fr fr hu hu hu hu hu fr hu hu hu hu hu es hu es hu en hu fr hu hu hu hu hu hu hu hu fr hu es hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en en hu fr hu da hu fr en fr hu da hu en hu fr hu da hu de hu fr hu da hu en de hu fr hu da hu en hu fr hu da hu en hu es hu da hu en de hu da hu en de fr hu da hu en hu fr hu da hu en hu en hu da hu en hu en hu da hu en hu en hu da hu en hu fr hu da hu en hu fr hu da hu en hu fr da da hu fr hu fr da da hu it hu de hu da hu hu it hu fr hu da hu fr en hu fr da da hu de fr hu fr hu da hu fr hu fr da da hu en hu en hu da hu hu fr hu fr da da hu en hu fr da da hu en hu fr hu hu da en hu fr da hu hu hu fr hu fr da da da fr hu kw da da da en hu fr hu hu da en hu en hu hu da en hu fr da da hu de hu fr da da hu tg de hu fr da da da hu hu hu hu hu hu hu en fr en hu en en hu fr hu hu en hu fr hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu fr fr en cs de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en cs de hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu fr hu hu en cs de hu de fr en en en pl fr fr pl it en fr en en fr fr en en de en fr de fr de en en en de fr pl en fr fr en fr fr fr pl hu en pl es en en en es pl en es hu fr ru en de en ru en cs en de sv de hu hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en an ar arz ku ru bg ca da de el es eu fa fi fr he tl id it ja ko it lb en nl nb pl pt ru sq sv tr fy vi zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. június 11.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
1952. április 30. (70 éves)
Arany Csillag (2006, 2010, 2013),
A Wikimédia Commons tartalmaz Jacques Audiard témájú médiaállományokat.
Jacques Audiard (Párizs, 1952. április 30.–)[1] francia forgatókönyvíró, filmrendező. Azon ritka alkotók közé tartozik, akik aprólékos munkával részt vesznek filmjeik készítésének minden fázisában a forgatókönyvírástól a forgatáson át, a vágásig. A kritika és a közönség által általában kedvezően fogadott filmjeit erős, rendkívül személyes stílus jellemzi. Történetei kifinomultak, összetettek, főhősei megfoghatatlan, ambivalens karakterek, akik rendszerint sötét, félelmetes, a fantázia határát súroló, kaotikus világban mozognak.[2] Oscar-jelölt, többszörös César-díjas művész.
Apja Michel Audiard író, forgatókönyvíró, filmrendező, anyja Marie-Christine Guibert. Egy idősebb testvére volt, François, aki 1975-ben, 27 évesen autóbalesetben elhunyt. Jacques Audiard előbb tanárnak készült, azonban tanulmányait félbehagyta és filmezéssel kezdett foglalkozni. Rendezőasszisztens Roman Polański A bérlő, valamint Patrice Chéreau Judith Therpauve című filmjeinek forgatásán, majd vágóként dolgozik. Az 1980-as évek elején forgatókönyvírással próbálkozik: ő készítette A profi (1981), a Végzetes kaland (1983) (mindkettőt apjával együtt), a Réveillon chez Bob (1984), a Saxo (1987), a Fréquence meurtre (1988) és a Baxter (1989) szkriptjét.[3]
Első filmjét, a Férfiak mélyrepülésben című road movie-t, melyben Mathieu Kassovitz és Jean-Louis Trintignant főszereplésével két szánalmas bűnöző macska-egér játékát meséli el, 1994-ben forgatta.[3] A film 1994-ben Ruta és Georges Sadoul-díjat,[4] 1995-ben pedig három César-díjat nyert, köztük a legjobb elsőfilm díját. Két évvel később ugyanezzel a két színésszel készíti el második nagyjátékfilmjét, a Csinálj magadból hőst című vígjátékot, Jean-François Deniau azonos című regényének adaptálásával.
A film, amely egy, a francia ellenállás hősévé vált átlagos képességű ember történetét meséli el, a cselekmények időrendjének átrendezésével és az igazság más oldalainak bemutatásával tárja fel a főszereplő igazi arcát. A filmet meghívták az 1996-os cannes-i filmfesztivál hivatalos válogatásának versenyfilmjei közé. Alkotásáért Audiard a legjobb forgatókönyv díját vehette át.[5]
Jacques Audiard a 2009-es cannes-i fesztiválon.
