fr it hu hu hu hu hu hu it hu hu hu hu nl hu hu nl hu en hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu fr hu nl de hu it it it es en hu en hu hu es hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu pl hu hu hu hu hu fr ru arz ro en ru ru es en en ru de sv nb nb en ca hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en ar en az ru sv bg bn hbs_lat ca hbs_lat vi cy da de el eo es et eu fa fi fr de lt he hbs_lat hy id es is it ja ka kk ko it lb it lt lv en en mr nl nb fr pl pms pt ro ru hbs_lat en sk sl hbs_lat sv ta tr fy vi en zh zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2021. augusztus 29.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
A matematikussal kapcsolatban lásd Nikolaus Mercator
Gerardus Mercator (eredeti nevén Gheert Cremer)
1594. december 2. (82 évesen)
Old University of Leuven
A Wikimédia Commons tartalmaz Gerardus Mercator témájú médiaállományokat.
Gerardus Mercator földgömbje 1541-ből, melyet az olaszországi Urbaniában található Palazzo Ducale Múzeumban állítottak ki. Ez a még létező 22 Mercator-glóbusz egyike.[1]
Gerardus Mercator (Rupelmonde, 1512. március 5. – Duisburg, 1594. december 2.) flamand térképész.
A kelet-flandriai Rupelmonde városában született, szülei a Jülichi Hercegséghez tartozó Gangelt városából származtak. Mercator 1552-ben Duisburgba költözött, és élete végéig ott élt. Az általa kifejlesztett Mercator-vetület őrizte meg nevét az utókornak.
1 Élete és munkássága
Mercator eredeti neve Gheert Cremer (vagy franciásan Gerard de Cremere), a flamand Rupelmonde városában született. "Mercator" a latinosított formája eredeti nevének, jelentése "kereskedő". Tanulmányait a holland Hertogenbosch városában végezte a híres humanista tudós, Macropedius irányításával, majd a Leuveni Egyetemen tanult. Annak ellenére, hogy neve és legnagyobb felfedezései térképészeti alkotásaihoz kötődnek, Mercator legfőbb bevételi forrása mégis műszerek tervezéséből és elkészítéséből származott. Tanulmányai elvégzése után Leuven-ben kezdett dolgozni, Gemma Frisius és Gaspar Myrica segítségével. 1535 és 1536 között azon dolgoztak, hogy elkészítsenek egy földgömböt az akkor használt térképek alapján. Mercator feltehetően nem a térképek, hanem a térképet alkotó rézkarcok elkészítésében vett részt. Mercator térképészeti műhelye csak akkor indult be, amikor 1537-ben elkészítette Palesztina térképét, amit később egy világtérkép (1538) valamint Flandria térképe követett (1540). Ebben az időszakban tanulta meg a kurzív, kézíráson alapuló betűtípus használatát, amely a legalkalmasabb volt a térképek feliratozására. Mint azt angol neve („Italic”) is jelzi, ezt a betűtípust Olaszországban fejlesztették ki, onnan terjedt el Európa többi részére. Mercator írta az első, Észak-Európában kiadott kézikönyvet a kurzív betűtípus használatáról.
1544-ben eretnekség vádjával perbe fogták és elítélték, mivel a protestáns vallás híve volt (a Németalföld akkoriban a katolikus spanyol uralkodók birtoka volt) és utazása miatt amúgy is gyanús személynek számított. Hét hónapot töltött börtönben.[2]
1552-ben Duisburg városába költözött, amely a német Clèves-i (Klevei) Hercegség egyik jelentős városa volt és ahol nem üldözték protestáns vallása miatt. Itt nyitotta meg térképészeti műhelyét, ahol 1554-ben elkészítette Európa hat paneles térképét. Emellett Duisburg város térképésze is volt. Mercator másik indítéka a költözésre az lehetett, hogy hírét vette a duisburgi egyetem megalapításának. Matematikát kezdett tanítani a városi egyetemen, majd miután számos térképet kiadott, Vilmos, Jülich-Clèves-Berg hercege, udvari térképésznek nevezte ki 1564-ben. 1569-ben egy újfajta tengerészeti térképet készített el, amelynek újdonsága volt, hogy szögtartó vetületi rendszerben készült: Mercator a Föld felületét hengerpalástra vetítette, és úgy rajzolta meg térképét. Az eljárást, amelyet Edmond Halley tökéletesített 1695-ben, a hajózásban mind a mai napig használják.
