hu hu de hu hu hu de hu ru hu de hu de hu ru hu pl hu pl hu pl hu pl hu hu pl hu pl hu hu pl hu de hu hu de hu de hu de hu hu de hu hu de fr de hu de hu de hu hu ru hu ru hu ru hu ru hu pl hu de hu de hu de hu pl hu uk hu uk hu de hu hu de hu cs hu hu de hu uk hu hu uk hu pl hu de hu de hu pl hu de hu hu hu hu hu hu de hu pl hu pl hu uk hu pl hu pl hu de hu hu hu de hu de hu de hu pl hu uk hu uk hu pl hu de hu hu de hu de hu de hu uk hu pl hu es hu pl pl es hu uk hu pl hu uk hu uk hu uk hu hu de hu de hu de hu de hu de hu de hu pl hu uk hu uk hu uk hu de hu de hu de hu pl hu de hu uk hu de hu ja hu uk hu uk hu cs hu de hu de hu de hu de hu hu hu uk hu uk hu cs hu pl hu de hu uk hu uk hu lt hu pl hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu de hu hu hu hu hu de hu de hu hu hu pl hu de hu de hu de hu pl hu de hu ru hu hu hu cs hu de hu de hu de hu pl hu pl hu de hu de hu hu hu hu hu pl hu de hu de hu hu hu hu de hu de hu de hu cs hu de hu de hu de hu de hu hu hu cs hu de hu de hu de hu de hu pt hu cs hu cs hu de hu hu hu fr hu pl hu hu pl hu hu de hu hu de hu de hu de hu de hu ru hu hu hu de hu de hu hu hu ru hu pl hu de hu de hu pl hu hu hu uk hu pl hu en hu de hu de hu pl hu pl hu ru en pl hu pl hu pl hu de hu hu de hu de hu de hu ru hu ru hu ru hu de hu ru hu pl hu hu pl hu ru hu ru hu ru hu ru hu de hu de de hu hu de hu de hu hu hu pt hu de hu de hu de hu hu hu uk hu uk hu de hu de hu de hu pt hu pl hu de fr hu de hu de hu de hu de fr de hu cs hu cs hu de hu uk hu hu uk hu ru hu de hu de hu hu hu hu hu hu de hu ru hu ru hu de hu de hu de hu ru hu ru hu ru hu hu ru hu de hu de hu de hu ru hu de hu de sk de hu de hu de hu ru hu ru hu ru hu de hu de hu de hu ru hu fr ru hu ru hu ru hu ru hu ru hu de hu hu de hu ru hu de hu de hu ru cs ru hu ru hu de hu de hu de hu de hu it hu it hu cs hu de hu ru hu de hu cs hu hu cs hu cs hu hu hu de hu de hu de hu de hu de hu de hu de hu hu de hu hu hu hu hu ru hu ru hu cs hu cs hu cs hu ru hu de hu hu hu de hu de hu de hu de hu de hu ru hu cs hu hbs_lat hu ru hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu en hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en en hu hu
Elesettek mentsvára – a Vöröskereszt és ápolói | Hadszíntér és hátország
• Tormay Cecil: Régi ház
• Krúdy Gyula: Palotai álmok
• Ady Endre: Ki látott engem?
• Törvényjavaslat a Nemzeti Színház új épületéről
• Állásfoglalás a politikai tömegsztrájk ellen Franciaországban
• Megszületett Tolnay Klári színésznő
• Tüntetések a háború mellett
• Népszava: Nem akarunk háborút!
