hu cs hu hu hu hu hu cs cs hu cs en hu hu hu hu en hu hu zh hu en hu sv hu en hu fr hu hu hu hu en hu fr hbs_lat hu hu hu pt hu nds de hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en cs de hu hu hu ca hu en fr en de en en fr zh hu hu da ca hu hu hbs_lat en pl zh zh en zh zh fr de fr oc fr sv fr fr fr fr oc oc fr oc oc oc la oc oc fr fr ca fr fr fr fr oc oc fr fr oc fr fr hu hu fr fr fr fr oc fr oc de oc oc oc ar ca oc oc oc oc oc fr oc ca oc en fr fr oc fr en en fr oc fr fr oc oc de oc fr oc ca fr fr oc de fr fr oc fr de oc es fr fr oc oc fr zh hu hu fr oc fr da fr fr ca ca oc fr oc en it de fr es fr de war fr fr en oc pt ca oc fr ca en ca oc hu pt ca pt es de ja es es es pt en fr es es nb pt pt pt hu hu ca ca es ca fr fr en de ca hu pt bg pt pt pt ca hu et et fi et sv sv fi fr hu hu hu hu en it de fr nl es en hu sv sv cs fr sv fr sv ms fr pl pl en en de zh da ms ms zh hu en id fi nl sv ca gl sv hu hu pl en sv en sv en fi ca en id hu en en hu fi pt ja pt pt en pt pt nl sv ast sv vi hu hu fr oc fr oc fr de fr oc oc fr oc fr de de fr it it it fr fr fr en en en de fr fr fr fr ca de eu ca fr nl fr fr en it ru hu en sv en en de en sv en en zh fr nl ru ru ru en en en fr hu pl en hu en de hu hu hu hu hu hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
DSA Motorkocsi 1–5 – Wikipédia
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. augusztus 22.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
Ganz VI JmR 150/185[4]
II o.: 43 db
A Duna–Száva–Adria Vasút (DSA vagy DSzAV) Motorkocsi 1–5 pályaszámú, később MÁV Bmot 415—417 és 432—433 pályaszámú A 1 tengelyelrendezésű dízel-mechanikus könnyű motorkocsi volt. A Ganz és Társa gyártotta Budapesten 1926. és 1931. között.
3 Soruk a második világháború alatt és után
A DSA-nál az 1925-ben és 1926-ban beszerzett három sínautóbusz üzemeltetése minden várakozást fölülmúlóan sikeres volt, így a vasút vezetése a Ganz gyárral tárgyalásokat kezdett dízelmotorkocsik beszerzéséről. 1927-ben a tárgyalások három motor- és egy motor mellékkocsi megrendelését eredményezték. A motorkocsik 1928 májusára elkészültek és azokat a DSA Motorkocsi 1–3 pályaszámokkal látta el. A kocsikba a Ganz erőforrásként a gyár VI Jk 130 típusú Ganz-Jendrassik dízelmotorját építette be. A motorkocsikat június hónapban sikeres futópróba után Nagykanizsára állomásították és a hónap végén menetrendszerű forgalomba állították. Az új járművek kezdetben a Nagykanizsa–Zalaegerszeg, Nagykanizsa–Gyékényes és –Barcs viszonylatban jártak, majd az 1928–1929-es téli menetrendben – az eredeti terveknek megfelelően - a Budapest Déli–Balatonfüred vonalon teljesítettek szolgálatot gyorsmotorkocsi üzemben. A kocsik a későbbiekben több vonalon is megfordultak. A kedvező üzemi tapasztalatok hatására 1930-ban a DSA újabb 2 db motorkocsit rendelt a Ganz gyártól a korábbiakkal megegyező kivitelben. Az új kocsikat a gyár 1931-ben szállította. Ezekbe a járművekbe azonban már nem a korábbiakban alkalmazott, hanem a sorozatgyártásra alkalmas új, erősebb VI JmR 150/185 típusú dízelmotort építették be. (1932-ben főjavításon az előző sorozat motorjait is ilyenekre cserélték.) A DSA két újabb motorkocsinak a Motorkocsi 4 és 5 pályaszámokat adta. 1932-ben a DSA-t államosították, vonalait és járműparkját a MÁV vette át. A motorkocsik közül az 1925–1926-ban gyártottak a Bmot 415-417, a későbbi kettő pedig a Bmot 432-433 pályaszámokat kapták, ám az aranysárga DSA jelzés még évekig olvasható volt rajtuk.
