hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu de ko hu ja hu hu es hu hu hu hu hu hu hu ca hu de hu hu de hu hbs_lat hu hu hu si hu hu en es id hu pl en la hu es es hu en nb hu fr hu pl fi en id fr pt en en hu pt hu hu hu de en hu hu hu hu en hu hu hu hu nl hu en hu hu fr it hu hu hbs_lat hu hu es hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu ast hu hu hu hu hu sk hu hu hu zh hu hu hu pt hu sk hu hu hu hu hu hu ms hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu pl hu hu hu hu hu hu hu hu ms de hu hu sk sk sk de hu et hy en hu hu fr fr fr fr fr fr nl fr fr pt fr fr fr hu fr fr fr fr en fr fr fr fr fr fr fr fr hu hu fr fr fr fr fr fr fr fr fr fr fr fr hu fr fr fr fr fr fr fr fr fr fr fr fr fr hu hu de de cs fr fr fr fr fr fr fr fr fr hu de de de fr en fr fr ca fr fr fr en ca hu de nl nl fr fr fr fr en da fr fr fr pt hu oc oc fr zh oc ca fr oc fr fr fr oc zh hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu de hu hu hu hu ko zh nl fr fr fr fr ko zh fr fr fr fr id ko zh cs fr oc oc en ko zh cs oc fr ca en ko zh en oc fr de de ko zh es oc oc fr tr ko zh fa fr fr oc en ko zh id it fr en en ko zh es ca oc oc hu ko zh en fr fr fr en ko zh ru fr fr oc pt ko zh sv fr fr eu id ko zh id oc oc fr hu ko zh en oc fr oc eo ko zh ru fr oc oc en ko zh sv fr de es hu ko zh de fr ca fr id ko zh nl oc de fr hu ko zh de fr oc fr en ko zh fr fr oc de hu ko zh sv oc oc ar en ko zh eo fr oc oc en ko zh als fr zh oc hu ko zh hu oc nb fr en ko zh nl de fr ro hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu ceb hu hu hu hu hu hu fi hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu es hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu ko hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en en hu en hu hu hu hu hu ko hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en cs de hu hu hu fr id de tr hu eo en id hu en en en en hu en en en en hu en pt id hu hu hu hu hu en cs de hu hu ceb hu en eo hu hu hu hu hu hu eo nb hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu pl hu fi hu hu hu en cs de hu hu fr hu en hu en cs de hu hu hu hu hu hu hu et hu fi hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de en de de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu es sk sk hu it en hu en es de hu hu hu it hu hu hu hu hu hu hu hu hu en en hu hu hu hu hu hu fr hu en hu ru hu ca hu hu hu hu hu hu hu rm hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu rm hu et fi hu hu hu hu hu hu hu hu hu fr de en de en en en nb sv hu hu hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en cv nl de am an ar arz as en az ku uz bcl lt en ru sv bg new en en my bn bo br hbs_lat uk ca en mhr id mzn it tt hbs_lat pl vi cy da de fr hsb hi el eo es et eu ast fa fi et nn fr da fy de hu ja gd lt gn de ku de he hi tl hbs_lat it tl hy it id fr en hy es is it ja fr sv ka az uz en en jv kk km ta ko ku pl cs it it lb hbs_cyr it it en fr hu lo lt lv ru en ms en ml be mr ms es my ru en ceb ne ne nl nb nb de fr it or ta pa cs es en pl pms pnb ps pt io de ro es ru ru bxr zh es jbo en hbs_lat si en sk sl en et sq hbs_lat en sv hu en ta te en th tr ceb tr tr oc en fy ur uz fr fi vi en tr pl zh xmf he da es zh zh fr zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. április 16.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
Ebben a szócikkben a koreai nyelvű szavak átdolgozott latin betűs és magyaros átírása között ide kattintva szabadon lehet választani.
Az óramutató járásával megegyezően, felülről: A Kjongbokkung (Gyeongbokgung) palota Kvanghvamun (Gwanghwamun) kapuja; I Szunsin (Yi Sun-shin) szobra; háborús emlékmű; onggi edények a Kjongbokkung (Gyeongbokgung) palotában; Csongmjo-szentély (Jongmyo); Mjongdong (Myeongdong) székesegyház; Szedzsong (Sejong) király szobra; (középen) N Seoul Tower
Mottó: 함께 만드는 서울, 함께 누리는 서울 Hamkke mandunun Szoul, hamkke nurinun Szoul (Hamkke mandeuneun Seoul, hamkke nurineun Seoul) (Szöul, amit együtt építünk, Szöul, aminek együtt örülünk)
Szo Dzsoghjop (Seo Jeong-hyeop) (서정협) (2020–; független)[2]
koreai szarka (Pica (pica) sericea; 까치 kkacshi (kkachi))[6]
é. sz. 37° 33′ 36″, k. h. 126° 59′ 24″37.56, 126.99Koordináták: é. sz. 37° 33′ 36″, k. h. 126° 59′ 24″37.56, 126.99
A Wikimédia Commons tartalmaz Szöul témájú médiaállományokat.
Szöul a Koreai Köztársaság fővárosa és egyben legnagyobb városa is, különleges igazgatású város a Koreai-félszigeten, a Koreai demilitarizált övezettől délre. A dél-koreaiak egynegyede lakik itt, elővárosokkal együtt az ország lakosságának csaknem a fele.
A Han folyó két partján fekvő város történelme i. e. 18-ra nyúlik vissza, a mai Szöul délkeleti részén ekkor alapította meg a fővárosát Pekcse (Baekje), a három koreai királyság egyike.[1] Szöul a történelmi Korea fővárosa volt 1394-től 1948-ig, egy rövid időszaktól (1399–1405) eltekintve.[7]
2012-ben a világvárosok listáján a nyolcadik helyet foglalta el,[8] a világ egyik pénzügyi és kereskedelmi központja.[9] Itt található a legnagyobb koreai konglomerátumok, például a Samsung, az LG Group és a Hyundai székhelye. A Forbes magazin 2008-ban a világ hatodik gazdaságilag legerősebb városaként jelölte meg.[10] Szöul az ázsiai országok egyik legkedveltebb turisztikai célpontja, többek között a thaiok, a japánok és a kínaiak körében is, részben a koreai hullám hatásának köszönhetően.[11]
Szöul rendkívül fejlett informatikai infrastruktúrával rendelkezik.[12][13] Itt vezették be először a DMB mobiltévét[14] és a vezeték nélküli nagy sebességű mobilinternetet.[15] A városban vezeték nélküli széles sávú internet (WiBro) hotspotok találhatóak.[16]
A mai Szöul területén fekvő régi városnak számos neve volt a történelem folyamán: a Pekcse (Baekje)-korban Ürjeszong (Wiryeseong) (위례성; 慰禮城), a Silla-korban Handzsu (Hanju) (한주; 漢州), a Korjo (Goryeo)-időkben Namgjong (Namgyeong) (남경; 南京, „déli főváros”), a Csoszon (Joseon)-korban Hanszong (Hanseong) (한성; 漢城) és Hanjang (Hanyang) (한양; 漢陽) néven ismerték, a japán megszállás alatt pedig Kjongszong (Gyeongseong) volt a neve.[7][17] A legtöbb koreai várossal ellentétben a Szöul névnek nincs handzsa megfelelője, a város 2005-ig a Hancseng (Hancheng) (漢城, 汉城) kínai írásjegyeket használta, ami a város korábbi nevéhez, a Hanszong (Hanseong)hoz tartozik. 2005 óta Szöul hivatalos handzsája a 首爾 (egyszerűsített: 首尔, Souer (Shou'er)).[18][19][20]
A város emblémája a Szöult körülvevő hegyeket, a Napot és a Han folyót szimbolizálja, és egy vidám, táncoló ember alakjára is hasonlít. A zöld hegy a környezet védelmét, a kék folyó a történelmet és a vitalitást, a központi Nap pedig a város jövőképét hivatott ábrázolni. A szimbólumok kalligrafikus ecsetvonásokra hasonlítanak. Az emblémát két híres festő művei: Csong Szon (Jeong Seon) Napfelkelte a Namszan (Namsan) hegy fölött, valamint Kim Hongdo Táncoló fiú című festményei ihlették. Az emblémát 1996 óta használja a város. A város jelmondata angol nyelvű: Soul of Asia („Ázsia lelke”), melyben a Soul szó a város nevét imitálja. Szöul jelképe a Hecshi (Haechi), egy mitikus, oroszlánra hasonlító állat, mely mind a kínai, mind a koreai mitológiában megtalálható. A város jelképét a Kjongbokkung (Gyeongbokgung) palotában álló Hecshi (Haechi)-szobrok alapján rajzolták meg. A kelet-ázsiai városok hagyományait követve Szöulnak is vannak természeti jelképei. Hivatalos virága az aranyfa, fája a páfrányfenyő, madara pedig a koreai szarka (Pica pica sericea); 까치 kkacshi (kkachi)).[6][21]
Hecshi (Haechi)-szobor a Kjongbokkung (Gyeongbokgung) palotában
Szöul és a Han folyó a levegőből
A Sárga-tengerbe torkolló Han folyó két partján terül el, területe 2013-ban 605,20 km² volt.[5] A várost erdős hegyek övezik, négy úgynevezett „belső hegy” és négy „külső hegy” veszi körül. A belső hegyek (a Pugakszan (Bugaksan) északon, a Nakszan (Naksan) keleten, az Invangszan (Inwangsan) nyugaton és a Namszan (Namsan) délen) az egykori erődfalon belül találhatóak, a négy külső hegy (a Pukhanszan (Bukhansan) északon, a Jongmaszan (Yongmasan) keleten, a Togjangszan (덕양산, Deogyangsan) nyugaton és a Kvanakszan (Gwanaksan) délen) azon kívül.[22] A folyót követő síkságot dombok, meredek szigethegyek szakítják meg.
Éghajlata a monszun által befolyásolt, nedves kontinentális. A tél hideg és száraz, a nyár meleg és fülledt, a csapadék zöme is nyáron hullik.[23] Az időjárási jellegzetességek miatt a legkellemesebbnek a tavaszi és őszi hónapok számítanak.[24] Tavasszal Kína felől homokviharok érkezhetnek.[25] A legmagasabb hőmérsékletet augusztusban mérik, a legalacsonyabbat januárban.[26] 2012-ben 110 esős napot számoltak, a levegő átlaghőmérséklete pedig 12,2 °C volt.[27]
A város ábrázolása 1830 körül
A Kék Ház, az elnök rezidenciája
A Namdemun (Namdaemun), Dél-Korea 1. számú nemzeti kincse
A Han folyó környékét, ahol ma Szöul fekszik, i. e. 4000 körül már lakták.[7]
A várost elsőként Pekcse (Baekje) (i. e. 18) fővárosaként említik Ürjeszong (Wiryeseong) néven.[7] Ebből az időszakból falmaradványok ma is találhatóak Szöul területén, a Phungnapthoszong (Pungnaptoseong) földfalról például úgy tartják, az egykori Ürjeszong (Wiryeseong) helyén emelkedik.[29] A város az 5. századtól Kogurjo (Goguryeo), a 6. századtól pedig Silla területéhez tartozott. Korjo (Goryeo) idejében már nagyobb településnek számított.[7]
A város Hanszong (Hanseong) (한성, „erődváros”) néven is ismert volt. A városban a nagy palotaépítési korszak a 11. és 14. század között zajlott. Ekkor építették a ma is álló Cshanggjonggung (Changgeyonggung)ot (창경궁).[7] Ezen kívül számos nyári rezidencia épült. Ekkoriban a főváros Keszong (Gaeseong) volt.
