hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu en hu hu en en en hu en en ja en en en en cs en en sv fr de de fr fr fr sv en fr en ja fr de fr es nb fr de en en sv de de fr en fr it fr de en fr hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en en sk hu hu hu hu hu hu hu en en sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu en en sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu en en sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu en en sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu en en sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu en en sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu en en sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu en en sk hu hu hu hu hu en hu hu hu hu en en sk hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu it hu hu hu hu hu hu hu hu ca hu hu ro hu en hu hu hu hu hu de hu hu hu ca hu hu he hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu nb hu hu hu en hu hu hu en en
december 2016 - Fekete Attila Fattila Fotóblog
köznapi képek kavalkádja – a képek csak írásos engedélyemmel használhatók fel!
Ha értesítést akarsz kapni az új képekről, avagy már nem akarod látni, írd le a címed
Leave This Blank: Leave This Blank Too: Do Not Change This:
Sziámi simogató a Dömörkapu Rengetegben
B.Nagy Éva - Cirkuszt a népnek
B.Nagy Éva - Vihar előtt
B.Nagy Éva - Nagy szárazság idején
B.Nagy Éva - Borong a nap
B.Nagy Éva - Európa csendes
Mit ér a zokogás? Úgyis meghal a nyár.
Úgyis meghal az év.
Pár hétre még talán kijő a napsugár…
Az is csak haladék.
Oly rövid az út!
Bennünk lakik a halál s levegővé
porló percekké őrli napjainkat,
és ha, a múltba látva, sejtjük is,
hogy évezredek szellemei mind
agyunkban kisértenek, az ilyen
jövő, ha lesz is, mit ér?
Túl az üvegen a szépek és gazdagok,
Egymásba harapva, mint a fej és a farok…
Kicsi Mammon, minden körülötted forog.
Az idő újra vigyorog,
Elrepül az ész, messze csavarog.
Nemsokára mi is meghalunk, minket is csak egy kis ideig szeretnek még, aztán elfelejtenek. De a szeretetnek ez teljesen elegendő. A szeretet minden megnyilvánulása visszahull a szeretetre, amelyből fakad. Annak, aki szeret, nincsen szüksége arra, hogy emlékezzenek rá. Van az elevenek országa meg a holtak országa, s a híd a szeretet; csak az marad meg, az az élet egyetlen értelme.
tud-e melegséget remélni menekültek menhelyére?
a szeretet hídja teszi járhatóvá.
ez a lakás már nem lesz
van ki- és bejelentőlapom,
a régi lakást én most itt hagyom.
Lelkem kilép az álom fürdejéből
Kilép az álmok sötét erdejéből
s egy dombra száll, egy kedves dombra száll.
És így néz széllyel hajnala hegyérül
Húztam már az igát kegyetlenül.
Átkozd meg a várost és menekülj,
sírtam fel, s mit az irigy munka tilt,
őt hívogattam, az eltűnt Idillt.
Torták, rózsák, égő gyertyák
S néhány szívből jövő kívánság
Ha elmúltál már ennyi meg ennyi
Nem kell azt úgy a szívedre venni!
Az első kereszt a gyerekkor keresztje. Félelemből és bizalomból ácsolták. Mérete nem nagyobb egy kitárt karú gyermeknél. De épp ettől kereszt: testünkre és lelkünkre szabott ellentmondás. Lényege szerint se nagyobb, se kisebb a későbbieknél. Emberszabású és embertelen. A „boldog gyermekkor” puszta önámítás.
Oldal 1 Oldal 2 Következő oldal
Proudly powered by WordPress
Copy Protected by Chetan's WP-Copyprotect.