1937-ben a MÁV vezetése a Balatonalmádi Fürdő és Építő Rt. MÁV Igazgatósághoz benyújtott kifogása után – mely szerint „az 1935-ben a Győr-Balaton-i vonalon közlekedtetett 2.o. motorkocsi ülései fapadosak” az öt motorkocsi faléc üléseit a MÁV Dunakeszi főműhelyében laticellel párnázott ülésekre cseréltette.
A motorkocsik erőforrása a Ganz gyár VI Jk 130 típusú, 72 LE teljesítményű Ganz–Jendrassik dízelmotorja volt (a típusjelben a VI a hengerszámot, a 130 a hengerfurat mm-ben mért átmérőjét jelenti. Ez a jelölési rendszer a gyárnál a későbbiekben is megmaradt). A MÁV kéttengelyes benzinmotorkocsijaival megegyező négyfokozatú sebességváltó a motorral közös kereten az alváz alá volt függesztve. Az irányváltóval egybeépített tengelyhajtás a hajtótengely síkjába került.
A motorkocsi mindkét végén vezérállás került kialakításra a motorkocsi vezetéséhez. Az utastérben 43 átbillenthető háttámlájú ülést helyeztek el, így az utasok mindig a menetiránnyal szemben foglaltak helyet. A kocsik peronjait üvegablakos válaszfalak választották el az utastértől.
A motor hűtője a kocsi két végén került elhelyezésre jellegzetes külsőt kölcsönözve a motorkocsiknak. Innen ragadt rájuk a „disznóorrú” jelző. A motorkocsik futóműve a vasúti előírások szerint szabadon beálló volt. A tapasztalatok szerint ez a motorkocsi 60 km/h sebességnél „nyugtalan”, 75 km/h-nál pedig „tűrhetetlen” futását eredményezte. Miután kísérletképpen a tengelyek szabad játékát megszüntették a kocsik futása nyugodttá vált. Habár ez ellenkezett a vasúti előírásokkal, az eredmény mégis a módszer jogosságát igazolta.
A DSA első motorkocsijaival a Ganz-Jendrassik motor elindult a világhír felé, egyben megbecsülést szerezve a magyar mérnököknek, munkásoknak és iparnak.
Soruk a második világháború alatt és után[szerkesztés]
A MÁV 1944 januári állaglistája szerint az öt motorkocsi Székesfehérvárhoz tartozott. Az 1945 június 7-i felmérés szerint a Bmot 415 és 417 Győrben, a 416 Dombóváron volt. A többi volt DSA motorkocsiról nem történik említés.
A Bmot 433 a háború alatt kiégett, majd a Csehszlovák Államvasutak helyreállította és szakszolgálati kocsiként használta.
A kocsik további sorsa alig ismert. Egy 1947-es fűtőházi jelentés szerint a négy motorkocsi közül csak egy, feltehetőleg a Bmot 416 számú üzemel, a másik három javíthatatlanul félreállított. 1950-ben a Bmot 415-417 és 432 a Keleti pályaudvarhoz tartoztak. Egy 1952-es irat szerint felújításra vártak. A felújítás helyett azonban 1955-ben és 1956-ban mellékkocsikká építették át őket.
Kép a motorkocsiról[halott link]
↑ Ganz VI Jk 130 típusú dízelmotorral
↑ Ganz VI JmR 150/185 típusú dízelmotorral
↑ A Motorkocsi 1–3 pályaszámoknál.
↑ A Motorkocsi 4–5 pályasázmoknál, később mindegyik példánynál.
Szécsey István. Ganz mellékvonali motorkocsik és pótkocsik. Magyar Államvasutak Rt. (2001). ISBN 963-7085-74-2
Lányi Ernő, Lovász István, Mohay László, Szontagh Gáspár és Villányi György.szerk.: Dr. Czére Béla és Dr. Vaszkó Ákos: Nagyvasúti vontatójárművek Magyarországon. Budapest: Közlekedési Múzeum (1985.). ISBN 963-552-161-8
Normál nyomtávolságú vontató járművek
Keskeny nyomtávolságú vontató járművek
1 Amennyiben nem a MÁV, hanem valamely iparvasút üzemelteti.
magyarországi mozdonyok és motorkocsik becenevei
Vasútportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=DSA_Motorkocsi_1–5&oldid=25197815”
Minden szócikk halott külső hivatkozásokkal
Szócikkek halott külső hivatkozásokkal 2018 novemberéből
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2022. augusztus 22., 06:23
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.