hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu cs hu fr hu hu hu fr hu hu fr hu hu hu hu hu hu hu en cs de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu ku da ru ru cs en en en hu nl en en en hu cs hu en en en en en ca hu en en en en hu en en en en fr en hu en tr hu en ko hu en hu en hu en hu hu hu hu hu hu fr en en hu en hu en eu es en en en en fr en hu en hu en hu en en hu en en en ku da ru ru cs en en hu en cs en cs en hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hbs_lat hbs_lat hu hbs_lat hu hu it hu cs hu hu hu hu hu en hu hu hu cs fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en en en hu en cs de hu hu hu hu hu hu en en nl hu hu cs hu en hu hu hu hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu uk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu cs hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu sk hu hu hu hu hu hu cs hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu is vi hu hu hu hu eu hu ms en hu id sk cs hu hu hu hu hu hu cs hu hu hu hu hu hu hu hbs_lat hu hu hu hu hu hu hu it hu hu hu hu hu hu hu cs hu hu hu hu hbs_lat hu hu es hu hu es hu de hu hu hu hu hu hu hu hu fi hu eu hu hu ms id nl hu hu pt hu hu hu hu en hu hu hu pl en fr sl hu hu hu en hu hu fr en hu it hu en sk hu hu en hu hu hu cs hu cs cs eu hu es fr sv hu hu hu hu en hu hu hu id hu en hu hu en hu hu en hu hu pt hu hu hu hu en hbs_lat hu fr cs hu es hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu sk hu en sk hu hu tl ca hu sk de hu hu hu hu sk hu pl hu hu hu hu nl pl ceb hu hu hu hu hu en nb cs cs hu hu hu hu eo en hu hu hu cs hu jv hu hu hu hu hu hu sk eo ro hu en hu ga hu hu hu ms hu hu cs es hu hu en hu hu es hu hbs_lat pt hu hu hu hu hu de hu ca hu ca hu hu hu hu hu hu hu hu hu ga hu hu hu hu hu hu hu sk hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en new bn hbs_lat de eo es hi id km hi ml mr my nl pl pnb pt ru hbs_lat si hbs_lat th tr fy vi hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A buddhizmus időrend szerint – Wikipédia
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. május 5.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
Gautama Buddha · Neves buddhisták
Négy nemes igazság · Szamszára
Szenvedés · Középút · Éntelenség
Az öt halmaz · Karma · Üresség
Hat tökéletesség · Erkölcsi alapelvek
Nemes nyolcrétű ösvény · Szerzetesség
Théraváda · Páli · Mahájána
Hínajána · Kína · Vadzsrajána
India · Kína · Thaiföld · Japán
Burma · Srí Lankán · Laosz · Kambodzsa
Korea · Tajvan · Bhután · Mongólia
Oroszország · Európa · Magyarország
Afrika · Amerika · Ausztrália
Ennek a szócikknek az a célja, hogy a történelmi Buddha születésétől jelen korunkig végig vezesse a főbb történéseket kronológiai sorrendben.
2 Az alapítástól az időszámítás kezdetéig
Idővonal: Buddhista hagyományok fejlődése és terjedése (i.e. 450 körül – i.sz. 1300 körül)
( a selyemúton keresztül
Tangmi / Han-csuan Mi-cung
A buddhizmus terjedése a selyemúton
= Vegyes / szinkretikus
Az alapítástól az időszámítás kezdetéig[szerkesztés]
Egyes források i. e. 563-ra teszik Buddha születését, mások i. e. 624-re. A théraváda buddhista országokban ez utóbbi a használatos. Ez 61 évvel visszafelé átalakítja a következő táblázatot. Lásd Théraváda buddhizmus.
