hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu cs hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu es hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en cs de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu fr ru hu hu nb en de en hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
Lovik Károly (író) – Wikipédia
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. február 4.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
Ez a szócikk az íróról, lószakértőről szól. Hasonló címmel lásd még: Lovik Károly (egyértelműsítő lap).
1915. április 19. (41 évesen)
próza, regény, elbeszélés, novella, cikk, tárca, tanulmány
A Wikimédia Commons tartalmaz Lovik Károly témájú médiaállományokat.
Lovik Károly (Budapest, 1874. március 9. – Budapest, 1915. április 19.[1]) magyar író, újságíró, szabadkőműves, neves lószakértő.
1874-ben született Budapesten, egy Bálvány utcai házban. Korán árvaságra jutott, gyermekkorát eperjesi rokonságánál töltötte, majd ifjúként Kolozsvárott volt joghallgató. 1893-tól hírlapíró. 1898-ban felvették a Demokratia páholyba, amelynek hosszú időn keresztül aktív tagja volt. 1904-ben Kapus nevű lovával megnyerte az akkor nemzetközi lóversenyéletben is fontos Szent István-díjat. 1911-ben a Magyar Tudományos Akadémia a Vándormadár című regényét a Péczely-díjjal tüntette ki. Haláláig a Kiss József szerkesztette A Hét című folyóirat munkatársa.
Lovik Mikszáthon keresztül kapcsolódik a magyar elbeszélő hagyományokhoz. A romantikához közelálló ábrázolásmód elsősorban regényeire jellemző, bár első regénye, a Doktor Pogány egy kritikai realista mű, mely egy orvosnő reménytelen küzdelméről szól a női lét és munka társadalmi megbecsüléséért.
Bár regényei igen jól megírtak, nemzedéke java terméséhez tartoznak, igazi értékei novelláiban találhatók. Novelláskötetei olyan körképét adják kora úri világának, amely egyben ítélet is erről az életformáról.
Regényeiben és elbeszéléseiben a kor jellegzetes figurái sorakoznak: megalázott kishivatalnokok, agarászó vidéki dzsentrik, zsugori háztulajdonosok, kicsapongó szépasszonyok, unatkozó katonatisztek. Ábrázolásmódjában, epikai „valószerűség-felfogásában” a realizmus és az újromanticizmus között helyezkedik el.
Utolsó műve a korai halála miatt félbemaradt Görgey regény részlete.
A két háború között még megjelent egy-két posztumusz kötete, de utána lényegében elfelejtették. Az 1970-es években Illés Endre fedezte fel, majd az ezredforduló környékén jelentek meg újra a művei.
Szülei: Lovik Adolf (1830-1883)[2] jogtudós és Radler Mária voltak. Első felesége 1899–1910 között Somló Emma színésznő,[3][4] második felesége 1910-től Loschitz Juliska volt. Első feleségétől született két gyermeke: 1899-ben Károly és 1901-ben Juliska[5] (más forrás szerint a lánya a Milka (Kamilla) nevet viselte,[6] későbbi forrás Gizella néven említi.[7] Két testvére volt: Lovik Mariska és Lovik Béla.[1]
Leveles láda. Elbeszélések; Singer-Wolfner, Bp., 1901 (Színes Könyvek)
Doktor Pogány. Regény; Magyar Hírlap, Bp., 1902
A leányvári boszorkány. Regény; Singer és Wolfner, Bp., 1904 (Vidám könyvek)
A fecske meg a veréb (elbeszélések, 1905)
Őszi rózsa; Singer-Wolfner, Bp., 1907 (Modern magyar könyvtár)
A kertelő agár. Regény; Singer és Wolfner, Bp., 1907 (Egyetemes regénytár XXVI.)