• A politikai jellegű gyűlések betiltása
• Az Osztrák-Magyar Monarchia hadüzenete Szerbiának
• A budapesti élelmiszerárak emelkedése
• Montenegró hadüzenete az Osztrák-Magyar-Monarchiának
• Az Osztrák-Magyar Monarchia hadüzenete Oroszországnak
• Nagy-Britannia hadüzenete az Osztrák-Magyar-Monarchiának
• Franciaország hadüzenete az Osztrák-Magyar-Monarchiának
• Megszületett Baróti Lajos labdarúgó
• XV. Benedek pápa megválasztása
• A Nemzeti Színház és az Operaház működésének felfüggesztése
• Orosz csapatok Magyarország területén
• Vágó Géza: Nagy dolog a háború
• Az első ypres-i csata
• Ady Endre: Az eltévedt lovas
• A Népszava esti kiadása
• A szén és a tűzifa árának maximalizálása
• A behívások miatt csökkent a szakegyletek létszáma
• Babits Mihály: Játszottam a kezével
• A Mária Valéria-telep létrehozása
• Bartók Béla: Román népi táncok
• Leopold von Berchtold lemondása
• Hadiüzemekben dolgozók munkakörülményeinek javítása
• Újra játszik a Nemzeti
• A Fox Film Corporation megalapítása
• Új rendező a Nemzeti Színházban
• Központosított gabonaelosztás Németországban
• Ferenc Ferdinánd gyilkosainak kivégzése
• Elszaporodik az élelmiszer-spekuláció
• Emelkednek a gyógyszerárak
• A tengeralattjáró-háború kezdete
• Újságírók tiltakozása a cenzúra ellen
• Gabonakészletek lefoglalása Ausztriában
• Szocialista nőmunkások a háború ellen
• Liszt- és kenyérhiány a fővárosban
• Egy nemzet születése
• Márkus József halála
• Flottatámadás a Dardanellák ellen
• Az MSZDP gyűlésének betiltása
• Az Universal City megnyitása
• Ady és Csinszka házasságkötése
• Javaslat a parlamenti ciklus meghosszabbítására
• Német támadás Ypres-nél
• Az örmény népirtás kezdete
• Partraszállás a Gallipoli-félszigeten
• Javaslat a katonák választójogáról
• A Jugoszláv Bizottság megalakulása
• A lisztfogyasztás korlátozása
• A Szocializmus megjelenése
• A második hadikölcsön
• A Lusitania elsüllyesztése
• A Metro Pictures Corporation létrehozása
• Olaszország hadüzenete az Osztrák-Magyar Monarchiának
• A gabonafelhasználás állami szabályozása
• Az első isonzói csata
• Új főrendező az Operában
• Húsmentes napok elrendelése
• A második isonzói csata
• Széll Kálmán halála
• Szocialista konferencia Svájcban
• A kukorica állami felvásárlása
• Bulgária hadüzenete Szerbiának
• Az MSZDP üléseinek betiltása
• A harmadik isonzói csata
• A szocialista mozgalmak fokozottabb ellenőrzése
• A Tett megjelenése
• Ujházi Ede halála
• A negyedik isonzói csata
• A Cseh Külföldi Bizottság megalakulása
• A tejjegy bevezetése
• A Csárdáskirálynő bemutatása
• A Lánchíd megnyitása
• A választójog kiterjesztésének követelése
• Újabb élelmiszer-árszabások megjelenése
• Törvény az árdrágítások ellen
• 25 éves az MSZDP
• A kenyérjegy bevezetése
• Karinthy Frigyes: Tanár Úr kérem
• Babits Mihály: Recitativ
• Móricz Zsigmond: Nem élhetek muzsikaszó nélkül
• Vigalmi adó Budapesten
• Mocsáry Lajos halála
• A munkaügyi panaszbizottságok felállítása
• A hadkötelesek korhatára 55 év
• A bőráruk szabadpiaci értékesítésének betiltása
• A Cukorközpont felállítása
• A hadüzemi munkások sztrájkjogának felfüggesztése
• Az Újságpapír-központ felállítása
• Munkásnők “a hadseregben”
• Eötvös Károly halála
• A második zimmerwaldi konferencia
• Háborúellenes tüntetések Németországban
• Görgei Artúr halála
• A jütlandi csata
• A Bruszilov-offenzíva megindulása
