hu hu de hu hu hu de hu ru hu de hu de hu ru hu pl hu pl hu pl hu pl hu hu pl hu pl hu hu pl hu de hu hu de hu de hu de hu hu de hu hu de fr de hu de hu de hu hu ru hu ru hu ru hu ru hu pl hu de hu de hu de hu pl hu uk hu uk hu de hu hu de hu cs hu hu de hu uk hu hu uk hu pl hu de hu de hu pl hu de hu hu hu hu hu hu de hu pl hu pl hu uk hu pl hu pl hu de hu hu hu de hu de hu de hu pl hu uk hu uk hu pl hu de hu hu de hu de hu de hu uk hu pl hu es hu pl pl es hu uk hu pl hu uk hu uk hu uk hu hu de hu de hu de hu de hu de hu de hu pl hu uk hu uk hu uk hu de hu de hu de hu pl hu de hu uk hu de hu ja hu uk hu uk hu cs hu de hu de hu de hu de hu hu hu uk hu uk hu cs hu pl hu de hu uk hu uk hu lt hu pl hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu de hu hu hu hu hu de hu de hu hu hu pl hu de hu de hu de hu pl hu de hu ru hu hu hu cs hu de hu de hu de hu pl hu pl hu de hu de hu hu hu hu hu pl hu de hu de hu hu hu hu de hu de hu de hu cs hu de hu de hu de hu de hu hu hu cs hu de hu de hu de hu de hu pt hu cs hu cs hu de hu hu hu fr hu pl hu hu pl hu hu de hu hu de hu de hu de hu de hu ru hu hu hu de hu de hu hu hu ru hu pl hu de hu de hu pl hu hu hu uk hu pl hu en hu de hu de hu pl hu pl hu ru en pl hu pl hu pl hu de hu hu de hu de hu de hu ru hu ru hu ru hu de hu ru hu pl hu hu pl hu ru hu ru hu ru hu ru hu de hu de de hu hu de hu de hu hu hu pt hu de hu de hu de hu hu hu uk hu uk hu de hu de hu de hu pt hu pl hu de fr hu de hu de hu de hu de fr de hu cs hu cs hu de hu uk hu hu uk hu ru hu de hu de hu hu hu hu hu hu de hu ru hu ru hu de hu de hu de hu ru hu ru hu ru hu hu ru hu de hu de hu de hu ru hu de hu de sk de hu de hu de hu ru hu ru hu ru hu de hu de hu de hu ru hu fr ru hu ru hu ru hu ru hu ru hu de hu hu de hu ru hu de hu de hu ru cs ru hu ru hu de hu de hu de hu de hu it hu it hu cs hu de hu ru hu de hu cs hu hu cs hu cs hu hu hu de hu de hu de hu de hu de hu de hu de hu hu de hu hu hu hu hu ru hu ru hu cs hu cs hu cs hu ru hu de hu hu hu de hu de hu de hu de hu de hu ru hu cs hu hbs_lat hu ru hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu el hu el hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en en hu hu
„Halálos nagypénteked él tovább és lüktet” – Bányai Elemér, „Zuboly” halála | Hadszíntér és hátország
• Tormay Cecil: Régi ház
• Krúdy Gyula: Palotai álmok
• Ady Endre: Ki látott engem?
• Törvényjavaslat a Nemzeti Színház új épületéről
• Állásfoglalás a politikai tömegsztrájk ellen Franciaországban
• Megszületett Tolnay Klári színésznő
• Tüntetések a háború mellett
• Népszava: Nem akarunk háborút!