A következő öt évben könyvet, forgatókönyveket írt és egy – az AIDS-ellenes kampány részét képező – rövidfilmet készített (Norme française). Ezután rendezte meg következő nagyjátékfilmjét, A számat figyeld című thriller-románc keveréket, főszerepében a néma titkárnőt játszó Emmanuelle Devos-szal és a kisstílű bűnözőt alakító Vincent Cassellel. A film 2002-ben három Césart nyert (legjobb forgatókönyv, színésznő, hang).
Negyedik alkotása már egyértelműen mutatta, hogy elkötelezte magát a nagyjátékfilmek mellett, viszont továbbra sem hagyott fel az egyéni stílus keresésével.[2] A Halálos szívdobbanás, mely valójában James Toback Ujjak című filmdrámájának remakeje,[6] egy apa és fia destruktív kapcsolatát mutatja be. Az apa agresszivitása és saját művészi érzékenysége között vergődő főhős magatartása jól érzékelteti az Audiard által kedvelt kétértelműséget, hiszen filmjeiben gyakran váltja egymást a rendkívüli kedvesség és a vad erőszak.[5] A film elnyerte mind a közönség, mind a kritikusok elismerését, 2006-ban tíz Césarra jelölték melyből nyolcat el is nyert (köztük a legjobb film, rendező, adaptáció és filmzene), négy Arany Csillagot nyert, valamint a legjobb nem angol nyelvű filmnek járó BAFTA-díjat..
Jacques Audiard több videóklipeket is rendezett,[7] köztük Alain Bashung La nuit je mens című klipjét, amely 1999-ben a Victoires de la musique francia zenei gálán elnyerte az év legjobb klipje címet, vagy a Noir Désir Comme elle vient című daláét, amelyben az összes művész siketnéma volt, s a dal szövegét jelnyelven adták elő. A klip bevezetője, egy feliratozott beszélgetés miatt botrányt kavart, s az Audiovizuális Főtanács rosszallását is kiváltotta; három, politikai témáról diskuráló nő ugyanis a jól ismert szólásmondást kifordítva zárja beszélgetésüket: „Jobb siketnek lenni, mint azt hallgatni.”[8]
2008-ban tagja lett a Pascale Ferran rendezőnő kezdeményezésére létrejött, a „középutas” filmek franciaországi forgalmazása előtt tornyosuló pénzügyi nehézségek elleni harcot célul kitűző Club des 13 csoportnak.[9]
A 2009-es cannes-i fesztiválon bemutatott, egy írástudatlan, de bevállalós és tanulékony magreb származású fiatal börtönbeli felemelkedéséről, „karrierjéről” szóló alkotása, A próféta, elnyerte a kritikusok egyöntetű tetszését. A film nagydíjat kapott. A vetítőtermekben aratott siker után [10] megkapta a Louis Delluc-díjat, majd 2010-ben rekordszámú (tizenhárom) jelölésből kilenc Césart sepert be, köztük a legjobb film és a legjobb rendező díjakat. A filmdrámát legjobb idegen nyelvű filmként Oscar-díjra jelölték.
2012-ben készült el a Rozsda és csont című, egy nehéz sorsú fiatal családapa és egy balesetben két lábát vesztett delfinidomár nő kapcsolatát bemutató melodrámája, Marion Cotillard és Matthias Schoenaerts főszereplésével. A film bemutatója a 2012-es cannes-i fesztiválon volt, a nagyjátékfilmek versenyében. Noha a film közönségsikert aratott,[11] a kritikusok a korábbi alkotásainak fogadtatásához képest visszafogottabban formáltak véleményt.[12][2] A film 2013-ban négy Césart nyert.
Jacques Audiard filmjeinek állandó zeneszerzője: Alexandre Desplat.
Családi állapota: elvált. Felesége Marion Vernoux filmrendező, forgatókönyvíró volt; házasságukból három gyermek (két lány és egy fiú) született.
Jacques Audiard és Marion Cotillard a 2012-es cannes-i fesztiválon.
