hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu el es gd hu hu ast hu hu hu cs cs hu hu hu hu hu eml hu hu hu hu hu hu gd ky hu hu cs hu hu cy hu hu hu hu hu hu el hu hu hu hu pl hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu oc fr hu fr fr oc hu ba oc fr fr hu oc fr el fr pl fr gd ba fr fr fr hu hu oc fr ast fr hu hu fr hu ba fr fr fr hu it fr it fr cs hu fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu it pt hu ro fr ro hu ba br jbo ceb hu oc nl el ro pl ro gd it ro ro en hu hu it ro ast it hu hbs_lat hu ba ro ro ia hu oc ro it ro de ro hu it ro ro hbs_lat hu hu hu hu fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu oc eo hu hbs_lat fr hbs_lat li hu ba pl hbs_lat hbs_lat hbs_lat eo de hbs_lat hbs_lat hbs_lat hu oc de el hbs_lat pl hbs_lat hbs_lat gd ba de hbs_lat hbs_lat li eo pl hbs_lat hbs_lat hbs_lat hu hu oc hbs_lat ast hbs_lat hu hu hu hu hu hbs_lat hu ba hbs_lat sl hbs_lat eo hbs_lat cs hbs_lat hu oc sl it sl sl mai ast hu hu hbs_lat hu ba hbs_lat cs hbs_lat eo hbs_lat sl hbs_lat hu hu hu hu hu hu hu hu hu de en pl de hu en hu hu ro hu fr sk eo hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu br da de fi fr hbs_lat is it en nl pt ro ru hbs_lat sv fy hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. január 11.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
2.4 A közép-délszláv diarendszer nyelveiben
A magyarban a birtokos névmás alaktanilag a személyes névmásból jött létre.[2] Előtte rendszerint jelen van a határozott névelő. Alakjai a következők:[4]
A birtokos névmások megkaphatják a esetragokat, melyek ugyanúgy kapcsolódnak hozzájuk, mint a főnevekhez, valamint névutókkal is szerkeszthetők: enyémben, tiednek, mienkkel, tieitekhez, övéikből, enyém alatt, tied fölött stb.[4]
Az udvarias megszólításban a birtokviszony kifejezésére nem a birtokos névmásokat használják, hanem a birtokjellel ellátott személyes névmásokat:[4]
Egyéb szavaknak is van a birtokos névmásokéhoz hasonló jelentésük. Ilyenek a saját szó birtokos személyjeles alakjai (Ez a sajátom = Ez az enyém), valamint a birtokjeles visszaható névmás, amely a birtokos személyének kiemelésére szolgál: Ez a magamé.[2]
Az angolban vannak birtokos determinánsok, és ezekből származó birtokos névmások.[5] Az előbbiek csak melléknévi, az utóbbiak csak főnévi értékűek. Csupán egyetlen névmás alakja azonos a neki megfelelő determináns alakjával: Has Rory got his ticket? ’Rory megkapta a jegyét?’ → I've got my ticket. Has Rory got his? ’Én megkaptam a jegyemet. Rory megkapta az övét?’. Ebben a nyelvben a birtokos névmást nem használják névelővel. E névmások teljes sora az alábbi:
yours ’a tied/tieid/magáé/magáéi, az öné/önéi’;
his ’az övé/övéi’ (hímnemű birtokos);
hers ’az övé/övéi’ (nőnemű birtokos);
yours ’a tietek/tieitek/maguké/magukéi, az önöké/önökéi;
Az angol birtokos névmások a magyarokkal ellentétben nem jelölik a birtok számát.
Egyes szám harmadik személyben külön alakok vannak a birtokos neme szerint.
Második személyben egyetlen birtokost, és többet is ugyanaz az alak nevez meg.
Az angolban a névszóragozás csaknem kihalt. Egyes mondattani funkciókat a fenti alakok elöljárószóval fejeznek ki, másokat csak magukban, a mondatbeli helyük és a kontextus révén. Példák:
Is this diary yours? ’A tied/Magáé/Öné ez a napló?’ – névszói állítmány névszói része;
Has Rory got his? ’Rory megkapta az övét?’ – tárgy;
Your room is different from ours ’A te/ti/maga/maguk / Az ön/önök szobája különbözik a mienktől’ – képes helyhatározónak megfelelő mondatrész.[6]
A franciában is különbözik a birtokos névmások alakja a nekik megfelelő determinánsokétól.[7] A névmásokat csaknem mindig határozott névelő előzi meg. Alakjaik:
A francia birtokos névmások jelölik a birtok számát és nemét (a nem kivételével több birtok esetében), valamint a birtokos személyét és számát, de nem jelölik ennek a nemét.