• A politikai jellegű gyűlések betiltása
• Az Osztrák-Magyar Monarchia hadüzenete Szerbiának
• A budapesti élelmiszerárak emelkedése
• Montenegró hadüzenete az Osztrák-Magyar-Monarchiának
• Az Osztrák-Magyar Monarchia hadüzenete Oroszországnak
• Nagy-Britannia hadüzenete az Osztrák-Magyar-Monarchiának
• Franciaország hadüzenete az Osztrák-Magyar-Monarchiának
• Megszületett Baróti Lajos labdarúgó
• XV. Benedek pápa megválasztása
• A Nemzeti Színház és az Operaház működésének felfüggesztése
• Orosz csapatok Magyarország területén
• Vágó Géza: Nagy dolog a háború
• Az első ypres-i csata
• Ady Endre: Az eltévedt lovas
• A Népszava esti kiadása
• A szén és a tűzifa árának maximalizálása
• A behívások miatt csökkent a szakegyletek létszáma
• Babits Mihály: Játszottam a kezével
• A Mária Valéria-telep létrehozása
• Bartók Béla: Román népi táncok
• Leopold von Berchtold lemondása
• Hadiüzemekben dolgozók munkakörülményeinek javítása
• Újra játszik a Nemzeti
• A Fox Film Corporation megalapítása
• Új rendező a Nemzeti Színházban
• Központosított gabonaelosztás Németországban
• Ferenc Ferdinánd gyilkosainak kivégzése
• Elszaporodik az élelmiszer-spekuláció
• Emelkednek a gyógyszerárak
• A tengeralattjáró-háború kezdete
• Újságírók tiltakozása a cenzúra ellen
• Gabonakészletek lefoglalása Ausztriában
• Szocialista nőmunkások a háború ellen
• Liszt- és kenyérhiány a fővárosban
• Egy nemzet születése
• Márkus József halála
• Flottatámadás a Dardanellák ellen
• Az MSZDP gyűlésének betiltása
• Az Universal City megnyitása
• Ady és Csinszka házasságkötése
• Javaslat a parlamenti ciklus meghosszabbítására
• Német támadás Ypres-nél
• Az örmény népirtás kezdete
• Partraszállás a Gallipoli-félszigeten
• Javaslat a katonák választójogáról
• A Jugoszláv Bizottság megalakulása
• A lisztfogyasztás korlátozása
• A Szocializmus megjelenése
• A második hadikölcsön
• A Lusitania elsüllyesztése
• A Metro Pictures Corporation létrehozása
• Olaszország hadüzenete az Osztrák-Magyar Monarchiának
• A gabonafelhasználás állami szabályozása
• Az első isonzói csata
• Új főrendező az Operában
• Húsmentes napok elrendelése
• A második isonzói csata
• Széll Kálmán halála
• Szocialista konferencia Svájcban
• A kukorica állami felvásárlása
• Bulgária hadüzenete Szerbiának
• Az MSZDP üléseinek betiltása
• A harmadik isonzói csata
• A szocialista mozgalmak fokozottabb ellenőrzése
• A Tett megjelenése
• Ujházi Ede halála
• A negyedik isonzói csata
• A Cseh Külföldi Bizottság megalakulása
• A tejjegy bevezetése
• A Csárdáskirálynő bemutatása
• A Lánchíd megnyitása
• A választójog kiterjesztésének követelése
• Újabb élelmiszer-árszabások megjelenése
• Törvény az árdrágítások ellen
• 25 éves az MSZDP
• A kenyérjegy bevezetése
• Karinthy Frigyes: Tanár Úr kérem
• Babits Mihály: Recitativ
• Móricz Zsigmond: Nem élhetek muzsikaszó nélkül
• Vigalmi adó Budapesten
• Mocsáry Lajos halála
• A munkaügyi panaszbizottságok felállítása
• A hadkötelesek korhatára 55 év
• A bőráruk szabadpiaci értékesítésének betiltása
• A Cukorközpont felállítása
• A hadüzemi munkások sztrájkjogának felfüggesztése
• Az Újságpapír-központ felállítása
• Munkásnők “a hadseregben”
• Eötvös Károly halála
• A második zimmerwaldi konferencia
• Háborúellenes tüntetések Németországban
• Görgei Artúr halála
• A jütlandi csata
• A Bruszilov-offenzíva megindulása
• A magyarországi szakszervezetek konferenciája Budapesten
• A budapesti munkásgyűlések betiltása
• A somme-i csata
• Károlyi Mihály lemond pártelnöki tisztségéről
• Rosa Luxemburg internálása
• Hadiszállítók a katonai bíróság előtt
• Hágai konferencia a békéért
• A hatodik isonzói csata
• Törvény egyes adónemek összegének emeléséről
• Románia csatlakozása az antanthatalmakhoz
• A tej árának emelkedése
• Olaszország hadüzenete Németországnak