• A magyarországi szakszervezetek konferenciája Budapesten
• A budapesti munkásgyűlések betiltása
• A somme-i csata
• Károlyi Mihály lemond pártelnöki tisztségéről
• Rosa Luxemburg internálása
• Hadiszállítók a katonai bíróság előtt
• Hágai konferencia a békéért
• A hatodik isonzói csata
• Törvény egyes adónemek összegének emeléséről
• Románia csatlakozása az antanthatalmakhoz
• A tej árának emelkedése
• Olaszország hadüzenete Németországnak
• Románia hadüzenete az Osztrák-Magyar Monarchiának
• A hazai ellenzék a kormány lemondását követeli
• A tank első bevetése
• A szociáldemokraták választójogi gyűlésének betiltása
• A cukor árának emelkedése
• A Tett betiltása
• Tüntetés Újpesten a burgonyahiány miatt
• A Közélelmezési Hivatal és Tanács felállítása
• A csárdáskirályné magyarországi bemutatója
• Az önálló lengyel királyság kikiáltása
• Wilson elnököt újraválasztják
• A kecskeméti színház felveszi Katona József nevét
• A Ma megjelenése
• I. Ferenc József halála
• A 16 és 60 közöttiek hadiszolgálatra kötelezése Németországban
• A gáz és az áram árának emelkedése
• Német békeajánlat a szövetségeseknek
• IV. Károly megkoronázása
• A Béke Nobel-díj a Nemzetközi Vöröskereszté
• Charlie Chaplin: A kivándorló
• Bartók Béla: Nyolc magyar népdal
• Bánki Donát: Vízturbina
• Az antant békére törekszik
• A Népszövetség megalakítása
• A korlátlan tengeralattjáró-háború kezdete
• Az USA megszakítja Németországgal a diplomáciai kapcsolatot
• Lövések a parlamentben
• Törvényjavaslat a választójog bővítéséről
• Forrongás a hadseregben az élelmezés miatt
• Papírhiány miatt csökken a lapok terjedelme
• Emelkednek a dohányárak
• Új kormány Oroszországban
• Újabb megszorítások a közélelmezésben
• IV. Károly békekísérlete
• Az USA hadüzenete Németországnak
• Cenzúra alatt a Népszava
• Munkássztrájk az élelmiszerhiány miatt
• Tömörkény István halála
• Javaslat a Választójogi Blokk megalakítására
• A budapesti kereskedősegédek tüntetése
• A tizedik isonzói csata
• Szociáldemokrata nőkongresszus Budapesten
• Friedrich Adlert halálra ítélik
• Lemond Tisza István
• Tüntetés Tisza István ellen
• Megszűnik a Népszava előzetes cenzúrája
• Szociáldemokrata szervezésű népgyűlések a fővárosban
• Munkásnők sztrájkja a béremelésért
• Brit páncélosok támadása
• Esterházy Móric a miniszterelnök
• Változik a panaszbizottságok hatásköre
• Gyóni Géza halála
• A lőszergyári munkásnők sztrájkja
• Munkássztrájk a Fővárosi Elektromos Művekben
• A Kerenszkij-kormány megalakulása
• A katonai bíróságok hatáskörének korlátozása
• Az antant offenzívája Flandriában
• Népgyűlés a hadisegélyek rendezéséért
• Wekerle Sándor a miniszterelnök
• Háborúellenes csoport a Galilei körben
• Justh Gyula halála
• Mata Hari halála
• A caporettói áttörés
• Nők tüntetnek Budapesten
• Az októberi orosz forradalom kezdete
• A Népszava cikke a szovjetek kongresszusáról
• Clemenceau kormányra kerülése
• Háborúellenes tüntetés Budapesten
• Fegyverszünet a keleti fronton
• Finnország kikiáltotta függetlenségét
• Az USA hadüzenete a Monarchiának
• Választójogi törvényjavaslat a parlamentben
• A Galilei Kör röplapja
• Tüntetés az élelmiszerhiány miatt
• Wilson 14 pontja
• A Galilei Kör feloszlatása
• Wekerle Sándor lemondása
• A 48-as Alkotmánypárt megalakulása
• A Wekerle-kormány átalakulása
• A bányamunkások szövetségének megalakulása