Az arany polgár. Regény; Singer-Wolfner, Bp., 1908
Vándormadár. Regény; Singer-Wolfner, Bp., 1909 (Modern magyar könyvtár)
A leányvári boszorkány. Regény; Singer és Wolfner, Bp., 1910
Egy barátságos ház története. Regény; Singer és Wolfner, Bp., 1911 (Modern magyar könyvtár)
A préda. Regény; Singer és Wolfner, Bp., 1911 (Modern magyar könyvtár)
Okosok és bolondok; Singer-Wolfner, Bp., 1911
A keresztúton; Singer-Wolfner, Bp., 1914
Egy elkésett lovag. Regényes följegyzések; Singer-Wolfner, Bp., 1915
Az arany kéz. Elbeszélések; Singer és Wolfner, Bp., 1918
Szergiusz és egyéb történetek; Lampel, Bp., 1920 (Magyar könyvtár)
Asszonyfej. Elbeszélések; Grill, Bp., 1926 (A toll mesterei)
A néma bűn. Válogatott elbeszélések; vál., bev. Illés Endre; Magvető, Bp., 1956
A kertelő agár; vál., utószó Illés Endre; Szépirodalmi, Bp., 1970 (Magyar elbeszélők)
Lovik Károly–Mészáros Tamás: Az aranypolgár; in: Az aranypolgár. Műsorok Pest-Buda egyesítésének 100. évfordulójára; NPI, Bp., 1973 (Színjátszók kiskönyvtára)
A kertelő agár (két regény, 1974)
A leányvári boszorkány (regény, 1990)
Egy elkésett lovag (regény, 1999)
Árnyéktánc (válogatott elbeszélések, 1999)
A lovassport története; Noran, Bp., 2000 (Századok legendái)
Der gerissene Windhund. Roman (A kertelő agár) / Der Goldbürger. Roman (Az aranypolgár); németre ford. Zachar Viktor; Kortina, Wien, 2008 (Literaturwunderland Ungarn)
Schöpflin Aladár: Magyar írók (1919)
Thurzó Gábor (szerk.): Ködlovagok (1942)
Szauder József, Magyar Csillag (1943)
Illés Endre: A lefegyverzett író (1956)
Rónay György, Irodalomtörténet (1958)
Korek Valéria: A századelő három mesternovellistája; Aurora, München, 1987 (Aurora kiskönyvek)
Thuróczy Gergely: Szecessziós stílusjegyek Lovik Károly Árnyéktánc című novellájában; In: Nyelv- és Irodalomtudományi Közlemények (Románia), 38. évf., 1994/2.
↑ a b Gyászjelentése
↑ Lovik Károly. Magyar Életrajzi Lexikon
↑ Somló Emma. mek.oszk.hu
↑  (1915. április 20.) „Lovik Károly meghalt”. Pesti Hrlap 37 (109), 14–15. o.
↑  (1924. március 22.) „Házasság”. 8 Órai Ujság 10 (69), 6. o.
↑  (1927. október 11.) „Halálozás”. 8 Órai Ujság 13 (230), 2. o.
Hegedűs Géza: A magyar irodalom arcképcsarnoka, Budapest, 1976
Lovik önéletrajza (Pesti Futár, VIII. évf. 370. szám, 1915. április 23. 13-14. o. )
Lovik Károly önéletrajza (Nyugat, 1915. 10. szám )
Magyar irodalmi lexikon, Budapest, 1965. (Főszerkesztő: Benedek Marcell)
Új magyar irodalmi lexikon II. (H–Ö). Főszerk. Péter László. Budapest: Akadémiai. 1994. ISBN 963-05-6806-3
dr. Gremsperger László és Gyeskó Ágnes: Ki kicsoda a magyar irodalomban, Budapest, 1996
Vigh Péter: Szabadkőműves (és) hívő, Lovik Károly és az eszmetörténeti labirintus, Kommentár, 2013/2, http://www.kommentar.info.hu/iras/2013_2/szabadkomuves_es_hivo_
Lovik Károly. Szabadkőműves Wiki. (Hozzáférés: 2013. február 24.)