• Románia hadüzenete az Osztrák-Magyar Monarchiának
• A hazai ellenzék a kormány lemondását követeli
• A tank első bevetése
• A szociáldemokraták választójogi gyűlésének betiltása
• A cukor árának emelkedése
• A Tett betiltása
• Tüntetés Újpesten a burgonyahiány miatt
• A Közélelmezési Hivatal és Tanács felállítása
• A csárdáskirályné magyarországi bemutatója
• Az önálló lengyel királyság kikiáltása
• Wilson elnököt újraválasztják
• A kecskeméti színház felveszi Katona József nevét
• A Ma megjelenése
• I. Ferenc József halála
• A 16 és 60 közöttiek hadiszolgálatra kötelezése Németországban
• A gáz és az áram árának emelkedése
• Német békeajánlat a szövetségeseknek
• IV. Károly megkoronázása
• A Béke Nobel-díj a Nemzetközi Vöröskereszté
• Charlie Chaplin: A kivándorló
• Bartók Béla: Nyolc magyar népdal
• Bánki Donát: Vízturbina
• Az antant békére törekszik
• A Népszövetség megalakítása
• A korlátlan tengeralattjáró-háború kezdete
• Az USA megszakítja Németországgal a diplomáciai kapcsolatot
• Lövések a parlamentben
• Törvényjavaslat a választójog bővítéséről
• Forrongás a hadseregben az élelmezés miatt
• Papírhiány miatt csökken a lapok terjedelme
• Emelkednek a dohányárak
• Új kormány Oroszországban
• Újabb megszorítások a közélelmezésben
• IV. Károly békekísérlete
• Az USA hadüzenete Németországnak
• Cenzúra alatt a Népszava
• Munkássztrájk az élelmiszerhiány miatt
• Tömörkény István halála
• Javaslat a Választójogi Blokk megalakítására
• A budapesti kereskedősegédek tüntetése
• A tizedik isonzói csata
• Szociáldemokrata nőkongresszus Budapesten
• Friedrich Adlert halálra ítélik
• Lemond Tisza István
• Tüntetés Tisza István ellen
• Megszűnik a Népszava előzetes cenzúrája
• Szociáldemokrata szervezésű népgyűlések a fővárosban
• Munkásnők sztrájkja a béremelésért
• Brit páncélosok támadása
• Esterházy Móric a miniszterelnök
• Változik a panaszbizottságok hatásköre
• Gyóni Géza halála
• A lőszergyári munkásnők sztrájkja
• Munkássztrájk a Fővárosi Elektromos Művekben
• A Kerenszkij-kormány megalakulása
• A katonai bíróságok hatáskörének korlátozása
• Az antant offenzívája Flandriában
• Népgyűlés a hadisegélyek rendezéséért
• Wekerle Sándor a miniszterelnök
• Háborúellenes csoport a Galilei körben
• Justh Gyula halála
• Mata Hari halála
• A caporettói áttörés
• Nők tüntetnek Budapesten
• Az októberi orosz forradalom kezdete
• A Népszava cikke a szovjetek kongresszusáról
• Clemenceau kormányra kerülése
• Háborúellenes tüntetés Budapesten
• Fegyverszünet a keleti fronton
• Finnország kikiáltotta függetlenségét
• Az USA hadüzenete a Monarchiának
• Választójogi törvényjavaslat a parlamentben
• A Galilei Kör röplapja
• Tüntetés az élelmiszerhiány miatt
• Wilson 14 pontja
• A Galilei Kör feloszlatása
• Wekerle Sándor lemondása
• A 48-as Alkotmánypárt megalakulása
• A Wekerle-kormány átalakulása
• A bányamunkások szövetségének megalakulása
• A MÁV-alkalmazottak politikai aktivitásának korlátozása
• Khuen-Héderváry Károly halála
• A panaszbizottságok hatáskörének kiterjesztése
• Észtország és Litvánia független
• Tüntetés az élelmiszerhiány miatt
• A breszt-litovszki béke
• Vasárnapi munkaszünet a húsiparban
• Moszkva az új főváros
• Tüntetés a háború ellen
• Offenzíva a Somme-nál
• Sajtóvita az MSZDP választójogi politikájáról
• Ferdinand Foch az új főparancsnok
• Vita a választójogi törvénytervezetről
• Népgyűlés az általános választójogért
• Wekerle Sándor lemondása
• Gavrilo Princip halála
• Románia békét köt
• Wekerle Sándor új kormánya
• Új választójogi reform
• A Népszava írása a választójogi tervezetről
• Pécsi katona- és bányászlázadás
• A kékszakállú herceg vára
• Német offenzíva a Marne-nál
• Nagygyűlés a nők választójogáért
• Lapbetiltás a fronton
• Német megtorpanás a nyugati fronton
