hu hu hu hu hu hu hu pt hu hu hu pt hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu fr hu da fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu fr fr hu en hu hu en hu hu hu hu en hu hu en hu en hu hu en en en en en en en en en en en en en en en en en en hu en en en en en en en hu en en en en en en en en en en en hu en en en en en en en hu en en en en en en en en en en en en en en hu en en en en en en en hu en en en en en en en en en en en hu en en en en en en en hu en en en en en en en en en en en en en en en en en pl en en en en en en en hu pl en en en en en en en en en en en hu en en en en en en en hu en en en en en en en en en en en en en en hu en en en en en en en hu en en en en en en en en en en en hu en en en en en en en hu en en en en en en en en en en en en en en en en en en en en hu en en en en en en en hu hu en en en en en en en en en en en hu en en en en en en en hu hu en en en en en en en en en en en en en en de en en en en en en en de en en en en en en en en en en en hu en en en en en en en hu en en en en en en en en en en en en en en en en en hu en en en en en en en hu en en en en en en en en en en en cs en en en en en en en hu en en en en en en en en en en en en en en hu en en en en en en en hu en en en en en en en en en en en hu en en en en en en hu en cs de hu hu fr hu fr hu en hu fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en cs de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu fr hu hu hu hu hu fr de de de en ru en en ro en en en hu hu hu hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu eu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en nl an da ar arz en sv ru bg br hbs_lat ca hbs_lat vi cy da de fr el eo es et eu fa fi fr lt he hi hbs_lat tl hy id es is it ja ka kk ko it lb lt lv en mr ms nl nb nb fi fr es pl ps pt ro ru jbo en hbs_lat en sk hbs_lat sv th tr fy uz fr vi zh da zh fr zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
XVIII. Lajos francia király – Wikipédia
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2021. június 6.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
XVIII. Lajos király François Gérard francia
1815. július 8. – 1824. szeptember 16.
1814. április 6. – 1815. március 20.
1824. szeptember 16. (68 évesen)
A Wikimédia Commons tartalmaz XVIII. Lajos témájú médiaállományokat.
XVIII. Lajos (franciául: Louis XVIII, teljes nevén Lajos Szaniszló Xavér, franciául: Louis Stanislas Xavier; Versailles, Francia Királyság, 1755. november 17. – Párizs, Francia Királyság, 1824. szeptember 16.), a Bourbon-házból származó francia királyi herceg, Provence grófja, aki Franciaország és Navarra királya 1814 és 1824 között, kivéve Bonaparte Napóleon 1815. március és július közötti száz napos visszatérését.
Lajos herceg XV. Lajos francia király unokája, Lajos Ferdinánd dauphin és Szászországi Mária Jozefa dauphine második felnőttkort megért fia volt. A francia forradalmat és bátyja, XVI. Lajos király kivégzését követően száműzetésbe kényszerült, ahonnan Napóleon és a Császárság bukása után tért vissza 1814-ben. Ő volt az utolsó francia király, aki haláláig uralkodott. Örökös hiányában a trónon öccse, X. Károly követte. Károly 1830-ban lemondott, I. Lajos Fülöpöt és III. Napóleont pedig lemondatták.
A Párizs melletti versailles-i királyi palotában Lajos Ferdinánd francia trónörökös és Mária Jozefa Karolina szász hercegnő, lengyel királyi hercegnő (1731–1767) negyedik fiúgyermekeként. Születésekor a „Provence grófja” címet kapta. A nagy francia forradalom előtti években Provence grófja a mérsékelt liberálisok politikáját támogatta királyi bátyja ellenében, a forradalom nagyfokú radikalizmusa azonban hamar visszakozásra késztette. 1789-ben tervet dolgozott ki a király és a királyság megmentésére, valamint a forradalmi rendszer megdöntése céljából. A kísérlet pénzügyi hátterének előteremtése érdekében (Châtre grófjának közvetítésével) Favras márkit kérte fel, hogy egyezzen meg egy kétmillió frank összegű kölcsön felvételéről Schaumel és Sartorius bankárokkal.