Ebben a nyelvben nincs névszóragozás. A birtokos névmások elöljáró nélkül fejezik ki a névszói állítmány névszói részét és a tárgyat, egyéb funkciókat pedig elöljáróval. Példák:
C’est ton opinion ; ce n’est pas du tout la mienne ’Ez a te véleményed; egyáltalán nem az enyém’ – névszói állítmány névszói része;
J’avais oublié mes gants de ski ; Victor m’a prêté les siens ’Otthon felejtettem a síkesztyűmet ; Victor kölcsönadta nekem az övét’ – tárgy;
Tu as déjà écrit à tes parents ; moi, je n’ai pas encore écrit aux miens[8] ’Te már írtál a szüleidnek; én még nem írtam az enyéimnek – részeshatározónak megfelelő mondatrész.
A román birtokos névmás a determináns megfelelőjéből alakul úgy, hogy eléje helyezik az ún. birtokos névelőt. Alakjai a következők:[9]
A román birtokos névmások sem jelölik a birtokos nemét, viszont minden alak jelöli a birtok számát és nemét.
A lor alak azonos a személyes névmás többes szám birtokos esetű és egyben részes esetű alakjával. Egyébként egyes szám harmadik személyű birtokos esetében a birtokos névmások helyett a birtokos névelős egyes szám 3. személyű személyes névmások birtokos esetű alakjait lehet használni, azzal az előnnyel, hogy így a birtokos neme is jelölve van. Megfelelési párok:
al său (hímnemű vagy semleges nemű birtok) ’az övé’ = al lui (hímnemű birtokos), al ei (nőnemű birtokos);
a sa (nőnemű birtok) ’az övé’ = a lui, a ei;
ai săi (hímnemű birtok) ’az övéi’ = ai lui, ai ei;
ale sale (nőnemű vagy semleges nemű birtok) ’az övéi’ = ale lui, ale ei.
A románban van ugyan névszóragozás, de viszonylag szegény alakokban. A birtokos névmások rendszerében csak egy esetrag van, az is két esetet jelöl, a birtokost és a részest, csak a több birtokra utaló alakokban van meg (kivéve a többes szám 3. személyű alakokat), és nem a determináns veszi fel, hanem a birtokos névelő: alor mei/mele ’az enyéim (vkije/vmije), az enyéimnek’, alor tăi/tale ’a tieid (vkije/vmije), a tieidnek’ stb.[9] Ezekkel az alakokkal elöljáró nélkül birtokos jelzőt (pl. bucuria alor mei ’az enyéim öröme’) és részeshatározót fejeznek ki: Le-am spus alor noștri ’Megmondtam a mieinknek’.[11] Egyéb funkciókat az elöljáróval ellátott alapalakokkal (melyeket a román grammatikák tárgyesetűeknek tekintenek) és birtokos/részes esetű alakokkal fejeznek ki: pe al meu (hn., tárgyeset) ’az enyémet’, cu a ta (nn., tárgyeset) ’a tiéddel’, împotriva alor săi (hn., birtokos eset) ’az övéi ellen’, datorită alor noști (hn., részes eset) ’a mieinknek köszönhetően’.
A közép-délszláv diarendszer nyelveiben[szerkesztés]
A közép-délszláv diarendszerhez tartozó nyelvekben (bosnyák, horvát, montenegrói, szerb) ugyanazokat a szavakat használják birtokos determinánsokként és birtokos névmásokként. Alakjaik az alábbiak:[12][13][14]
Ezeken a névmásokon kívül van egy visszaható birtokos névmásnak is nevezett, svoj, -a, -e, svoji, -e, -a, amely csak az alany birtokára/birtokaira utal, annak nemétől, számától és személyétől függetlenül. Példa mondatban: Mi se brinemo za svoj posao, a vi se pobrinite za svoj ’Mi a mi dolgunkkal törődünk, ti meg törődjetek a tietekkel’.[12]
Ezekben a nyelvekben a birtokos névmások jelölik a birtok nemét és számát, valamint az egyes szám 3. személyű birtokos nemét. A nőnemű birtokost megnevezőnek két változata van.
