hu hu de hu hu hu de hu ru hu de hu de hu ru hu pl hu pl hu pl hu pl hu hu pl hu pl hu hu pl hu de hu hu de hu de hu de hu hu de hu hu de fr de hu de hu de hu hu ru hu ru hu ru hu ru hu pl hu de hu de hu de hu pl hu uk hu uk hu de hu hu de hu cs hu hu de hu uk hu hu uk hu pl hu de hu de hu pl hu de hu hu hu hu hu hu de hu pl hu pl hu uk hu pl hu pl hu de hu hu hu de hu de hu de hu pl hu uk hu uk hu pl hu de hu hu de hu de hu de hu uk hu pl hu es hu pl pl es hu uk hu pl hu uk hu uk hu uk hu hu de hu de hu de hu de hu de hu de hu pl hu uk hu uk hu uk hu de hu de hu de hu pl hu de hu uk hu de hu ja hu uk hu uk hu cs hu de hu de hu de hu de hu hu hu uk hu uk hu cs hu pl hu de hu uk hu uk hu lt hu pl hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu de hu hu hu hu hu de hu de hu hu hu pl hu de hu de hu de hu pl hu de hu ru hu hu hu cs hu de hu de hu de hu pl hu pl hu de hu de hu hu hu hu hu pl hu de hu de hu hu hu hu de hu de hu de hu cs hu de hu de hu de hu de hu hu hu cs hu de hu de hu de hu de hu pt hu cs hu cs hu de hu hu hu fr hu pl hu hu pl hu hu de hu hu de hu de hu de hu de hu ru hu hu hu de hu de hu hu hu ru hu pl hu de hu de hu pl hu hu hu uk hu pl hu en hu de hu de hu pl hu pl hu ru en pl hu pl hu pl hu de hu hu de hu de hu de hu ru hu ru hu ru hu de hu ru hu pl hu hu pl hu ru hu ru hu ru hu ru hu de hu de de hu hu de hu de hu hu hu pt hu de hu de hu de hu hu hu uk hu uk hu de hu de hu de hu pt hu pl hu de fr hu de hu de hu de hu de fr de hu cs hu cs hu de hu uk hu hu uk hu ru hu de hu de hu hu hu hu hu hu de hu ru hu ru hu de hu de hu de hu ru hu ru hu ru hu hu ru hu de hu de hu de hu ru hu de hu de sk de hu de hu de hu ru hu ru hu ru hu de hu de hu de hu ru hu fr ru hu ru hu ru hu ru hu ru hu de hu hu de hu ru hu de hu de hu ru cs ru hu ru hu de hu de hu de hu de hu it hu it hu cs hu de hu ru hu de hu cs hu hu cs hu cs hu hu hu de hu de hu de hu de hu de hu de hu de hu hu de hu hu hu hu hu ru hu ru hu cs hu cs hu cs hu ru hu de hu hu hu de hu de hu de hu de hu de hu ru hu cs hu hbs_lat hu ru hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en en hu hu
Prostitúcióra kényszerülnek a Párisi Nagy Áruház elárusítónői? – Nem engedik az eladók szervezkedését | Hadszíntér és hátország
• Tormay Cecil: Régi ház
• Krúdy Gyula: Palotai álmok
• Ady Endre: Ki látott engem?
• Törvényjavaslat a Nemzeti Színház új épületéről
• Állásfoglalás a politikai tömegsztrájk ellen Franciaországban
• Megszületett Tolnay Klári színésznő
• Tüntetések a háború mellett
• Népszava: Nem akarunk háborút!