• Sortűz a MÁV Gépgyárban
• A választójogi törvényjavaslat vitájának kezdete
• II. Miklós halála
• A választójogi törvény elfogadása
• Tüntetés az élelmiszerhiány miatt
• Katonaszökevények elleni szankciók
• A német hadsereg „fekete napja”
• Merénylet Lenin ellen
• Károlyi Mihály nyílt levele
• Bulgária békét köt
• Szabó Ervin halála
• Tombol a spanyolnátha
• Új német kormány
• A Monarchia békeajánlata
• A Szlovén-Horvát-Szerb Nemzeti Tanács megalakulása
• Merénylet Tisza ellen
• „Ezt a háborút elveszítettük”
• Károlyi Mihály törvényjavaslata
• A Munkapárt megszűnése
• A Magyar Nemzeti Tanács megalakulása
• Ismét működik a Galilei Kör
• Az olaszok áttörik a frontot
• Tisza István halála
• Károlyi Mihály a miniszterelnök
• Orosz hadifoglyok hazaszállítása
• Magyar hadifoglyok hazatérése
• A compiègne-i fegyverszünet
• Az eckartsaui nyilatkozat
• A MOVE megalakulása
• Románia területi követelései
• A KMP megalakulása
• Szerb–Horvát–Szlovén Királyság megalakulása
• Kaffka Margit halála
• Erdély egyesül Romániával
• A Vörös Újság megindulása
• Nők a jogi egyetemen
• Szeged francia megszállása
„Halálos nagypénteked él tovább és lüktet” – Bányai Elemér, „Zuboly” halála
Bányai Elemér, irodalom, szubjektív portré
Ha valaki a Nyugat egykori szerkesztőségi gyülekezőhelyén, a Centrál Kávéház galériájában szemlélődik, a sok íróportré mellett hamar figyelmes lehet egy emléktáblára, melyen rövid Ady-vers hirdeti: „Zuboly, nézz bennünket! / Te szabad hajdúságod / S halálos nagypénteked / Él tovább és lüktet / Ereinkben, valónkban / S mikép te mondtad: Jól van.” (Zuboly [Bányai Elemér] emléktáblájára) Korábban pedig Ady a nevezettnek dedikálta a Négy-öt magyar összehajolt. Kicsoda volt Zuboly? Egy 1915 húsvétján, az Uzsoki-hágó körüli harcokban harminckilenc évesen elesett szabadkőműves újságíró, a Jászi Oszkár vezette radikális szabadkőműves páholynak, a Martinovicsnak tagja – ennek a páholynak volt testvére Ady is. Bányai Elemér (1875–1915) rövid élete alatt is jelentősnek tekinthető életművet hagyott hátra: az adysan szóval „napi parancsra” írt cikkeken túl kiemelkedő sajtótörténeti munkákat a Pesti Napló és a Pesti Hírlap történetének megírásával, szerzője volt a Tolnai Világtörténelmének, emellett jegyzett egy Lisznyai Kálmán-életrajzot, örmény származású entellektüelként pedig örmény anekdotákat gyűjtött és adott közre. 1914. január 1-jétől volt munkatársa a Függetlenségi párti Magyarországnak, ez a lap közölte az alábbi nekrológot a bevonultatott és elesett újságíróról 1915. április 15-én. A sors iróniájának tekinthető, hogy Zuboly utolsó nagy munkája a Ferenc Ferdinánd meggyilkolásáról közzétett cikksorozat volt. Az otthon maradt, de a bevonultatástól rettegő Ady nemcsak versben, hanem cikkben is búcsúzott újságírótársától – aki a Centrál Kávéház törzsközönségétől kapta a Zuboly nevet – a Távol a csatatértől rovatban, a Világban: „Majdnem egyszerre indultunk el, én házasodni Pestre, ő az uzsoki halálba, s egyetlen mentő körülményem, hogy április 28-án engem is besorozhatnak katonának.” Mint tudjuk, Adyt nem vonultatták be, megmaradtak neki a háború alatt élesedő irodalmi harcok – mint Babits Játszottam a kezével-botránya –, amelyek Zubolyt – akit a Nyugatban Schöpflin Aladár búcsúztatott – se engedték békében nyugodni. Jászi Oszkár a Martinovics Páholy képviseletében, a Zuboly emlékére tartott temetői beszédében a „kitagadott nemzetiségekért” szívét fájdító „nemzetközi” újságírót a sovinizmus áldozatának nevezte, mire a Babits elleni támadásban is élen járó Burján Károly „kegyeletrablónak” nevezte Jászit, a „keresztény” újságíró emlékének védelmét pedig antiszemita és szabadkőműves-ellenes kirohanásra használta fel a Magyar Kultúrában. Nemcsak a fronton folytak a harcok a sárban, hanem a hátországi szellemi életben is.
