hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu nb hu hu hu hu hu nb et hu hu it hu hu en hu hu hu hu hu hu es fr hu pt hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu en hu hu hu hu fr hu hu et fi en hu hu hu hu hu fi hu hu hu hu hu hu en hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en sk en it en hu en hu en hu en hu en hu en en en hu en hu en en hu hu fi en hu hu min tr cs hu hu hu hu tr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
Akseli Gallen-Kallela, eredeti nevén Axél Waldemar Gallén (Pori, 1865. április 26. – Stockholm, 1931. március 7.) finn festő, építész, iparművész. Stílusa a nemzeti romantikától a realizmuson és a szecesszión át a szimbolizmusig ívelt. Tagja volt az alábbi művészeti csoportoknak: Die Brücke, Société des Beaux-Art, Salon d’Automne. Noha élete folyamán nagyon sokat utazott, Finnországhoz és kedves témájához a Kalevala világához mindig erősen kötődött.
1931. március 7. (65 évesen)
nemzeti romantika, realizmus, szecesszió, szimbolizmus
A Wikimédia Commons tartalmaz Akseli Gallen-Kallela témájú médiaállományokat.
Poriban, a Botteni-öböl partján született Axél Waldemar Gallén néven. Bár finn paraszti családból származott, tisztviselő apja az eredeti Kallela nevet a svéd hangzású Gallénra cserélte. Festészeti tanulmányait Helsinkiben kezdte a Finn Művészeti Társaságnál. 1884-ben Párizsba költözött, ahol tanulmányait az Académie Julianban folytatta. Itt barátkozott össze Albert Edelfelt finn és, Adam Dörnberger norvég festőkkel, illetve August Strindberg-vel. Mesterei között találjuk Puvis de Chavannes-t és Jules Bastien-Lepage-t. Első kiállítása 1889-ben volt Helsinkiben az Ateneumban.
1890-ben feleségül vette Mary Slöört. Három gyermekük született: Impi Marjatta, Kirsti és Jorma. Impi Marjatta korán meghalt. Kirsti megírta apja életrajzát, Jorma pedig apja nyomdokán festő lett. Gallen-Kallela Kelet-Karéliában tett nászútjukon kezdett anyagot gyűjteni a kalevalai tárgyú festményeihez. Ezen az utazáson velük volt a festő barátja, az iparművész Louis Sparre is. Ezt a korszakot romantikus, kalevalai ihletésű festmények, mint például az Aino triptichon, és tájképek jellemzik.
1894-ben festette nagy feltűnést keltő képét a Symposiont, mely őt és barátait - Oskar Merikantot, Robert Kajanust, és Jean Sibeliust - ábrázolja egy nagy ivászat közben. 1894 decemberében Berlinben közös kiállítása volt Edvard Munch-kel. 1895-ben itt kapta a hírt, hogy lánya – Impi Marjatta – diftériában meghalt. Ekkor festett képei zordabb témákat dolgoznak fel, pl Lemminkäinen anyja fia holttesténél, Joukahainen bosszúja vagy A Sampo védői. Impi Marjatta halála után készül el házuk Tampere közelében Ruovesiben, amit Kalelanak neveztek el. Ez a fából épült ház, a finn nemzeti romantikus építészet egyik jellegzetes példája. Még ebben az évben Londonba utazott, hogy grafikai nyomdagépet vegyen, és tanulmányozza az üvegfestést.
1897-ben Firenzébe látogat, majd tovább Pompeibe, ahol freskófestészeti technikákat tanult. Ebben az időben fordul érdeklődése az iparművészet felé is. Louis Sparre, A. V. Finch és ő megalapították Porvooban az Iris műhelyt, ami a finn iparművészet egyik bölcsőjének tekinthető.
Az 1900-as párizsi világkiállításra ő festette a finn pavilon freskóit, és ő tervezte az Iris-szoba belső berendezést és bútorokat. A freskók kifejezik Gallen-Kallela vágyát a finn függetlenség iránt; az Ilmarinen a viperaföldet szántja című freskón az egyik kígyó az orosz cári koronát viseli. A Világkiállítás komoly sikert hozott Gallen-Kallela számára; két arany- és egy ezüstérmet nyert.
