hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en en hu sk hu hu hu hu id hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en nl de ar en az ku uz ru sv bg bn hbs_lat ca mhr it mzn hbs_lat cy da de el eo es et eu fa fi fr fy de lt he hi hbs_lat tl hy hy it id hy es is it ja ka uz kk km ko cs it lt lv en mr ms my nl nb nb fi fr pa pl pt io ro ru jbo en hbs_lat en sk sl et sq hbs_lat sv te th ceb tr oc fy ur vi pl en zh xmf zh fr zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2021. szeptember 2.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
Az Európai Unió szimbóluma, a 12 ötágú csillag az óralap számaival azonos pozícióban
A szimbólum a legáltalánosabb értelemben vett jel, amelyhez egy jelentés kapcsolódik. Szűk értelemben véve a szemiotikai szimbólum a szemiotikai jel egyik válfaja. A szimbólum hagyományos értelmezése ennél még szűkebb, mert előírja a képiséget, és azt, hogy a jelhez egy speciális konnotáció kapcsolódjon.
A szimbólum (ógörög σύuBoλov vagyis syn = össze-, együtt- és ballein = dobni) vagy jelkép egy jelentéshordozót jelöl (például szavak, tárgyak, eljárások stb.). Az ábrázolt objektum nincs feltétlenül jelen. Az, hogy milyen jelentés társul a jelentéshordozóhoz, függ a felhasználási területtől és a kontextustól.
A szimbólum egyúttal az antropológia és a pszichoanalízis kulcsfogalma is.
A vallás, mitológia vagy művészet szimbólumait általában nem lehet tisztán racionális alapokon lefordítani vagy magyarázni, mivel többletjelentést hordoznak. Míg például egy közlekedési jel jelentését a jogszabály egyértelműen meghatározza, addig a vallásos, álombeli vagy mitológiai szimbólum túllép a racionalitás síkján és a kulturális környezettől függő személyes jelentést tartalmaz a felhasználója számára.
Fogalma: Metaforából származó szókép. Valamely fogalom, eszme, érzés érzékletes jele, amelynek képzettársítás folytán gazdag gondolati, érzelmi és hangulati töltése van.
4 A színek mint szimbólumok
7 A publicisztikában és kommunikációtudományban
12 A szimbólum mint tájékozódási segítség
13 A szín mint szimbólum
17 A kínai Jin-jang szimbólumok
Jelképes értelművé teszi az egész közleményt megéreztetéssel, sejtetéssel. (A költői nyelv legnagyobb hatású stíluseszköze a szimbólum.)
(görögül: ismertető jel) = Valamely gondolati fogalmat érzékeltető jel, jelkép, amely képzelettársítás folytán nemcsak a kifejezendő fogalmat helyettesíti, hanem vele kapcsolatban különböző érzéseket, hangulatokat, egész gondolatsorokat tud felidézni.
Ez a filozófiai tárgyú lap egyelőre csonk (erősen hiányos). Segíts te is, hogy igazi szócikk lehessen belőle!
A színek mint szimbólumok[szerkesztés]
Hasonlóképpen kapnak sajátos értelmet a színek is, amivel már az írás birodalmába értünk ismét. A fekete köztudottan a gyász színe. Ehhez idomodik a grafológiai magyarázata: szigorúság, pesszimizmusra való hajlam, s persze egy sor más tulajdonság mindazoknál, akik következetesen és tendenciózusan kitartanak e szín használata mellett. A zöld üzenete is egyértelmű, a remény jele. Élni tudó és szerető az, aki ezt a színt részesíti előnyben. Vagy itt van a piros: nem vitás, a szenvedély színe, miként az így író is szenvedélyes érzékekben tobzódó, ugyanakkor erőszakos is lehet.
Minden vallás szimbólumok segítségével fejezi ki központi eszméit, így például a kerék az örök körforgást, az üres sír a feltámadást, az út az élettörténetet vagy életvezetést.
A keresztény egyházakban használatos szimbolika a hitvallás egyik lényeges eleme. A számok is szimbólumokként szerepelnek, például a hármas a Szentháromságot és az erényeket jelképezi, a négyes a világ száma (négy évszak, négy égtáj, négy alapelem stb.). Négyen vannak a nagypróféták és az evangélisták is. A három és négy összege (hét) illetve szorzata (tizenkettő) szintén fontos szerepet játszik a keresztény szimbolikában: hét főbűn, tizenkét apostol stb.
Gyakran szerepel jelképként a szőlőskert, szőlőműves, szőlőtő: „Én vagyok a szőlőtő, ti a szőlővesszők: A ki én bennem marad, én pedig ő benne, az terem sok gyümölcsöt: mert nálam nélkül semmit sem cselekedhettek.” János 15, 1-6., valamint Máté 20, 1-16. és 21. 33-46.[1]
A vallásos szimbólumok a vallási identitás, nyelv, és cselekedetek építőelemei. Paul Tillich rámutatott, hogy minden „vallásos nyelv“ lényegében szimbolikus, a vallás transzcendentális alapokon nyugszik.
Ez a kultúra témájú lap egyelőre csonk (erősen hiányos). Segíts te is, hogy igazi szócikk lehessen belőle!
A publicisztikában és kommunikációtudományban[szerkesztés]
Ez a sajtóval kapcsolatos lap egyelőre csonk (erősen hiányos). Segíts te is, hogy igazi szócikk lehessen belőle!