Bányai Elemér dr. – Elesett a Kárpátokban Nagypénteken = Magyarország, 1915. április 15.
Mélyen lesújtott szívvel, fájdalmas megilletődéssel adunk hírt a Magyarország gyászáról, amely illusztris munkatársunknak, Bányai Elemér dr.-nak, a Zuboly néven országosan ismert írónak elestével nemcsak bennünket, hanem az egész magyar zsurnalisztikát érte.
Bányai Elemér a modern magyar újságírás egyik legkiválóbb képviselője volt: azok közé tartozott, akiket a talentum és sokoldalú képesség mellett ennek a hivatásnak valódi szeretete vezérelt a hírlapírói pályára, akik a műveltség és a tudás egész gazdag fölszereltségével lettek a napi események krónikásai.
Bányai már a mozgósítás első napjaiban kénytelen volt letenni a tollat, s mint a 23. honvéd-gyalogezred tartalékos hadnagya vonult be Nagyszebenbe ezredéhez, amelynek népfölkelő pótzászlóaljához osztották be segédtiszt gyanánt. Itteni szolgálata közben főhadnaggyá lépett elő s március 8-án indult el a harctérre. Utolsó levelét március 29-én írta Budapestre rokonának, Balla Károly fővárosi árvaszéki ülnöknek és írónak, s levelében jókedvűen írta le a lövészároki életet s vidáman mondja el, mennyire beleélte magát ebbe az előtte eddig ismeretlen, érdekes világba; még főzni is megtanult s tréfásan újságolta, hogy milyen jól esett neki a lövészárokban a maga készítette köménymag-leves. Közben természetesen vitézül küzdött a kárpáti harcokban, s alig egy hónappal a harctérre való indulása után értesítés jött a nagyszebeni pótzászlóaljhoz, ahonnan azután tudatták Balla Károly árvaszéki ülnökkel, hogy Bányai Elemér az Uzsok körül vívott harcokban április 2-án, nagypénteken elesett.
Mindnyájunkat mélyen megrendít a mi szeretett barátunknak és kiváló kollégánknak eleste. Bányaihoz, a mi kedves Zubolyunkhoz mindnyájan őszinte szívvel ragaszkodtunk. Csodáltuk nagy műveltségét, valóságos polihisztori tudását, az összes európai nyelveken való jártasságát, a legnemesebben felfogott, ízig-vérig modern írói és újságírói munkásságát, és őszinte tisztelettel adóztunk kiváló emberi tulajdonságainak. Talpig korrekt gentleman volt, minden cselekvésben becsületes, jóhiszemű és jóságos. Igazi ember és igazi férfi. Az újságírói társadalomnak mindenkitől tisztelt és szeretett alakja volt s nincs pályatársaink közt senki, aki a legbensőbb részvéttel meg nem siratná a jó Zuboly korai elmúlását.
