanyelvű; 3004 ortodox, 389 római katolikus és 25 református vallású.
2002-ben 3492 lakosából 3314 volt román, 67 cseh, 49 cigány, 29 szerb és 20 magyar nemzetiségű; 3124 ortodox, 237 baptista és 96 római katolikus vallású.
Az 1769 és 1772 között készült térképen a Duna bal partján látható Ómoldova (Moldova), mellette Újmoldova (Neu Moldova vel Bosniak), a Duna túloldalán Galambóc (Columbasch).
Az 1179 hektáros Valea Mare természetvédelmi terület botanikai értékei miatt védett. Ezek közé tartozik a babérboroszlán és a vadon termő közönséges orgona és lucerna. Jellemző fái a virágos kőris, a keleti gyertyán és a hegyi juhar, cserjéje a cserszömörce. A karsztos területen 45 barlang és zsomboly található, melyek közül legjelentősebb az 1370 méter hosszú Gaura Haiducească (egyik terme száz méteres hosszúságú) és a 149 méter mély Avenul Roșu zsomboly.[11]
Római katolikus temploma eredetileg 1780-ban épült. Az 1788-as pusztítás után 1791-re, az 1848-as után 1852-re újraépítették.
↑ a b Populaţia stabilă pe judeţe, municipii, oraşe şi localităti componenete la RPL_2011 (román nyelven). Nemzeti Statisztikai Intézet. (Hozzáférés: 2014. február 4.)
↑ Engel Pál: A temesvári és moldovai szandzsák török kori települései (1554–1579). Szeged, 1996, 133. o.
↑ Hegyi Klára: A török hódoltság várai és várkatonasága. 3. Budapest, 2007, 1417-1420. o.
↑ Szentkláray Jenő: Száz év Dél-Magyarország ujabb történetéből, 1. köt. Temesvár, 1879, 378. o.
↑ Véber Antal (szerk.): A Délvidéki Kárpát-egyesület kalauza. Temesvár, 1894, 300. o.
↑ Kakucs Lajos: Céhek, manufaktúrák és gyárak a Bánságban 1716 és 1918 között. Kolozsvár, 2016
↑ Péter H. Mária: Az erdélyi gyógyszerészet magyar vonatkozásai. Kolozsvár, 2002, 24. o.
↑ Guttmann Oszkár: Magyar bánya-kalauz. Bécs, 1881
↑ Csávossy György: Jó boroknak szép hazája, Erdély. Bp., 2002, 308. o.
Alexandru Moisi: Din monografia Clisurii. București, 1938
Kövecses-Varga Lajos: A Bánság vidékének ásványai. XXII. Miskolci Nemzetközi Ásványfesztivál
Fényképek a római katolikus templomról és orgonájáról
Municípiumok, városok és községek
Vaskő (Ocna de Fier)
Municípiumok, városok és községek településrészekkel
Majdán (Brădișoru de Jos)
Furlug vagy Furluc (Fârliug)
Ruszkica vagy Ruszkicatelep (Rușchița)
Kersia Rosie (Cârșa Roșie)
Vaskő (Ocna de Fier)
Városok a Duna mentén (forrástól a torkolatig)
Furtwangen ·  Donaueschingen ·  Tuttlingen ·  Sigmaringen ·  Riedlingen ·  Ehingen ·  Öpfingen ·  Oberdischingen ·  Erbach an der Donau ·  Ulm ·  Neu-Ulm ·  Leipheim ·  Günzburg ·  Lauingen ·  Dillingen ·  Höchstädt an der Donau ·  Donauwörth ·  Neuburg an der Donau ·  Ingolstadt ·  Neustadt an der Donau ·  Kelheim ·  Regensburg ·  Straubing ·  Bogen ·  Deggendorf ·  Osterhofen ·  Vilshofen ·  Passau
Linz ·  Mauthausen ·  Enns ·  Grein ·  Ybbs ·  Melk ·  Dürnstein ·  Krems ·  Tulln ·  Korneuburg ·  Klosterneuburg ·  Bécs ·  Schwechat ·  Hainburg
Pozsony ·  Somorja ·  Bős ·  Komárom ·  Párkány
Győr ·  Ács ·  Komárom ·  Lábatlan ·  Nyergesújfalu ·  Tát ·  Esztergom ·  Szob ·  Nagymaros ·  Visegrád ·  Vác ·  Göd ·  Dunakeszi ·  Szentendre ·  Budakalász ·  Budapest ·  Dunaharaszti ·  Szigetszentmiklós ·  Szigethalom ·  Tököl ·  Dunavarsány ·  Ráckeve ·  Érd ·  Százhalombatta ·  Dunaújváros ·  Dunaföldvár ·  Paks ·  Kalocsa ·  Hajós ·  Bátaszék ·  Baja ·  Mohács
Apatin ·  Palánka ·  Újvidék ·  Zimony ·  Belgrád ·  Pancsova ·  Szendrő ·  Kevevára ·  Galambóc
Újmoldova ·  Orsova ·  Szörényvár ·  Calafat ·  Bechet ·  Corabia ·  Turnu Măgurele ·  Zimnicea ·  Gyurgyevó ·  Oltenița ·  Călărași ·  Cernavodă ·  Fetești ·  Hârșova ·  Măcin ·  Brăila ·  Galac ·  Isaccea ·  Tulcsa ·  Szulina
Vidin ·  Lom ·  Orjahovo ·  Nikápoly ·  Szvistov ·  Rusze ·  Tutrakan ·  Szilisztra
Izmajil ·  Kilija ·  Vilkove
Erdély-portál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Újmoldova&oldid=23582258”
Wikidata koordinátákat használó lapok
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2021. február 14., 06:39
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.