• A politikai jellegű gyűlések betiltása
• Az Osztrák-Magyar Monarchia hadüzenete Szerbiának
• A budapesti élelmiszerárak emelkedése
• Montenegró hadüzenete az Osztrák-Magyar-Monarchiának
• Az Osztrák-Magyar Monarchia hadüzenete Oroszországnak
• Nagy-Britannia hadüzenete az Osztrák-Magyar-Monarchiának
• Franciaország hadüzenete az Osztrák-Magyar-Monarchiának
• Megszületett Baróti Lajos labdarúgó
• XV. Benedek pápa megválasztása
• A Nemzeti Színház és az Operaház működésének felfüggesztése
• Orosz csapatok Magyarország területén
• Vágó Géza: Nagy dolog a háború
• Az első ypres-i csata
• Ady Endre: Az eltévedt lovas
• A Népszava esti kiadása
• A szén és a tűzifa árának maximalizálása
• A behívások miatt csökkent a szakegyletek létszáma
• Babits Mihály: Játszottam a kezével
• A Mária Valéria-telep létrehozása
• Bartók Béla: Román népi táncok
• Leopold von Berchtold lemondása
• Hadiüzemekben dolgozók munkakörülményeinek javítása
• Újra játszik a Nemzeti
• A Fox Film Corporation megalapítása
• Új rendező a Nemzeti Színházban
• Ferenc Ferdinánd gyilkosainak kivégzése
• Elszaporodik az élelmiszer-spekuláció
• Emelkednek a gyógyszerárak
• A tengeralattjáró-háború kezdete
• Újságírók tiltakozása a cenzúra ellen
• Gabonakészletek lefoglalása Ausztriában
• Szocialista nőmunkások a háború ellen
• Liszt- és kenyérhiány a fővárosban
• Egy nemzet születése
• Márkus József halála
• Flottatámadás a Dardanellák ellen
• Az MSZDP gyűlésének betiltása
• Az Universal City megnyitása
• Ady és Csinszka házasságkötése
• Javaslat a parlamenti ciklus meghosszabbítására
• Német támadás Ypres-nél
• Az örmény népirtás kezdete
• Partraszállás a Gallipoli-félszigeten
• Javaslat a katonák választójogáról
• A Jugoszláv Bizottság megalakulása
• A lisztfogyasztás korlátozása
• A Szocializmus megjelenése
• A második hadikölcsön
• A Lusitania elsüllyesztése
• A Metro Pictures Corporation létrehozása
• Olaszország hadüzenete az Osztrák-Magyar Monarchiának
• A gabonafelhasználás állami szabályozása
• Az első isonzói csata
• Új főrendező az Operában
• Húsmentes napok elrendelése
• A második isonzói csata
• Széll Kálmán halála
• Szocialista konferencia Svájcban
• A kukorica állami felvásárlása
• Bulgária hadüzenete Szerbiának
• Az MSZDP üléseinek betiltása
• A harmadik isonzói csata
• A szocialista mozgalmak fokozottabb ellenőrzése
• A Tett megjelenése
• Ujházi Ede halála
• A negyedik isonzói csata
• A Cseh Külföldi Bizottság megalakulása
• A tejjegy bevezetése
• A Csárdáskirálynő bemutatása
• A Lánchíd megnyitása
• A választójog kiterjesztésének követelése
• Újabb élelmiszer-árszabások megjelenése
• Törvény az árdrágítások ellen
• 25 éves az MSZDP
• A kenyérjegy bevezetése
• Karinthy Frigyes: Tanár Úr kérem
• Babits Mihály: Recitativ
• Móricz Zsigmond: Nem élhetek muzsikaszó nélkül
• Vigalmi adó Budapesten
• Mocsáry Lajos halála
• A munkaügyi panaszbizottságok felállítása
• A hadkötelesek korhatára 55 év
• A bőráruk szabadpiaci értékesítésének betiltása
• A Cukorközpont felállítása
• A hadüzemi munkások sztrájkjogának felfüggesztése
• Az Újságpapír-központ felállítása