Több művészettörténész szerint alkotópályának csúcspontját a Poriban található Jusélius Mauzóleum freskói jelentik. A képek összefoglaló témája az élet győzelme a halál fölött. Sajnos a freskók megrongálódtak. A festő fia, Jorma végezte a helyreállításukat apja vázlatai alapján.
1907-ben hivatalosan finnesítette nevét Akseli Gallen-Kallelára. 1907-ben és 1908-ban is Budapesten járt. 1908-ban nagy kiállítása volt, a Szépművészeti Múzeumban, ahol csaknem 500 művét láthatta a magyar közönség. Számos budapesti tárgyú képet festett ekkor, például A királyi vár Budapesten, A Gellért-hegy a Duna-parti Corso Kávéház felől nézve, Egy Duna-híd szobra.
1909-től Kenyában, Nairobiban élt. Afrikai tárgyú festményeinek színvonalát sok kritikusa egyenetlennek tekinti. A festő felismervén, hogy a fő ihletadója Finnország, 1911-ben hazatért. Ekkor tervezte meg és kezdte felépíteni műteremházát Tarvaspääben. Ez sok időt és energiát vont el tőle. Szintén ebben az időben (1911-15) töltötte be a Finn Művészeti Társaság (Suomen Taiteilijaseura) elnöki tisztét. Ebben a minőségében szembekerült a feltörekvő új művészgeneráció számos tagjával.
1914-ben kiállítása volt a Velencei Biennálén. A háború kitörése miatt a képek egy időre Olaszországban ragadtak. 1918-ban – fiával Jormával együtt – részt vett a polgárháborúban a fronton. 1919-ben Mannerheim marsall szárnysegédje lett. Mannerheim felkérte a hadsereg számára zászlók, kitüntetések és egyenruhák tervezésére.
1919-től haláláig a Kalevala Társaság (Kalevalaseura) alelnöke. A társaság legfőbb céljának tekintette hatalmas anyagot felölelő Nagy Kalevala (Suur-Kalevala) kiadását. Úgy döntöttek azonban, hogy előbb egy díszes rövidebb kiadást jelentnek meg; a Koru-Kalevalát, Gallen Kallela illusztrációival. Az 1922-ben megjelent művet a finn könyvművészet kimagasló alkotásának tekintik.
Részt vett a Finn Művészeti Akadémia (Suomen Taideakatemia) alapításában, melynek 1922-től elnöke volt. Ennek ellenére ismét hosszabb időre elhagyta Finnországot; 1923-ban az USA-ba költözött, ahová felesége és lánya is követte. Taosban (New Mexico) tanulmányozta az indián művészetet. Chicagoban hozzálátott a Nagy Kalevala illusztrációihoz. Ezt a munkát haláláig nem tudta befejezni. 1926-ban tért vissza Finnországba.
Utolsó nagy munkájaként megfestette a Finn Nemzeti Múzeum előcsarnokának freskóit. Ezek - egy kivétellel - az 1900-as párizsi világkiállítás finn pavilonjának híres freskóit ismétlik meg.
1931-ben koppenhágai előadóútján tüdőgyulladást kapott, és hazatérőben Stockholmban meghalt.
Síremléke Helsinkiben, a Hietaniemi temetőben áll. 1935-ben Helsinkiben nagy emlékkiállítást tartottak tiszteletére. Munkásságának megítélése ebben az időben vitákat váltott ki. Míg a nemzeti értékeket előtérbe helyező körök a legnagyobb finn festőnek tekintették, a modernisták meghaladottnak látták művészetét. Mai megítélése érzelemmentesebb és egyöntetűbben pozitív. Tarvaspää-i házában, 1961-ben nyílt meg a Gallen-Kallela Múzeum. Budapesten, a Duna-parton, az I. kerület, Lánchíd u. 17. előtti parkban áll Madarassy Walter munkája; Akseli Gallen-Kallela mészkő szobra.
A Jusélius Mauzóleum Poriban
Emlékműve a Lánchíd utcában
Gallen-Kallela igen termékeny művész volt, így az alábbi lista csak egy apró töredéke a teljes életműnek.