Mindössze negyven esztendős volt Bányai, tele fiatalos tetterővel, a munka igaz és nemes szeretetével. Tudásánál és képességeinél fogva legelső tudósaink sorában foglalhatott volna helyet, de idejét és erejét az újságírás napi munkája kötötte le. A kenyerét kellett megkeresnie, a szerény, de becsülettel megszerzett mindennapi kenyeret, azért nem foghatott bele nagyobb koncepciójú alkotásokba, amikhez pedig a tudás és képesség teljes fegyverzetével volt fölszerelve. Kulturális munkásságában leginkább a históriai kérdések érdekelték. Alapos búvárkodással merült bele egy-egy kor tanulmányozásába s amiket kötetekre terjedő munkákban tudott volna megörökíteni, újságcikkekben forgácsolta el: a grand seigneur-i bőkezűsége a tudós, de szegény újságírónak.
A fővárosi napisajtóban és folyóiratokban két évtized során megjelent cikkeiből így is egy egész gazdag és értékes könyvtár telnék ki. Kritikai és históriai dolgozatai érdekesen világítanak bele a történelmi korok és személyek intimitásába, riportszerű cikkei pedig valóságos mintái a modern újságírói munkának.
A Magyarország szerkesztőségének 1914. január 1-jén, lapunk újjáalakulásakor lett rendes belső munkatársa. Ez időtől újságírói munkásságát egész teljességében a Magyarországnak szentelte s különösen két nagyobb szabású akciónkban vett kiváló és tevékeny részt. Az egyik a múlt esztendei Rákóczi-mozgalom (Szekfű Gyulának A száműzött Rákóczi című munkája körül kirobbant elhúzódó sajtópolémia – Cs. P.) körül kifejtett ügyködése volt, amelynek során Kacziány Géza mellett ő írta lapunkba e nagyarányú mozgalom kapcsán fölmerült események ismertetését és kritikáját. Másik, nagymértékű zsurnalisztikai munkája Ferenc Ferdinánd trónörökös meggyilkolása után lapunkban közzétett cikksorozata volt: e nagy adatgazdagsággal és bravúrosan megírt újságcikkek nemcsak a nagyközönség körében, hanem az újságíró-világban is méltó feltűnést keltettek.
Utolsó cikkét is a Magyarországnak írta. Amikor a mozgósítás kezdetén az új trónörökös (a későbbi IV. Károly – Cs. P.) ellátogatott Budapestre, Bányai már teljesen felkészülve, indulóban volt az ezredéhez. Aznap még feljött hozzánk a szerkesztőségbe és azt kérte, hadd írhassa ő a trónörökösről szóló riportot, másnap úgyis elutazik, szeretne írni még egy cikket nekünk utoljára. Meg is írta a cikket, az utolsót. Azóta nem láttuk, azóta nem írt, talán nem is vett többé tollat a kezébe. A tollat karddal cserélte fel.
Bányai Elemér 1873. augusztus 22-én Szamosújvárott született. Zuboly álnéven számos történelmi és kritikai tárcát és cikket írta a napilapokba és folyóiratokba. A kolozsvári egyetemen bölcselet-doktori diplomát nyert. Szerkesztette a Kolozsvári Ujságot, a Magyar Polgárt, a Kolozsvári Lapok című szépirodalmi lapot, valamint több vidéki újságot. 1905-től jött a fővárosba, ahol előbb a Pesti Naplónak volt hosszabb időn át belső munkatársa, majd a Magyar Nemzetnél dolgozott, 1914. január elseje óta pedig egész újságírói tevékenységét a Magyarország-nak szentelte: Művei: Lisznyay Kálmán (Kolozsvár, 1900); Örmény anekdoták (Szamosújvár, 1903, három kötet); a Pesti Napló, 1849-1908 (Budapest, 1908); a Pesti Hírlap harminc éve (Budapest, 1908); Chorin Ferenc életrajza és beszédei (két kötet); a Tolnai Világtörténetébe a magyar történelmi részt és Napóleon korát írta.
Életrajza még rövidebben így foglalható össze: újságíró volt, szegény ember volt, becsülettel dolgozott az igazságért, a kultúráért, a magyarságért és meghalt a hazáért.
Előző bejegyzés „Meddig még? Nem volt még elég?”Következő bejegyzés A háború és tömegek politikai érettsége
Mit ír az újság?
copyright 2009, Politikatörténeti Intézet, Minden jog fenntartva