Favras márkit azonban saját bizalmasai elárulták, így már 1789. december 23-án az utcákon szétszórt röplapok tudatták a párizsiakkal, hogy Provence grófja felbérelte Favrast egy Franciaország népe ellen irányuló összeesküvés kitervelésére és kivitelezésére. A meghiúsított terv szerint a királyt és a királynét, valamint gyermekeiket elmenekítették volna a Tuileriákból, hogy elhagyhassák az országot, majd Provence grófja teljhatalmú régensként vegye át a hatalmat a királyságban, miközben egy 30 000 fős hadsereg Párizs bekerítésével siet a royalisták segítségére. Következő lépésként a várható nagy fejetlenségben meggyilkolták volna a város három legfőbb liberális vezetőjét: Jacques Neckert, a népszerű pénzügyminisztert, Jean Sylvain Baillyt, Párizs polgármesterét és Gilbert du Motier de La Fayette márkit, az újonnan létrejött Nemzeti Gárda parancsnokát. Végül a rebellis várost addig éheztették volna, amíg be nem hódol királyának.
A röplapok elterjesztése után azonban Favras márkit és feleségét letartóztatták, és L’Abbaye börtönébe vetették. A letartóztatás után Provence grófja egy, a párizsi tanács előtt elmondott beszédében, valamint a Nemzeti Alkotmányozó Bizottságnak sietve megírt levelében nyilvánosan tagadta, hogy bármiféle kapcsolata lenne Favras márkival. A cserben hagyott márkit 1790 februárjában kivégezték.
1791-ben ismételten meghiúsították a királyi család szökési kísérletét (Varennes-ben leleplezték őket, és a republikánusok visszafordították az inkognitójától megfosztott királyi menetet Párizs felé). Provence grófja ekkor elhagyta Franciaországot. Bátyját, XVI. Lajost 1793. január 21-én guillotine-nal kivégezték. A francia royalisták ekkor a kivégzett király kiskorú fiát, Lajos Károly herceget XVII. Lajos néven királlyá nyilvánították, gyámjává nagybátyját, Provence grófját kiáltották ki. Vesztfáliai száműzetéséből Provance grófja Franciaország régensének nyilvánította magát.
1794-ben Provence grófja a Velencei Köztársasághoz tartozó Veronában kiadott egy deklarációt, amelyben a Francia Királyság régenseként elutasított minden, a forradalom kitörése óta bekövetkezett változást. Ezzel a nyilatkozatával jelentősen aláásta az otthon maradt alkotmányos monarchisták helyzetét, akik egy alkotmánnyal szabályozott királyság intézményét tartották üdvösnek az ország szempontjából.
A XVII. Lajos néven királlyá kikiáltott Lajos Károly herceg sohasem léphetett trónra, mert 1795. június 8-án 10 évesen meghalt a jakobinusok börtönében. Nagybátyja, Provence grófja XVIII. Lajos néven Franciaország királyává nyilváníthatta magát, mivel a trónöröklési sorrendben ő következett a gyermektelenül elhunyt unokaöccse után. Bár uralkodását ettől az időponttól datálta, trónját ténylegesen két évtizeddel később, I. Napóleon végleges bukása és a Bourbon-resturáció után foglalhatta el.
1796-ban a francia Direktórium eredményesen gyakorolt nyomást Velencére annak érdekében, hogy XVIII. Lajost kiutasítsák területeikről, így az emigrációban élő uralkodó a következő években „végigköltözködött” egész Európán, megfordult például Oroszországban is. Végül Angliában telepedett le, és ott is maradt egészen a restaurációig.
A konzulátus időszaka alatt (1799-1804) levelezett Bonaparte tábornokkal, és felajánlotta neki, hogy visszavonja veronai deklarációját, megbocsátja a királygyilkosságokat (azaz XVI. Lajos és Marie Antoinette királyné kivégzését), címeket és nemességet adományoz a Bonaparte-család tagjainak, sőt, érvényben hagyja az 1789 óta meghozott összes változtatást, ha Bonaparte nem gördít akadályt a trónra való visszatérése elé. Az első konzul azonban ezt határozottan visszautasította, mondván: a Bourbonok visszatérése Franciaországba újabb, százezrek életébe kerülő polgárháborúba taszítaná az országot. (Bonaparte tábornok a mögötte álló jelentős haderővel valószínűleg vissza tudta volna állítani a Bourbon-monarchiát, ám nem kívánt megelégedni „a trón mögött álló erő” szerepével.)
Napóleon 1804-es császárrá koronázása tovább csökkentette a reményt, hogy XVIII. Lajos valaha is királyként térhetne vissza országába.