• Munkásnők “a hadseregben”
• Eötvös Károly halála
• A második zimmerwaldi konferencia
• Háborúellenes tüntetések Németországban
• Görgei Artúr halála
• A jütlandi csata
• A Bruszilov-offenzíva megindulása
• A magyarországi szakszervezetek konferenciája Budapesten
• A budapesti munkásgyűlések betiltása
• A somme-i csata
• Károlyi Mihály lemond pártelnöki tisztségéről
• Rosa Luxemburg internálása
• Hadiszállítók a katonai bíróság előtt
• Hágai konferencia a békéért
• A hatodik isonzói csata
• Törvény egyes adónemek összegének emeléséről
• Románia csatlakozása az antanthatalmakhoz
• A tej árának emelkedése
• Olaszország hadüzenete Németországnak
• Románia hadüzenete az Osztrák-Magyar Monarchiának
• A hazai ellenzék a kormány lemondását követeli
• A tank első bevetése
• A szociáldemokraták választójogi gyűlésének betiltása
• A cukor árának emelkedése
• A Tett betiltása
• Tüntetés Újpesten a burgonyahiány miatt
• A Közélelmezési Hivatal és Tanács felállítása
• A csárdáskirályné magyarországi bemutatója
• Az önálló lengyel királyság kikiáltása
• Wilson elnököt újraválasztják
• A kecskeméti színház felveszi Katona József nevét
• A Ma megjelenése
• I. Ferenc József halála
• A 16 és 60 közöttiek hadiszolgálatra kötelezése Németországban
• A gáz és az áram árának emelkedése
• Német békeajánlat a szövetségeseknek
• IV. Károly megkoronázása
• A Béke Nobel-díj a Nemzetközi Vöröskereszté
• Charlie Chaplin: A kivándorló
• Bartók Béla: Nyolc magyar népdal
• Bánki Donát: Vízturbina
• Az antant békére törekszik
• A Népszövetség megalakítása
• A korlátlan tengeralattjáró-háború kezdete
• Az USA megszakítja Németországgal a diplomáciai kapcsolatot
• Lövések a parlamentben
• Törvényjavaslat a választójog bővítéséről
• Forrongás a hadseregben az élelmezés miatt
• Papírhiány miatt csökken a lapok terjedelme
• Emelkednek a dohányárak
• Új kormány Oroszországban
• Újabb megszorítások a közélelmezésben
• IV. Károly békekísérlete
• Az USA hadüzenete Németországnak
• Cenzúra alatt a Népszava
• Munkássztrájk az élelmiszerhiány miatt
• Tömörkény István halála
• Javaslat a Választójogi Blokk megalakítására
• A budapesti kereskedősegédek tüntetése
• A tizedik isonzói csata
• Szociáldemokrata nőkongresszus Budapesten
• Friedrich Adlert halálra ítélik
• Lemond Tisza István
• Tüntetés Tisza István ellen
• Megszűnik a Népszava előzetes cenzúrája
• Szociáldemokrata szervezésű népgyűlések a fővárosban
• Munkásnők sztrájkja a béremelésért
• Brit páncélosok támadása
• Esterházy Móric a miniszterelnök
• Változik a panaszbizottságok hatásköre
• Gyóni Géza halála
• A lőszergyári munkásnők sztrájkja
• Munkássztrájk a Fővárosi Elektromos Művekben
• A Kerenszkij-kormány megalakulása
• A katonai bíróságok hatáskörének korlátozása
• Az antant offenzívája Flandriában
• Népgyűlés a hadisegélyek rendezéséért
• Wekerle Sándor a miniszterelnök
• Háborúellenes csoport a Galilei körben
• Justh Gyula halála
• Mata Hari halála
• A caporettói áttörés
• Nők tüntetnek Budapesten
• Az októberi orosz forradalom kezdete
• A Népszava cikke a szovjetek kongresszusáról
• Clemenceau kormányra kerülése