Fiú varjúval, eredeti cím: Poika ja varis, 1884, olaj , Ateneum, Helsinki
Démasquée, 1888, olaj, Ateneum, Helsinki
Fekete harkály, eredeti cím: Palokärki, 1893, gouache, Ateneum, Helsinki
A szampó kovácsolása, eredeti cím: Sammon taonta 1893, Ateneum, Helsinki
Vejnemöjnen elhagyja Finnországot, eredeti cím: Väinämöisen lähtö, 1893-1894, Hämeenlinnan taidemuseo
Symposion, 1894, olaj, Gösta Serlachius Art Foundation, Mänttä
Conceptio artis, 1894, gouache, Ateneum, Helsinki
Halálvirág, eredeti cím: Kalman kukka, 1895, színes fanyomat, Ateneum, Helsinki
Öregasszony macskával, eredeti cím: Akka ja kissa, 1885, olaj, Turun Taidemuseo, Turku
A szampó védői, eredeti cím: Sammon puolustus, 1896, tempera, Turun Taidemuseo, Turku
Önarckép, eredeti cím: Omakuva suoraan edestä",1897, grafika, Ateneum, Helsinki
A testvérgyilkos, eredeti cím: Velisurmaaja, 1897, tempera, Ateneum, Helsinki
Lemminkejnen anyja, eredeti cím: Lemminkäisen äiti, 1897, Ateneum, Helsinki
Kullervó átka, eredeti cím: Kullervon kirous, 1899, Ateneum, Helsinki
Erdei angyalgyökér, eredeti cím: Karhunputki, 1889, olaj, Ateneum, Helsinki
Aino triptichon, eredeti cím: Aino-taru, 1889-1891, olaj, Ateneum, Helsinki
Iris 1900, szék, fenyőfa, gyapjú, kézi hímzés, Museum of Art and design, Helsinki
Kullervó háborúba indul, eredeti cím: Kullervon sotaanlähtö, 1901, Ateneum, Helsinki
Az Alvilág folyóján, eredeti cím: Tuonelan joella, 1903, olaj, Ateneum, Helsinki
Ad Astra, 1907, Signe and Ane Gyllenberg Foundation, Villa Gyllenberg, Helsinki
A királyi vár Budapesten, 1908, olaj, Gallen-Kallela Múzeum, Espoo
Egy Duna-híd szobra, 1908, Gallen-Kallela Múzeum, Espoo
Mount Kenya, 1909, olaj, Ateneum, Helsinki
Phyllis Sjöström portréja, eredeti cím: Phyllis Sjöströmin muotokuva 1914, olaj, Magángyűjtemény
Öreg finn férfi feje, 1889, ceruza, Szépművészeti Múzeum, Budapest
A boldogok, 1895, ceruza, Szépművészeti Múzeum, Budapest
Ülő férfi, 1897, kréta, Szépművészeti Múzeum, Budapest
Síelő, 1900, ceruza, Szépművészeti Múzeum, Budapest
Tájkép, 1901, toll, tus, Szépművészeti Múzeum, Budapest
Fiatal leány, 1902, kréta, vízfestmény, Szépművészeti Múzeum, Budapest
Fiatal faun, 1904, olaj, Szépművészeti Múzeum, Budapest
Maxim Gorkij arcképe, 1906, ceruza, Szépművészeti Múzeum, Budapest
Gellért-hegy a Duna-parti Corso Kávéház felől nézve, 1908, olajvázlat, Szépművészeti Múzeum, Budapest
Márciusi este a Gellért-hegyi Majovszky-villa kertjében, 1908, vízfestmény, Szépművészeti Múzeum, Budapest
Tavasz, Juselius Mauzóleum freskóján, 1903
A Finn Nemzeti Múzeum freskói
Gallen-Kallela, Kirsti. Isäni Akseli Gallen-Kallela : 1, 2. kiadás (finn nyelven), Porvoo: WSOY (1965)
Gallen-Kallela, Kirsti. Isäni Akseli Gallen-Kallela : 2. osa: elämää isän mukana, 2. kiadás (finn nyelven), Porvoo: WSOY (1965)
Koós, Judith. Finlandia. Budapest: Helikon, 77-111. o.. ISBN 963 208 7380
Biografiakeskus - Finn életrajz-gyűjtemény
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Akseli_Gallen-Kallela&oldid=24805653”
Utoljára szerkesztve 2022. március 28., 13:06-kor
A lap utolsó módosítása: 2022. március 28., 13:06
A lap szövege CC BY-SA 3.0 alatt érhető el, ha nincs külön jelölve.