Őrült nők ketrece 3. – Az esküvő
La cage aux folles III: 'Elles' se marient
Alain Bashung: La nuit je mens
Noir Désir: Comme Elle Vient
De battre mon coeur s'est arrêté
Je suis heureux que ma mère soit vivante
Raphaël live vu par Jacques Audiard
De rouille et d'os
Dheepan – Egy menekült története
120 battements par minute
You Were Never Really Here
Le Bureau des Légendes
Ahol a nap felkel Párizsban
Les Olympiades, Paris 13e
Les enfants de la plage
Les mercredis de la vie
2010 jelölés: legjobb idegen nyelvű film (A próféta)
1995 díj: legjobb elsőfilm: (Férfiak mélyrepülésben)
1995 jelölés: legjobb forgatókönyv: (Férfiak mélyrepülésben)
1997 jelölés: legjobb rendező: (Csinálj magadból hőst)
1997 jelölés: legjobb forgatókönyv: (Csinálj magadból hőst)
2002 díj: legjobb forgatókönyv: (A számat figyeld)
2002 jelölés: legjobb film: (A számat figyeld)
2002 jelölés: legjobb rendező: (A számat figyeld)
2006 díj: legjobb film: (Halálos szívdobbanás)
2006 díj: legjobb rendező: (Halálos szívdobbanás)
2006 díj: legjobb adaptáció: (Halálos szívdobbanás)
2010 díj: legjobb film: (A próféta)
2010 díj: legjobb rendező: (A próféta)
2010 díj: legjobb eredeti forgatókönyv: (A próféta)
2013 díj: legjobb adaptáció: (Rozsda és csont)
2013 jelölés: legjobb film: (Rozsda és csont)
2006 díj: legjobb film: (Halálos szívdobbanás)
2006 díj: legjobb rendező: (Halálos szívdobbanás)
2010 díj: legjobb film: (A próféta)
2010 díj: legjobb rendező: (A próféta)
2010 díj: legjobb forgatókönyv: (A próféta)
2013 díj: legjobb film: (Rozsda és csont)
2013 díj: legjobb forgatókönyv: (Rozsda és csont)
2006 díj: legjobb nem angol nyelvű film: (Halálos szívdobbanás)
2010 díj: legjobb nem angol nyelvű film: (A próféta)
2013 jelölés: legjobb nem angol nyelvű film: (Rozsda és csont)
1994 : Ruta és Georges Sadoul-díj [4] – (Férfiak mélyrepülésben)
1996 : a cannes-i fesztivál legjobb forgatókönyv díja – Csinálj magadból hőst
1996 : Valladolid International Film Festival (Silver Spike) – Csinálj magadból hőst
1996 : Stockholm Film Festival (legjobb forgatókönyv) – Csinálj magadból hőst
2002 : Newport International Film Festival (a zsűri díja) – A számat figyeld
2002 : Seattle International Film Festival (Emerging Masters Showcase Award)
2006 : Lumière-díj (legjobb film) – (Halálos szívdobbanás)
2006 : Méliès-díj [15] – Halálos szívdobbanás
2009 : a cannes-i fesztivál nagydíja – A próféta
2009 : Louis Delluc-díj (legjobb film) – A próféta
2010 : Lumière-díj (legjobb rendező) – (A próféta)
2010 : Méliès-díj – A próféta
2011 : National Society of Film Critics Awards (NSFC-díj 2. helyezett) – A próféta
2011 : Fotogramas de Plata (legjobb külföldi film) – A próféta
2011 : Bodil Awards – A próféta
2012 : London Film Festival (legjobb film) – Rozsda és csont
2012 : Cabourgi Filmfesztivál (Arany Hattyú a legjobb filmnek) – Rozsda és csont
2012 : Valladolid International Film Festival (legjobb rendező, és Miguel Delibes Award) – Rozsda és csont
2015 : Cannes-i fesztivál: Arany Pálma – Dheepan
↑ Személyi besorolási adatlap
↑ a b c A Nouvel Observateur cikke
↑ a b Jacques Audiard életrajza az Encyclopedie Universalis-ban
↑ a b E francia filmművészeti díjat egy fesztivál keretében az év legjobb első, illetve második filmjének ítélték oda 1968 és 1994 között.
↑ a b Az Encyclopédie Larousse szócikke
↑ Ez volt az első alkalom, hogy francia filmesek készítették el egy amerikai film remakejét.
↑ Az MVDbase adatbázisa
↑ HobiBen a Noir Désir-klipről
↑ A csoport által készített jelentés úgy határozza meg ezeket a filmeket, mint a nagyközönségnek szóló, és művészeti előfeszítést is méltányló (azaz nem kizárólag kereskedelmi ambíciójú, vagy nagyon alacsony költségvetésű) alkotásokat. A kezdeményező Pascale Ferran név szerint említi François Truffaut, Jacques Demy és Alain Resnais rendezőket, hogy elmagyarázza, mit is ért a „középutas rendező” fogalma alatt.
