hu sk hu hu hu hu hu sk hu sk hu hu hu hu hu fr hu fr hu hu fr hu en cs de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu ru hu pl hu sk hu hu hu hu hu sk hu en cs de hu hu hu hu hu pl hu hu hu hu hu hu hu et sv sv hu hu hu hu hu hu hu et sv sv hu et hu pl hu hu hu en cs de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu fr en en en en sv hu hu hu hu hu sk sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en nl de an ar arz en az ku uz bcl de lt en ru sv bg bn bo br hbs_lat uk ca en mhr mzn hbs_lat cy da de el eo es et eu fa fi et fr en fy ja nds lt gn ms gu de ku he hi tl hbs_lat hy it id en es is it ja fr sv ka en kk ko hi cs it it lb it it fi fr lt lv en en ms en ml be ms es my ru nds nl nb nb fr it or pa pl pms pnb ps pt io ro ru ru bxr jbo en hbs_lat si en sk sl sq hbs_lat sv hu ta te th ceb tr oc tyv fy ur uz vi pl zh xmf he zh zh fr zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2021. augusztus 22.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
Jin-jang ·  motizmus ·  neokonfucianizmus
Négy könyv ·  Öt klasszikus
Három kommentár ·  Tizenhárom klasszikus
Konfuciusz ·  Menciusz · Hszün-ce ·  Tung Csung-su
Han Jü ·  Li Ao · Csou Tun-ji · Sao Jung · Csang Caj · Cseng Hao · Cseng Ji · Csu Hszi ·  Vang Jang-ming
tien-ming · zsen ·  ji ·  li ·  hsziao ·  csung
A konfucianizmus egy filozófiai iskola, illetve átfogó eszmerendszer, melyet alapítójáról, Konfuciuszról neveztek el. A kínai nevének (儒家思想, pinjin rújiā sīxiǎng) jelentése: az írástudók tanítása, iskolája.
3.1 Az Öt klasszikus (wu king)
3.2 A Négy könyv (sishu, sze-su)
A konfucianizmus nem vallás, inkább etikai tanítás.[1] Más vallásokkal ellentétben itt nem találunk hierarchikus vallási szervezetet, sem papokat. A követőinek csupán a dzsúk (→ csün-ce) a hivatalos elöljáróik.[1]
A konfucianizmusnál még az erkölcsi elveknek is inkább a Föld igazságos rendjének a megteremtése, mintsem az isteni parancsnak való engedelmesség a célja. Az erkölcs tehát nem valamiféle elvont erő akaratán, hanem a gyakorlatiasságon és alkalmazhatóságon alapul.[1]
A konfuciánus etikára jellemző az erények előmozdítása, amelyek közül az öt állandó: [2]
zsen (ren) (仁, jóindulat, emberség);
jí (义; 義 igazság ; igazságosság);
li (礼; 禮, szertartásosság);
Ezeket kísérik a következők: hűség, kegyesség, igazság, testvéri szeretet, jen (felebaráti szeretet) stb. A bölcsességet csak úgy lehet elérni, ha az egyén folyamatosan figyeli a társadalomban az élet szabályait.[1]
Konfuciusz Lu fejedelemségben, Zou városában (a mai Santung tartomány területén) született i. e. 551-ben, és i. e. 479-ben halt meg Csüfuban, Lu fejedelemség fővárosában, ahol idős korában telepedett le, és alapította meg iskoláját. Konfuciusz közvetlen utódait a mai napig számontartják és számos templomot emeltek tiszteletére.
Konfuciusz szemben állt a taoizmussal, bár az ő világképének középpontjában is a tao áll. Szerinte a taónak nincs mágikus ereje, a tao végzetszerű hatalom, amelyet emberi erő nem befolyásolhat. A tao az emberi magatartást is megszabja. Kívánatos vonásoknak tartja: a jóságot, igazságot, fegyelmezettséget, értelmességet és őszinteséget. A tao, mint örök erkölcsi törvény, benne él az emberben, ezért az ember természeténél fogva jó. Ez az eredeti állapot azonban megbomlott, helyreállításához az erkölcsi követelmények betartása mellett az ősi vallásos szertartások gyakorlására is szükség van. Különösen nagy hangsúlyt fektet az ősök tiszteletére, ami meghatározta a konfucianizmus fő erkölcsi tanításait is. Ezek: a fiú köteles megadni az illő tiszteletet az apjának, a fiatalabb testvér tisztelettel és alázattal tartozik az idősebb testvérnek, a feleség köteles megadni a tiszteletet a férjnek, az ifjabb barát az idősebbnek, az alattvaló a felettesnek, és mindenki köteles magát alávetni a császárnak.
A Kr. e. 3. század végén Kína első császára, Csin Si Huang-ti fellépett a konfuciánus tanításokkal szemben, mert az gátat vetett hatalma abszolút kibontakoztatásának. A hatalomra kerülő Han-dinasztia vette pártfogásába a tanítást, sőt államideológiává tette. Konfuciusz tanításai 1911-ig, a császárkor végéig megőrizték államideológia jellegüket.
Bővebben: Négy könyv és öt klasszikus
Konfuciusz tudós volt, aki az ókori hagyományokat tiszta és hamisítatlan formában akarta átadni az utódoknak, továbbá morálfilozófus, aki mind az egyén élete, mind az állam kormányzása számára örök normákat tanított. Ebből következően a konfuciánus iskola mértékadó iratai tartalmaznak olyan szövegeket, amelyek korábbi időkből származnak, és Konfuciusz és tanítványai csupán összegyűjtötték, rendezték, közreadták őket, valamint olyanokat, amelyeket Konfuciusz – pontosabban követői – maguk írtak. Az általánosan mértékadónak elfogadott könyvek két csoportra oszthatók: a kanonikus szövegekre, amelyeket állítólag maga Konfuciusz dolgozott ki, és a klasszikus szövegekre, amelyeket Konfuciusz közvetlen vagy közvetett tanítványai jegyeztek le.