Nincs egyetértés a buddhista időszak alap dátumában, ugyanis két lehetséges dátum jelöli Buddha parinirvánáját: i. e. 544 és i. e. 483. Wilhelm Geiger német keletkutató szerint a Srí Lanka-i krónikák, a Dípavamsza és a Mahávamsza számít elsődleges forrásként az ókori Dél-Ázsia időrendjénél. Ők Asóka király felszentelését a parinirvána utáni 218. évre teszik. Csandragupta Maurja 56 évvel ezelőtt került a trónra, azaz 162 évvel a parinirvána után. Csandragupta koronázásának hozzávetőleges dátumáról tudva levő, hogy i. e. 321 köré tehető egy-két év eltéréssel (Megaszthenész ókori görög etnográfus írásaiból). Így a parinirvána i. e. 485 és i. e. 481 között kellett, hogy legyen - ez egybehangzik a mahájána dátummal, ami i. e. 483.[1]
Úgy tűnik, hogy a két felfogás közötti különbség III. Udaja (946–954 vagy 1007–1015) és Parakkama Pandja (kb. 1046–1048) Srí Lanka-i királyok idején történt, amikor rengeteg zúgolódás ment végbe az országban.[1]
i. e. 563: Gautama Sziddhártha, a leendő Buddha Lumbiniben született egy vezető királyi család sarjaként a Sakja királyságban, a mai Nepál területén.
i. e. 534: Sziddhártha herceg első alkalommal hagyja el a palotát és meglátja a négy gondolatébresztő látványt: egy öregembert, egy beteg embert, egy halott embert, és egy szent embert. Elképeszti az első három, hiszen nem ismerte addig sem az öregedést, sem a betegséget, sem a halált. Lenyűgözte őt a szent ember, aki feladta minden vagyonát. Ezután elhagyta a házát és három aszkétával élt. Azonban többet akart annál, mint éheztetni saját magát - így vált vallási tanítóvá.
i. e. 528: Sziddhártha eléri a megvilágosodást a mai Bodh-Gaja területén. Ezután elutazott egy őz parkba Szárnáthba (Váránaszi mellett), ahol elkezdi hirdetni a dharmát. A legenda szerint, Trapusha és Bhallika, kereskedő testvérpár Okkalából (ma Rangun), elsőként ajánlanak ételt Gautamának, a megvilágosodott Buddhának.A Buddha 8 hajszálat adott a hajából a fivéreknek, amelyet később ők elvittek Burmába és elhelyezték a Svedagon pagodában. Így a legenda szerint ebben az évben épült a Svedagon pagoda.
kb. i. e. 490–i. e. 410: Buddha élete egy újabb kutatás szerint.[2]
kb. i. e. 483: Gautama Buddha elhunyt (elérte a parinirvanát) Kuszinarában (ma Kusínagar). Három hónappal a halála után hívták össze az első buddhista zsinatot.
i. e. 383: a Második buddhista zsinatot Kalaszoka király hívta össze Vaisáliban.
kb. i. e. 250: a Harmadik buddhista zsinatot Asóka király hívta össze és amelyet Móggaliputta Tissza elnökletével tartottak. Asóka kiad néhány rendeletet (Asóka rendeletei) a buddhizmus támogatása érdekében. Asóka misszionáriusokat küldött távoli országokba (Kína, Mon és Maláj királyságok, valamint a hellenisztikus királyságok) a buddhizmus megismertetése céljából. Az első kharosti írások időszaka.
i. e. 3. század: indiai kereskedők rendszeresen látogatnak Arábiába.
kb. i. e. 220: Hivatalos vallás lett Srí Lankán a théraváda buddhizmus.
i. e. 185: Puszjamitra Szunga megdönti a Maurja dinasztiát és megalapítja a Szung-dinasztiát, amely erősen üldözte a buddhizmust.
i. e. 180: I. Demetriusz elfoglalja Indiát egészen Pátaliputra városáig és megalapítja az Indo-görög királyságot (i. e. 180–i. e. 10), amely során virágzott a buddhizmus.
kb. i. e. 150: I. Menandrosz áttért a buddhizmusra.
i. e. 120: Vu kínai császár (i. e. 156–i. e. 87) két arany Buddha-szobrot kapott ajándékba.
i. e. 29: leírásra kerül a páli kánon Vattagamiṇi (i. e. 29–17) király uralkodása idején.[1]
65: Liu Csing buddhista pártfogása alatt dokumentálták az első buddhista gyakorlatokat.