• Háborúellenes tüntetés Budapesten
• Fegyverszünet a keleti fronton
• Finnország kikiáltotta függetlenségét
• Az USA hadüzenete a Monarchiának
• Választójogi törvényjavaslat a parlamentben
• A Galilei Kör röplapja
• Tüntetés az élelmiszerhiány miatt
• Wilson 14 pontja
• A Galilei Kör feloszlatása
• Wekerle Sándor lemondása
• A 48-as Alkotmánypárt megalakulása
• A Wekerle-kormány átalakulása
• A bányamunkások szövetségének megalakulása
• A MÁV-alkalmazottak politikai aktivitásának korlátozása
• Khuen-Héderváry Károly halála
• A panaszbizottságok hatáskörének kiterjesztése
• Észtország és Litvánia független
• Tüntetés az élelmiszerhiány miatt
• A breszt-litovszki béke
• Vasárnapi munkaszünet a húsiparban
• Moszkva az új főváros
• Tüntetés a háború ellen
• Offenzíva a Somme-nál
• Sajtóvita az MSZDP választójogi politikájáról
• Ferdinand Foch az új főparancsnok
• Vita a választójogi törvénytervezetről
• Népgyűlés az általános választójogért
• Wekerle Sándor lemondása
• Gavrilo Princip halála
• Románia békét köt
• Wekerle Sándor új kormánya
• Új választójogi reform
• A Népszava írása a választójogi tervezetről
• Pécsi katona- és bányászlázadás
• A kékszakállú herceg vára
• Német offenzíva a Marne-nál
• Nagygyűlés a nők választójogáért
• Lapbetiltás a fronton
• Német megtorpanás a nyugati fronton
• Sortűz a MÁV Gépgyárban
• A választójogi törvényjavaslat vitájának kezdete
• II. Miklós halála
• A választójogi törvény elfogadása
• Tüntetés az élelmiszerhiány miatt
• Katonaszökevények elleni szankciók
• A német hadsereg „fekete napja”
• Merénylet Lenin ellen
• Károlyi Mihály nyílt levele
• Bulgária békét köt
• Szabó Ervin halála
• Tombol a spanyolnátha
• Új német kormány
• A Monarchia békeajánlata
• A Szlovén-Horvát-Szerb Nemzeti Tanács megalakulása
• Merénylet Tisza ellen
• „Ezt a háborút elveszítettük”
• Károlyi Mihály törvényjavaslata
• A Munkapárt megszűnése
• A Magyar Nemzeti Tanács megalakulása
• Ismét működik a Galilei Kör
• Az olaszok áttörik a frontot
• Tisza István halála
• Károlyi Mihály a miniszterelnök
• Orosz hadifoglyok hazaszállítása
• Magyar hadifoglyok hazatérése
• A compiègne-i fegyverszünet
• Az eckartsaui nyilatkozat
• A MOVE megalakulása
• Románia területi követelései
• A KMP megalakulása
• Szerb–Horvát–Szlovén Királyság megalakulása
• Kaffka Margit halála
• Erdély egyesül Romániával
• A Vörös Újság megindulása
• Nők a jogi egyetemen
• Szeged francia megszállása
Prostitúcióra kényszerülnek a Párisi Nagy Áruház elárusítónői? – Nem engedik az eladók szervezkedését
érdekvédelem, kereskedelem, női munka, nőkérdés
A Goldberger család története a politikával 1848 óta fonódott össze: az óbudai textilgyárosok a forradalom és szabadságharc mellé álltak, ezután hosszú időre „feketelistára” kerültek, majd 1857-ben Ferenc József gesztusként ellátogatott a céghez, hogy jelezze, megbocsátott nekik.  A Horthy-korban felsőházi tag lett Goldberger Leó, a család akkori feje, akit 1944-ben a németek koncentrációs táborba hurcoltak, és aki pár nappal a tábor felszabadítása után halt meg 1945 májusában. A Goldberger-gyárat a második világháború után államosították.