1392-ben a Csoszon (Joseon)-dinasztia első királya, Thedzso (Taejo) foglalta el a trónt, ekkor lett Szöul a főváros, és kezdték el építeni a városfalat is. 1405 és 1412 között épült fel a Cshangdokkung (Changdeokgung) (창덕궁), 1616-ban pedig a Kjonghigung (Gyeonghuigung) (경희궁) palota. 1592-ben, az Imdzsin (Imjin) háborúban a japánok elfoglalták Szöult.[7]
A várost eredetileg masszív erődfal vette körül, mely az állatok, a tolvajok és a támadások ellen védte a várost. A fal nagy része elpusztult, csak a Pugakszan (Bugaksan) hegyen lévő szakasz maradt meg.[30] A városkapuk egy része ma is áll, leghíresebb közülük a Namdemun (Namdaemun) és a Tongdemun (Dongdaemun).[31] A Csoszon (Joseon) időkben a kapukat reggel és este nyitották és zárták, a Posingak (Bosingak) harangok megszólaltatása mellett.[32]
1872-ben a király a Kjongbokkung (Gyeongbokgung)ba (경복궁) vonult vissza. Ezt a palotát az Imdzsin (Imjin)-háborúban lerombolták, majd 1865-ben újjáépítették. 1876-ban a várost ismét elfoglalták a japánok, majd 1910-ben az egész országot. Ekkor a város hivatalos neve Kjongszong (Gyeongseong) (경성 vagy 京城, „főváros”) lett.
A 19. század végén Szöul modernizálódni kezdett, Kelet-Ázsia első városa lett, amelyik elektromos áramot használt a királyi palotában; a rendszert az Edison Illuminating Company építette ki.[33] Egy évtizeddel később már az utcákat is elektromos árammal világították.[34] 1899-ben megindult a villamosközlekedés, 1912-ben pedig megjelent az első taxivállalat.[35]
1945-ben, a japánok fegyverletétele után az amerikai hadsereg szállta meg várost. 1948. augusztus 15-én lett az újonnan létrejövő Koreai Köztársaság fővárosa.[7] A koreai háború alatt többször is gazdát cserélt a város, a fővárost ideiglenesen Puszan (Busan)ba kellett áthelyezni.[7] A háborúban a város nagy része elpusztult, mintegy 191 000 épület és 1000 gyár ment tönkre.[36]
A háború után, az 1960-as évek gazdasági fellendülése magával hozta a népesség növekedését a városban, ahogy egyre több munkás települt be vidékről.[36] Az 1970-es években Szöul területe jóval megnőtt, ahogy a terjeszkedő város bekebelezte a környező megyék településeit.[37] 1974-ben megépült a szöuli metró első vonala.[35]
2012-ben a város népessége Dél-Korea népességének 20%-a volt.[38] Szöul az ország gazdasági, pénzügyi és kulturális központja,[7] számos Fortune 500-listás koreai cég, például a Samsung, az SK Group, a Hyundai, a POSCO és az LG Group székhelye található itt.[39]
A város a sport terén is kiemelkedő, 1986-ban az Ázsiai játékok, 1988-ban a nyári olimpia, 2002-ben pedig a labdarúgó-világbajnokság helyszíne volt.
A Lotte World szórakoztató komplexum Szöul legnépesebb kerületében, Szongphában (Songpában) található
A szöuli városháza Csung (Jung) kerületben található
Pak Vonszun (Park Won-sun), Szöul polgármestere 2011 és 2020 között
Szöulnak 25 kerülete (구, ku (gu)) van, melyek összesen 423 tong (dong)ból (동) állnak.[40][41] A tong (dong) tovább osztható thong (tong)okra (통), ezek száma 2013-ban 12 423 volt. Ezek az adminisztratív egységek tovább oszthatóak pan (ban)okra (반), melyek száma összesen 94 855. A legnagyobb területű kerület Szocsho (Seocho) 47 km²-rel,[5] a legnépesebb pedig Szongpha (Songpa), 2020-ban 667 960 fővel.[42]
A Csoszon (Joseon)-korban a várost a Hanszongbu (한성부, Hanseongbu) irányította, melynek élén a polgármesternek megfelelő phanjun (판윤, panyun) állt.[45] A japán uralom idején a városvezetés neve Kjongszongbu (경성부, Gyeongseongbu) volt. A város az amerikai katonai kormány idején, 1946. augusztus 15-én kapta meg a különleges igazgatású független város (특별 자유시, thukpjol-csajusi (teukbyeol jayusi)) címet és lett Kjonggi (Gyeonggi) tartománytól független. 1949. augusztus 15-től különleges igazgatású város.[46][47]
A Szöuli Városi Önkormányzat élén a polgármester áll, akinek két adminisztratív feladatakot ellátó és egy politikai feladatokat ellátó helyettese van.[48] A jogalkotói szerv a Szöuli Városi Tanács, melynek több mint 100 tagja van, akiknek többségét az adott kerület választja meg, 10 főt pedig az arányos képviselet jegyében választanak meg. A tanács élén az elnök áll, akinek két helyettese van. A tanács tagjai állandó bizottságokban vesznek részt.[7][49]
Szöul 2012-ben a legnagyobb népsűrűséggel rendelkező város volt az OECD ázsiai városai között, világviszonylatban pedig a második Párizs után.[50] 2013 decemberében a város lakossága 10,43 millió volt,[51] 1992 óta folyamatosan csökken, melynek okaként a magas költségeket és az elöregedő lakosságot nevezték meg.[52] 2013-ban a lakosok közül 5,15 millió volt férfi és 5,28 millió nő.[51] 2018 decemberére a város lakosságának száma 9,76 millióra csökkent.[53]
2010-ben hivatalos regisztrációk alapján 255 501 külföldi élt a városban,[54] 2011-ben pedig 281 780 fő, akiknek 66%-a (186 631 fő) koreai származású kínai állampolgár volt. A külföldiek második legnagyobb csoportja kínai nemzetiségű (29 901 fő), a harmadik csoport pedig amerikai állampolgár (nem számolva a koreai-amerikaiakat; 9999 fő). A negyedik csoportot a Kínai Köztársaság (Tajvan) állampolgárai alkották (8717 fő).[55] 2013-ban Szöulban 245 680 külföldi élt.[51]
Szöul népességének változása hivatalos népszámlálási adatok alapján
A 2005-ös népszámláláskor a város 9,7 millió lakosa közül 5,3 vallotta magát vallásosnak, közülük 1,6 millióan voltak buddhisták, 2,2 millióan vallották magukat protestánsnak, 1,3 millióan római katolikusnak, 12 700 fő konfucianistának, 12 505 fő pedig a cshondoizmus (cheondoizmus) követőjének. Mintegy 4,3 millió fő nem tartotta magát vallásosnak.[56] Dél-Koreában a kereszténység rendkívüli mértékben növekszik, aminek köszönhetően Szöulban található a világ egyik legnagyobb keresztény gyülekezete: a pünkösdi-karizmatikus mozgalomhoz tartozó Joidói teljes evangéliumi templomnak egymillió tagja van;[57] a világ 11 legnagyobb keresztény gyülekezetéből 10 található a dél-koreai fővárosban.[58]
Ennek megfelelően a városban számos keresztény templomot emeltek, a Mjongdong (Myeongdong) székesegyház például 1898-ban készült el, Korea első gótikus stílusú épülete volt.[59] Az első metodista templomot Szöulban 1897-ben emelték, ez a Cshungdong (Chungdong) templom.[59] A Szöuli anglikán székesegyház építésének első fázisa 1926-ban fejeződött be, ezt követően mintegy hetven évig félkész állapotban használták az épületet, majd 1996-ban adták át teljesen.[59] Az ortodox kereszténység gyökerei 1900-ra nyúlnak vissza Koreában, a Mapho (Mapo) kerületben található Szent Miklós ortodox templom a koreai háború után épült.[59]
A többi valláshoz képest az iszlám híveinek száma viszonylag kevés Koreában, így Szöulban is, ahol az első mecsetet az 1970-es években építették.[60][61] A legtöbb mecset a város Ithevon (Itaewon) negyedében található, ahol sok külföldi lakik.[62]
Lásd még: Dél-Korea gazdasága, Dél-Korea gazdaságtörténete és csebol
Szöul Dél-Korea gazdasági és pénzügyi központja, 2006-ban az ország GDP-jének 21%-a került ki innen.[63] 2008-ban a Worldwide Centers of Commerce Index 9. helyre sorolta Szöult a kereskedelmi világvárosok sorában.[64] A Global Financial Centres Index 2012-ben a 6. helyre sorolta Szöult a világ legversenyképesebb városai között,[65][66] a jövőre nézve pedig a 15. helyen rangsorolta a The Economist Intelligence Unit a 2025 legversenyképesebb városai listában.[67]
A hagyományos ipari ágazatokat fokozatosan felváltotta az elektronika, az informatika és az összeszerelő iparágak,[68][69] azonban az élelmiszeripar és a nyomdaipar továbbra is fontos szerepet játszik Szöul gazdaságában.[68] Itt található a Samsung, az LG Group, a Hyundai, a Kia és az SK csebol (chaebol)vállalatok központja. A jelentős élelmiszeripari vállalatok közé tartozik a Jinro, melynek saját szodzsu (soju)márkája 2011-ben a világ legtöbbet eladott szeszesitalmárkája lett.[70] Az italgyártók között ugyancsak jelentős a Hite és az Oriental Brewery.[71] Az élelmiszeripari cégek között kiemelkedő a Lotte, a Seoul Dairy Cooperative és a Nongshim Group.[72]
Szöul pénzügyi központja az 1980-as évek óta[73] Joido (Youido) szigete a Han folyón, ahonnan azonban a 2010-es években egyre inkább kiköltöznek a vállalatok a magas bérleti költségek miatt.[74] Itt található a Koreai Értéktőzsde (KRX) szöuli kirendeltsége, mely a KOSDAQ részvénytőzsdéért felelős.[75]
A városban található több nagy bank székhelye is, például a nemzeti bank Bank of Korea, a Shinhan Bank, a Korea Exchange Bank, az Industrial Bank of Korea vagy a Korea Development Bank.[76] Utóbbinak Magyarországon is van fiókja. A külföldi bankok közül jelen van többek között a Standard Chartered, a Citibank és a HSBC.[77] A Shinhan Bank Korea legrégebbi bankja, 1897-ben alapították Hanszong (Hanseong) néven.[78][79]
2013-ban a városban 210 000 munkanélkülit tartottak nyilván, csaknem 50%-uk a 30-59 éves korosztályból került ki.[80]
Dél-Korea legnagyobb kis- és nagykereskedelmi piaca, a Tongdemun (Dongdaemun) piac Szöulban található.[81] A népszerű vásárló és szórakoztató központok közé tartozik Mjongdong (Myeongdong),[82] a közeli Namdemun (Namdaemun) piac pedig a város legrégebb óta folyamatosan működő piaca.[83] Sincshon (Sinchon)ban főleg a fiatalok, egyetemisták szeretnek vásárolni.[84]