67: A buddhizmust két pap hozta el Kínába: Moton és Csufarlan.
68: A buddhizmus hivatalos vallássá válik Kínában, amikor megalapítják a Fehér Ló-templomot.
78: Pan Csao, kínai tábornok leigázza a buddhista Khotan királyságot.
78–101: A mahájána hagyomány szerint a negyedik buddhista tanácskozás Kaniska király uralma alatt történt Dzsalandar közelében, Indiában.
116: A kusánok Kaniska idején létrehoztak egy királyságot Kasgar központtal, és hatalmat gyakoroltak Khotan és Jarkand területek fölött.
148: An Si-kao, pártus herceg valamint buddhista szerzetes elérkezik Kínába és elkészíti az első théraváda fordítást kínai nyelvre.
2. század/3. század: indiai és közép-ázsiai buddhisták érkeznek Vietnámba.
3. század és 5. század: Kharosti írást használnak a déli selyemút városaiban (pl. Khotan vagy Nija).
296: a legkorább kínai buddhista szöveg ebben az évben született (Csu Fo jao Csi csing. Talien kínai városban találtak rá 2005 végén).
4. század: két kínai pap buddhista írásokat vitt Koreába. Ekkor alapozták meg az országban a papírgyártást.
320–467: Nálanda egyeteme akkorára nőtt, hogy 3 000–10 000 szerzetest képes befogadni.
5. század: A Funan királyság (központja a mai Kambodzsa területén) a hinduizmustól való eltávolodás mellett kezdi felvenni a buddhizmust. A legkorábbi buddhista bizonyítékok Mianmarban találhatók (páli nyelven) és Indonéziában (szobrok). Ekkor épült Dambullában a sztúpa (Srí Lanka).
425: A buddhizmus elérte Szumátra szigetét.
485: Öt pap utazott Gandhára ősi királyságból Fuszang földre (Japán, vagy talán az amerikai kontinens), ahol terjesztették a buddhizmust.
6. század: Csan szerzetesek érkeztek Vietnámba Kínából. Dzsátaka meséket fordítottak le perzsára I. Huszrau zoroasztriai király parancsára.
552: A buddhizmus először érkezik Japánba Koreán keresztül. Néhány tudós ezt 538-ra teszi.
8. század: Buddhista születéstörténeteket, ún. dzsátakákat fordítottak le szírre és arabra egy gyűjteménybe, melynek címe Pancsatantra. Damaszkuszi Szent János görög nyelvre lefordította Buddha életét, amely népszerűvé vált a keresztények között is Barlám és Jozafát történeteként. A 14. századra ez a történet olyan közkedvelté vált, hogy a katolikusok szentté avatták. Triszong Deutszen király idején Padmaszambhava Afganisztánból elutazott Tibetbe, hogy ott megalapítsa a tantrikus buddhizmust (később Nyingma iskola néven vált ismertté), amely felváltotta az ősi Bonpo vallást. Gyorsan terjedt ezután tovább a buddhizmus Szikkimbe és Bhutánba.
kb. 760: Elkezdődött Borobudur, a híres indonéziai buddhista építmény építése. Először valószínűleg egy nem buddhista kegyhelyt akartak létrehozni. 830-ban készült el végül 50 év alatt buddhista épületként.
804: Kammu japán császár négy hajót küldött Kínába a fedélzeten egy japán pappal, aki eltanulta a vadzsrajána buddhizmus tanításait. Japánba visszatérve megalapította a Singon iskolát. Egy másik hajón utazott Szaicsó, aki hasonlókképpen alapította meg Japánban a Tendai iskolát. Ez részben a kínai Tien-taj hagyományra épült.
838–847: A Tendai iskolához tartozó Ennin pap Kínában utazgatott kilenc éven át. Az ő naplója rendkívül fontossá vált a kínai történelem számára.