Ami az Osztrák–Magyar Monarchia korát illeti, a Goldbergerek üzlete 1867 után prosperált, majd az I. világháborúban a hadsereg beszállítói lettek, ami nem növelte népszerűségüket. A sajtó a hadimilliomosok ellen hadjáratot folytatott 1915–1916 óta, ami 1918-ra csak tovább fokozódott. Az eleve negatív légkörbe robbant bele a Népszava 1918. február 14-ei híre, miszerint a Goldbergerek Párisi Nagy Áruházában nem engedik az eladónőknek, hogy ne a tulajdonosok által preferált szakszervezethez csatlakozzanak, miközben iszonyatosan alacsony fizetésért és megalázó munkafeltételekkel dolgoztatják őket. Ezzel a lap szerint gyakorlatilag prostitúcióra kényszerítik a fiatal nőket, mert máskülönben nem tudnák fenntartani magukat. Ez óriási kontrasztban állt azzal, hogy a Budapest első modern áruházának tartott Párisi Nagy Áruház a fényes és pompás Andrássy úton működött 1911 óta. (Azért lett modern a létesítmény, mert a Goldbergerek előző áruháza 1903-ban leégett, többen meghaltak, köztük az egyik tulajdonos felesége is, ezért Pesten újraszabályozták az áruházépítést.)
A modern áruházban tehát éhbérért dolgoztak a nők, ám a Népszava február 14-én azt is megírta, hogy a Goldberger cég egyik tulajdonosa, Goldberger Imre maga figyelte meg a szocialista alkalmazottak szövetségéhez csatlakozni kívánó eladónőket az Erzsébet körút 41. számú ház előtt. Az elárusítónőket állítólag államrendőrségi detektívekkel is kísértette, majd elbocsátotta őket.
A Népszava február 15-én „Goldberger S. G.” főcímmel nyitott (utalva Goldberger Sámuel Gottliebre), a lépést így indokolva: „Azonban jó, hogy vannak ilyen brutális esetek is, amit a Goldberger S. G. cég produkált, mert a gyöngébb látásúak csak így látják meg a valóságot; csak így tudják meg, hogy a proletárság a tőkének valóságos rabszolgája; csak így tudják meg, hogy a kapitalista kizsákmányolás ellen nincs más orvosság, mint az osztályharc alapján álló szervezkedés. Ezért írjuk a Goldberger S. G. cég nevét a mai nap krónikájának elejére: hadd álljon itt ez a név sok százezer bérrabszolga okulására és a kapitalistarendszer dicsőségére.”
A Népszava másik cikke szerint a száz alkalmazottat elbocsátó áruház eljárása miatt „a szervezkedési szabadság védelmére a szocialista kereskedelmi alkalmazottak nyilvános nagygyűlést tartanak, hogy ott ismertessék a Párisi Nagy Áruházban történt dolgokat és tiltakozzanak az államrendőrség ily módon való fölhasználása ellen”. A Goldberger cég másnap helyreigazítást kért a Népszava ellen, amelyben vitatta a dolgozók külön juttatásairól, illetve a hiányzók szankcionálásáról szóló cikkrészleteket, ugyanakkor nem cáfolta az alapbérekre vonatkozó információkat.
Hogy mennyire volt általános a bolti eladónők prostitúciója? Dr. Bíró Béla rendőrorvos 1933-ban idézte fel Schaffer Jenő budapesti rendőrkapitány-helyettes 1916-os adatait. Eszerint a „titkos kéjelgés gyanúja miatt előállított 3348 nő között cseléd volt 38,8%, gyári munkásnő 8,9%, pincérnő 8,3%, varrónő 8,1%, foglalkozásnélküli 5,7%, háztartásbeli 4%, kéjnő, aki kivonta magát az ellenőrzés alól 3,5%, felírónő ugyancsak 8,5%, elárusítónő 3,3%”. Tehát ezen adatsor szerint a testüket áruba bocsátani kényszerülő nők közül csak minden harmincadik volt bolti eladó – a hatóság által nyilván nem tartott prostituáltak között.
A Párisi Nagy Áruházban tilos a szervezkedés = Népszava, 1918. február 14.
Egy milliomos arcképe = Népszava, 1918. február 15.
Goldberger S. G. = Népszava, 1918. február 15.
Goldbergerék nyilatkozata = Népszava, 1918. február 16.
Bihari Péter: Kérdések és válaszok az I. világháborúról. Budapest, 2013.
Turbucz Dávid: Horthy Miklós. Budapest, 2011.
