fr hu hu hu hu hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu oc hu en hu en hu es hu fr hu hu hu hu hu hu hu fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu sk hu hu hu en cs de hu sk hu hu fr ru ja hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en ca mhr hbs_lat de eo es eu fr it ms nl pl pt ro sk hbs_lat oc fy pl fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2021. február 13.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
A Wikimédia Commons tartalmaz Ipolyvarbó témájú médiaállományokat.
Ipolyvarbó (szlovákul: Vrbovka) község Szlovákiában, a Besztercebányai kerületben, a Nagykürtösi járásban.
Nagykürtöstől 17 km-re délkeletre, a magyar határ mellett, az Ipoly jobb partján fekszik.
A települést 1327-ben "Warbo" alakban említik először, de valószínűleg már a 13. században is létezett. Eredetileg nem a mai helyén, hanem a ma Kisvarbódnak nevezett dűlőben feküdt a falu. A 14. század elején Varbóy Mihály tulajdona, akitől – mivel Csák Máté híve volt – Károly Róbert király elvette a birtokot. Ezután Szécsényi Tamás, majd 1416-ban a Kakas család tulajdona. 1461 és 1486 között a szécsényi uradalomhoz tartozott. 1554 és 1593 között Nógrád vármegye többi településéhez hasonlóan a török hódoltság része volt és a Nógrádi szandzsákhoz tartozott. A 16. században a Losonczy családé, majd 1598-tól a Forgáchoké.
A 18. század végén a Szentiványi család birtoka lett. Szentiványi Ferenc főispán, királyi ítélőmester és országbíró az Ipoly partjára pompás kastélyt építtetett. Ezt 1945-ben súlyos állapota miatt lebontották. A Szentiványi család nagyban hozzájárult a község felemelkedéséhez. 1828-ban Varbó 83 házában 720 lakos élt, lakói mezőgazdasággal, szőlőtermesztéssel, állattartással foglalkoztak.
Vályi András szerint "VARBÓ. Magyar falu Nógrád Várm. földes Urai Gr. Forgách, és Szent-Iványi Uraságok; lakosai katolikusok, fekszik Terjéhez nem meszsze, határja közép termékenységű, réttye, legelője, és egyéb vagyonnyai is meglehetősek."[2]
Fényes Elek szerint "Varbó, Nógrád m. szép fekvésü magyar falu, 667 kath., 12 evang. lakja. Kat. paroch. templom; ékesiti ezen helységet néhei Szentiványi Ferencnek az Ipoly parton dombon álló gyönyörü kastélya, egy szép kerttel együtt. Van jó földje, rétje, erdeje, és szőlője. F. u. Szentiványi. Ut. post. Balassa-Gyarmat."[3]
A trianoni békeszerződésig Nógrád vármegye Balassagyarmati járásához tartozott. 1938 és 1944 között újra Magyarország része volt.
1910-ben 663, túlnyomórészt magyar lakosa volt.
2001-ben 439 lakosából 366 magyar és 62 szlovák.
2011-ben 363 lakosából 304 magyar és 55 szlovák.
Itt hunyt el 1910-ben Morvay Lipót római katolikus esperes-plébános.
A falu római katolikus templomát Szentiványi Ferenc építette 1789-ben barokk stílusban.
A községnek gazdag népi hagyományai és népviselete van.
Szentiványi Ferenc Országbíró Napok.
A Honfoglalás 1100. évfordulójára emelt emlékmű.
1848-49 Emlékhely (központi járási megemlékezési hely).
I. és II. világháborús emlékhely.
A Wikimédia Commons tartalmaz Ipolyvarbó témájú médiaállományokat.
↑ Počet obyvateľov SR k 31. 12. 2019
↑ Vályi András: Magyar Országnak leírása I–III. Buda: Királyi Universitás. 1796–1799.
↑ Fényes Elek: Magyarország geographiai szótára, mellyben minden város, falu és puszta, betürendben körülményesen leiratik. Pest: Fényes Elek. 1851.
A Nagykürtösi járás települései
Alsóesztergály (Dolné Strháre) ·  Alsópalojta (Dolné Plachtince) ·  Alsósztregova (Dolná Strehová) ·  Alsózellő (Malé Zlievce) ·  Apafalva (Opava) ·  Apátújfalu (Opatovská Nová Ves) ·  Bátorfalu (Bátorová) ·  Borosznok (Brusník) ·  Bussa (Bušince) ·  Csalár (Čeláre) ·  Csall (Čelovce) ·  Csáb (Čebovce) ·  Dacsókeszi (Kosihovce) ·  Dacsólám (Dačov Lom) ·  Ebeck (Obeckov) ·  Erdőmeg (Záhorce) ·  Érújfalu (Závada) ·  Fehérkút (Príbelce) ·  Felsőesztergály (Horné Strháre) ·  Felsőpalojta (Horné Plachtince) ·  Felsősztregova (Horná Strehová) ·  Felsőzellő (Veľké Zlievce) ·  Galábocs (Glabušovce) ·  Gyürki (Ďurkovce) ·  Hartyán (Chrt'any) ·  Inám (Dolinka) ·  Ipolybalog (Balog nad Ipľom) ·  Ipolyharaszti (Chrastince) ·  Ipolyhídvég (Ipeľské Predmostie) ·  Ipolykér (Kiarov) ·  Ipolynagyfalu (Veľká Ves nad Ipľom) ·  Kelenye (Kleňany) ·  Kóvár (Koláre) ·  Kőkeszi (Kamenné Kosihy) ·  Ipolykeszi (Kosihy nad Ipľom) ·  Ipolynyék (Vinica) ·  Ipolyszécsényke (Sečianky) ·  Ipolyvarbó (Vrbovka) ·  Kékkő (Modrý Kameň) ·  Kiscsalomja (Malá Čalomija) ·  Kishalom (Malé Straciny) ·  Kiskürtös (Malý Krtíš) · Kislibercse (Ľuboriečka) ·  Középpalojta (Stredné Plachtince) ·  Kürtösújfalu (Nová Ves) ·  Leszenye (Lesenice) ·  Lukanénye (Nenince) ·  Magasmajtény (Hrušov) ·  Mikszáthfalva (Sklabiná) ·  Nagycsalomja (Veľká Čalomija) ·  Nagyhalom (Veľké Straciny) ·Nagylám (Veľký Lom) ·  Nógrádszenna (Senné) ·  Nógrádszentpéter (Pôtor) ·  Óvár (Olováry) ·  Paróca (Pravica) ·  Rárósmúlyad (Muľa) ·  Sirak (Širákov) ·  Süllye (Šuľa) ·  Száraznyírjes (Suché Brezovo) ·  Szécsénykovácsi (Kováčovce) ·  Szelény (Seľany) ·  Szuhány (Sucháň) ·  Terbegec (Trebušovce) ·  Tótgyarmat (Slovenské Ďarmoty) ·  Tótkelecsény (Slovenské Kľačany) ·  Tótkisfalu (Vieska) ·  Veres (Červeňany) ·  Zombor ·  Zsély (Želovce)
Földrajzportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Ipolyvarbó&oldid=23566760”
A Nagykürtösi járás települései
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2021. február 13., 11:22
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.