hu cs hu hu hu hu hu cs hu hu hu hu hu hu cs hu hu hu hbs_lat hu zh hu es hu hu hu hu hu zh hu gl hu hu hu cs hu sv hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en en en en en en en en en en en en fr en fr en fr de fr fr de fr oc oc en ja it en it it de pt hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hbs_lat hbs_lat en hu hbs_lat hu hu en cs de hu en hu en hu hu en cs eo hbs_lat it hu jv en hbs_lat en id sv hbs_lat hbs_lat de en pt sl hbs_lat sv it br nl sl it en it lv cs cs en tr it en en hu en hu hu en hbs_lat hbs_lat de lt cs id hy en id ceb de cs es en hbs_lat hbs_lat en cs hbs_lat en hbs_lat en en en hbs_lat hbs_lat hbs_lat hbs_lat hbs_lat fi eo sl nb nb sl hbs_lat hbs_lat lt hbs_lat en hbs_lat it en fr it sk sl sl en sl en en en sl cs eo hbs_lat hbs_lat sl pl hbs_lat hbs_lat hbs_lat hu pl en sl hbs_lat lt hbs_lat hbs_lat hbs_lat de it lv sl it hbs_lat hbs_lat hbs_lat sl hbs_lat hbs_lat hbs_lat hu jv en hbs_lat fr hbs_lat sl en lt pl en hbs_lat fa en it fi de en fr fi sv hbs_lat hbs_lat en en lt nl sl es ceb hbs_lat en hbs_lat hbs_lat de hbs_lat pl hbs_lat hbs_lat de sl sl en hbs_lat id sv hbs_lat fr hbs_lat hbs_lat en it de et en en fr cs gl pt en hbs_lat hbs_lat en hbs_lat sv sl hbs_lat hbs_lat hu hbs_lat en sl hbs_lat pl en en sl hbs_lat hbs_lat sv pt fr pl sv hbs_lat es eo it br nl sl pt pl en hbs_lat cs sl en it hbs_lat en en es en en en cs hbs_lat es hbs_lat en hbs_lat sl hbs_lat hbs_lat sl en hbs_lat it hbs_lat fr en lv ur hbs_lat it cs hbs_lat hbs_lat en sl hbs_lat cs en tr it sl en en en hu hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hbs_lat hbs_lat de es fr hbs_lat it nl pl pt ro hbs_lat sl hbs_lat fy fr pl hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2021. október 5.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
A Wikimédia Commons tartalmaz Škabrnja témájú médiaállományokat.
Škabrnja falu és község Horvátországban Zára megyében.
Zárától légvonalban 18 km-re, közúton 25 km-re délkeletre, Dalmácia északi részén, Ravni kotar közepén fekszik. Škabrnja község Škabrnja és Prkos településeket foglalja magában. A 19. század végén még hat kis településből állt, ezek Ambar, Škabrnje, Škara, Kutrovo, Plavanika és Prkos, melyek mára egyesültek.
A mai Škabrnja területén a középkorban egy „Kamenjani” nevű település feküdt, melyet 1070-ben említenek először. Eredetileg a horvát Gusić család, majd a biogradi Szent János kolostor birtoka volt. A 12. századtól a zárai Szent Krševan bencés kolostorhoz tartozott.[2] A 13. és 14. században a Subićok voltak az urai. Valószínűleg ők építtették a 13. században Kamenjanin a Škabrnja ligetnél a Szent Lukács templomot, mely körül a falu kialakult. 1573-tól a 17. század közepéig török uralom alaltt állt. A falu neve a 18. század elején változott meg, amikor új horvát nyelvű lakosság települt be ide.[2] A régi időkben a mai község legjelentősebb települése Prkos volt és emiatt az írásos dokumentumok (beleértve az egyházlátogatásokat is) nem Škabrnját, hanem Prkost említik. Itt volt plébános 1646-ban a török elleni harcok egyik vezetője Stipan Sorić atya. A török uralom idején Prkos lakói jórészt Škabrnjára települtek át, mely ezáltal átvette az elsőséget és 1686-ban plébánia központjává vált. 1797-ig a Velencei Köztársaság része volt, majd miután a francia seregek felszámolták a Velencei Köztársaságot és a campo formiói béke értelmében osztrák csapatok szállták meg. 1806-ban a pozsonyi béke alapján a Francia Császárság Illír Tartományának része lett. 1815-ben a bécsi kongresszus újra Ausztriának adta, amely a Dalmát Királyság részeként Zárából igazgatta 1918-ig. A településnek 1857-ben 358, 1910-ben 765 lakosa volt. Az első világháború után előbb a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság, majd Jugoszlávia része lett. A második világháború idején a szomszédos településekkel együtt Olaszország fennhatósága alá került. Az 1943. szeptemberi olasz kapituláció után horvát csapatok vonultak be a településre, amely ezzel visszatért Horvátországhoz, majd Jugoszlávia része lett. A háborúnak nyolcvan helyi áldozata volt. Még több áldozatot követelt a délszláv háború. 1991. november 18-án reggel heves tüzérségi támadás kezdődött a település horvát védői ellen, melynek zaja egészen Záráig hallatszott.[2] A lakosság a pincékbe húzódott. Még tartott az ágyútűz amikor két irányból Biljan és Zemunik Gornji felől szerb tankok és mintegy harminc páncélozott harcjármű indított támadást a falu ellen. A tüzérségi támadás után a jugoszláv néphadsereg katonái és szerb félkatonai erők hatoltak be és kezdték megsemmisíteni a házakat, az egyházi épületeket és a gazdasági létesítményeket. Ezután a polgári lakosságra támadtak annak ellenére, hogy a nők, gyermekek és öregek semmilyen ellenállást nem tudtak kifejteni a támadókkal szemben. Ez azonban nem hatotta meg a szerb támadókat, már az első napon 43 horvát polgári lakost öltek meg a legkegyetlenebb módszerekkel, közvetlen közelről leadott lövésekkel, fejre mért erős ütésekkel, halálra kínzással és testük megcsonkításával, tankok általi eltaposással.[2] A többieket az aknamezőre hajtották, ahol szintén meghaltak néhányan. Végül az egész falut felgyújtották és teljesen lerombolták. A temetőben található háborús emlékmű 36 katona és 57 polgári áldozat nevét tartalmazza. A horvát hadsereg 1993. január 22. és 25. között a „Maslenica” hadművelet során szabadította fel a község területét, de ez csak átmeneti sikert hozott. Véglegesen csak 1993. augusztus 5-én a „Vihar” hadművelettel szabadult fel a község.[2] A településnek 2011-ben 1413 lakosa volt, akik főként mezőgazdasággal, állattenyésztéssel foglalkoztak, de sokan dolgoztak a közeli Zárában is.