XVIII. Lajos uralkodói díszben
Végül mégiscsak felvirradt XVIII. Lajos napja. Napóleon bukása után, 1814. április 6-án a szövetséges erők támogatásával hivatalosan is elfoglalhatta a Francia Királyság trónját. Ebben Charles-Maurice de Talleyrand, a forradalmi, majd napóleoni rendszernek is jó szolgálatokat tett külügyminiszter, valamint a napóleoni idők felső rétegei is segítségére voltak. XVIII. Lajos békülékenységet mutatott a hajdani forradalmárok iránt, így még 1814-ben alkotmányos kartát adott ki, melyben többek között kétkamarás törvényhozási modellt vezetett be, igaz, ez a parlament igencsak korlátozott jogokkal rendelkezett. XVIII. Lajos rendszere a napóleonihoz képest jelentősen nagyobb szólásszabadságot is biztosított.
A király azonban (tulajdonképpen főleg jelképes értékű) lépéseket tett a forradalom vélt vagy valós vívmányainak eltörlésére. Ez gyorsan népszerűtlenné tette. Egy év sem telt el, és 1815-ben, Napóleon visszatérésének hírére Gentbe kellett menekülnie.
A „száznapos uralom”-nak véget vető waterlooi csata után azonban ismét visszatérhetett Párizsba. A második restaurációt kísérő „fehérterror”-t viszont, melynek során Napóleon restaurációjának támogatói közül jó néhányat meggyilkoltak, mind a király, mind miniszterei sikertelenül próbálták megakadályozni.
Lajos király miniszterei – így Talleyrand, Richelieu herceg, Élie Décazes – kezdetben mérsékeltnek, megfontoltnak mutatkoztak, csakúgy, mint az uralkodó, aki szintén óvatos, átgondolt politikát követett, remélve, hogy ezzel biztosíthatja a dinasztia fennmaradását. Az 1815-ben megválasztott, ultraroyalisták által uralt parlamentet Richelieu-nek mégis fel kellett oszlatnia, mert teljességgel lehetetlen volt vele az együttműködés. Választási csalásokkal 1816-ban sikerült egy liberálisabb parlamentet összehívni, ám végül ez is kezelhetetlennek bizonyult. 1820-ban a király és Decazes már a választási törvények szigorításának lehetőségét kereste, hogy konzervatívabb többséget biztosítson a törvényhozásban.
XVIII. Lajos király íróasztalánál
1820 februárjában meggyilkolták Berry hercegét, XVIII. Lajos ultrareakciós öccsének (aki egyben utód-jelöltje is volt) ultrareakciós fiát. Ez Decazes bukását és az „Ultrák” hatalomra kerülését eredményezte. Egy rövid, Richelieu nevével fémjelezhető időszak (1820-1821) után Villèle gróf vezetésével ultrakonzevatív kormány alakult. Villèle főminiszter azonban csaknem olyan óvatos politikát képviselt, mint a király, így annak haláláig az ultraroyalista törekvéseket sikerült kordában tartani.
Az idős, köszvénytől szenvedő XVIII. Lajos alattvalói teljes közönyétől kísérve 1824. szeptember 16-án hunyt el, számos francia király temetkezési helyén, a Saint-Denis-székesegyházban helyezték végső nyugalomba. Öccse, Artois grófja követte a trónon, X. Károly néven. (Megjegyzendő, hogy a 19. századi francia történelemben ez volt az egyetlen szabályos államfőváltás, hiszen X. Károlyt, Lajos Fülöpöt és III. Napóleont is forradalom távolította el az állam éléről, sőt, később a harmadik köztársaság egyetlen elnöke sem töltötte ki mandátumát egészen 1906-ig.)
1771. május 14-én feleségül vette Savoyai Mária Jozefina Lujza piemonti hercegnőt (1753-1810), III. Viktor Amadé savoyai herceg (1773-tól III. Viktor Amadé néven szárd–piemonti király) és Mária Antonietta spanyol infánsnő harmadik gyermekét (egyben második leányát). A házasság gyermektelen maradt, sőt talán elhálatlan is volt.
Paul Girault de Coursac – Pierrette Girault de Coursac: Provence et Artois : les deux frères de Louis XVI. F.X. de Guibert, 1999.
Emmanuel de Waresquiel – Benoît Yvert: Histoire de la Restauration, 1814-1830, Perrin, Collection Tempus, 2002.
