hu en hu hu hbs_lat hu en hu hu hu hu hu hu en hu hu zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu
Csanda Gábor Vida Gergely és Németh Zoltán verseiről is írt a SZIFONline-on | Bázis
Magyar Irodalmi és Művészeti Egyesület Szlovákiában
Csanda Gábor Vida Gergely és Németh Zoltán verseiről is írt, valamint a Mizser Attila és Nagy Csilla szerkesztette Irodalmi Szemlére, illetve Beke Zsolt Dunsztjának megszűnésére is utalt A vonaton olvasás sorsszerű megakadásai című lapajánlójában a SZIFONline-on:
“Na most, pozsonyi lévén, kézenfekvőnek tűnt, hogy az Irodalmi Szemle és a Kalligram decemberi számait fogom mustrálni, meg is tettem, de nem ezeket ajánlom, mert egykoron mindkettőnek szerkesztője voltam, s még részrehajlónak tűnnék. Annyit azért meg kell említenem, hogy mindkét folyóirat Vida Gergely verseiből hoz egy-egy blokkot, s a két összeállítás egymásra is felelget, mintha egyazon ciklusból származnának. Már csak ezekért a versekért is érdemes a két lap decemberi számát felütni. Amúgy a Vida Gergely-versek: kép kép hátán. A szerző továbbra is a jól ismert, karakteres és egyéni hangján szólal meg: ezúttal is nagy szerep jut a látványnak, a folyamatrajznak, egy-egy helyzet vagy mikrotörténet leírásának, vizuális megragadásának. De egyúttal rá is kérdez arra, mennyire ragadható meg a világ a maga halmozott képiségében, főleg, ha ezek a képek egymásra rétegeződnek, mint itt is, e két különböző, de egymást erősítő válogatásban.”
“A nagy élmény Németh Zoltán Montuhotepi című verse; a szerző nyáron megjelent verseskötete (Tektonika) mintha összegzése volna korábbi líraeszményeinek – itt a többes szám maximálisan indokolt –, nos, ehhez képest a Montuhotepi visszatérés a rövid, metaforikus megszólaláshoz, s ahhoz a fajta vershez, melynek mindenekelőtt esztétikai olvasata van. A címet, ha úgy olvassuk, hogy a végén szereplő -i az 1-est jelenti, akkor egy egyiptomi uralkodó nevét kapjuk, akinek mindössze két csonka szobra maradt fenn, mindkettőre jellemző, hogy hiányzik a lábuk (az egyiknek teljesen, a másiknak térdtől lefelé), innen nézve bravúros a vers indítása: „a menekülés lábán futni el”, de a folytatása is: „gyorsabb, mint az árnyék futása / amely némán üti a sötétet / a szenvedő éjben”, ahol meg a csatazaj mögé finoman fellopakodik a sakk eszköztára. S ebben a versben is megmutatkozik, ami a Németh Zoltán-költészetre annyira jellemző: az apokaliptikus vízió, az ember (itt konkrétan: gyerekek) szinte természetesnek tűnő pusztulása.”
Csanda Gábor írása teljes terjedelemben a SZIFONline felületén olvasható.
Kategóriák: Rólunk, Rólunk-Tőlünk, Tőlünk | Címkék: Beke Zsolt, Csanda Gábor, Mizser Attila, Nagy Csilla, Németh Zoltán, Vida Gergely
← Gazdag József Rejtő Jenőről a Vasárnapban
Juhász Katalin Az elveszett lány c. filmről az Új Szóban →
Ma kezdődik a 27. Budapesti Nemzetközi Könyvfesztivál, amelynek díszvendége Szlovákia a Bázis szervezésében!
Závada Pál köszöntője a könyvfesztivál szlovák díszvendégségéhez a Magyar Narancsban
Nyáry Krisztián beszélget Gál Katalinnal a könyvfesztiválról és a szlovák díszvendégségről a 24.hu oldalán
„Beleállok és visz a szöveg…” Vályi Horváth Erikával Németh Zoltán beszélget
Bolemant Lillával Németh Zoltán beszélgetett Jana Juráňová Életem a nagy költővel c. regényéről
Pillanatfelvételek Tóth Erzsébet Fanni bécsi, budapesti és komáromi fellépéseiről
„Beleállok és visz a szöveg…” Vályi Horváth Erikával Németh Zoltán beszélget
Bolemant Lillával Németh Zoltán beszélgetett Jana Juráňová Életem a nagy költővel c. regényéről
Deák Renátával Molnár Norbert beszélgetett a 27. Budapesti Nemzetközi Könyvfesztivál szlovák díszvendégségéről a Pátria Rádióban
Magyar Irodalmi és Művészeti Egyesület Szlovákiában