fr fr hu hu hu hu hu fr it hu hu hu hu hu ca hbs_lat hu en ta it hu eo hu en hu es hu fr hu he hu hu en de fi nb hu pt it ca pl pt hu hu hu hu hu hu hu hu hu fr hu ca hu nl hu fr hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu ast hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu ms de hu hu sk sk sk de hu et hy en hu hu pt en fr fr fr fr nl nl fr en fr en nl hu en fr fr fr fr fr fr fr fr it fr fr fr hu hu fr fr fr fr fr en fr fr fr fr fr fr hu de da de el fr fr fr fr fr hu de fr de hu fr fr fr fr en da fr oc fr fr fr fr fa en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu it pt hu hu hu hu hu sk en en hu id hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu it hu hu hu hu hu hu hu it hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu it hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu en cs de hu it en en fr fr it nl it it it it it it de it it it it it it en en it eu de it it pt fr it fr it it fr it it it it de it en hbs_lat it it it it it it en fr ro it es de it it it it fr it es es es es fr it it it it pt fr cs en it fr pt en cs it it eo it en gl lt it it ceb it it it it it en ro fi it hu fr it it es eu en es it pt it es it it en it it it it it eo it it es hbs_lat hu it it it it it pms es pt fi it it es it it it it it en it it eo es it it it it it sk nn ca en eu it ru it fr en it it sk de it it eu it en it it it en it it de es nl it it es it it it it it it it it it it it fr ca en it fr it hu en it it es lt hbs_lat en hu fr ru en de en en en hu hu hu sk hu fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en ar arz en az ku ru bg br ca mhr id it hbs_lat vi da de el ca eo es et eu fa fi fr en de lt he hbs_lat hy it id es is it ja ka ko ku it en fi fr lt lv en ms it nds nl nb nb fr ta pl pms pnb pt io ro es ru sa es jbo hbs_lat en sk sl sq hbs_lat sv hu en th ceb tr oc fy ur uz fr vi tr pl zh zh zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2021. június 25. 1 változtatás vár ellenőrzésre.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
Buffalora, Caionvico, Chiesanuova, Fornaci, Mompiano, Noce, San Polo, Sant'Eufemia della Fonte, Stocchetta, Verziano
Logroño (2006. június 1. – )
Troyes (2015. június 5. – )
A Wikimédia Commons tartalmaz Brescia témájú médiaállományokat.
Brescia (lombard nyelven Brèsa) város Olaszország Lombardia régiójában. Brescia megye székhelye. Az ókorban Brixia néven a Római Birodalom egyik jelentős városa volt. Ma az ország harmadik legjelentősebb ipari központja. Turizmusa jelentős, köszönhetően a Garda-tó valamint az Alpok közelségének.
A város a Val Trompia völgy bejáratánál fekszik a Monte Maddalena (874 m) és a Colle Cidneo lábainál. Bresciát a Mella folyó szeli át.
Forrás: Archivio climatico Enea-Casaccia,[2] Ispra (precipitation),[3] Servizio Meteorologico (humidity 1961–1990 and extremes 1951–present recorded at Brescia Ghedi Air Base)[4][5][6]
Az ókori kelta vagy etruszk település i. e. 225 körül a Római Birodalomhoz került, i. e. 49-ben municípium lett, majd Augustus császár alatt Colona Civica Augusta Bricia néven említik az írások. A császárok korában Brixia néven továbbra is fontos város volt; erről tanúskodnak a feltárt római kori maradványok, amelyek a legjelentősebbek Észak-Itáliában. A Nyugatrómai Birodalom bukása után Brescia longobárd hercegség lett. A városban született az utolsó longobárd király Desiderius. A város fontos szerepet töltött be a Karolingok alatt is, és a 12. században – mint szabad kommuna és városállam – egyik legerősebb tagja volt a Lombard Ligának; sikeres ellenállást fejtett ki I. és II. Frigyes német-római császár seregeivel szemben. A következő századokban sűrűn váltogatta urait (Da Romano, Pallavicino, Torriani, Scaligeri, Visconti, Malatesta nemesi családok), ezt követően azonban – 1426-tól – békésebb korszak köszöntött Bresciára, ugyanis csaknem három évszázadon át a Velencei Köztársasághoz tartozott. Nem osztozott a szomszédos Milánói Hercegség sorsán, mely a spanyol királyok fennhatósága alá került. Ebben az időszakban élte virágkorát a festészet, amelynek kiemelkedő alakja Vincenzo Foppa (1427–1516) volt. 1797-től az észak-itáliai városok sorsában osztozva, francia fennhatóság alá, majd 1815-től osztrák fennhatóság alá került, az Lombard–Velencei Királyság részeként. 1859-ben a Szárd–Piemonti Királyság szerezte meg, majd 1861-től az egyesült Olasz Királyság részévé vált.