Ez az irodalmi tárgyú lap egyelőre csonk (erősen hiányos). Segíts te is, hogy igazi szócikk lehessen belőle!
A képzőművészetben, ikonográfiában használatos attribútumok közül néhány egyben szimbólum is, ami önmagában is képes a hozzá társított személyt vagy jelenséget jelenteni, felidézni.
A képzőművészet a legkorábbi barlangrajzoktól egészen a jelenig használta és használja a szimbólumokat. Az őskor szimbólumai azonban egészen más természetűek voltak, mint a középkoréi vagy újkoréi; elsősorban lélekszimbólumok voltak használatosak (ágacska, toll, spirál, sőt, horogkereszt[2]) A szakrális művészetben a szimbolika a vallás és a teológia előírásait követi. Gyakran kötelező ikonográfia is társul hozzá.
A 19. században önálló irányzat épült a szimbólumok használatára. A szimbolizmus más jellegű szimbólumokat használt: nem a kollektív tudatban megőrzött, közismertnek mondható jelentést, hanem a sejtelmes-rejtelmeset ábrázolta. A szürrealizmus még tovább ment egy lépéssel és a hagyományos szimbólumok helyére az egyén belső világából származó individuális szimbólumokkal dolgozott.
Ez a társadalomtudományi tárgyú lap egyelőre csonk (erősen hiányos). Segíts te is, hogy igazi szócikk lehessen belőle!
Ez a természettudományi tárgyú lap egyelőre csonk (erősen hiányos). Segíts te is, hogy igazi szócikk lehessen belőle!
Ez a politikával kapcsolatos lap egyelőre csonk (erősen hiányos). Segíts te is, hogy igazi szócikk lehessen belőle!
A szimbólum mint tájékozódási segítség[szerkesztés]
A közlekedési útvonalakon, a középületekben és nyilvános tereken többféle szimbólum található, amelyek a nyelvi megértéstől függetlenül segítik a tájékozódást. Így például a kikötőkben az áthúzott horgony a kikötési tilalmat jelzi. A középületekben, repülőtereken, áruházakban, pályaudvarokon és hasonló helyeken a nyelvet nem ismerő látogató is megtalálja a női- illetve férfialakokkal jelzett WC-helyiséget. Az analfabéták számára a szimbólumok jelentik az egyedüli tájékozódási lehetőséget.
A szín mint szimbólum[szerkesztés]
Életünkben sajátos értelmet kaptak a színek is. Hazánkban a fekete köztudottan a gyász színe. A zöld üzenete is egyértelmű, a remény jele. Élni tudó és szerető az, aki ezt a színt részesíti előnyben. Vagy itt van a piros: nem vitás, a szenvedély színe.[3]
A gazdasági életben a szimbólumok részesei a márkanév sikerének: jellemző példa erre a McDonald’s M betűje és a Mercedes-csillag. A logók a cég identitásának (corporate identity) és a külvilág felé mutatott képének (image) fontos szimbólumai.
Ez a gazdasági témájú lap egyelőre csonk (erősen hiányos). Segíts te is, hogy igazi szócikk lehessen belőle!
Ez a technikai tárgyú lap egyelőre csonk (erősen hiányos). Segíts te is, hogy igazi szócikk lehessen belőle!
Ez a sportról szóló lap egyelőre csonk (erősen hiányos). Segíts te is, hogy igazi szócikk lehessen belőle!
A kínai Jin-jang szimbólumok[szerkesztés]
A Jin-jang szimbólum eredete Kína régmúltjába vezethető vissza. Ez a jelkép a kínai világszemlélet lényegét fejezi ki ilyen értelemben közelebb vitte a kínaiakat önmaguk megismeréséhez, és közelebb visz minket is önmagunk megértéséhez!
A kínaiak úgy tartják, hogy a Jin-jang az idők kezdetén jött létre, mikor villám hasított a kozmikus őssötétbe és semmibe. Ekkor minden súlyosból és sötétből Jin keletkezett, miközben amire csak a villám fénye hullott, könnyű súlytalan Janggá változott.
Kettő kapcsolata állandó, folytonos (mint a jelkép tükrözi), egymást kiegészítő, szoros egységet alkotja meg az egészet.
A kínai filozófiában a Jin-jang jelkép a természet megfigyelésén alapul. Az égitestek csillagok, és bolygók ugyancsak Jin vagy Jang minőségűek, a Nap Jang, a Hold Jin.
↑ Bor és biblia. [2009. február 25-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2009. március 5.)
↑ Zolnay Vilmos: A művészetek eredete. Corvina Kiadó.
↑ A színek mint szimbólumok
Váralljai Csocsány Jenő: A magyar monarchia és az európai reneszánsz Kráter Egyesület Kiadó, 2005
Borus Judit - Ruttkay Helga (szerk.): Szimbólumtár (szimbólum-enciklopédia):
Jelkép.lap.hu - tematikus linkgyűjtemény
A Magyar Honvédség karjelzései 1992-2008
Rejtett kommunikáció a szimbólumok nyelvén
A szőlő mint szimbólum
A bor mint szimbólum
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Szimbólum&oldid=24182240”
Minden szócikk halott külső hivatkozásokkal
Szócikkek halott külső hivatkozásokkal 2018 novemberéből
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2021. szeptember 2., 10:52
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.