Inszadong (Insadong) a művészeti vásárok helyszíne, itt hagyományos és modern művészeti alkotásokat lehet vásárolni.[85] A hvangak-tong (hwanghak-dong)i bolhapiacon és a Csanganphjong (Janganpyeong) bolhapiacon régiségeket árulnak.[86][87]
Ithevon (Itaewon) a külföldi turisták és a városban állomásozó amerikai katonák által leginkább frekventált negyed.[88] Szöul leggazdagabb negyedének Kangnam (Gangnam)ot tartják,[88] itt található például a COEX Mall. A Jongszan elektronikai piac Ázsia legnagyobb, elektronikai termékeket árusító piaca.[89]
Szöul egyik legnagyobb bevásárló központja a Times Square, amely a világ egyik legnagyobb normálfilmes mozivásznával rendelkezik.[90] A világ legnagyobb mozivászna is itt található, a Lotte Cinema World Towerben, mely Szongpha (Songpa) kerületben található.[91]
A Csoszon (Joseon)-dinasztia fővárosaként Szöul (akkoriban Hanszong (Hanseong)) gondosan megtervezett város volt, melyet 17 kilométer hosszú erődfal vett körül[92] négy fő kapuval és négy mellékkapuval.[93] Az utcák, épületek, paloták és a városfal elhelyezkedését is a fengsuj elvei alapján alkották meg.[94] Szöul öt királyi palotája – a Cshangdokkung (Changdeokgung), a Cshanggjonggung (Changgyeonggung), a Tokszugung (Deoksugung), a Kjongbokkung (Gyeongbokgung) és a Kjonghigung (Gyeonghuigung) – Csongno (Jongno) és Csung (Jung) kerületekben található. A Cshangdokkung (Changdeokgung) palotaegyüttes 1997 óta az UNESCO világörökség része.[95]
A város felépítése jelentősen nem változott egészen a japán uralomig a 20. század elején. Szöult kettészeli a Han folyó, az északi részen találhatóak a régi város maradványai, míg a déli részen a modern negyedek.[92] Évszázadokon át a kelet-nyugati irányban futó Csongno (Jongno) út volt a város fő ütőere és kereskedelmi központja,[94][96] ezen az úton található a Posingak (Bosingak) harangtorony, a haranggal jelezték régen a kapuk nyitását és zárását reggel és este.[32] A japán uralom idején ehhez a főúthoz hozzáadtak egy észak-déli irányban futó főtengelyt. A hagyományos koreai lakóházak régen „ㄱ”, „ㄷ” és „ㅁ” formákban csoportosultak, ez az elrendezés a modern épületekre már nem érvényes.[94] A régi negyedek lakóházaiból kevés maradt fenn Szöulban,[94] többségük a Pukcshon (Bukchon) hanokfaluban található Csongno (Jongno) kerületben.
A modern építészet tekintetében Szöulban számos felhőkarcoló található, a legmagasabb ezek közül az International Finance Center Seoul, 279 méterrel.[97] Ennél csaknem kétszer magasabb lesz a Lotte World Tower, melyet 2011-ben kezdtek építeni és 2016-ra fejeznek be.[98] A nevezetes modern épületek közé tartozik még a Tower Palace, az N Seoul Tower, a World Trade Center Seoul, a COEX Mall, a 63 Building, a Dongdaemun Design Plaza & Park, amelyet Zaha Hadid tervezett,[99] vagy a szöuli városháza új épülete, ami Yoo Kerl munkája.[100]
2010-ben Szöul a világ dizájnfővárosa volt.[101]
A Cshangdokkung (Changdeokgung) palota Titkos Kertje
Szöul több építménye is szerepel az UNESCO világörökségi listáján, illetve a javasolt helyszínek listáján: a Cshangdokkung (Changdeokgung) palotaegyüttes 1997-ben, a Csongmjo (Jongmyo)-szentély 1995-ben került védelem alá. A Csoszon (Joseon)-dinasztia királysírjainak egy része a város területén található, ezek szintén a világörökség részét képezik. A javasolt helyszínek között szerepel Szöul erődfala.[102] A kulturális örökségvédelmi program keretében számos épület kapott helyi jellegű védelmet is, például a Nakszongde (Nakseongdae) park vagy Han Gjuszol (Han Gyuseol) arisztokrata háza, utóbbi néprajzi örökség.[103]
A Koreai Nemzeti Színházat Ázsia első nemzeti színházaként, 1950-ben alapították. Négy terme közül a legnagyobb mintegy 1500 fő befogadására alkalmas.[104] A Szedzsong (Sejong) Központot 1978-ban hozták létre, Szöul legnagyobb kulturális-művészeti központja, nagyterme 3000 fős, színházi előadások mellett koncerteket, balettelőadásokat, musicaleket is mutatnak be itt, de moziterme és kiállítóterme is van.[105] Ezen felül több kisebb színház található a városban, például a musicaleket bemutató Charlotte Theater Szongpha (Songpa) kerületben, mely Korea első, nyugati értelemben vett színháza volt.[106]
Szöulban számos mozi található, egy részük független, kisebb mozi, más részük olyan nagy multiplex-láncokhoz tartozik, mint a CJ CGV – mely Dél-Korea legnagyobb multiplex-hálózata[107] – a Lotte Cinema és a Megabox. A legtöbb multiplex mozi a népszerű kerületekben található, egy-egy mozijuk akár 10-20 teremmel is üzemel. Szöul első mozija a Seoul Cinema volt, mely 1907-ben nyílt meg.[108] A világ legnagyobb mozivászna is Szöulban található, a Lotte Cinema World Towerben.[91]
Szöulban 2013-ban 115 múzeumot tartottak nyilván, ezek közül 24 volt állami finanszírozású.[109] A Koreai Nemzeti Múzeumot 1945-ben alapították, 2011-ben a világ 9. leglátogatottabb múzeuma volt,[110] mintegy 220 000 kiállítási tárggyal rendelkezik.[111] A Nemzeti Néprajzi Múzeum a Kjongbokkung (Gyeongbokgung) palotán belül található, és a koreai emberek hétköznapi életét hivatott bemutatni.[112] a Pukcshon (Bukchon) és a Namszangol (Namsangol ) hanokfalu a hagyományos koreai hanoképítészetet és a modern idők előtti életmódot mutatja be.[113][114]
A Koreai Háborús Emlékmű neve ellenére valójában múzeum, mely a történelem során elszenvedett különböző háborúknak, csatáknak állít emléket.[115][116] A szodemuni (seodaemuni) börtönben a japán megszállás alatt a függetlenségi mozgalomhoz tartozó koreaiakat végezték ki, ma történelmi múzeum működik benne.[117]
A Szöuli Szépművészeti Múzeum a Tokszugung (Deoksugung) palota mellett található a Csung (Jung) kerületben,[118] az Ilmin Művészeti Múzeum pedig újabb alapítású, a The Dong-a Ilbo napilap korábbi épületében kapott helyet.[119] A Koreai Filmarchívumot 1974-ben hozták létre, a Digital Media Cityben található archívum és múzeum anyagai közül számos régi koreai film az interneten is megnézhető.[120] A Szodemuni (Seodaemuni) Természettudományi Múzeum az első állami természetrajzi múzeum volt Dél-Koreában.[121] A koreai gasztronómia iránti érdeklődést több múzeum is kiszolgálja a városban, a Kimcshi (Kimchi)múzeum a nemzeti ételként számon tartott kimcshi (kimchi) készítésével, történetével, fajtáival foglalkozik,[122] míg a Ttok (Tteok) és konyhai eszközök múzeuma a koreai ételkülönlegesség, a ttok (tteok) fajtái, valamint az ősi koreai konyhai eszközök világába vezet, mintegy 2000 kiállítási tárggyal.[123]
A Szöuli erdő egy részlete
Szöulban számos parkot újonnan alakítottak ki a zöldövezet növelése érdekében. A nagyobb és jelentősebb parkok közé tartozik a Namszan (Namsan) park, ahol túrázni is lehet; itt található az N Seoul Tower. A Szöuli erdőt 2005-ben hozták létre a New York-i Central Park mintájára, mintegy 1,15 millió m²-en, madárlessel, botanikus kerttel, tematikus parkrészekkel, játszóterekkel, üvegházakkal, vízeséssel. Az Álomerdő Szöul negyedik legnagyobb parkja, 662 627 m²-en terül el klasszikus koreai pavilonokkal, vadvirágkertekkel.[124]
A Cshonggjecshon (Cheonggyecheon) éjjel
Az Olimpiai park az 1988. évi nyári olimpiai játékok helyszíne volt, a sportlétesítmények egy részét ma más célra is használják, például koncerteket szerveznek ide. A parkban gyakran forgatnak reklámfilmeket, televíziós sorozatok jeleneteit. A Világbajnokság-parkot a 2002-es labdarúgó-világbajnokság tiszteletére építették, Szöul legnagyobb területű parkja, mely öt kisebb parkból áll.[124]
A Thapkol (Tapgol) park Szöul (és egyben Korea) legrégebbi városi parkja, 1897-ben hozták létre. Itt áll a Vongaksza (Wongaksa) pagoda, Dél-Korea 2. számú nemzeti kincse.[124] Szöul fontos pihenőhelye a Cshonggjecshon (Cheonggyecheon), a Han folyóba ömlő 11 kilométer hosszú patak a város szívében. 2005-ig beton fedte, ekkor alakították át sétálóvá, hidakkal, csobogókkal, szökőkutakkal. A szerelmespárok kedvenc találkahelye.[125][126]
A Han folyó partján számos kisebb-nagyobb park is található, kerékpárutakkal.[127]
Szöulban van a világ legnagyobb beltéri élményparkja, a Lotte World szórakoztató központban.[128]
Szöulban számos rendezvényt szerveznek, vannak közöttük szezonális és ismétlődő fesztiválok, különleges bemutatók, és kifejezetten a turisták számára szervezett előadások, melyek koreai szokásokat elevenítenek fel. A fesztiválok közül jelentős a Hi! Seoul Festival, mely a világ egyik legnagyobb szabású fesztiválja, átlagosan 1,5 millió nézővel, melyet ősszel rendeznek meg, több száz előadóművész részvételével.[129] A Hangang Joido (Youido) tavaszi virágfesztivál keretében a Han folyó mentén virágzó mintegy 1600 Prunus × yedoensis cseresznyefához vándorolnak ki a helybéliek.[130]
A K-pop rajongói számára a város több rendezvényt is kínál, minden évben megrendezésre kerül a K-Pop Cover Dance Festival, melyre a világ minden tájáról jelentkeznek amatőr tánccsapatok, akik híres K-pop-dalok koreográfiáit dolgozzák fel.[131] Az 1994 óta megrendezett Dream Concert koncerten válogatott K-pop-sztárok lépnek fel.[132] Ezen felül több, egyszeri K-pop-fesztivált is tartanak minden évben, a különböző televíziócsatornák rendezésében.
