fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu en hu hu hu fr hu hu en hu en hu es id hu es hu en en en hu en hu pt hu fr hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hbs_lat hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu pl hu hu pl hu hu hu pl hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu en hu hu cs hu hu en fr hu hu en hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu en en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
Anthony Perkins (New York, 1932. április 4. – Hollywood, Kalifornia, 1992. szeptember 12.) amerikai színész. Legismertebb szerepe Norman Bates az Alfred Hitchcock által rendezett Psycho (1960) című filmben.
1992. szeptember 12. (60 évesen)[1][2][3][4][5]
Buckingham Browne & Nichols School
csillag a Hollywoodi Hírességek Sétányán
Legjobb férfi alakítás díja (Goodbye Again, 1961)
Golden Globe-díj az év színész felfedezettjének (1957)
A Wikimédia Commons tartalmaz Anthony Perkins témájú médiaállományokat.
Édesanyja Janet Esselstyn (leánykori nevén Rane), édesapja pedig Osgood Perkins, aki szintén színész volt.[8] 1942-ben, 5 évvel apja halála után Bostonba költözött. A Brooks School, a The Browne & Nichols School, a Columbia Egyetem és a Rollins College hallgatója is volt.[9]
Először 21 évesen debütált a The Actress című filmben. Második filmjéért, az 1956-ban bemutatott Szemben az erőszakkalért Golden Globe-díjat kapott az év új sztárja kategóriában és Oscar-díjra is jelölték.
Ezt követően három popzenei albumot adott ki 1957-ben és 1958-ban Tony Perkins néven.[10] 1958-ban Shirley Booth-szal és Shirley MacLaine-nel játszott együtt a Házasságszerző című filmben. Perkins színházban is dolgozott a Broadwayn, a Nézz vissza, angyal! című darabban nyújtott alakításáért Tony-díjat kapott. 1959-ben Audrey Hepburnnel játszott a Zöld palotákban.
1960-ban megkapta az Alfred Hitchcock által rendezett Psycho című horrorfilm főszerepét, amely újabb kritikai elismerést és nemzetközi hírnevet hozott a számára. A Szereti ön Brahmsot? című filmben nyújtott alakításáért elnyerte a legjobb színésznek járó díjat az 1961-es cannes-i filmfesztiválon.
Néhány évig Európában dolgozott, majd visszatért Amerikába, ahol szerepet kapott a Pretty Poison, majd A 22-es csapdája című filmekben. 1972-ben Paul Newmannel, Jacqueline Bisset-vel és Victoria Principallal játszott együtt a Roy Bean bíró élete és kora című vígjátékban. 1974-ben a Gyilkosság az Orient expresszen c. filmben számos híresség mellett szerepelt. 1979-ben forgatta pályafutása egyetlen sci-fi filmjét, A fekete lyukat.
1983-ban több mint 20 év után újra felvette Norman Bates szerepét a Psycho 2-ben, majd a harmadik és negyedik Psycho-filmben is.
Perkins 1992. szeptember 12-én hunyt el 1986-ban diagnosztizált AIDS-betegsége következtében fellépő tüdőgyulladásban, 60 éves korában.[11]
Fiatalkorában homoszexuális életmódot folytatott olyan hírességekkel, mint Rudolf Nurejev balett-táncos, Tab Hunter és Nick Adams színészek, Christopher Makos képzőművész vagy Stephen Sondheim zeneszerző-szövegíró. 1973-ban Victoria Principallel, első női szexpartnerével élt egy darabig, miután visszautasította Brigitte Bardot és Jane Fonda közeledését.[12] 1973-ban a fényképész Berry Berensont vette feleségül. Két fiuk született, Oz, aki szintén színész 1974, és Elvis, aki zenész lett, 1976 februárjában. Neje 2001. szeptember 11-én vesztette életét, a World Trade Centerbe csapódott két repülőgép egyikén utazva.
1992 – Az erdei gyilkos
1990 – Ma este harapok
1990 – Psycho 4. – Ahogyan kezdődött
1987 – Napóleon és Josephine sorozat
1986 – Psycho 3.
1984 – Rettegés Londonban
1984 – Szenvedélyes bűnök
1983 – Psycho 2.
1983 – Dorian Gray bűnei
1980 – 25 millió fontos váltságdíj
1979 – Téli gyilkosságok
1979 – A fekete lyuk
1978 – A nyomorultak (Les Miserables); Javert felügyelő
1974 – Drága Molly
1974 – Gyilkosság az Orient expresszen (Murder on the Orient Express); Hector Willard MacQueen
1972 – Roy Bean bíró élete és kora
1971 – Valaki az ajtó mögött
1971 – A tizedik nap
1970 – A 22-es csapdája (Catch 22); Tappman káplán
1968 – Csinos kis méreg
1966 – A botrány
1964 - A bájos kis ostoba nő
1962 – Kés a sebben
1962 – A per (Le procès); Josef K
1961 – Szereti ön Brahmsot?
1960 – Magas történet
1960 – Psycho; Norman Bates
1959 – Zöld paloták
1959 – Az utolsó part
1958 – Vágy a szilfák alatt
1956 – Szemben az erőszakkal[13]
1953 – The Actress
↑ a b Integrált katalógustár. (Hozzáférés: 2014. április 27.)
↑ a b Francia Nemzeti Könyvtár: BnF források (francia nyelven). (Hozzáférés: 2015. október 10.)
↑ a b Encyclopædia Britannica (angol nyelven). (Hozzáférés: 2017. október 9.)
↑ a b SNAC (angol nyelven). (Hozzáférés: 2017. október 9.)
↑ a b Internet Broadway Database (angol nyelven). (Hozzáférés: 2017. október 9.)
↑ Integrált katalógustár. (Hozzáférés: 2014. december 11.)
↑ Osgood Perkins, stage star, dies; Stricken after premiere of Susan and God, in Which He Was Leading Man. The New York Times, 1937. szeptember 22. (Hozzáférés: 2011. június 16.)
↑ Anthony Perkins Biography. Yahoo! Movies. (Hozzáférés: 2007. június 18.)
↑ Anthony Perkins. Allmusic. (Hozzáférés: 2011. június 16.)
↑ Berry Berenson. The Guardian, 2011. szeptember 14. (Hozzáférés: 2011. június 16.)
↑ Anthony Perkins utolsó fotója
↑ Szemben az erőszakkal. iszdb.hu. (Hozzáférés: 2020. augusztus 20.)
Ez a szócikk részben vagy egészben az Anthony Perkins című angol Wikipédia-szócikk fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
Anthony Perkins a PORT.hu-n (magyarul)
Anthony Perkins az Internetes Szinkronadatbázisban (magyarul)
Anthony Perkins az Internet Movie Database-ben (angolul)
Anthony Perkins a Rotten Tomatoeson (angolul)
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Anthony_Perkins&oldid=25177563”
Utoljára szerkesztve 2022. augusztus 14., 13:39-kor
A lap utolsó módosítása: 2022. augusztus 14., 13:39
A lap szövege CC BY-SA 3.0 alatt érhető el, ha nincs külön jelölve.