• A MÁV-alkalmazottak politikai aktivitásának korlátozása
• Khuen-Héderváry Károly halála
• A panaszbizottságok hatáskörének kiterjesztése
• Észtország és Litvánia független
• Tüntetés az élelmiszerhiány miatt
• A breszt-litovszki béke
• Vasárnapi munkaszünet a húsiparban
• Moszkva az új főváros
• Tüntetés a háború ellen
• Offenzíva a Somme-nál
• Sajtóvita az MSZDP választójogi politikájáról
• Ferdinand Foch az új főparancsnok
• Vita a választójogi törvénytervezetről
• Népgyűlés az általános választójogért
• Wekerle Sándor lemondása
• Gavrilo Princip halála
• Románia békét köt
• Wekerle Sándor új kormánya
• Új választójogi reform
• A Népszava írása a választójogi tervezetről
• Pécsi katona- és bányászlázadás
• A kékszakállú herceg vára
• Német offenzíva a Marne-nál
• Nagygyűlés a nők választójogáért
• Lapbetiltás a fronton
• Német megtorpanás a nyugati fronton
• Sortűz a MÁV Gépgyárban
• A választójogi törvényjavaslat vitájának kezdete
• II. Miklós halála
• A választójogi törvény elfogadása
• Tüntetés az élelmiszerhiány miatt
• Katonaszökevények elleni szankciók
• A német hadsereg „fekete napja”
• Merénylet Lenin ellen
• Károlyi Mihály nyílt levele
• Bulgária békét köt
• Szabó Ervin halála
• Tombol a spanyolnátha
• Új német kormány
• A Monarchia békeajánlata
• A Szlovén-Horvát-Szerb Nemzeti Tanács megalakulása
• Merénylet Tisza ellen
• „Ezt a háborút elveszítettük”
• Károlyi Mihály törvényjavaslata
• A Munkapárt megszűnése
• A Magyar Nemzeti Tanács megalakulása
• Ismét működik a Galilei Kör
• Az olaszok áttörik a frontot
• Tisza István halála
• Károlyi Mihály a miniszterelnök
• Orosz hadifoglyok hazaszállítása
• Magyar hadifoglyok hazatérése
• A compiègne-i fegyverszünet
• Az eckartsaui nyilatkozat
• A MOVE megalakulása
• Románia területi követelései
• A KMP megalakulása
• Szerb–Horvát–Szlovén Királyság megalakulása
• Kaffka Margit halála
• Erdély egyesül Romániával
• A Vörös Újság megindulása
• Nők a jogi egyetemen
• Szeged francia megszállása
Ápolónők a rózsahegyi barakk kórház előtt, 1917 (Fortepan)
Elesettek mentsvára – a Vöröskereszt és ápolói
egészségügy, női munka, nőkérdés, Vöröskereszt
A Nemzetközi Vöröskereszt a 19. században jött létre: az 1859-es solferinói csata borzalmait látva Henri Dunant (1828–1910) svájci üzletember úgy döntött, hogy életre hív egy segélyszervezetet, amely olyan önkéntesekből áll, akik a háború idején a sebesülteket ápolják. Ennek érdekében olyan nemzetközi egyezmény megkötését szorgalmazta, amely a harcmezőn maradt sebesültek, valamint ápolóik részére semleges státuszt és ezáltal védelmet biztosítana. A Vöröskereszt végül 1863-ban alakult meg, Sebesülteket Segélyező Nemzetközi Bizottság néven. Rá egy évre, 1864-ben megkötötték a Genfi Egyezményt, amely a harctéren megsebesült katonák védelméről, életkörülményeik megfelelő biztosításáról szólt.
A Vöröskereszt szervezetének első nagy próbatétele a Nagy Háború volt, ráadásul a sebesültekről való gondoskodáson túl egy másik típusú feladatot is felvállalt: 1914. október 15-én létrehozták a Nemzetközi Hadifogoly Ügynökséget. Ez még a békekötés után is működött, hiszen alapvető feladatai közé tartozott a hadifoglyok és családjuk közti kapcsolat fenntartásának elősegítése, a hadifoglyok életkörülményeinek, a hadifogolytáboroknak rendszeres ellenőrzése, valamint a békekötés után a hadifogolycsere zavartalan lebonyolításának biztosítása.