Az Öt klasszikus (wu king)[szerkesztés]
Ji csing, a Változások könyve: ez állítólag Fu-hszi mitikus császárra (i. e. 2950 körül) visszanyúló, másoktól kiegészített és sok tudós által magyarázott misztikus mű, amely a természetfeletti hatalmakkal és azok egymáshoz való kapcsolatával foglalkozik, s főként jóslási célokat szolgál.
Shi jing (Si king), a Dalok könyve: 305 régi dalból álló gyűjtemény, amelyet Konfuciusz állított össze nagyobb anyagból.
Shu jing (Su king), az Írások könyve. Ez statútumokat, rendeleteket, nyilatkozatokat és más dokumentumokat tartalmaz, Jao császár korától (i. e. 2350) egészen a Csin-dinasztiából való Mu herceg koráig.
Chunqiu (Csun-csiu), a Tavasz és ősz krónika, Konfuciusz szülőföldje, Lu történetéről írott műve, amelyben morális bírálatot mond az eseményekről.
Li ji (Li ki), a Szertartások feljegyzései. A legkülönfélébb vallási és társadalmi szertartásokkal foglalkozik. A Han-dinasztia idején szerkesztett kompiláció, amely azonban részben Konfuciusz iskolájából származó feljegyzéseken alapul.
A modern sinológia feltételezi, hogy a Változások könyvének legősibb rétegei az i. e. 7. századból származnak, a mű a mai formáját azonban csak az i. e. 2. században nyerte el. A Dalok könyvének keletkezési idejét az i. e. 8-6. századra teszik, az Írások könyve állítólag csak részben nyúlik vissza az i. e. 11-6. századig; sok részletét ui., habár régi töredékek felhasználásával, de csak az i. sz. 4. században fogalmazták meg, régies stílust utánozva.
A Négy könyv (sishu, sze-su)[szerkesztés]
Beszélgetések és mondások (Lun jü (Lun yu)): Konfuciusz tanítványaival folytatott beszélgetései.
A nagy tanítás (Ta hszüe (Da xue)): rövid, valószínűleg részben Konfuciusztól származó erkölcsi értekezés.
A közép mozdulatlansága (Csung jung (Zhong yong)): részben Konfuciusz kijelentésein alapuló, részben unokája műve; a belső kiegyensúlyozottság állapotával foglalkozik; azt a bölcsnek mindig meg kell őriznie.
Meng-ce (Mengzi) (Meng-ce (Mengzi)): Menciusz (i. e. 372–289) tanításait tartalmazó mű, amely Konfuciusz tanításainak kibontása, továbbfejlesztése.
Ezekhez a kanonikus és klasszikus művekhez egy sor más írás, valamint gazdag kommentárirodalom járul.
Kasznár Attila: A konfuciánus filozófia mint nagyhatalmi bázis
↑ a b c d Luís Borrás: A világ vallásainak atlasza (2004)
↑ Runes, Dagobert D., ed. (1983). Dictionary of philosophy
Négy könyv és öt klasszikus
Nézd meg a konfucianizmus címszót a Wikiszótárban!
Tavasz és ősz krónika
Er ja (Er ya)
Filozófiaportál ·  kategória lista ·
a filozófia története: ókori filozófia (hellenisztikus, sztoikus)  ·  középkori filozófia (skolasztikus)  ·  újkori filozófia ·  kortárs filozófia
arab filozófia  ·  ind filozófia ·  keleti filozófia ·  kínai filozófia ·  nyugati filozófia ·  zsidó filozófia ·
filozófusok listája ·  magyar filozófusok listája ·  francia filozófusok listája ·  német filozófusok listája  ·  ateista gondolkodók listája ·  filozófiai témájú lapok listája
esztétika ·  etika ·  episztemológia ·  jogfilozófia · logika  ·  metafizika ·  politikafilozófia ·  nyelvfilozófia ·  természetfilozófia ·  tudományfilozófia ·  vallásfilozófia
nevelésfilozófia ·  földrajzfilozófia ·  történelemfilozófia ·  filozófiai antropológia ·  irodalomfilozófia ·  matematikafilozófia ·  elmefilozófia ·  metafilozófia ·  fizikafilozófia ·  pszichológiafilozófia ·  technológiafilozófia ·  a háború filozófiája
analitikus filozófia ·  arisztotelianizmus ·  kontinentális filozófia ·  nominalizmus ·  deontológia ·  dialektikus materializmus ·  dualizmus ·  egzisztencializmus ·  empirizmus ·  epikureizmus ·  hegelianizmus ·  hermeneutika ·  humanizmus ·  idealizmus ·  logikai pozitivizmus ·  marxizmus ·  materializmus ·  monizmus ·  Naturalizmus ·  neoplatonizmus ·  nihilizmus ·  fenomenológia ·  platonizmus ·  pozitivizmus ·  posztmodern filozófia ·  pragmatizmus ·  preszókratikus filozófia ·  racionalizmus ·  realizmus ·  relativizmus ·  skolasztika ·  szkepticizmus ·  sztoikus filozófia ·  strukturalizmus ·  utilitarizmus
Filozófia az interneten: az ELTE filozófia szakos hallgatóinak oldala ·  Filozófia.lap.hu ·  Gondolkodom.hu ·  a Stanfordi Egyetem enciklopédiája
Vallásportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Konfucianizmus&oldid=24147018”
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2021. augusztus 22., 11:07
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.