A buddhista ünnepek közé tartozik a Lótuszlámpás-fesztivál, melynek során a résztvevők lámpásokkal vonulnak végig a Tongdemun (Dongdaemun) kaputól a Csogjesza (Jogyesa) templomig.[133] A konfuciánus rituálékat követő ünnepek közé tartozik a Csongmjo cserje (Jongmyo Jerye), melyet május első vasárnapján tartanak. A rituálé során a Csoszon (Joseon)-dinasztia királyai és királynéi előtt tesznek tiszteletet. A rituálé az UNESCO szellemi örökségi listáján is szerepel, emellett kiemelten kezelt koreai szellemi örökség.[134] Szeptember harmadik vasárnapján tartják a Szadzsik tedzse (Sajik daeje) (사직대제) rituálét, melynek keretében hagyományosan a föld és a gabona istenségeinek ajánlanak fel ételt és italt az ország népének jólétéért imádkozva.[135] Ugyancsak a hagyományőrző ceremóniák része az őrségváltás, melyet 1496-tól tartottak a Kjongbokkung (Gyeongbokgung) palota főkapuja előtt. 1996 óta elevenítik fel a hagyományt.[136] Az Unhjongung (Unhyeongung) palotában minden tavasszal és ősszel megrendezik Kodzsong (Gojong) császár és Min királyné esküvőjének rekonstruált előadását, mellyel a koreai királyi ceremóniákat kívánja a város bemutatni az érdeklődőknek.[137]
Hangang Joido (Yeoido) tavaszi virágfesztivál
Akrobaták a 2006-os Hi! Seoul Festival egyik előadásán
A Dal Shabet együttes a 2011-es MTV Cyworld Dream Music Festival rendezvényen
Kodzsong (Gojong) császár és Min császárné esküvőjének rekonstrukciója 2006-ban
Éjjel is nyitva tartó phodzsangmacsha (pojangmacha)
Szöulnak élénk éjszakai élete van, sok üzlet, szórakoztató központ tart nyitva éjfél után is. Népszerűek az éjszakai kilátók, az N Seoul Tower vagy a 63 Building tetején, illetve több hídon is található kávézó kilátóval. A Lotte World és az Everland élményparkok is nyitva tartanak késő éjszakáig, fényjátékokkal és egyéb éjszakai programokkal. Szöulban a kaszinók többsége szállodákban található, az éjszakai klubok, bárok népszerű lelőhelye pedig Hongde (Hongdae) negyede. A Tongdemun (Dongdaemun) piac éjjel is nyitva tart. A Grand Hyatt Seoul és a Walking Hill korcsolyapályák télen éjszaka is nyitva vannak. A nyitvatartási idő tekintetében az éjszakai élethez alkalmazkodtak az éttermek, kocsmák is, de népszerűek a phodzsangmacshák (pojangmachák), az utcai ételárusító bódék is, ahol alkoholt is lehet fogyasztani.[138][139]
Szöul rendkívül fejlett informatikai infrastruktúrával rendelkezik.[12][13] Itt vezették be először a DMB mobiltévét[14] és a vezeték nélküli nagy sebességű mobilinternetet.[15] A városban vezeték nélküli széles sávú internet (WiBro) hotspotok találhatóak.[16] Dél-Korea a világ leggyorsabb internetsebességével rendelkezik.[140][141]
Az MBC székháza Joido (Yeouido) szigetén
Szöul fővárosként az ország médiaközpontjaként is funkcionál. Az első modern újságok 1876 után jelentek meg. 1941-ben, a japán uralom ideje alatt a koreai nyelvű lapokat betiltották. Később a Li Szin Man és a Pak Csong Hi (Park Chung Hee) vezette kormányok idején erős cenzúra működött, számos, a kormány nézeteivel ellentétes lap nem jelenhetett meg. Politikailag cenzúrázták az 1960-as években indult televíziócsatornákat is, ez egészen 1987-ig tartott, amikor bevezették a sajtószabadságot biztosító törvényt, aminek köszönhetően ugrásszerűen megnőtt a nyomtatott sajtótermékek és a televízió- illetve rádióadók száma.[142]
Szöulban 2011-ben csaknem 1200 újságot, illetve folyóiratot adtak ki, ezek közül több mint 500 internetes alapú. A városban 21 földfelszíni sugárzású és 29 kábeltelevízió székel, a rádióállomások száma 8.[143] Itt székelnek a legnagyobb példányszámú[144] újságok, mint a Chosun Ilbo, a Dong-a Ilbo, a JoongAng Ilbo, a Hankook Ilbo vagy a The Hankyoreh; az olyan angol nyelvű lapok, mint a The Korea Herald vagy a The Korea Times. Ugyancsak Szöulban található a legnagyobb tévétársaságok székháza is, mint a KBS, az MBC és az SBS.
A Jonsze (Yonsei) Egyetem egyik épülete
Lásd még: Dél-Korea oktatási rendszere és Szöuli egyetemek és főiskolák listája
Szöulban 2013-ban összesen 2670 oktatási intézményt tartottak számon. A város 869 óvodájából 700 magán üzemeltetésű. Ezen felül 597 általános iskola (초등학교, cshodunghakkjo (chodeunghakgyo)), 382 csunghakkjo (junghakgyo) (중학교)[* 1], 318 középiskola (고등학교, kodunghakkjo (godeunghakgyo))[* 2], 9 főiskola, 39 egyetem és 456 egyéb típusú oktatási intézmény volt regisztrálva.[145]
Szöul egyetemei közül a legelismertebb az úgynevezett „SKY-hármas”, a Szöuli Nemzeti Egyetem, a Korjo (Goryeo) (Korea) Egyetem és a Jonsze (Yonsei) Egyetem, ahová bekerülni presztízskérdésnek számít. Aki a három egyetem egyikén végez, annak az általános vélekedés szerint nagyobb esélye van jó munkaerő-piaci pozícióba kerülni, és házasság terén is jobbak az esélyei.[146] Egy 2010-es felmérés szerint a magas beosztású állami tisztviselők 46,3%-a, a legnagyobb pénzügyi intézetek vezetőinek pedig 50%-a került ki a SKY-egyetemekről.[147] A Szöuli Nemzeti Egyetem 2012-ben Ázsia negyedik legjobb egyeteme volt. Versenyképesnek számít több más szöuli egyetem is, például a Szogang (Sogang) Egyetem, a Szonggjungvan (Seonggyungwan) Egyetem, az Ihva (Ihwa) Női Egyetem, a Hanjang (Hanyang) Egyetem vagy a Hanguk Idegennyelvi Egyetem.[148]
Az Incshoni (Incheoni) nemzetközi repülőtér autópálya (130-as autópálya)
Kék (hosszú vonalon közlekedő) busz Szöulban
A Kimpho (Gimpo) repülőtér belföldi terminálja
Szöul az ország közigazgatási, gazdasági és kulturális központja. Jelentős pénzügyi központ, fontos vasúti és közúti csomópont forgalmas kikötővel.
A Szöulon belüli tömegközlekedésre vonaljegyen kívül T-money-kártya is használható, mely érvényes a buszokra, a metrókra és a taxikban is.[149]
Lásd még: Dél-Korea autópályái
Szöul aszfaltozott úthálózata 2013-ban összesen 8197 kilométert tett ki, ebből 26 kilométer autópálya, 168 kilométer pedig főút volt.[150] Az autópályák (고속도로, koszoktoro (gosokdoro)) közül többnek is Szöul a végpontja, vagy áthalad rajta, ezek: a Kjongbu (Gyeongbu) autópálya (1), a Kjongbu (Gyeongbu) 2 autópálya (110), a Szohean (Seohaean) autópálya (15), a Jongin (Yongin)–Szöul autópálya (171), a Szöuli autópálya-körgyűrű (100), a Kjongin (Gyeongin) autópálya (120) és az Incshoni (Incheoni) nemzetközi repülőtér autópálya (130).[151]
A városban 2013-ban mintegy 2,97 millió közúti járművet regisztráltak, ebből 2,4 millió volt személyautó.[152]
Szöult expressz (koszok (gosok), 고속) és intercity (siö (sioe), 시외) buszjáratok kötik össze a környező városokkal. Ezek általában más-más terminálról indulnak, a csonghap (종합, jonghap) típusú terminálok mindkét típusú buszt indítják. Az expressz járatok csak a célállomáson állnak meg, illetve pihenőhelyeken útközben, valamint az autópályákon közlekednek. Az intercity buszok között is vannak olyanok, amelyek nem állnak meg, csak a célvárosban, ezek a csikheng (직행, jikhaeng) buszok; a hagyományos, több településen is megálló járatok neve ilban (일반). Szöulnak hat nagy buszterminálja van, ezek közül három csonghap (jonghap) (kevert) típusú, kettő expressz terminál, egy pedig intercity terminál.[153]
A Szöulon belüli buszjáratokat szín szerint különböztetik meg. A kék buszok a fő utak mentén közlekednek és hosszabb távolságokat tesznek meg. A zöld buszok rövidebb útvonalakon közlekednek, ezek úgynevezett „gyűjtőbuszok”, a metróhoz és a hosszabb útvonalakon közlekedő buszjáratokhoz viszik az utasokat. A piros buszok expressz járatok, melyek a külvárosba közlekednek. A sárga buszok egy kerületen belüli körjártok. A szöuli utak többségének saját buszsávja van a gyorsabb közlekedés biztosítására. A buszok számozása kerületfüggő.[149][154]
A város 2025-ig a teljes buszflotta 40,5%-át elektromos buszokra cseréli le.[155]
Szöul fejlett metróhálózattal rendelkezik, mely minden kerületet összeköt egymással és a környező településekkel. 23 vonallal rendelkezik, melyek összekötik a fővárost Incshon (Incheon)nal és Kjonggi (Gyeonggi) tartománnyal, valamint Dél-Cshungcshong (Chungcheong) és Kangvon (Gangwon) tartományokkal is. Utasforgalma meghaladja a 2619 millió főt, 2012-ben a tokiói metró után a legforgalmasabbnak számított.[156] A metróvonalakat több különböző társaság üzemelteti, köztük az állami vasút, a Korail is. 2013 decemberéig a világ leghosszabb metróhálózata volt, 537 kilométerrel, ekkor átvette tőle a címet a sanghaji (shanghai-i) metró.[157] A szöuli metró a világ technikailag egyik legfejlettebb hálózata, mely mobiltelefon-vételt és ingyenes Wi-Fi-kapcsolatot is biztosít az utasoknak.[158]
A főbb városokkal vonatok kötik össze. A legtöbb városba a KTX nagysebességű vonatai is járnak, melyek normál sebessége több mint 300 km/h. A vonatokat a Korail üzemelteti.[159]
Szöul állomás, Csung-ku (Jung-gu): Kjongbu (Gyeongbu) vonal, Kjongi (Gyeongui) vonal
Jongszan (Yongsan) állomás, Jongszan-ku (Yongsan-gu): Honam vonal, Csolla/Csanghang (Jeolla/Janghang) vonalak
Jongdungpho (Yeongdeungpo) állomás, Jongdungpho-ku (Yeongdeungpo-gu): Kjongbu (Gyeongbu)/Honam/Csanghang (Janghang) vonalak
Cshongnjangni (Cheongnyangni) állomás, Tondemun-ku (Dongdaemun-gu): Kjongcshun (Gyeongchun)/Csungang (Jungang)/Jongdong (Yeongdong)/Thebek (Taebaek) vonalak
Szöult két nagy repülőtér szolgálja ki: a korábbi a Kimpho (Gimpo) repülőtér (ez eredetileg Kimphóban (Gimpóban) volt, de azt 1963-ban Szöulhoz csatolták), ami az egyetlen repülőtér volt Szöulban a koreai háború alatti felépítése után. Más helyi repülőterek is épültek a háború alatt, ilyen volt például a Joido (Yeouido).