Dr. Bíró Béla: A prostitúció. 1933.
Szabó Balázs: A Párisi Nagy Áruház története – a Divatcsarnok átépítése 2007-2009. = epiteszforum.hu, 2011. május 4.
Készítette: Szegő Iván Miklós
Népszava, 1918. február 15.
A Párisi Nagy Áruház a prostitúció fészke – Megmozdultak az alkalmazottak – A rendőrség Goldberger úrék mellett – A hajcsárok és spiclik jutalmazása – Tömeges elcsapások a szervezkedés miatt
Goldberger S. G. úrék tudvalevően milliomosok, sőt minden valószínűség szerint sokszoros milliomosok, akik a tulajdonukban lévő Párisi Nagy Áruházban 400, az úgynevezett szezonokban pedig 500 alkalmazottal szolgáljak ki a nagyérdemű közönséget a legkülönfélébb és legdrágább csecsebecsékkel. Ezeknek az alkalmazottaknak 99 százaléka nő. Nagy előszeretettel fogadnak föl csak lányokat, minden előképzettség nélkül, egyedüli föltétel, hogy bírják a munkát, barom módra, üzletnyitástól üzletzárásig, és mukkanás nélkül elfogadják a főnök urak egyoldalú föltételeit, amelyek közül álljon itt néhány díszparagrafus:
Fölmondás nincs. Goldberger úrék akkor rúghatják az utcára az alkalmazottakat, amikor nekik tetszik. Fizetések: elárusítónők havi 50 korona, úgynevezett pikkolók (csomagot hordozzák becsomagolás végett) 80 korona fizetést kapnak egy hónapra. Ezzel szemben van egy szemfényvesztő pont: az idősebb alkalmazottak – tehát a havi 100 koronás fizetésűek – 1/2 százalékos províziót kapnak az eladott áruk után. Ha azonban ez a provízió – különösen a szezonokban – a tulajdonos urak profitját érzékenyen érintő nagyságúvá nő, akkor egyszerűen nem adják ki a províziót, legföljebb annak egy jelentéktelen részét.
Büntető rendelkezések: Aki egy fél napot hiányzik, annak levonnak 4 koronát. (Akkor, amikor az 50 koronás fizetésnél csak 1 korona és 66 fillér esik egy napra!) Ha a pikkolóleány egy napot mulaszt, akkor a havi fizetése fejében a 80 korona helyett csak 50 koronát kap. Tehát egy napi távollétét ugyancsak drágán: 30 koronával fizeti meg. Katonásan rapportokat tartanak. Minden emeleten van egy fölügyelőnő és ennek helyettese, akiknek ha kifogása van valaki ellen, rapportra viszik, és ha igen nagy a bűn: például feleselni mer vagy panaszkodik, hogy sok a dolog, kevés a fizetés, azonnal elcsapják. A rapportra hurcolt leányok után bizonyos százalék jutalmat kapnak a fölügyelőnők. Csak kedden és pénteken van fölvétel, minden más napon csak elbocsátás.
A Párisi Nagy Áruház alkalmazottai nem bírván megélni az 50–80 és 100 koronás fizetésekből, idejük pedig nem lévén mellékfoglalkozás révén jutni több jövedelemhez – a prostitúció karjaiba vetik magukat. A Párisi Nagy Áruház a prostitúciónak egyik fészkévé vált. Goldberger úrék megtiltották rabszolgáik szervezkedését. A szegény leányok nem bírták már. Beszélni kezdtek – körülbelül két héttel ezelőtt – arról, hogy be fognak lépni a Magántisztviselők és Kereskedelmi Alkalmazottak Országos Szövetségébe.
Amint neszét vette a mozgalomnak Goldberger Imre úr, a cég egyik főnök-tulajdonosa, egyszerűen bezáratta az összes ajtókat, hogy egy rabszolgája se élhessen legelemibb jogával: a személyes szabadságával, és megtiltotta, hogy csak egy alkalmazott is belépjen „egy főnököket gyalázó” egyesületbe. Egyébként is ott van a Kereskedelmi Alkalmazottak Országos Egyesülete, dörögte tovább a főnök úr, ő már régebben még kényszerítette is az alkalmazottait, hogy oda belépjenek.
