fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu es hu hu hu hu es hu hu it hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en en hu en it it nl it it it it en pt nl it it en it pt it pt es it it it nb it de it hu it en es it it it it it it fr it it fr it it it it it it it it it it it it it it it sv it it es nb en it pt it it it fr it hu it it hu it es it en it it it it it it it it en it it ca es es fr it es fr ca it it it it it it hu hu en it it it es ca ceb hu it it hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
Pietro Antonio Domenico Bonaventura Trapassi, írói nevén Pietro Metastasio (Róma, 1698. január 3. – Bécs, 1782. április 12.) olasz költő.
1782. április 12. (84 évesen)
A Wikimédia Commons tartalmaz Pietro Metastasio témájú médiaállományokat.
Kiváló költői képességeivel már mint gyermek magára vonta a híres Giovanni Vincenzo Gravina jogtudós figyelmét, aki pártfogásába vette és neveltette Metastasiót (ő görögösítette nevét is) és halála után egész vagyonát reá hagyta. Ezt azonban Metastasio hamar eltékozolta és 1720-ban Nápolyba ment, ahol egy ügyvédnél dolgozott. Első operaszövege Gli orti esperidi nagy sikert aratott és a már ekkor híres énekesnő, Marianna Bulgarini arra buzdította, hogy számára több librettót írjon. Ekkor írta Didone abbandonatát, melyet Giuseppe Sarti megzenésített; a darabot 1724-ben páratlan tetszéssel adták Nápolyban és csakhamar egész Olaszországban, sőt Bécsben is. Nicola Porpora zenei ismeretekre oktatta, és kapcsolatba került olyan neves zeneszerzőkkel, mint Johann Adolph Hasse, Giovanni Battista Pergolesi, Alessandro Scarlatti, Vinci, Leonardo Leo, Francesco Durante és Benedetto Marcello. E sikerei után VI. Károly császár Bécsbe hívta és udvari költővé nevezte ki Metastasiót, akit Mária Terézia is különösen kedvelt. Művei több mint 100 kiadást értek; leveleit Carducci (Bologna, 1883) és Antona-Traversi (Róma, 1886) adta ki.
A bécsi Mihály-templomban (Luccardi mintázta, 1855) és Rómában (mintázta Gallori, 1886) szobrot állítottak Metastasio emlékének.
Siroe rè di Persia (1726)
La clemenza di Tito (1734)
Il re pastore (1751)
Il trionfo di Clelia (1762)
Romolo ed Ersilia (1765)
Gli orti esperdi (1721)
L'impresario delle Canarie (1724)
La contesa de' numi (1729)
Il tempio dell'Eternità (1731)
Il palladio conservato (1735)
Il sogno di Scipione (1735)
Le grazie vendicate (1735)
Il Parnaso accusato e difeso (1738)
La pace fra la virtù e la bellezza (1738)
Il natale di Giove (1740)
Il vero omaggio (1743)
Augurio di felicità (1749)
La rispettosa tenerezza (1750)
Tributo di rispetto e d'amore (1754)
La ritrosia disarmata (1759)
Alcide al bivio (1760)
L'Atenaide (Gli affetti generosi) (1762)
Il Parnaso confuso (1765)
Il trionfo d'Amore (1765)
La pace fra le tre dee (1765)
Per la festività del santo natale (1727)
La passione di Gesù Cristo (1730)
Sant'Elena al Calvario (1731)
La morte d'Abel (1732)
La Betulia Liberata (1734) (Wolfgang Amadeus Mozart megzenesíti 1771-ben – K 118)
Gioas re di Giuda (1735)
Isacco figura del Redentore (1740)
Il nido degli amor
Il trionfo della gloria
Pel giorno natalizio di Francesco I
Pel giorno natalizio di Maria Teresa
Pel nome glorioso di Mari Teresia
Primo omaggio del canto
33 strofe per musica
Metasztaziusː Titus kegyelmessége; inː Salamon / Ptolemaeus és Titus. Három szomorú játék, kettejét szerzette, harmadikat Metasztaziusból fordította Illei János; Akadémiai Ny., Kassa, 1767
Mauritius tsászár. Szomorú játék; ford. Kereskényi Ádám; Akadémiai Kollégium Ny., Kassa, 1767
Cyrus. Szomorú játék; ford. Kereskényi Ádám; A' Jesus Társasága Akademiai Kollegiuma, Kassa, 1767
Isaak a' Meg-váltónak képe: szomoru játék, mellyet a' püspöki musika jádzott; Heller Ny., Nagyvárad, 1769
Alcides a' válasz-úton; ford. Berzeviczky Pál; Patzkó Ny., Pest, 1793
Metastasius-nak egynehány játék darabjai; ford. Döme Károly; Weinmüller Klára Ny., Komárom, 1802
Metasztázió Péterː A' pásztor király. Énekes pásztorjáték; ford. Csokonai Vitéz Mihály; Gotlib Ny., Nagyvárad, 1806
Metasztázió Péterː Galatéa; ford. Csokonai Vitéz Mihály; Gotlib Ny., Nagyvárad, 1806
Ismét egykét játék Metastásióból; ford. Döme Károly; Wéber, Pozsony, 1815
Bokor József (szerk.). A Pallas nagy lexikona. Arcanum: FolioNET (1893–1897, 1998.). ISBN 963 85923 2 X
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Pietro_Metastasio&oldid=22594602”
Utoljára szerkesztve 2020. május 4., 22:46-kor
A lap utolsó módosítása: 2020. május 4., 22:46
A lap szövege CC BY-SA 3.0 alatt érhető el, ha nincs külön jelölve.