↑ A próféta box-office-adatai
↑ A Rozsda és csont box-office-adatai
↑ A Rozsda és csont sajtófogadtatása
↑ A Série noire tévésorozat epizódja
↑ Az 5. évad 5., 7., 9. és 10. epizódjának forgatókönyvírója; ez utóbbi kettő rendezője is.
↑ A Francia Filmkritikusok Szervezetének Georges Méliès-ről elnevezett díja.
Ez a szócikk részben vagy egészben a Jacques Audiard című francia Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
↑ Személyi besorolási adatlap: Audiard, Jacques (francia nyelven). Notice d'autorité personne. Francia Nemzeti Könyvtár. (Hozzáférés: 2013. március 27.)
↑ Jacques Audiard életrajza az Encyclopedie Universalis-ban: Audiard Jacques (1952- ) (francia nyelven). Encyclopedie Universalis, 2011. [2011. augusztus 14-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2013. március 27.)
↑ A Nouvel Observateur cikke: Didier Flori: De rouille et d'os : l'archétype Audiard, à contrepied du cinéma français (francia nyelven). Ciné. Le Nouvel Observateur, 2012. május 26. [2012. június 29-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2013. március 27.)
↑ Az Encyclopédie Larousse szócikke: Jacques Audiard (francia nyelven). Article Larousse. Encyclopédie Larousse, 2010. (Hozzáférés: 2013. március 27.)
↑ Az MVDbase adatbázisa: Jacques Audiard director videography (angol nyelven). Music Video Database, 2003. december. [2013. március 31-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2013. március 27.)
↑ HobiBen a Noir Désir-klipről: HobiBen: Noir Désir : Clip de "Comme Elle Vient" (francia nyelven), 1999. június. [2010. március 13-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2013. március 27.) „12, 13 % au européennes, 15 % aux présidentielles. T'en tires quoi comme conclusion ? Qu'il vaut mieux être sourd que d'entendre ça.”
↑ A próféta box-office-adatai: Fiche box-office de Un prophete (francia nyelven). CinéFeed, 2010. április. [2011. szeptember 6-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2013. március 27.)
↑ A Rozsda és csont box-office-adatai: Fiche box-office De Rouilles et d'Os (francia nyelven). JP's Box-Office, 2013. március. (Hozzáférés: 2013. március 27.)
↑ A Rozsda és csont sajtófogadtatása: De rouille et d'os (francia nyelven). Critiques Presse. AlloCiné, 2012. augusztus. [2012. augusztus 31-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2013. március 27.)
A Wikimédia Commons tartalmaz Jacques Audiard témájú médiaállományokat.
Jacques Audiard a PORT.hu-n (magyarul)
Jacques Audiard az Internetes Szinkronadatbázisban (magyarul)
Jacques Audiard az Internet Movie Database-ben (angolul)
Jacques Audiard a Rotten Tomatoeson (angolul)
Csinálj magadból hőst (1996)
A számat figyeld (2001)
Rozsda és csont (2012)
Dheepan – Egy menekült története (2015)
Arany Pálmával díjazott filmek
A Nemzetközi Filmfesztivál Nagydíja
1939: Acélkaraván – Cecil B. DeMille ·  1946: Örjöngés – Alf Sjöberg, Férfiszenvedély – Billy Wilder, De røde enge – Bodil Ipsen és Lau Lauritzen, Neecha Nagar – Chetan Anand, Késői találkozás – David Lean, María Candelaria – Emilio Fernández, Döntő fordulat – Fridrih Markovics Ermler, Elveszett boldogság – Jean Delannoy, Utolsó pillanat – Leopold Lintberg, Muži bez křídel – František Čáp, Róma, nyílt város – Roberto Rossellini ·  1947: – ·  1948: – ·  1949: A harmadik ember – Carol Reed ·  1950: – ·  1951: Júlia kisasszony – Alf Sjöberg, Csoda Milánóban – Vittorio De Sica ·  1952: Othello, a velencei mór tragédiája – Orson Welles, Két krajcár reménység – Renato Castellani ·  1953: A félelem bére – Henri-Georges Clouzot ·  1954: A pokol kapuja – Kinugasza Teinoszuke