Ezekben a viszonylag fejlett névszóragozású nyelvekben a birtokos névmásokat általában úgy ragozzák, mint a mellékneveket. Hét eset van, melyeket nemtől és számtól függően négy vagy öt különböző alak jelöl. Egyes alakoknak változataik is vannak. Példának íme az 1. személy egyes szám hímnemű névmás ragozása:
alanyeset és megszólító eset (élő és élettelen) / tárgyeset (élettelen): moj (nulla ragos);
birtokos eset (élő és élettelen ) / tárgyeset (élő): mojeg(a) / mog(a);
részes eset és locativus: mojem(u) / mom(e);
A mondattani funkciókat az esetragok egyedül vagy elöljárókkal társítva fejezik ki.
↑ a b Grevisse – Goosse 2007, 890. o.
↑ a b c Bokor 2007, 230–231. o.
↑ Delatour 2004, 57. o.
↑ a b c Szende – Kassai 2001, 142–144. o.
↑ Eastwood 1994, 213–214. o. nyomán szerkesztett szakasz.
↑ Eastwood 1994, p. 395.
↑ Delatour 2004, 57. o. nyomán szerkesztett szakasz.
↑ Az aux szóban egybeolvadtan jelenik meg az à elöljáró és a les határozott névmás.
↑ a b Bărbuță 2000, 112–113. o.
↑ A román grammatikákban semleges neműeknek tekintik azokat a főneveket és névmásokat, amelyek egyes számban hímneműek, többesben pedig nőneműek.
↑ Avram 1997, 173. o.
↑ a b Barić 1997, 204. o. (horvát grammatika).
↑ Klajn 2005, 81. o. (szerb grammatika).
↑ Čirgić 2010, 85 (montenegrói grammatika).
(románul) Avram, Mioara. Gramatica pentru toți (Grammatika mindenkinek). 2. kiadás. Bukarest: Humanitas. 1997. ISBN 973-28-0769-5
(horvátul) Barić, Eugenija et al. Hrvatska gramatika (Horvát grammatika). 2. kiadás. Zágráb: Školska knjiga. 1997. ISBN 953-0-40010-1 (Hozzáférés: 2018. október 7)
(románul) Bărbuță, Ion et al. Gramatica uzuală a limbii române (A román nyelv mindennapi grammatikája). Chișinău: Litera. 2000. ISBN 9975-74-295-5 (Hozzáférés: 2018. október 7)
(montenegróiul) Čirgić, Adnan – Pranjković, Ivo – Silić, Josip. Gramatika crnogorskoga jezika (A montenegrói nyelv grammatikája). Podgorica: Montenegró Oktatás- és Tudományügyi Minisztériuma. 2010. ISBN 978-9940-9052-6-2 (Hozzáférés: 2018. október 7)
(franciául) Delatour, Yvonne et al. Nouvelle grammaire du français (Új francia grammatika). Párizs: Hachette. 2004. ISBN 2-01-155271-0 (Hozzáférés: 2018. október 7)
(angolul) Eastwood, John. Oxford Guide to English Grammar Archiválva 2018. július 26-i dátummal a Wayback Machine-ben (Oxford angol grammatikai kézikönyv). Oxford: Oxford University Press. 1994, ISBN 0-19-431351-4 (Hozzáférés: 2018. október 7)
(franciául) Grevisse, Maurice – Goosse, André. Le bon usage. Grammaire française (A jó nyelvhasználat. Francia grammatika). 14. kiadás. Bruxelles: De Boeck Université. 2007. ISBN 978-2-8011-1404-9
(szerbül) Klajn, Ivan. Gramatika srpskog jezika Archiválva 2016. április 23-i dátummal a Wayback Machine-ben (A szerb nyelv grammatikája). Belgrád: Zavod za udžbenike i nastavna sredstva. 2005. ISBN 86-17-13188-8 (Hozzáférés: 2018. október 7)
(franciául) Szende, Thomas – Kassai, Georges. Grammaire fondamentale du hongrois (A magyar nyelv alapvető grammatikája). Párizs: Langues & Mondes – L'Asiathèque. 2001. ISBN 2-911053-61-3
Nyelvészetportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Birtokos_névmás&oldid=24571752”
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2022. január 11., 18:54
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.