A szervezet önkéntesei a háború alatt folyamatosan járták a hadifogolytáborokat, még Szibériába is eljutottak, ahogy arról honlapunkon már korábban beszámoltunk. A Vöröskereszt Oroszországot megjárt önkéntesei szinte kivétel nélkül arisztokrata hölgyek voltak, ők társadalmi kapcsolataikat is tudták mozgósítani a foglyok érdekében. Ilyen társadalmi összefogásnak volt köszönhető az is, hogy a magyar származású Bárány Róbert – akik hadifogsága idején lett Nobel-díjas orvos – végül 1916-ban elhagyhatta Oroszországot.
A magyar Vöröskereszt szervezete már 1914 júliusában „készre jelentette magát”, azaz minden szükségesnek vélt előkészületet megtett a potenciális sebesültek ellátása érdekében – legalábbis ez derül ki a Pesti Napló cikkéből, amely a magyarországi egyesület igazgatósági tanácsának üléséről számolt be.
„A Vöröskereszt Egylet a hadszínhelyre küldendő tábori kórházon és mozgó egyleti raktárakon kívül előkészített: 8 tartalék kórházat, 4 üdülőházat, 480 kisegítő kórházat, 836 üdülőhelyet és 50 betegnyugvó állomást, összesen 1143 tiszt és 53826 főnyi legénység számára. […] 54 önkéntes betegápolónői tanfolyamot szervezett, melyeken 1084 tanuló vett részt.”
A lap arról is beszámolt, a háborús lelkesedés 800 nőt ösztökélt arra, hogy felajánlja ápolónői szolgálatait. Köztük az első két jelentkező olyan fiatal masamód (divatárus) lány volt, akiknek vőlegényét bevonultatták. A legtöbb jelentkező azonban „úrinő” volt, azaz katonatisztek, orvosok, állami tisztviselők feleségei – tudósított a Pesti Napló. Az önként jelentkezők szolgálatait azonban egyelőre nem kívánta a szervezet igénybe venni, azt tervezték, hogy „amint döntő fordulat áll be, megkezdik a felvételeket”. Valószínűleg nem is sejtették, hogy ez ennyire hamar bekövetkezik…
Az már 1914-ben kiderült, hogy a szervezet akkori önkéntesei nem fogják bírni a megnövekedett terhelést, illetve a szervezet létszáma nem kielégítő – több tízezer ápolónő hiányzott a sebesültek mellől. Megkezdődött a tanfolyamok szervezése, ezeknek felhívásait a napilapokban is közzétették.
Az önkéntes betegápolónőket egy hathetes tanfolyamon képezték ki, ennek szabályzatát és tanítási programját az Orvosi Hetilap tette közzé. A tanfolyamok ingyenesek voltak, egy-egy csoportba az eredeti szándék szerint maximum 30 főt osztottak be, hiszen a képzés jórészt gyakorlati volt, a kirendelt kórházakban zajlott. A jelentkezők heti öt napot (csütörtök és vasárnap kivételével) töltöttek itt, ahol előre meghatározott heti menetrend szerint sajátították el a betegápolás alapvető ismereteit. Az első héten a betegszobával és a fürdőszobával ismerkedtek, megtanulták a betegeket lemosni, gyógyszereiket beadni. A második héten foglalkoztak a lázas beteg ápolásával, a harmadikon megismerték a műszereket és megtanultak gipszpólyát készíteni. A negyedik hét a narkotizálási eljárások elsajátításának időszaka volt, az ötödik héten már gyakorlatot teljesítettek egy képzett ápolónő mellett, a hatodikon pedig a röntgeneljárások rejtelmeibe avatták be őket.
A képzés végén vizsgát tettek egy orvosokból és a Vöröskereszt egy képviselőjéből álló bizottság előtt. A bizonyítvány mellé elnyerték a Magyar Vöröskereszt Egyesület önkéntes betegápolónői címét, megkapták vöröskeresztes karszalagjukat és a kórház nevét, ahol behívás esetén szolgálatot kell majd teljesíteniük.
Az önkéntes ápolónők behívására már 1914 szeptemberében sort került (volna). A Pesti Napló – meglepő módon – a „lelkiismeretlen önkéntes ápolónőkről” cikkezett, akik pusztán divatból végezték el a tanfolyamot és mikor igazán szükség van rájuk, még csak nem is válaszolnak a Vöröskereszt főnökasszonyának, Ibrányi Alice-nak levelére, aki szolgálattételre hívta be őket. Ibrányi végül ezért fordult a sajtóhoz, egyelőre csak azt hozva nyilvánosságra, hogy melyik kórházból hány dolgos kéz hiányzik. Ugyanakkor azt is leszögezte, hogy aki nem teljesíti a Vöröskeresztnek vállalt kötelességét, úgy azok nevét majd nyilvánosságra hozza.