Lovik Károly sírja a Kerepesi temetőben
19. századi magyar irodalom
Bessenyei György ·  Orczy Lőrinc ·  Gvadányi József ·  Dugonics András ·  Pálóczi Horváth Ádám
Kármán József ·  Csokonai Vitéz Mihály ·  Ányos Pál ·  Dayka Gábor
Csokonai Vitéz Mihály ·  Fazekas Mihály ·  Földi János
Kazinczy Ferenc ·  Kis János ·  Berzsenyi Dániel ·  Ungvárnémeti Tóth László ·  Kazinczy pesti triásza ·  Batsányi János ·  Verseghy Ferenc ·  Szentjóbi Szabó László ·  Rájnis József ·  Virág Benedek ·  Baróti Szabó Dávid ·  Révai Miklós
Kisfaludy Sándor ·  Katona József ·  Kisfaludy Károly ·  Kölcsey Ferenc
Alföld ·  Arany Trombita ·  Athenaeum ·  Aurora ·  Bolond Istók ·  Bolond Miska ·  Borsszem Jankó ·  Családi Kör ·  Csatár ·  Divatcsarnok ·  Egyetemes Philologiai Közlöny ·  Életképek ·  Ellenőr ·  Erdélyi Híradó ·  Erdélyi Múzeum ·  Figyelmező ·  Figyelő ·  Fővárosi Lapok ·  Gombostű ·  A Hét ·  Honderű ·  Irodalomtörténeti Közlemények ·  Jövő ·  Kalauz ·  Képes Családi Lapok ·  Koszorú ·  Kritikai Lapok ·  Magyar Nyelvőr ·  Magyar Posta ·  Magyar Sajtó ·  Magyar Sion ·  Magyar Színházi Lap ·  Magyar Világ ·  Magyarország ·  Magyarország és a Nagyvilág ·  Múlt és Jelen ·  Nemzet ·  Nagy Tükör ·  Nemzeti Újság ·  Nővilág ·  Nyelvtudományi Közlemények ·  Ország Tükre ·  Pesti Divatlap ·  Pesti Hirnök ·  Politikai Hetilap ·  Szépirodalmi Figyelő ·  Szépirodalmi Közlöny ·  Szépirodalmi Lapok ·  Színházi Látcső ·  Tolnai Világlapja ·  Trombita ·  Uránia ·  Új Magyar Múzeum ·  Az Üstökös ·  Vasárnapi Ujság
Budapesti Hírlap ·  Budapesti Híradó ·  Budapesti Közlöny ·  Budapesti Napló ·  Budapesti Szemle ·  A Hon ·  Pesti Napló ·  Pesti Hírlap (1841-1849) ·  Pesti Hírlap (1878–1944)
Kisfaludy Károly ·  Czuczor Gergely ·  Vörösmarty Mihály ·  Toldy Ferenc ·  Bajza József ·  Fáy András ·  Jósika Miklós ·  Garay János ·  Erdélyi János ·  Petőfi Sándor ·  Arany János ·  Tompa Mihály ·  Jókai Mór
Eötvös József ·  Fáy András ·  Jósika Miklós ·  Kemény Zsigmond
Széchenyi István ·  Wesselényi Miklós ·  Kossuth Lajos ·  Szalay László ·  Trefort Ágoston ·  Csengery Antal ·  Táncsics Mihály
Arany János ·  Tompa Mihály ·  Thaly Kálmán ·  Gyulai Pál ·  Salamon Ferenc ·  Greguss Ágost ·  petőfieskedők ·  Szigeti József ·  Eötvös Károly ·  Benedek Elek ·  Szabolcska Mihály
Vajda János ·  Reviczky Gyula ·  Komjáthy Jenő ·  Kiss József
a 19. második felében
Mikszáth Kálmán ·  Bródy Sándor ·  Petelei István ·  Papp Dániel ·  Thury Zoltán ·  Lovik Károly ·  Gozsdu Elek ·  Iványi Ödön ·  Justh Zsigmond ·  Ambrus Zoltán ·  Herczeg Ferenc ·  Tömörkény István ·  Gárdonyi Géza
ISNI: 0000 0000 8147 5219
Irodalomportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Lovik_Károly_(író)&oldid=24653528”
Forrásstatisztika/Új magyar irodalmi lexikon
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2022. február 4., 18:27
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.