hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en cs de hu hu hu hu fr hu hu sk hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu fr hu fr hu hu ms hu hu hu hu hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en ar br ca hbs_lat cy da de eo es eu fa fi fr he hbs_lat hy id it ja kk ta ko it it lt nl nb fr pl pt ro ru hbs_lat sk hbs_lat sv tr fy uz zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2018. február 9.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
Az aurignaci típusú kultúrák elterjedése az ismert lelőhelyek alapján
Aurignaci véset (valószínűleg női vénuszdomb ábrázolása) a franciaországi Savignac-de-Miremont közeléből
Jellegzetes aurignaci rajzok és kisplasztikák
Az aurignaci kultúra Európa és Délnyugat-Ázsia régészeti kultúrája. Nevét első lelőhelyéről (típuskultúra), a dél-franciaországi Aurignac település mellett feltárt leletegyüttesről kapta. Ezt 1852-ben Édouard Lartet francia őslénykutató fedezte fel. A kultúrához besorolt leletek legkorábbi képviselői 40–36 000 évvel ezelőttiek, az utolsó ilyen jellegű leletek 28–26 000 évesek. Az aurignaci típusú kultúrák az őskőkorszak utolsó periódusának, a felső paleolitikumnak kezdeti szakaszára esnek. Megelőző kultúrája a mousteri, követője pedig a gravetti. Közép- és kelet-európai változata a szeleta-kultúra.
Az aurignaci eszköztár pengeszerű kőeszközökből (kések, kaparók, szilánkeszközök) és vésett-faragott csonteszközökből állt. Kő- és csonthegyű lándzsákat, kővel vagy mamutagyarból faragott golyóval nehezített pányvát használtak vadászfegyverként. Számos lelet tömegvadászatokra utal, ahol a nagyvadak (például lovak) teljes csordáit semmisítették meg. Solutréen falu mellett egy lelőhelyen 40-100 000 ló csontvázát tartalmazó réteget tártak fel. Veremrendszereket ástak a vadak itatóhelyre vezető csapásai mentén.
Halottaikat sokszor guggoló testtartásban, magas halmok alá temették. Más módszer volt a sekély gödrökben magzati pózban temetés, valamint sziklapárkányok alatti, nagyobb kőlapokkal vagy mamutlapockával betakart temetés. A testet általában vörös okkerral festették meg. Ennek oka vitatott, általánosan elfogadott magyarázat szerint az élet színét adták nekik. Más magyarázat szerint a pusztító tűz színével az elhunyt visszatértét kívánták megakadályozni.
Az aurignaci típusú kultúrákhoz kapcsolódnak a nagyarányú művészeti tevékenységek kezdetei, a barlangrajzok kora (Chauvet-barlang, Altamira-barlang, Lascaux-i barlang, stb.). A legkorábbi ilyen jellegű barlangrajzok Észak-Spanyolországból és Dél-Franciaországból származnak.
Az aurignaci kultúra olyan mértékben a neandervölgyi ember létének utolsó szakaszában jött létre, hogy ahol embercsont-leletek nem kerültek elő, ott nehéz meghatározni a késő-neandervölgyi és a kora-aurignaci közötti határt. Az 1990-es évekig úgy gondolták, hogy a neandervölgyiek egyáltalán nem alkottak művészi jelleggel, nem alkalmaztak testdíszítést és nem voltak zeneszerszámaik. Mára ennek az ellenkezője egyértelműen bebizonyosodott, de még mindig nem megoldott kérdés, hogy a késő-neandervölgyiek művészete önálló fejlemény-e, hatott-e az aurignaci fejlődésre, vagy éppen ellenkezőleg, az aurignaci emberek eszköztára és művészete hatott az utolsó neandervölgyiekre.
A legősibb bálványok 35 000 évvel ezelőtt keletkeztek (például a willendorfi vénusz), abban az időszakban, amikor az aurignaci és neandervölgyi emberek együtt éltek.
Wolf, Josef. Az őskori ember. Gondolat K. (1981). ISBN 963-280-666-2
szerk.: Salvat Editores: A művészet kezdetei. Corvina K. (1990). ISBN 963-13-2888-0
Augusta, Josef. Az ősember tábortüzeinél. Madách Bratislava K. (1966)
Randall White (1989). „Képi gondolkodás a jégkorban”. Scientific American (magyar kiadás) (9), 66-73. o.
Bábony  ·  Charentien  ·  Jankovich  ·  Moustier  ·  Szeleta korai szakasz
Aurignac  ·  Gravetti  ·  Szeleta késői szakasz
Dunai-tardenoisi  ·  Jászság  ·  Levélhegyes
Alföldi vonaldíszes kerámia (Bükk  ·  Szakálhát  ·  Tiszadob)  ·  Dunántúli vonaldíszes kerámia (Sopot-Bicske  ·  Zseliz)
Herpály-Csőszhalom  ·  Lengyel I.-II.  ·  Tisza
Lengyel III.  ·  Tiszapolgár
Balaton-Lasinja  ·  Bodrogkeresztúr  ·  Hunyadihalom  ·  Ludanice  ·  Tűzdelt barázdás kerámia
Báden-Pécel  ·  Boleráz  ·  Gödörsíros kurgán  ·  Kosztolác  ·  Protonoleráz  ·  Vučedol
Harangedényes  ·  Hatvan  ·  Kisapostag  ·  Makó  ·  Nagyrév  ·  Nyírség  ·  Somogyvár-Vinkovci
Berkesz-Felsőszőcs ·  Füzesabony  ·  Gáta-Wieselburg  · Gyulavarsánd  ·  Hatvan  ·  Kisapostag  ·  Magyarád  ·  Maros/Perjámos  ·  Mészbetétes kerámia  ·  Nagyrév  ·  Ottomány  ·  Vatya
Berkesz-Felsőszőcs  ·  Gáva  ·  Halomsíros  ·  Kyjatice  ·  Piliny  ·  Urnamezős
Késő vaskor (La Tène-kor)
kelták  ·  pannonok  ·  dákok
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Aurignaci_kultúra&oldid=19603653”
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2018. február 9., 22:55
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.