Az ügy folytatását nem tudjuk, de azon érdemes elgondolkodni, hogy az első jelentkezők – mint például a fentebb már említett masamódlányok – végül nem kényszerültek-e inkább olyan munka elvégzésére, amely biztosabb megélhetést nyújtott, mint a betegek ápolása, hiszen ezeket az önkéntes ápolónőket rendkívül rosszul fizették, ráadásul szolgálataikra gyakorlatilag a hét összes napján, éjjel-nappal szükség volt. Ezek az ápolónők természetesen nem az úrinők közül kerültek ki – ők inkább a sebesültek szórakoztatását vállalták magukra, vagyis kirándultak a betegekkel, programokat szerveztek számukra, élen jártak az adománygyűjtésben, de tényleges ápolási feladatokat nagyon ritkán láttak el.
Aradi csoportkép – sebesültek gyűrűjében, 1917 (Fortepan / Pohl Pálma)
1916 januárjában a Vöröskereszt már a kimerülés szélén állt: naponta három-négy alkalommal érkeztek a fővárosba, a Nyugati pályaudvarra a kórház- és betegszállító vonatok, rajtuk 140–500 beteggel. A svábhegyi Erzsébet Kórházban is nagyüzem volt: nagyjából 1000 fölszerelt ágyat tudtak biztosítani a betegek számára, a kórház élelmiszerraktáraiban 30 ezer doboz kondenzált tej állt, és elfogyott naponta 700 kilogramm kenyér. Könnyen elképzelhető, hogy ilyen nagyszámú beteg mellett milyen terhelésnek voltak kitéve az ápolónők.
Nem csoda tehát, ha 1917-ben már az ápolónők sztrájkjáról cikkeztek a lapok. 1917 novemberében a Gellért Kórház nővérei léptek sztrájkba részben alacsony fizetésük, részben pedig a társadalombiztosítás teljes hiánya miatt: mivel a fertőző betegeknél is ők látták el a szolgálatot, sokszor előfordult, hogy ők maguk is megbetegedtek, és míg fel nem gyógyultak, egyetlen fillért sem kaptak munkáltatójuktól…
Összegezve elmondhatjuk, hogy az ápolónők legalább olyan teljesítményt nyújtottak a háborús évek alatt a kórházakban, mint a katonák a lövészárkokban. Közülük azonban nagyon kevesen kaptak „vitézségi érmet”, leginkább azok az előkelő hölgyek, akik a kórházi ápolás helyett sokat utaztak a Vöröskereszt képviseletében, bevetve társadalmi kapcsolataikat és társasági vénájukat. Rájuk is nagy szükség volt, de legalább ennyire, ha nem jobban kellettek a betegek mellett éjjel-nappal szolgálatot teljesítő, sebkötöző, ágytálazó nővérek, akik nemhogy kitüntetést, de tisztességes fizetést sem kaptak munkájukért.
A magyar Vöröskereszt Egyesület önkéntes betegápolónői tanfolyamainak szabályzata és tanítási programja = Orvosi Hetilap, 1914. 1. szám
A Vöröskereszt indulásra készen = Pesti Napló, 1914. július 28.
Lelkiismeretlen önkéntes ápolónők = Pesti Napló, 1914. szeptember 20.
A harctértől az otthonig = Pesti Napló, 1916. január 1.
A Gellért-kórház ápolónői sztrájkba léptek = Az Est, 1917. november 20.
Előző bejegyzés Jönnek a „békére vágyók” és az „igazi forradalmiak” – A Budapesti Hírlap Leninék hatalomátvételérőlKövetkező bejegyzés Egy füstbe sem ment szindikalista merénylet terve Magyarországon a bolsevik forradalom idejéből
Mit ír az újság?
copyright 2009, Politikatörténeti Intézet, Minden jog fenntartva