2001-es megnyitása óta az Incshoni (Incheoni) nemzetközi repülőtér (Jongdzsong (Yeongjong)-sziget, Incshon (Incheon)) lényegesen megváltoztatta a Kimpho (Gimpo) szerepét, ugyanis Incshon (Incheon) fogadja szinte az összes nemzetközi járatot[161] és a helyi járatok nagy részét is, míg Kimpho (Gimpo) eleinte csak a helyi járatokat bonyolította le. Kimpho (Gimpo) forgalma ennek megfelelően először visszaesett, 2011-re azonban nyereséges reptérré lépett elő, mintegy 300 belföldi és 30 külföldi járattal, főleg üzletemberek használják.[162] Járatokat üzemeltet például a Tokiói nemzetközi repülőtérre, valamint a Sanghaj Hungcsiao (Shanghai Hongqiao) nemzetközi repülőtérre, de Pekingbe, Oszakába és Nagojába is indulnak innen repülőgépek.[163]
Az Incshoni (Incheoni) nemzetközi repülőteret 2005 óta 2014-ig az Airports Council International minden évben megválasztotta a világ legjobb repülőterének.[164] Ázsia nyolcadik legforgalmasabb repülőtere volt 2013-ban, teherforgalmát tekintve pedig a negyedik.[165] Mindkét repülőteret meg lehet közelíteni tömegközlekedéssel, Kimphót (Gimpót) az 5-ös és a 9-es metróval és az AREX reptéri metróval, Incshon (Incheon)t pedig az AREX vonal mellett KTX nagysebességű vasúttal is.[166][167][168]
Bővebben: Han (folyó, Korea)#Hidak
A Han folyót a Szöuli Fővárosi Területen 28 híd szeli át,[169] ezekből közvetlenül a város fennhatósága alá 20 híd tartozik, melyek összhossza 44,8 kilométer.[170] A jelentősebbek közé tartozik a Mapho (Mapo) híd, mely hírhedt az öngyilkosságot megkísérlők magas számáról,[171] a metróvonalakat kiszolgáló hidak közül a Tongho (Dongho) híd, a Cshongdam (Cheongdam) híd és a Tangszan (Dangsan) híd jelentős, utóbbin csak a 2-es metró közlekedik, sem gyalogos, sem közúti forgalmat nem szolgál ki. A Janghva (Yanghwa), Hangang, Tongdzsak (Dongjak), Hannam, Csamsil (Jamsil) és Kvandzsin (Gwangjin) hidak híresek kilátóval egybeépített kávézóikról. A Panpho (Banpo) híd Szöul egyik leghíresebb hídja; két oldalán vízesés látható, melyet éjszaka különféle színekkel világítanak meg. Az Olimpiai híd és a Szogang (Seogang) híd építészeti szempontból számítanak érdekességnek.[172]
Szöul korábban kikötővárosnak számított, mivel a Han folyó navigálásra alkalmas volt, és teherszállításra is használták. Torkolata azonban az Észak-Koreával közös határon található, így a koreai háború vége óta ilyen célt a folyó nem tud betölteni.[173] Szöult a tenger felé Incshon (Incheon) kikötője szolgálja ki, mely 1883 óta üzemel.[174]
A Postatorony, azaz a főposta épülete
Szöul éves elektromosáram-fogyasztása 2013-ban 46,5 millió MWh volt.[175] Az áramellátást a Korea Electric Power Corporation (KEPCO) biztosítja, melyet 1898-ban hoztak létre Hansung Electric Company néven, és amely az 1900-as évek elején Szöul utcáinak közvilágításáért volt felelős.[176] Az első villanykörtéket 1887-ben szerelték fel a királyi palotában,[177] majd olyan generátort is beszereltek, ami 750 villanykörtét volt képes üzemeltetni.[33] Az első, elektromos áramot szolgáltató vízerőművet pedig 1929-ben építették fel.[177]
Az első modern vízvezetékrendszert Szöulban 1908-ban vezették be.[178] Az első víztisztító telepet még Kodzsong (Gojong) császár idejében építették, mely akkor 12 500 tonna csapvizet szolgáltatott néhány kerület számára. Szöul önkormányzata azóta több víztisztító telepet is üzembe helyezett és a csapvíz népszerűsítésére kampányt hozott létre, melynek keretén belül védjegyként regisztrálták a szöuli csapvizet Arisu néven. Az Arisu (Ariszu) korábban a Han folyó elnevezése volt.[179] A Szöuli Fővárosi Területet a Phaldang (Paldang)-víztározó látja el, mely a vízkészletet a Szojanggang (Soyanggang)- és a Cshungdzsu (Chungju)-víztározóból kapja. A 860 kilométernyi csőrendszer naponta 8 285 000 m³ vizet szállít a fővárosba és környékére.[180]
A földgázellátást az 1970-es évek óta a Seoul City Gas biztosítja.[181]
A postaszolgálat 1884 óta működik, a Korea Post főpostájának új épületét Csung (Jung) kerületben 2007-ben adták át.[182] A távírószolgáltatás 1885-ben indult meg Szöul és Incshon (Incheon) között, majd fokozatosan építették ki a kapcsolatot más településekkel. 1902-ben indult meg a telefonszolgáltatás a városon belül.[177]
A Szöuli Nemzeti Egyetemi Kórház
2013-ban Szöulban 16 222 egészségügyi intézményt tartottak számon, ezek közül 57 általános kórház, 6 mentális betegségekre specializálódott intézmény, 32 pedig kifejezetten kínai alapokon nyugvó hagyományos koreai orvoslásra (한의학, hanihak (hanuihak)) specializálódott kórház. Öt szülészeti klinika is található a városban.[183] Több olyan intézmény is van a városban, ahol nemzetközi klinika is található, ilyen például a Samsung Medical Center, a Szöuli Nemzeti Egyetemi Kórház vagy a Jonsze (Yonsei) Egyetemi Kórház.[184]
Dél-Korea, és azon belül is Szöul népszerű célpont lett egészségügyi turisztikai szempontból, néhány év alatt megtöbbszöröződött az ilyen szolgáltatásokat kereső külföldiek száma. A plasztikai sebészet mellett a leginkább keresettek a fogászati szolgáltatások, a bőrklinikák, a lézeres szemműtét és a rákkezelés.[184][185]
Lásd még: koreai hullám és Dél-Korea turizmusa
Szöulban 2013-ban 5944 utazási iroda működött,[186] 195 szálloda volt hivatalosan regisztrálva, ezek közül 22 kapott „1. osztályú deluxe” minősítést a városvezetéstől.[187] 2013-ban 12 175 550 külföldi turista látogatott Koreába, a legtöbben, mintegy 4,3 millióan kínaiak. Ezen kívül a legnagyobb létszámban japánok (2,7 millió) és amerikaiak (722 000) érkeztek. A külföldi turisták száma évről évre nagyobb, míg a 2000-es évek elején csupán ötmillió körül volt, 2011-re megduplázódott a számuk.[188] Az országba érkező 12 millió külföldi közül 10 millióan Szöulba is ellátogattak, a kínai turisták 90%-a járt a városban.[189] A növekedés nagyban köszönhető a koreai hullámnak, melynek keretében a koreai popzene és az ország televíziós sorozatai népszerűek lettek külföldön, főként az ázsiai országokban.[190][191] A város számos televíziós sorozat helyszínéül szolgál, a sorozatok népszerűsége miatt a forgatási helyszínek is kedvelt turistacélpontokká válnak.[192][193][194] 2019-re már 14 millióra nőtt a városba látogató turisták száma, amivel a világ hetedik leglátogatottabb városa lett.[195]
A szöuli városvezetés felmérése szerint a külföldieknek eladott utazási csomagok nagyon hasonlóak minden országban, melyek fő programjai a paloták és egyéb népszerű történelmi helyek látogatása, vásárlás és koreai barbecue-éttermekben való étkezés. A városvezetés 2013-ban hitelesítési programot vezetett be, a város által kiadott igazolással rendelkező utazási csomagoknál meg kell felelni bizonyos színvonalnak – ezzel igyekeznek növelni a turisták elégedettségét. A felmérés szerint az ázsiai turisták által leginkább látogatott három helyszín a Kék Ház, a Kjongbokkung (Gyeongbokgung) palota és a Cshonggjecshon (Cheonggyecheon) patak.[189] Ezeken felül népszerű turistahelyszínnek számítanak még a Han folyó menti parkok, a Namszan (Namsan) park, a Csongmjo (Jongmyo)-szentély,[196] a fiatalok körében népszerű Tehangno (Daehangno) út, ahol bárok, kis színházak, szórakozóhelyek, kávézók találhatóak;[197] Insza-tong (Insa-dong) és Mjong-tong (Myeong-dong) bevásárlónegyedek, a külföldiek lakta Ithevon (Itaewon), az N Seoul Tower kilátója, a Pukhanszan (Bukhansan) Nemzeti Park, a Lotte World és a piacok.[196]
Szöultól nem messze, még a Szöuli Fővárosi Területen találhatóak olyan népszerű látványosságok, mint a Koreai Szabadtéri Néprajzi Múzeum, ahol a Csoszon (Joseon)-kori életbe lehet betekintést nyerni, az Everland élménypark vagy a Hvaszong (Hwaseong) erőd.[196]
Koreai táncelőadás a Koreai Szabadtéri Néprajzi Múzeumban
Rituáis zene- és táncelőadás a Csongmjo (Jongmyo)-szentélyben
Szerelemlakatok az N Seoul Tower kilátójának korlátján
A namszan (namsan) parki libegő
Az olimpiai stadionok környéke a COEX Towerből fényképezve
Szöulban 2013-ban több mint 10 000 sportcélú létesítmény volt, többek között: 87 sportkomplexum, 93 uszoda, 2418 tornaterem, 1494 golfpálya, több mint 4500 biliárdterem, 14 táncterem, 11 korcsolyapálya és 1 jachtkikötő.[198] A közintézmények között szerepel három atlétikai pálya, 59 teniszpálya, 12 baseballpálya, 2357 sportcsarnok, 5 gateballpálya, 9 íjászpálya.[199]
A Seoul World Cup Stadium a 2002-es labdarúgó-világbajnokság egyik helyszíne volt, emellett pedig a dél-koreai labdarúgó-válogatott hazai stadionja is egyben. A Csamsil (Jamsil) Sportkomplexum baseballstadionja az LG Twins és a Doosan Bears csapatok hazai pályája. A Mok-tong (Mok-dong) Stadion sportrendezvények mellett a helyi lakosok sportolási igényeit is kiszolgálja.[200] Az 1988-ban rendezett nyári olimpia helyszínei az Olimpiai parkban találhatóak, itt kapott helyet az ország legnagyobb stadionja, az Olimpiai Stadion.[201]
A városnak több labdarúgó-csapata is van, a dél-koreai labdarúgó-bajnokságban, a K League-ben egy szerepel, az FC Szöul az első osztályban.[202] A Seoul E-Land FC 2015-től vesz részt a másodosztályban.[203]
Tajpej, Tajvan, 1968. március 23.