1955: Marty – Delbert Mann  ·  1956: A csend világa – Jacques-Yves Cousteau és Louis Malle  ·  1957: Szemben az erőszakkal – William Wyler  ·  1958: Szállnak a darvak – Mihail Konsztantyinovics Kalatozov  ·  1959: A fekete Orfeusz – Marcel Camus
1960: Az édes élet – Federico Fellini  ·  1961: Ilyen hosszú távollét – Henri Colpi, Viridiana – Luis Buñuel  ·  1962: Fogadalom – Anselmo Duarte  ·  1963: A párduc – Luchino Visconti  ·  1964: Cherbourgi esernyők – Jacques Demy  ·  1965: A csábítás trükkje – Richard Lester  ·  1966: Egy férfi és egy nő – Claude Lelouch, Hölgyek és urak – Pietro Germi  ·  1967: Nagyítás – Michelangelo Antonioni  ·  1968: –  ·  1969: Ha… – Lindsay Anderson
1970: MASH – Robert Altman  ·  1971: A közvetítő – Joseph Losey  ·  1972: A munkásosztály a Paradicsomba megy – Elio Petri, A Mattei-ügy – Francesco Rosi ·  1973: The Hireling – Alan Bridges, Madárijesztő – Jerry Schatzberg  ·  1974: Magánbeszélgetés – Francis Ford Coppola  ·  1975: Parázsló évek krónikája – Mohammed Lakhdar-Hamina 1976: Taxisofőr – Martin Scorsese  ·  1977: Apámuram – Paolo és Vittorio Taviani 1978: A facipő fája – Ermanno Olmi  ·  1979: Apokalipszis most – Francis Ford Coppola, A bádogdob – Volker Schlöndorff
1980: Mindhalálig zene – Bob Fosse, Az árnyéklovas – Kuroszava Akira ·  1981: A vasember – Andrzej Wajda  ·  1982: Eltűntnek nyilvánítva – Costa-Gavras, Az út – Yilmaz Güney  ·  1983: Narajama balladája – Imamura Sóhei  ·  1984: Párizs, Texas – Wim Wenders  ·  1985: A papa szolgálati útra ment – Emir Kusturica  ·  1986: A misszió – Roland Joffé  ·  1987: A Sátán árnyékában – Maurice Pialat  ·  1988: Hódító Pelle – Bille August  ·  1989: Szex, hazugság, videó – Steven Soderbergh
1990: Veszett a világ – David Lynch  ·  1991: Hollywoodi lidércnyomás – Joel és Ethan Coen  ·  1992: Legjobb szándékok – Bille August  ·  1993: Isten veled, ágyasom! – Csen Kaj-ko, Zongoralecke – Jane Campion  ·  1994: Ponyvaregény – Quentin Tarantino  ·  1995: Underground – Emir Kusturica  ·  1996: Titkok és hazugságok – Mike Leigh  ·  1997: A cseresznye íze – Abbas Kiarostami, Az angolna – Imamura Sóhei  ·  1998: Az örökkévalóság meg egy nap – Theo Angelopoulos  ·  1999: Rosetta – Luc Dardenne
2000: Táncos a sötétben – Lars von Trier  ·  2001: A fiú szobája – Nanni Moretti  ·  2002: A zongorista – Roman Polański  ·  2003: Elefánt – Gus Van Sant  ·  2004: Fahrenheit 9/11 – Michael Moore  ·  2005: A gyermek – Luc Dardenne ·  2006: Felkavar a szél – Ken Loach  ·  2007: 4 hónap, 3 hét, 2 nap – Cristian Mungiu 2008: Az osztály – Laurent Cantet  ·  2009: A fehér szalag – Michael Haneke
2010: Boonmee bácsi, aki képes visszaemlékezni korábbi életeire – Apichatpong Weerasethakul  ·  2011: Az élet fája – Terrence Malick  ·  2012: Szerelem – Michael Haneke  ·  2013: Adèle élete – 1–2. fejezet – Abdellatif Kechiche  ·  2014: Téli álom – Nuri Bilge Ceylan  ·  2015: Dheepan – Egy menekült története – Jacques Audiard  ·  2016: Én, Daniel Blake – Ken Loach  ·  2017: A négyzet – Ruben Östlund  ·  2018: Bolti tolvajok – Koreeda Hirokazu  ·  2019: Élősködők – Pong Dzsunho
2020: ––  ·  2021: Titán – Julia Ducournau ·  2022: A szomorúság háromszöge – Ruben Östlund
2018: Le livre d'image – Jean-Luc Godard
Sablon:César-díj a legjobb rendezőnek
César-díj a legjobb rendezőnek
Christian de Chalonge (1979)
Patrice Leconte / Bertrand Tavernier (1997)
ISNI: 0000 0000 7824 1761
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Jacques_Audiard&oldid=25008819”
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2022. június 11., 21:38
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.