XVIII. Lajos francia király ősei
16. Lajos francia királyi herceg (1661–1711)
8. Lajos francia királyi herceg (1682–1712)
17. Mária Anna Viktória bajor hercegnő
4. XV. Lajos francia király
18. II. Viktor Amadé szárd–piemonti király
9. Mária Adelheid savoyai hercegnő
19. Anna Mária orléans-i hercegnő
2. Lajos Ferdinánd francia királyi herceg
20. Rafał (Rafael) Leszczyński herceg
10. I. Szaniszló lengyel király
21. Anna Jabłonowska lengyel hercegnő
5. Leszczyńska Mária lengyel királyi hercegnő
22. Jan Karol Opaliński poznańi gróf
11. Katarzyna Opalińska grófnő
23. Zofia Anna Czarnkowska hercegnő
1. XVIII. Lajos francia király
24. III. János György szász választófejedelem
12. I. Frigyes Ágost szász választófejedelem
II. (Erős) Ágost lengyel király
25. Anna Zsófia dán királyi hercegnő
6. II. Frigyes Ágost szász választófejedelem
III. (Szász) Ágost lengyel király
26. Christian Ernst von Brandenburg-Bayreuth őrgróf (1644–1712)
13. Christiane Eberhardine von Brandenburg-Bayreuth
27. Zsófia Lujza württembergi hercegnő (1642–1702)
3. Mária Jozefa Karolina szász hercegnő
28. I. Lipót német-római császár, magyar király
14. I. József német-római császár, magyar király
7. Habsburg Mária Jozefa osztrák főhercegnő
30. János Frigyes braunschweig–lüneburgi herceg
15. Vilma Amália braunschweig–lüneburgi hercegnő
31. Benedikta Henrietta Philippina rajna–pfalzi grófnő
IV. Henrik  ·  XIII. Lajos  ·  XIV. Lajos  ·  XV. Lajos  ·  XVI. Lajos  ·  XVII. Lajos ·  XVIII. Lajos  ·  X. Károly  ·  XIX. Lajos  ·  V. Henrik
Lajos, le Grand Dauphin  ·  Lajos, le Petit Dauphin  ·  Lajos Ferdinánd
III. Henrik  ·  II. Lajos
I. Ferdinánd  ·  I. Ferenc  ·  II. Ferdinánd  ·  II. Ferenc
I. Fülöp  ·  I. Ferdinánd  ·  II. Károly  ·  III. Károly  ·  I. Róbert
V. Fülöp  ·  I. Lajos  ·  VI. Ferdinánd  ·  III. Károly  ·  IV. Károly  ·  VII. Ferdinánd  ·  II. Izabella  ·  XII. Alfonz  ·  XIII. Alfonz  ·  I. János Károly  ·  VI. Fülöp
I. János  ·  I. Henrik
Bourbon Margit navarrai királyné  ·  Bourbon Beatrix cseh királyné  ·  Bourbon Johanna francia királyné  ·  Bourbon Sarolta ciprusi királyné  ·  Bourbon Izabella charolais-i grófné  ·  Bourbon Katalin lotaringiai trónörökösné  ·  Bourbon Izabella spanyol királyné  ·  Bourbon Krisztina savoyai hercegné  ·  Bourbon Henrietta Mária angol királyné  ·  Bourbon Mária Anna Viktória portugál királyné  ·  Bourbon Lujza Erzsébet parmai hercegné  ·  Bourbon Mária Antonietta szárd–piemonti királyné  ·  Bourbon Mária Ludovika német-római császárné  ·  Bourbon–parmai Mária Lujza spanyol királyné  ·  Bourbon Mária Klotild szárd–piemonti királyné  ·  Bourbon–Parmai Karolina szász hercegné  ·  Bourbon–Szicíliai Mária Terézia német-római császárné  ·  Bourbon–Szicíliai Lujza toszkánai nagyhercegné  ·  Bourbon Mária Terézia francia királyné  ·  Bourbon–Szicíliai Mária Krisztina Amália szárd–piemonti királyné  ·  Bourbon–Szicíliai Mária Amália francia királyné  ·  Maria Luisa Josefa, Etruria királynéja  ·  Bourbon Mária Izabella nápoly–szicíliai királyné  ·  Bourbon–Szicíliai Mária Krisztina spanyol királyné  ·  Bourbon–Szicíliai Mária Antónia toszkánai nagyhercegné  ·  Bourbon Lujza Mária parmai hercegné  ·  Bourbon–Szicíliai Teréz brazil császárné  ·  Bourbon Ferenc iure uxoris spanyol király  ·  Mária Annunciáta osztrák főhercegné  ·  Izabella Bourbon–parmai hercegnő  ·  Mária Immakuláta Klementina osztrák főhercegné  ·  Bourbon–Parmai Margit madridi hercegné  ·  Bourbon–Szicíliai Mária Pia parmai hercegné  ·  Bourbon–Parmai Aliz toszkánai nagyhercegné  ·  Bourbon Izabella girgenti-i grófné  ·  Bourbon–Parmai Mária Lujza bolgár fejedelemné  ·  Bourbon–Parmai Zita osztrák császárné  ·  Mária Mercédesz nápoly–szicíliai hercegnő  ·  Bourbon–Parmai Anna román királyné