9. századi Tibet: A buddhizmus hanyatlása.
10. század: Elkezdődött a Baganban (Mianmar) lévő buddhista templom építése. Tibetben újra felerősödik a buddhizmus.
11. század: Marpa, Koncsog Gjalpo, Atísa, és mások megismertetik Tibetben a Szarma vonalat.
1025: Srívidzsaja szumátrai buddhista királyságot lerohanta a dél-indiai Csola-dinasztia. A királyság ugyan nem pusztult el, mégis rengeteget veszít a jelentőségéből.
1044–1077: Burmában Pagan első királya Anoratha uralkodott, aki áttért a théraváda buddhizmusra.
1084–1113: Elkészül a pagani Svezigon Pagoda, egy szentély Buddha relikviákkal, köztük egy foggal, ami Srí Lankáról került oda.
1133–1212: Hónen független szektaként megalapítja a Tiszta Föld buddhizmust Japánban.
1181: VII. Dzsajavarman átveszi a Khmer Birodalom feletti irányítást és megalkotja a Bajon templomot, az Angkor templom komplexum legelegánsabb templomát. Ez később hozzájárult ahhoz, hogy a khmer emberek átvegyék a théraváda buddhizmust.
késő 12. század: Iszlám fosztogatók kirabolták és felégették a hatalmas Nálanda buddhista oktatási központot Indiában.
1391–1474: Gyalva Gendun Drubpa, az első tibeti dalai láma.
1578: Altan Kán a dalai láma címet adományozza Szönam Gyacónak (később 3. dalai láma néven vált ismertté).
1615: Az ojrát mongolok áttérnek a tibeti buddhizmus Gelug iskolájára.
1642: Güsi kán a szuverén Tibetet az 5. dalai lámának adományozza.
1766–1767: Thaiföldön sok buddhista szöveget pusztítottak el amikor a burmaiak elfoglalták az Ajutthaja királyságot.
kb. 1860: Srí Lankán, nagy meglepetésre az egyházi és világi társaságok jelentősen felélesztik a buddhizmust. Ez a növekvő nacionalizmus mellett ment végbe. Idegen erők egy ideig üldözték ugyan, később a buddhizmus virágzott.
1879: Mindon Min burmai király idején buddhista tanács jött össze, hogy átfogalmazza a Páli Kánont. A szövegeket a király 729 kőbe vésette, melyeket aztán egy Mandalaj közeli monostor földjén helyezték el.
1882: Sanghajban megépült a Jade Buddha templom két burmai Jade Buddha szoborral.
1893: Chicagóban ülésezett a Világ Vallásainak Parlamentje. Anagarika Dharmapala és Szojen Saku is részt vett.
1896: Fa-hszien jegyzeteinek felhasználásával nepáli régészek felfedezték Asóka nagy kőoszlopát Lumbiniben.
1899: Gordon Douglast Burmában felszentelték. Ezzel ő lett az első nyugati ember akit a Théraváda hagyomány felszentelt.
1930: Megalapították Japánban a szoka gakkait.
1950: Srí Lankán, Colombóban megalapították a Buddhista Világszövetség szervezetet.
1954: Burmában, Rangunban tartották a hatodik buddhista tanácskozást, amelyet U Nu szervezett a történelmi Buddha halálának 2500. évfordulóján.
1956: B. R. Ámbédkar indiai vallási vezető áttért a buddhizmusra több mint 350 000 követőjével egyetemben. Ezzel kezdetét vette a modern neo-buddhista mozgalom.
1959: A 14. dalai láma megszökik Tibetből a zavargások közepette és Indiában telepedik le száműzetésben.
1965: A burmai kormány több mint 700 papot tartóztatott le Hmavbiban, Rangun mellett mert megtagadták, hogy engedelmeskedjenek a kormány uralmának.
1970: Az Indonéz Régészeti Szolgálat (Indonesian Archaeological Service) és az UNESCO helyreállították Borobudurt.