Ankara, Törökország, 1971. augusztus 23.
Honolulu, USA, 1973. október 22.
San Francisco, USA, 1976. május 18.
São Paulo, Brazília, 1977. április 20.
Bogotá, Kolumbia, 1982. június 14.
Jakarta, Indonézia, 1984. július 25.
Tokió, Japán, 1988. szeptember 3.
Moszkva, Oroszország, 1991. július 13.
Új-Dél-Wales, Ausztrália, 1991. november 8.
Párizs, Franciaország, 1991. november 12.
Mexikóváros, Mexikó, 1992. október 5.
Peking, Kína, 1993. október 23.
Ulánbátor, Mongólia, 1995. október 6.
Hanoi, Vietnám, 1996. május 1.
Varsó, Lengyelország, 1996. június 20.
Kairó, Egyiptom, 1997. április 27.
Róma, Olaszország, 2000. március 18.
Asztana, Kazahsztán, 2004. november 6.
Washington, USA, 2006. március 13.
Athén, Görögország, 2006. március 15.
Bangkok, Thaiföld, 2006. június 16.
Taskent, Üzbegisztán, 2010. július 2.
Ottawa, Kanada, 1997. január 10.
Berlin, Németország, 1997. április 23.
Amszterdam, Hollandia, 1999. március 15.
Budapest, Magyarország, 2005. július 14.
Isztambul, Törökország, 2005. augusztus 24.
Los Angeles, USA, 2006. október 16.
Milánó, Olaszország, 2007. február 1.
Minszk, Fehéroroszország, 2008. július 8.
Sicsiacsuang (Shijiazhuang), Kína, 2008. július 19.
Kanton, Kína, 2008. július 22.
Csiangszu (Jiangsu), Kína, 2008. július 21.
Csöcsiang (Zhejiang), Kína, 2009. április 10.
Sencsen (Shenzhen), Kína, 2009. április 12.
Addisz-Abeba, Etiópia, 2010. szeptember 29.
Hokkaidó, Japán, 2010. október 15.
Maputo, Mozambik, 2011. június 13.
Bukarest, Románia, 2012. május 9.
Buenos Aires, Argentína, 2012. június 25.
Barcelona, Spanyolország, 2012. november 13.
↑ az amerikai middle schoolnak megfelelő intézmény, melybe 12-13 évesen kerülnek a gyerekek és három évfolyamot járnak itt.
↑ az amerikai high school megfelelője, melybe 15-16 évesen kerülnek és 18-19 éves korukig tanulnak a gyerekek, szintén három osztályt végezve.
↑ MOU-városok (Memorandum of Understanding)
↑ a b History. Baekje Cultural Festival. [2013. július 28-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2012. augusztus 20.)
↑ Mayor's sudden death shocks Seoul citizens. Korea Times. (Hozzáférés: 2020. július 10.)
↑ 행정구역(읍면동)별/5세별 주민등록인구(2011년~). Statistics Korea
↑ Current population of the Seoul National Capital Area. Statistics Korea. (Hozzáférés: 2014. szeptember 8.)
↑ a b c d Administrative areas (Each Gu). Seoul Metropolitan Government, 2013. (Hozzáférés: 2014. szeptember 5.)
↑ a b c d 꽃·나무·새 (koreai nyelven). Seoul City. (Hozzáférés: 2013. március 20.)
↑ a b c d e f g h i j k Seoul. Encyclopædia Britannica. (Hozzáférés: 2014. február 7.)
↑ A.T. Kearney Global Cities Index, 2012. A.T. Kearney. (Hozzáférés: 2012. április 2.)[halott link]
↑ Citgy Mayors: World's best financial cities. Citymayors.com, 2008. június 10. (Hozzáférés: 2012. augusztus 31.)
↑ Zumbrun, Joshua. „In Pictures: World's Most Economically Powerful Cities”, Forbes, 2008. július 15. (Hozzáférés ideje: 2012. augusztus 31.)
↑ Seoul Voted Asians' Top Travel Destination Again. Chosun Ilbo, 2011. március 11. (Hozzáférés: 2014. szeptember 23.)
↑ a b „KOREA: Future is now for Korean info-tech”, AsiaMedia, Regents of the University of California, 2005. június 14.
↑ a b „Tech capitals of the world – Technology”, The Age, 2007. június 16.
↑ a b Korea launches mobile TV. Radio Frequency Systems, 2006. [2011. április 2-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2012. augusztus 31.)
↑ a b Seoul tops global cities ranking for e-govt. FutureGov, 2010. július 21. [2010. december 31-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2012. augusztus 31.)
↑ a b South Korea pushes mobile speeds. BBC, 2006. november 3. (Hozzáférés: 2012. augusztus 31.)
↑ Choi Jong-hyun. „Seoul, Its Origins and Future”. Koreana. (Hozzáférés ideje: 2014. január 3.)
↑ 서울특별시표기 ''首爾''로...중국, 곧 정식 사용키로 :: 네이버 뉴스 (koreai nyelven). News.naver.com, 2005. október 23. (Hozzáférés: 2012. február 10.)
↑ ’Seoul’ morphs into Chinese ’Shouer’. Chinadaily.com.cn, 2005. január 20. (Hozzáférés: 2012. február 10.)
↑ Opportunity: Chinese Name for Seoul, Korea. goodcharacters.com
↑ Seoul's Symbols. Seoul Metropolitan Government. [2016. március 6-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. szeptember 7.)
↑ Exploring Korea. Korea.net. [2014. december 31-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. szeptember 5.)
↑ DPRK Climate. Globalsecurity.org. (Hozzáférés: 2014. szeptember 5.)
↑ Korea Weather. Korea Tourism Organization. (Hozzáférés: 2014. szeptember 5.)
↑ Climate=Seoul Metropolitan Government. [2014. szeptember 15-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. szeptember 9.)
↑ World climate. Korea Meteorological Administration. (Hozzáférés: 2014. szeptember 5.)
↑  2. 토지 및 기후 (Land and Climate), 2010-2013 Yearbook (koreai és angol nyelven). Seoul Metropolitan Government. Hozzáférés ideje: 2014. szeptember 5.
↑ 평년값자료(30년) (koreai nyelven). Korea Meteorological Administration. (Hozzáférés: 2014. szeptember 5.)
↑ Pungnap-toseong (Earthen Ramparts). Seoul Metropolitan Government. [2014. február 22-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. február 7.)
↑ Bugaksan Mountain. Korea Tourism Organization. [2014. február 22-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. február 7.)
↑ Seoul City Wall. UNESCO. (Hozzáférés: 2014. február 7.)
↑ a b Bosingak Belfry. Korea Tourism Organization. [2014. február 22-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. február 7.)
↑ a b Nam Moon Hyon: Early History of Electrical Engineering in Korea: Edison and First Electric Lighting in the Kingdom of Corea. Promoting the History of EE Jan 23-26, 2000. Institute of Electrical and Electronics Engineers. (Hozzáférés: 2014. február 7.)
↑ Kyung Moon Hwang. A History of Korea. Palgrave Macmillan, 142. o. (2010). ISBN 9780230364523
↑ a b History. Seoul Metropolitan Government. [2014. szeptember 29-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. szeptember 9.)
↑ a b szerk.: Stephen Hamnett, Dean Forbes: Planning Asian Cities: Risks and Resilience. Routledge, 159. o. (2012). ISBN 9781136639272
↑ Urban Planning of Seoul (PDF). Seoul Metropolitan Government, 2009. [2016. január 25-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. február 7.)
↑ Facts about Korea. Korea.net. (Hozzáférés: 2014. február 7.)
↑ „GLOBAL 500”, CNN Money, 2012. július 23. (Hozzáférés ideje: 2014. február 7.)
↑ 자치구 (koreai nyelven). Seoul Metropolitan Government. (Hozzáférés: 2013. március 15.)
↑ Administrative Districts. Seoul Metropolitan Government. [2014. január 2-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. február 8.)
↑ a b 행정구역(읍면동)별/5세별 주민등록인구(2011년~) (koreai nyelven)
↑ Population by Dong. Seoul Metropolitan Government, 2012. (Hozzáférés: 2014. szeptember 5.)
↑ Population, Households and Housing Units (By administrative divisions(eup, myeon, dong) (Total levels 3)). KOSIS, 2015. (Hozzáférés: 2017. január 10.)
↑ 한성부 (koreai nyelven). Doosan Encyclopedia. (Hozzáférés: 2014. március 1.)
↑ 행정연혁 (koreai nyelven). Seoul Metropolitan Government. (Hozzáférés: 2013. március 15.)
↑ History of Administration. Seoul Metropolitan Government. [2014. szeptember 29-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. szeptember 8.)
↑ Organization Chart - Seoul Metropolitan Government. Seoul Metropolitan Government. [2014. augusztus 12-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. szeptember 8.)
