hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu eo hu hu hu hu hu en hu hu hu en en hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en ar ca de eo es fa fi fr he id it ja ko ms nl pt ru jbo sv tr fy zh zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A szövetséges hatalmak legfőbb parancsnoka – Wikipédia
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2017. szeptember 10.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
A szövetséges hatalmak legfőbb parancsnoka (angolul Supreme Commander of the Allied Powers, rövidítve SCAP) címet Douglas MacArthur tábornok kapta a második világháborút követően Japán megszállása során. Bár létezett más legfőbb szövetséges parancsnok is, ezt a titulust csak MacArthur használta.
MacArthur véleménye szerint az ő szövetséges parancsnoki jelenléte egy szent küldetés eredménye volt. A feltétel nélküli japán fegyverletételt követő egyik beszédében kijelentette, hogy „a szent küldetést siker koronázta”.[1]
Japánban MacArthur beosztását GHQ (General Headquarters) néven emlegették, mivel az SCAP a megszállást adminisztráló intézményre utalt. Az SCAP-ban dolgozó több száz katona és polgári alkalmazott készítette el a japán alkotmány első változatait. Ezeket később egy pár kiegészítéssel elfogadta a Japán Országgyűlés.
MacArthur és az SCAP jelentős szerepet játszott abban, hogy a háború utáni perekben a császári család összes tagját felmentsék.[2] 1945. november 26-án MacArthur jelezte Micumasa Jonai admirálisnak, hogy a császár lemondására nem lesz szükség. Már a háborús bűnöket vizsgáló bíróság összeülése előtt is az SCAP és a Hirohito-kormány tagjai azon munkálkodtak, hogy a vallomások közül egyetlenegy se legyen terhelő a császári családra nézve.[3]
A japán fegyverletételt követő hét évben az ország politikai és gazdasági irányításán túl az SCAP a sajtót is irányítása alatt tartotta. A cenzurálási szekció 31 témában tiltott be híreket, többek között az alábbiakban:[4]
Kritika a szövetséges hatalmak legfőbb parancsnokával és annak irányító szervezetével kapcsolatban
A szövetséges országok kritizálása
A háború előtti és utáni szövetséges politika kritizálása
Birodalmi propaganda bármilyen formája
A „demokrácia-ellenes” államformák dicsőítése
Az USA és a Szovjetunió diplomáciai kapcsolatai
Bár a cenzurálási törvényeken az idő múlásával enyhítettek, egy pár téma, például az atombomba, egészen 1952-ig, a megszállás végéig, tabunak számított.
MacArthurt 1951 áprilisában Harry S. Truman elnök leváltotta a koreai háborúval kapcsolatos parancsmegtagadásért. Utóda Matthew Ridgway tábornok lett arra a közel egy évre, amíg a San Francisco-i békeszerződés véglegesen le nem zárta a második világháborút.
↑ Dower (1999), 41. oldal
↑ John Dower, Embracing Defeat, 1999, Herbert Bix, Hirohito and the making of modern Japan, 2001
↑ Dower (1999), 325. oldal
↑ Dower (1999), 341. oldal
John W. Dower Embracing Defeat: Japan in the Wake of World War II. 1999. W.W Norton & Company. New York. PP. 41 – 341. ISBN 0-393-32027-8
Eiji Takemae, Robert Ricketts, Sebastian Swann Inside GHQ : the Allied occupation of Japan and its legacy Continuum International Publishing Group, New York, 2002. ISBN 9780826462473 ISBN 9780485113143
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=A_szövetséges_hatalmak_legfőbb_parancsnoka&oldid=19136792”
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2017. szeptember 10., 07:13
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.