1974: Burmában, U Thant temetésén történt tiltakozások alatt 600 papot tartóztattak le és néhányat lemészároltak a kormány erői.
1975–1979: Pol Pot kambodzsai kommunistái megpróbálták teljesen elpusztítani a buddhizmust, ami majdnem sikerült is nekik. Kambodzsa 1978-as vietnámi megszállása előtt szinte minden szerzetest és vallási vezetőt vagy megöltek vagy száműztek és szinte az összes templomot és buddhista könyvtárat elpusztították.
1976: Burmában, tüntetéseket követően a kormány mindent megtett, hogy egy ellenkező papot, La Bát rossz színben tüntessen fel. Kannibálnak és gyilkosnak próbálták beállítani.
1978: Burmában további szerzeteseket tartóztattak és vetkőztettek le, majd bebörtönözték őket. A kolostorokat bezárták és a tulajdonukat lefoglalták. U Nayaka papot letartóztatták, aki meg is halt. A kormány állítása szerint öngyilkos lett.
1980: A burmai katonai kormány kijelenti, hogy jogosultságot élvez a Szangha fölött és a papokkal szemben folytatta a kegyetlenkedéseket az egész évtizedben.
1988: Az 1988-as felkelés során állami alakulatok gépfegyverrel mészárolnak le papokat.
1990. augusztus 27. : Több mint 7000 szerzetes találkozott a burmai Mandalajban, hogy bojkottálja a hadsereget. Nem fogadtak el adományokat katona családoktól és szolgálatot sem teljesítettek nekik. A katonai kormány elfoglalta a kolostorokat és több száz szerzetest tartóztattak le, köztük olyan neves vezetőket is, mint U Szumangalát vagy U Jewatát. A szerzetesek hosszú időre börtönbe kerültek. A bojkottálókat csupaszra vetkőztették. Sokukat megkínozták a vallatások során.
1992: Felállítottak Indiában egy Buddha-szobrot Hiderabadban. A 16 méter magas 350 tonnás kolosszus magasan a Huszain Szagar-tó fölé tornyosul. A szobrot a dalai láma is felszentelte.
1998. január 25.: A Tamil Ílam Felszabadító Tigrisei (angolul LTTE) halálos áldozatokat követelő öngyilkos merényletet hajtottak végre Srí Lanka legszentebb buddhista helyén, az UNESCO világörökség területén: a fog templománál, ahol Buddha fog relikviája van eltemetve. Öt személy vesztette életét, 25-en szenvedtek sérülést és a templom szerkezetét is jelentős károk érték.
2001. május: A világ két legmagasabb buddha-szobrát rombolták le az afganisztáni Bámiján-völgyben a tálibok.
↑ a b c Geiger (Tr)Ārya 'ṣṭāṅga mārgaḥ Wilhelm - The Mahawamsa or Great Chronicle of Ceylon, Oxford University Press (for the Pali Text Society), 1912, Oxford, 300. oldal - http://lakdiva.org/culavamsa/vol_0.html Archiválva 2008. október 30-i dátummal a Wayback Machine-ben
↑ INDOLOGY - The Dating of the Historical Buddha: A Review Article. [2010. december 20-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2010. november 28.)
Asakawa, K and Lodge, Henry Cabot (Ed.). Japan From the Japanese Government History.
Buddhist Bark Texts Found, BuddhaNet.
Mahá Padzsápatí Gótamí (nevelőanyja)
Helyek listája, ahol a Buddha megszállt
A lét három ismérve
A megvilágosodás négy szintje
Buddhista zsinatok (1., 2., 3., 4., 5., 6.)
A buddhizmus története Indiában
A buddhizmus és a római világ
A buddhizmus terjedése a selyemúton
Om mani padme hum
Elvonulás az esős évszakban
Tudat és Élet intézet
Buddhizmusportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=A_buddhizmus_időrend_szerint&oldid=24904663”
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2022. május 5., 03:33
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.