↑ Organization Chart - Seoul Metropolitan Council. Seoul Metropolitan Government. [2014. augusztus 6-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. szeptember 8.)
↑  (2013) „Regional population density: Asia and Oceania, 2012: Inhabitants per square kilometre, TL3 regions”. OECD Regions at a Glance 2013, Kiadó: OECD Publishing. DOI:10.1787/reg_glance-2013-graph37-en. (Hozzáférés ideje: 2014. február 11.)
↑ a b c Population. Seoul Metropolitan Government, 2013. [2014. szeptember 23-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. szeptember 9.)
↑ Seoul's Population Drops Below 10 Million for First Time in 25 Years. Chosun Ilbo, 2014. február 14. (Hozzáférés: 2014. február 16.)
↑ Seoul population drops at fastest pace in 22 years (angol nyelven). The Korea Times, 2019. január 13. (Hozzáférés: 2019. január 13.)
↑ Park, Chung-a. „Foreign population in Seoul continue to dwindle”, Korea Times
↑ Korean Chinese account for nearly 70% of foreigners in Seoul. The Korea Times, 2011. szeptember 11. (Hozzáférés: 2014. február 11.)
↑ Népességi adatok (vallás) (szűrés: Szöul) (koreai nyelven), 2005. (Hozzáférés: 2014. szeptember 15.)
↑ Why South Korea is so distinctively Christian. The Economist. (Hozzáférés: 2014. szeptember 15.)
↑ How Korea embraced Christianity. The Christian Science Monitor, 2007. március 7. (Hozzáférés: 2014. szeptember 15.)
↑ a b c d Churches in Korea. Korea Tourism Organization. (Hozzáférés: 2014. szeptember 15.)[halott link]
↑ Religion. KBS World Radio. [2014. szeptember 17-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. szeptember 15.)
↑ Seoul Central Masjid. Korea Tourism Organization. (Hozzáférés: 2014. szeptember 15.)
↑ Islamic Cultural Spots in Itaewon. Korea Tourism Organization. (Hozzáférés: 2014. szeptember 15.)[halott link]
↑ Welcome to KTC. Lmg.go.kr, 2006. [2012. május 26-i dátummal az eredetiből archiválva].
↑ Worldwide Centers of Commerce Index™. MasterCard. (Hozzáférés: 2014. február 13.)
↑ The Global Financial Centres Index 12. Z/Yen Group, 2012. [2014. március 23-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. február 11.)
↑ Seoul's Competitiveness. Seoul Metropolitan Government. [2014. szeptember 29-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. szeptember 16.)
↑ Hot Spots 2025: Benchmarking the Future Competitiveness of Cities. The Economist Intelligence Unit, 2013. (Hozzáférés: 2014. február 13.)
↑ a b Seoul: Economy. Encyclopædia Britannica. (Hozzáférés: 2014. február 13.)
↑ The primacy of Seoul and the capital region. United Nations University. (Hozzáférés: 2014. február 13.)
↑ It's official: Jinro soju is the world's best-selling liquor. CNN Travel, 2012. június 12. (Hozzáférés: 2013. április 29.)
↑ „Fiery food, boring beer”, The Economist, 2012. november 24. (Hozzáférés ideje: 2013. április 24.)
↑ Packaged Food Sales In South Korea (pdf). Agriculture and Agr-Food Canada, 2010. (Hozzáférés: 2014. szeptember 16.)
↑ Neon shines brightly during the bustle on Yeouido stock street. Korea JoongAng Daily, 2010. január 5. (Hozzáférés: 2014. február 13.)
↑ Yeouido struggles to revive former glory as financial hub. Korea Herald, 2014. szeptember 11. (Hozzáférés: 2014. szeptember 16.)
↑ Location. Korea Exchange. [2014. július 21-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. október 6.)
↑ Banks Around the World - Korea. (Hozzáférés: 2014. október 5.)
↑ Foreign banks struggle in South Korea. Financial Times, 2013. szeptember 18. (Hozzáférés: 2014. október 5.)
↑ History. Shinhan Bank. (Hozzáférés: 2014. október 5.)
↑ History of the Korean Financial Industry. Financial Services Commission. (Hozzáférés: 2014. október 5.)
↑ The unemployed by ages. Seoul Metropolitan Government, 2013. (Hozzáférés: 2014. szeptember 16.)
↑ Dongdaemun Market. Visit Seoul. [2014. február 22-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. február 11.)
↑ Myeong-dong. Korea Tourism Organization. [2014. február 15-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. február 11.)
↑ Namdaemun Market. Visit Seoul. [2014. február 22-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. február 11.)
↑ Sinchon Street, full of energy. Korea Tourism Organization. (Hozzáférés: 2014. február 11.)
↑ Insa-dong. Korea Tourism Organization. [2014. január 16-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. február 11.)
↑ Hwanghak-dong Flea Market. Korea Tourism Organization. [2014. február 22-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. február 12.)
↑ Antique Markets. Seoul Matropolitan Government. [2012. március 11-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. február 12.)
↑ a b Itaewon: Going Gangnam Style?. The Korea Times, 2013. február 14. (Hozzáférés: 2014. február 12.)
↑ Yongsan Electronics Market, Asia’s largest IT shopping mall. KBS World, 2011. március 1. [2014. február 21-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. február 12.)
↑ Time Square. Korea Tourism Organization. (Hozzáférés: 2014. szeptember 15.)
↑ a b Lotte Super Plex G to Beat World’s Record as The Largest Cinema Screen. The Korea Bizwire, 2014. július 5. (Hozzáférés: 2014. szeptember 16.)
↑ a b K. Kris Hirst: Old Seoul City. about.com. (Hozzáférés: 2014. szeptember 17.)
↑ The gates and walls of Seoul. Ministry of Culture, Sports and Tourism, ROK, 2009. augusztus 21. (Hozzáférés: 2014. szeptember 17.)
↑ a b c d urban Planning of Seoul. Seoul Metropolitan Government, 2010. június 22. (Hozzáférés: 2014. szeptember 17.)
↑ Changdeokgung Palace Complex. UNESCO. (Hozzáférés: 2013. augusztus 20.)
↑ Andrei Lankov: Jongno walk. The Korea Times, 2010. június 24. (Hozzáférés: 2014. szeptember 17.)
↑ Seoul's tallest buildings - Top 20. Emporis. (Hozzáférés: 2014. szeptember 17.)
↑ „Seoul Helicopter Crash Raises Fears Over New Skyscraper”, The Wall Street Journal (Hozzáférés ideje: 2014. február 12.)
↑ Dongdaemun Design Plaza / Zaha Hadid Architects. Archdaily, 2013. március 26. (Hozzáférés: 2014. szeptember 17.)
↑ Majority don't like new City Hall. Korea Times, 2012. július 6. (Hozzáférés: 2014. szeptember 17.)
↑ The Seoul of World Design. Bloomberg Businessweek, 2008. február 27. (Hozzáférés: 2014. február 12.)
↑ Republic of Korea. UNESCO. (Hozzáférés: 2013. május 26.)
↑ Finding Our Traditional Housing... Myungwon Folk House. Kookmin University. [2013. július 21-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2013. július 21.)
↑ National Theater of Korea. Korea Tourism Organization. (Hozzáférés: 2014. szeptember 18.)
↑ Sejong Center. Korea Tourism Organization. (Hozzáférés: 2014. szeptember 18.)
↑ Charlotte Theater. Korea Tourism Organization. (Hozzáférés: 2014. szeptember 18.)[halott link]
↑ Park, Soo-mee: Korea's CJ Group Reorganizes Six Divisions into CJ Entertainment & Media. The Hollywood Reporter. (Hozzáférés: 2012. május 14.)
↑ Movie Theaters. Korea Tourism Organization. [2014. október 18-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. szeptember 18.)
↑ Status of Museum. Seoul Metropolitan Government. (Hozzáférés: 2014. szeptember 18.)
↑ Exhibition and museum attendance figures 2011. The Art Newspaper, 2012. április 1. (Hozzáférés: 2012. május 20.)
↑ Seoul's best museums. CNN, 2011. október 27. (Hozzáférés: 2013. június 2.)
↑ National Folk Museum of Korea. Korea Tourism Organization. [2014. július 16-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. szeptember 18.)
↑ Namsangol Hanok Village. Korea Tourism Organization. (Hozzáférés: 2014. szeptember 18.)
↑ Bukchon Hanok Village. Korea Tourism Organization. (Hozzáférés: 2014. szeptember 18.)
↑ Seoul: 10 Things to Do. [[Time (magazin)|]]. (Hozzáférés: 2014. szeptember 18.)
↑ The War Memorial of Korea. Korea Tourism Organization. [2015. február 14-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. szeptember 18.)
↑ Seodaemun Prison History Museum. Korea Tourism Organization. [2014. június 4-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. szeptember 18.)
↑ Seoul Museum of Art. Korea Tourism Organization. (Hozzáférés: 2014. szeptember 18.)
↑ Ilmin Art Museum. Korea Tourism Organization. (Hozzáférés: 2014. szeptember 18.)
↑ Korean Film Archive. Google Cultural Institute. (Hozzáférés: 2014. szeptember 18.)
↑ The Seodaemun Museum of Natural History. Visit Seoul. [2014. október 6-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. szeptember 18.)
↑ Kimchi, liquor on display at unique museums. Korea JoongAng Daily, 2012. május 25. (Hozzáférés: 2013. május 9.)[halott link]
↑ Tteok Museum. Korea Tourism Organization. (Hozzáférés: 2014. szeptember 18.)
↑ a b c Parks. Seoul Metropolitan Government. [2014. szeptember 29-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. szeptember 18.)
↑ Cheonggyecheon. Visit Seoul. [2014. október 1-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. szeptember 18.)
↑ Seoul: 10 Things to Do - 7. Cheonggyecheon Stream. Time magazin. (Hozzáférés: 2014. szeptember 18.)
↑ Hangang Park. Seoul Metropolitan Government. [2014. augusztus 12-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. szeptember 18.)
↑ Lotte World. Visit Seoul. [2014. október 2-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. szeptember 18.)
↑ Hi Seoul Festival. Visit Korea. (Hozzáférés: 2014. szeptember 22.)[halott link]
↑ Yeouido Spring Flower Festival. Visit Seoul. [2015. május 24-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. szeptember 22.)
↑ K-Pop Cover Dance Festival. CDF. (Hozzáférés: 2014. szeptember 22.)
↑ Dream Concert. Korea Tourism Organization. (Hozzáférés: 2014. szeptember 22.)
↑ Lotus Lantern Festival. Korea Tourism Organization. (Hozzáférés: 2014. szeptember 22.)
↑ Jongmyodaeje (Royal Ancestral Memorial Rite of Joseon). Korea Tourism Organization. (Hozzáférés: 2014. szeptember 22.)
↑ The Great Rite of Sajik Daeje. Visit Seoul. [2014. október 26-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. szeptember 22.)