Az alkalmazottak e hó 9-én este összejöttek a Magántisztviselők és Kereskedelmi Alkalmazottak Országos Szövetségének Erzsébet körúti helyiségében, hogy ott szervezkedő értekezletet tartsanak.
Erre azután egészen megvadult Goldberger úr és utasította a fölügyelőnőit és két főhajcsárát: Kendt és Stern üzletvezető urakat, hogy álljanak a Szövetség kapuja elé és jegyezzék föl minden alkalmazottjának a nevét. Sőt, maga sem átallott a kapu elé állni. A főnök úr minden följegyzett névért 1–2 koronát ígért és adott. 12-én újból értekezletre gyűltek egybe az alkalmazottak.
[Itt a cenzúra miatt hiányzik egy rész a cikkből.]
A Párisi Áruház alkalmazottainak körében érthetően nagy fölháborodást és elkeseredést keltett a Goldberger úrék garázdálkodása, és e hó 19-én, kedden este nyilvános gyűlésen fognak ellene tiltakozni. Goldberger úr nem hiába adta ki az 1–2 korona júdás- és spiclipénzeket: 9-e óta több mint 100 alkalmazottat bocsátott el, akiket a spiclijei feketelistára vettek. Nem ám fölmondással vagy miegyéb ringy-rongy cafrang tiszteletben tartásával, hanem azonnal kidobálta őket az utcára. Dögöljenek meg éhen vagy menjenek prostituáltaknak, ha nem tetszik nekik az aranyállapot a Párisi Nagy Áruházban.
Különben Goldbergerék máris megindították a toborzást sztrájkbontók után. A napilapokban „írni-olvasni tudó leányokat kerestetnek azonnal fölvételre”. Mi nem akarunk senkit sem befolyásolni szabad elhatározásában, de kénytelenek vagyunk a fönti sorokat azoknak a figyelmébe ajánlani, akiket esetleg a sorsa Goldbergerék felé vezet.
Népszava, 1918. február 16.
„Egy milliomos arcképe” című közleményünkre vonatkozóan a következő sorok közlését kérték tőlünk: 1. A munkaszerződés fölmondásának föltételei kölcsönösek, mindkét részről azonosak. 2. Nem igaz, hogy az eladott áru után járó százalékos provízióban csak az idősebb alkalmazottak részesülnek és hogy a cég annak egy részét, ha érzékenyen érintő nagyságúvá nő, levonja. Ellenben igaz, hogy a százalékos provízió minden elárusítónőnek kijár és hogy a cég abból soha egy fillért sem tart vissza, ha bármely nagyságúvá nőne is. 3. Nem felel meg a valóságnak, hogy félnapi elmaradás esetén 4 koronát vonnak le, illetve a „piccoló”-lányok fizetését egy napi mulasztás címén 50 koronára redukálják. Igazolt elmaradás esetén semmit sem vonnak le az alkalmazott fizetéséből; igazolatlan mulasztás esetén is csak a fizetésnek a mulasztott időre eső hányadát. 4. Nem igaz, hogy a felügyelőnők az általuk tett följelentésekért bármely jutalomban részesülnek. 5. Nem igaz, hogy bárki is az összes ajtókat bezáratta és ezáltal a személyzetet 5 óra után visszatartotta volna.
Goldberger S. G., a Nagy Áruház tulajdonosa
[A Népszava közlése a hír végén:] Állításunkat teljes egészében fönntartjuk.
Előző bejegyzés Egy zavaros politikai pálya furcsa epizódja: Lengyel Zoltán botránya 1918-banKövetkező bejegyzés Meghalt az erőszakot és a korrupciót ötvöző gróf, a horvát kérdést kiélező bán
Mit ír az újság?
copyright 2009, Politikatörténeti Intézet, Minden jog fenntartva