Fülöp orléans-i herceg (1640–1701)  ·  I. Lajos etruriai király  ·  Ferenc de Paula spanyol infáns  ·  Lujza Sarolta nápoly–szicíliai királyi hercegnő  ·  III. Charles de Bourbon, Montpensier grófja  ·  Bourbon Károly, Berry hercege  ·  Bourbon Mária Terézia Rafaella spanyol infánsnő  ·  Bourbon Anna Henrietta francia királyi hercegnő  ·  Mária Izabella Bourbon–parmai hercegnő  ·  Bourbon Erzsébet Filippina Mária francia királyi hercegnő  ·  Károly Ferdinánd, Berry hercege  ·  Bourbon–Szicíliai Mária Antónia asztúriai hercegné  ·  Maria Carolina di Borbone, Berry hercegnéje  ·  Maria Luisa Carlotta di Borbone, parmai hercegnő  ·  Louise Marie Thérèse d’Artois, Artois grófnője  ·  Maria Carolina Auguste di Borbone, nápoly–szicíliai királyi hercegnő  ·  Elia di Borbone, Parma hercege  ·  Alfonso de Borbón, Asztúria hercege  ·  Juan de Borbón, Barcelona grófja  ·  Leonor de Borbón, Asztúria hercegnője  ·  Sofía de Borbón, spanyol infánsnő  ·  Szixtusz Bourbon–parmai herceg  ·  René Bourbon–parmai herceg  ·  Mária de las Mercedes asztúriai hercegnő  ·  Bourbon Mária Terézia spanyol királyi hercegnő
Capeting-dinasztia  ·  Orléans-i ház  ·  Bourbon–Szicíliai-ház  ·  Boubron–parmai-ház
A Nyugati Frank Királyság és Franciaország uralkodói
II. (Kopasz) Károly ·  II. (Hebegő) Lajos1 ·  III. Lajos ·  Karlmann2 ·  III. (Kövér) Károly ·  Párizsi Odó3 ·  III. (Együgyű) Károly ·  I. Róbert3 ·  Rudolf4 ·  IV. (Tengerentúli) Lajos ·  Lothár ·  V. (Henye) Lajos
Capet Hugó ·  II. (Jámbor) Róbert ·  I. Henrik ·  I. Fülöp ·  VI. (Kövér) Lajos ·  VII. (Ifjú) Lajos ·  II. Fülöp Ágost ·  VIII. (Oroszlán) Lajos ·  IX. (Szent) Lajos ·  III. (Merész) Fülöp ·  IV. (Szép) Fülöp ·  X. (Civakodó) Lajos ·  I. (Utószülött) János ·  V. (Hosszú) Fülöp ·  IV. (Szép) Károly
VI. (Szerencsés) Fülöp ·  II. (Jó) János ·  V. (Bölcs) Károly ·  VI. (Őrült) Károly ·  VII. (Győzedelmes) Károly ·  XI. Lajos ·  VIII. (Nyájas) Károly ·  XII. Lajos ·  I. Ferenc ·  II. Henrik ·  II. Ferenc ·  IX. Károly ·  III. Henrik
IV. (Navarrai) Henrik ·  XIII. (Igazságos) Lajos ·  XIV. Lajos, a Napkirály ·  XV. (Hőnszeretett) Lajos ·  XVI. Lajos ·  XVII. Lajos
I. Napóleon ·  II. Napóleon, a Sasfiók ·  III. Napóleon
XVIII. Lajos ·  X. Károly  ·  XIX. Lajos  ·  V. Henrik
Orléans-i Lajos Fülöp, „a polgárkirály”
1 A Lajos nevű uralkodókat Jámbor Lajostól, az egységes Frank Birodalom utolsó császárától számítják.    2 Gyakran szerepel II. Karlmann néven.
3 A Capeting-ős Róbertida-ház tagja, nem Karoling.    4 A Bozonida-ház tagja, nem Karoling.    5 A Capeting-ház oldalága.    6 A Bourbon-ház oldalága.
ISNI: 0000 0001 2141 6388
A francia forradalom portálja
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=XVIII._Lajos_francia_király&oldid=23932406”
Az Aranygyapjas rend lovagjai
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2021. június 6., 21:48
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.