Mercator először használta az „atlasz” szót a térképek gyűjteményének megnevezésére és bátorítására készítette el Abraham Ortelius a világ első atlaszát, az 1570-ben kiadott Theatrum Orbis Terrarum-ot. Saját maga is készített atlaszt, azaz térképgyűjteményt, amelynek első darabja 1578-ban készült el és Ptolemaiosz térképeinek javított változata volt (bár Mercator a javítások mellett újabb hibákat is vétett). Franciaország, Németország, Hollandia térképei 1585-ben készültek el, 1588-ban a Balkán és Görögország, majd halála után a maradék térképeket 1595-ben fia, Rumold Mercator adta ki.
Mercator kifejlesztette a föld és az égbolt ábrázolására alkalmas gömbök elkészítésének egy újfajta eljárását. Akkoriban a földgömböket aprólékos munkával, bronz vagy fagömbök felszínére vésték fel. Mercator egy fából készült mintára papírmaséból készítette el a gömböt. Amikor a papír megszáradt, az Egyenlítő mentén körbevágta, majd összeragasztotta a két félgömböt. Ekkor a felületet kalcium-karbonát és ragasztó keverékével előkezelte, majd erre nyomtatta rá a térképét, amit korábban 12 szegmensre nyomtatott, majd kézzel kiszínezett. A földgömb sarkait kézzel karcolt pólusok borították. A festék száradása után a gömböt faállványra szerelte és az Egyenlítő mentén hosszúsági fokokkal karcolt bronz horizontot illesztett. Az ilyen technikával készült földgömbökből 22 darab maradt fenn az utókornak.[3]
Mercator soha többé nem hagyta el Duisburgot, 1594-ben a város megbecsült, tehetős polgáraként itt halt meg. A városi St. Salvatorus-templomban temették el, munkái közül a helyi Mercator-múzeum őrzött meg néhányat. Életét és munkásságát emellett a belgiumi Sint-Niklaas városában található Mercator Múzeum mutatja be.
A Magyar Királyság Mercator térképén (1596)
Rumold világtérképe 1587-ből, amelyet apja 1567-es térképe alapján rajzolt
↑ La sfera celeste e la sfera terrestre (olasz nyelven). urbania-casteldurante.it. [2012. április 25-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2012. február 29.)
↑ Gerardus Mercator (angol nyelven). St. Andrew's University. (Hozzáférés: 2012. február 29.)
↑ Mercator Globes at the Harvard Map Collection (angol nyelven). hcl.harvard.edu. [2012. március 11-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2012. március 6.)
Nicholas Crane: Mercator: the man who mapped the planet, London: Phoenix, 2003, ISBN 0-7538-1692-X
Ez a szócikk részben vagy egészben a Gerardus Mercator című angol Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
A Wikimédia Commons tartalmaz Gerardus Mercator témájú médiaállományokat.
A Wikimédia Commons tartalmaz Theatrum Orbis Terrarum témájú médiaállományokat.
A British Library-ban őrzött Mercator-féle Európa-térkép (kb. 1570)
A Kongresszusi Könyvtár Térképtára
Nicholas Crane: Mercator. Az ember, aki föltérképezte a világot; ford. Sajó Tamás; HVG Könyvek, Bp., 2004
ISNI: 0000 0001 0884 2753
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Gerardus_Mercator&oldid=24168695”
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2021. augusztus 29., 18:05
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.