Szent Lukács evangélista tiszteletére szentelt temploma[5] a 13. században épült. 1440 körül gótikus, keresztbordázatos boltozattal fedték be. A 17. században az épület súlyos károkat szenvedett, mely után teljesen újjá kellett építeni. A délszláv háború idején szintén lerombolták, 1996 júniusában szentelték fel újra. A templom egyhajós épület tágas, félköríves apszissal. Az apszis közepén kis ablak látható. A homlokzaton a kapuzat felett is található egy keskeny gótikus ablak. A felette emelkedő kétnyílású harangépítményt később építették. A templom körül régi temető található.[6]
Az Ambar nevű településrészen áll az egykori középkori Podprižane falu Nagyboldogasszony temploma.[7] A templom a 11. században épült centrális, hatkaréjos épületként. Az Észak-Dalmáciára jellemző óhorvát építészeti jegyeket viseli magán. Egy 1166-os okirat arról tudósít, hogy kegyura a templom javadalmait a zárai bencés kolostornak engedte át. A délszláv háború során ez a templom is súlyosan megsérült, 2001-ben építették újjá.[6]
A Nagyboldogasszony tiszteletére szentelt plébániatemplom építése Ćiril Iveković tervei szerint 1914-ben kezdődött és bár még nem volt teljesen készen 1918-ban szentelték fel. Szembemiséző oltára kőből készült, vas ambóval. A mellékoltárok szentségtartói márványból vannak, Jézus szíve és a Boldogasszony fából faragott szobraival. Keresztelőmedencéje kőből készült, harangtornyában öt harang található. A templomot a délszláv háború idején 1992. január 28-án a földig rombolták. A romok helyén újjáépített templomot 2004. augusztus 8-án szentelték fel.[6]
A falu népe a település központjában emlékművet állíttatott dr. Franjo Tuđmannak a Horvát Köztársaság elnökének, mely Kuzma Kovačić akadémiai szobrászművész alkotása.[6]
Škabrjna központjában az alapiskola melletti tömegsír felett emlékmű látható. Ide temettek el a szerb agresszió során meggyilkolt 27 polgári áldozatot, többnyire idős embereket, akik a háború idején is otthonukban maradtak. A fekete márvány emlékmű áttört része egy galambot, mint a béke jelképét jeleníti meg.[6]
A település első iskolája 1876-ban nyílt meg, de ekkor még csak 7-12 éves fiú gyermekek számára. A leánygyermekek számára 1893-tól indult meg az oktatás. Az iskolába három falu, Škabrnja, Prkos és a Zemunik Gornji gyermekei jártak. A “Vladimir Nazor” alapiskola 1961-ben nyitotta meg kapuit, Prkoson, Galovacon és Goricán kihelyezett tagozatai működtek. Az új iskolaépületet 1974-ben adták át. A délszláv háború előtti utolsó tanévben 257 gyermek járt ide. Prkoson négyosztályos alsó tagozat működött 22 tanulóval. A háború után újjáépített iskolában 1997-ben indult meg újra az oktatás. Jelenleg 215 diák jár ide, míg a 2006-ban újranyílt prkosi iskolának 20 tanulója van.[6]
Škabrnja község hivatalos oldala (horvátul)
Škabrnja község információs oldala (horvátul)
A Vladimir Nazor alapiskola honlapja (horvátul)
A zárai érsekség honlapja (horvátul)
↑ Horvát Statisztikai Hivatal. (Hozzáférés: 2015. március 29.)
↑ a b c d e Opcina-skrabnja.hr:Povijest (horvátul)
↑ - Republika Hrvatska - Državni zavod za statistiku: Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001.
↑ Örökségvédelmi jegyzékszáma: Z-1207.
↑ a b c d e f Opcina-skarbnja.hr (horvátul)
↑ Örökségvédelmi jegyzékszáma: Z-1332.
Sveti Filip i Jakov
Sveti Filip i Jakov
Sveti Petar na Moru
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Škabrnja&oldid=24276922”
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2021. október 5., 13:41
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.