↑ The Opening and Closing of the Royal Palace Gates and Royal Guard Changing Ceremonies (수문장 교대의식). Korea Tourism Organization. (Hozzáférés: 2014. szeptember 22.)
↑ King Gojong and Queen Min’s Royal Wedding Ceremony (고종명성후 가례 재현행사). Korea Tourism Organization. (Hozzáférés: 2014. szeptember 22.)
↑ Nightlife in Korea. Korea Tourism Organization. [2014. szeptember 24-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. szeptember 23.)
↑ Nighttime Parks & Fun. Korea Tourism Organization. [2014. szeptember 24-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. szeptember 23.)
↑ Internet Speeds In South Korea Really Do Blow Away The Rest Of The World. Business Insider, 2014. április 12. (Hozzáférés: 2014. szeptember 16.)
↑ The 10 Countries With the Fastest Internet. Mashable, 2013. augusztus 22. (Hozzáférés: 2014. szeptember 16.)
↑ South Korea: The Media. Library of Congress, 1990. (Hozzáférés: 2014. szeptember 23.)
↑ Mass Media. Seoul Metropolitan Government, 2011. (Hozzáférés: 2014. szeptember 23.)
↑ English > Data & Statistics. (Hozzáférés: 2014. szeptember 23.)
↑ Summary of Schools. Seoul Metropolitan Government, 2013. (Hozzáférés: 2014. szeptember 11.)
↑ Life and death exams in South Korea. Asia Times, 2005. november 30. [2012. május 27-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. szeptember 11.)
↑ 금융권 CEO 출신대학..서울대>고려대>연세대 (koreai nyelven). Naver News, 2010. június 22. (Hozzáférés: 2014. szeptember 11.)
↑ 3 Korean Universities Among Asia's Top 10. Chosun Ilbo. (Hozzáférés: 2014. szeptember 11.)
↑ a b New Bus System of Seoul. Korea Tourism Organization. (Hozzáférés: 2014. szeptember 5.)
↑ Road. Seoul Metropolitan Government. (Hozzáférés: 2014. szeptember 12.)
↑ 고속도로안내 >노선정보 > 노선안내 (koreai nyelven). Korea Expressway Corporation. [2013. október 22-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2015. október 8.)
↑ Vehicle Registration (by Month, Each Gu). Seoul Metropolitan Government. (Hozzáférés: 2014. szeptember 15.)
↑ Express and Intercity Buses. Korea Tourism Organization. [2014. szeptember 20-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. szeptember 5.)
↑ Seoul Bus. Korea Tourism Organization. (Hozzáférés: 2014. szeptember 5.)
↑ Seoul City to Begin Transition to Electric Buses. Chosun Ilbo, 2018. március 14. (Hozzáférés: 2018. március 18.)
↑ The world's longest metro and subway systems. Railway Technology, 2013. december 10. (Hozzáférés: 2014. július 24.)
↑ Sanghajban van a világ leghosszabb metróhálózata. MNO, 2013. december 29. [2013. december 30-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. szeptember 5.)
↑ What are the world's best metro systems?. CNN, 2013. január 9. (Hozzáférés: 2014. július 24.)
↑ KTX. Korail. (Hozzáférés: 2014. július 25.)
↑ Railroad in Korea. Korea Tourism Orgaization. (Hozzáférés: 2014. szeptember 5.)
↑ REPORT ON DEVELOPMENT AND OPERATION OF INCHEON INTERNATIONAL AIRPORT (pdf). ICAO, 2004. április 2. (Hozzáférés: 2014. szeptember 5.)
↑ Gimpo Airport Turns Fortunes Around. Chosun Ilbo, 2011. február 16. (Hozzáférés: 2014. szeptember 5.)
↑ Real time flight information. Gimpo International Airport. [2014. szeptember 3-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. szeptember 5.)
↑ Incheon Airport tops service quality for 9th year. Korea Herald, 2014. május 27. (Hozzáférés: 2014. augusztus 25.)
↑ ACI releases World Airport Traffic Report 2010 (PDF), 2011. augusztus 1. (Hozzáférés: 2013. április 29.)
↑ KTX to start passenger service to Incheon Airport, 2014. június 16. (Hozzáférés: 2014. augusztus 26.)
↑ From Incheon Airport to Seoul. Korea Tourism Organization. [2014. szeptember 25-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. augusztus 26.)
↑ Korea’s International Airports. Korea Tourism Organization. [2018. június 25-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. szeptember 5.)
↑ 교량유래 (koreai nyelven). Seoul Metropolitan Government, 2013. december 30. (Hozzáférés: 2014. szeptember 8.)
↑ Bridge. Seoul Metroplitan Government. (Hozzáférés: 2014. szeptember 12.)
↑ Seoul ‘Bridge of Life’ Attracts More Suicide Attempts. The Wall Street Journal, 2013. november 8. (Hozzáférés: 2014. szeptember 8.)
↑ Bridges in Seoul, Korea. USA Today. (Hozzáférés: 2014. szeptember 8.)
↑ Seoul plans renaissance of Han River. Korea Times, 2010. július 7. (Hozzáférés: 2014. szeptember 8.)
↑ Introduction of Korean Ports (pdf). Korea Tourism Organization. (Hozzáférés: 2014. szeptember 8.)
↑ Electric Power Consumption (by Use). Seoul Metropolitan Government. (Hozzáférés: 2014. szeptember 15.)
↑ History. KEPCO. (Hozzáférés: 2014. szeptember 15.)
↑ a b c IEEE Seoul Section History. Institute of Electrical and Electronics Engineers. (Hozzáférés: 2014. szeptember 16.)
↑ Water for All (pdf). Seoul Metropolitan Government. (Hozzáférés: 2014. szeptember 16.)
↑ Arisu. Seoul Metropolitan Government. (Hozzáférés: 2014. szeptember 16.)[halott link]
↑ Business > Multi-regional Water Supply System. K-Water. (Hozzáférés: 2014. szeptember 16.)
↑ History. Seoul City Gas. (Hozzáférés: 2014. szeptember 16.)
↑ The Opening of the New Building for the Seoul Central Post Office. Korea Post. (Hozzáférés: 2014. szeptember 16.)
↑ Number of Medical Institutions. Seoul Metropolitan Government. (Hozzáférés: 2014. szeptember 16.)
↑ a b Medical Services. Visit Seoul. [2014. augusztus 14-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. szeptember 16.)
↑ Korea embraces medical tourism. CNN, 2011. szeptember 26. (Hozzáférés: 2014. szeptember 16.)
↑ Registration of Tourist Service Establishments, 2013. (Hozzáférés: 2014. szeptember 23.)
↑ Status of registered tourist hotels. Seoul Metropolitan Government, 2013. (Hozzáférés: 2014. szeptember 23.)
↑ Visitor Arrivals by Nationality. Seoul Metropolitan Government, 2013. (Hozzáférés: 2014. szeptember 23.)
↑ a b Seoul aims to boost foreign tourist satisfaction. Korea Herald, 2014. február 6. (Hozzáférés: 2014. szeptember 23.)
↑ Japanese Women Catch the 'Korean Wave'. Washington Post, 2006. augusztus 31. (Hozzáférés: 2011. december 19.)
↑ Waxing The Korean Wave (pdf). Asia Research Institute, National University of Singapore, 2011. [2015. november 29-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2012. január 13.)
↑ Destination Kdrama: Korean Drama Filming Locations To Visit! Gu Family Book, Secret Garden, Love Rain. Kpopstarz.com. (Hozzáférés: 2014. szeptember 23.)
↑ Tourists flock to soap opera filming locations. Korea.net, 2014. március 18. (Hozzáférés: 2014. szeptember 23.)
↑ South Korea plays up pop culture to attract Chinese tourists. China Daily, 2014. június 25. (Hozzáférés: 2014. szeptember 23.)
↑ Foreign tourist arrivals in Seoul to reach record-high 14 million this year. Korea Times, 2019. június 11.
↑ a b c Seoul Highlights. Korea Tourism Organization. [2008. december 19-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. szeptember 23.)
↑ Daehangno. Korea Tourism Organization. (Hozzáférés: 2014. szeptember 23.)
↑ Reported and registered sport facilities. Seoul Metropolitan Government. (Hozzáférés: 2014. szeptember 23.)
↑ Public Sports Facilities. Seoul Metropolitan Government. (Hozzáférés: 2014. szeptember 23.)
↑ Sports Facilities. Seoul Metropolitan Government. [2014. július 31-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. szeptember 23.)
↑ Olympic Park. Korea Tourism Organization. (Hozzáférés: 2014. szeptember 23.)
↑ Clubs & Players. K League. (Hozzáférés: 2014. szeptember 23.)
↑ 이랜드그룹, 프로축구단 창단 발표 (koreai nyelven). K League, 2014. április 14. [2014. április 15-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. szeptember 23.)
↑ a b Sister Cities. Seoul Metropolitan Government. (Hozzáférés: 2014. szeptember 5.)
Ez a szócikk részben vagy egészben a Seoul című angol Wikipédia-szócikk fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
A Wikimédia Commons tartalmaz Szöul témájú médiaállományokat.
Lásd még: Dél-Korea közigazgatása
Dél-Korea régiói és közigazgatása
Megyék listája  •  Városok listája  •  Kerületek listája
Abu-Dzabi ·  Ammán ·  Ankara ·  Aşgabat ·  Bagdad ·  Baku ·  Bandar Seri Begawan ·  Bangkok ·  Bejrút ·  Biskek ·  Damaszkusz ·  Dakka ·  Dili ·  Doha ·  Dusanbe ·  Iszlámábád ·  Hanoi ·  Jakarta ·  Jereván ·  Jeruzsálem ·  Kabul ·  Katmandu ·  Kuala Lumpur ·  Kuvaitváros ·  Malé ·  Manáma ·  Manila ·  Maszkat ·  Moszkva ·  Nepjida ·  Nur-Szultan ·  Peking ·  Phenjan ·  Phnompen ·  Rijád ·  Szanaa ·  Szingapúr ·  Szöul ·  Szrí Dzsajavardhanapura Kótté ·  Taskent ·  Tbiliszi ·  Teherán ·  Timpu ·  Tokió ·  Ulánbátor ·  Vientián
Episzkopi ·  Flying Fish Cove ·  West Island
a Japán Birodalom részeként
Legfelsőbb Népi Gyűlés (Manszude Gyűlésterem)
ISNI: 0000 0001 0943 2764
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Szöul&oldid=24855635”
Lapok nem numerikus formatnum-paraméterekkel
Minden szócikk halott külső hivatkozásokkal
Szócikkek halott külső hivatkozásokkal 2018 novemberéből
Szócikkek halott külső hivatkozásokkal 2022 februárjából
Szócikkek koreai nyelvű tartalommal
Wikidata koordinátákat használó lapok
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2022. április 16., 17:13
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.