A népesség számának alakulása:
A város központját három, egymással teljesen ellentétes jellegű tér alkotja. Első a Piazza Vittoria, melyet modern, árkádos épületek vesznek körül, üzletekkel és kávéházakkal, Marcello Piacentini tervezte őket, 1932-ben. Egyetlen műemléke egy kicsiny templom, a 16. században épült Santa Agata. A Piazza Vittoriától északra fekvő Piazza Loggia reneszánsz házaival a város legszebb tere. A Piazza Duomo a legnagyobb a három tér közül; nagyszerű épületeivel és két szép barokk közkútjával történelmi hangulatot áraszt. A főbb látnivalók ezen három tér körül csoportosulnak:
Palazzo della Loggia – 1492-ben fogtak az építésébe, 1508-ban felhagytak vele, de még ugyanabban a században folytatták, és 1574-re fel is épült. A földszint gyönyörű, háromívű loggiájának Tommaso Formentone a tervezője. Az emelet Jacopo Sansovino műve. Andrea Palladio, Galeazzo Alessi, Giovanni Antonio Rusconi és Luigi Vanvitelli is dolgoztak az épületen.
Monte di Pietà – 1484–1597 között velencei reneszánsz stílusban épült, amelynek homlokzatába római kori maradványokat is beépítettek.
Torre dell’Orologio – a város jelképe. Velencei mintára épült, 1597-ben. Számlapja az órát, a Napot és a Hold állását is mutatja, s az órák számát két acélfigura kongatja.
Rotonda vagy Duomo Vecchio – a 11–12. században épült dóm egy korábbi román stílusú bazilika helyén épült fel, amelynek maradványai a kriptában láthatók. A dómot a 15. században kápolnákkal bővítették, majd a 19. század elején az egész épületet barokkosították. Az öthajós templom belsejében nyolc pillér tartja a hatalmas, félgömb alakú kupolát. A főoltárt il Moretto festménye, a Mária mennybemenetele díszíti.
Duomo Nuovo – a régi bazilika mellett áll, méreteit tekintve a város legnagyobb temploma. Az 1596-ban lerombolt San Pietro-bazilika helyén kezdték meg az építését 1604-ben, G. B. Lantana tervei szerint. Építése hosszú ideig tartott, a tervet többször is megváltoztatták, s végül 1825-ben a Francesco Cagnola által tervezett 82 m magas kupola megépítésével fejezték be. A templombelső látnivalói közé tartozik számos Veronese- és Tintoretto-festmény, valamint néhány Calegari-szobor.
Palazzo Broletto – a 12. század és 15. század között épült. Körbefutó csúcsíves árkádsora a 15. század elejéről való, s a késői gótika stílusjegyeit viseli magán. Az udvaron egy szép barokk kút áll. A palota termeit részben a 14. századból származó, értékes freskók díszítik.
Biblioteca Queriniana – mintegy 250 000 kötetet tartalmaz, köztük becses ősnyomtatványokat és kéziratokat is. Kódexei közül a legértékesebb egy 4. századi evangélium és egy 1470-ből való Petrarca-kötet.
Castello – helyén egykor valószínűleg kelta erődítmény állt, mely a Brich nevet viselte, és a rómaiak ezt változtatták át Briciává, majd Brixiává. A városnak a középkorban is itt volt az erődítménye; bástyafalát a két henger alakú toronnyal együtt a Viscontiak és velenceiek építtették. A bástyafalon kívüli kastély a 14–17. századból származik. Az észak felé néző Torre Mirabelle felől a legszebb a kilátás. A vár és a kastély ma a Museo del Risorgimento (A Risorgimento Múzeuma) otthona.
Pinacoteca Civica Tosio-Martinengo – A Paolo Tosio és Leopoldo Marlinengo által a városnak adományozott gyűjtemény a város egyik legnagyobb látványossága, ahol öbbek között Raffaello, Jacopo Tiepolo, Tintoretto, il Moretto, Lorenzo Lotto és számos bresciai mester művei vannak kiállítva.
Santa Afra-templom – A 8. századi templomot a 16. században újjáalakították, majd – a háborús károk miatt – 1945-ben restaurálták. E munkálatok során egy korai keresztény építmény oszlop-, stukkó- és terrakotta maradványai, valamint egy háromhajós, román stílusú templom részletei kerültek felszínre. A mai templom műkincsei, festményei közül kiemelkedik Paolo Veronese alkotása (Szent Afra vértanúsága).
Teatro Grande – Olaszország legérdekesebb színházépületei közé tartozik. A 18. század elején kezdték építeni és a 19. században fejezték be. Klasszicizáló stílusú, szép előcsarnoka – az első építési periódusból – Antonio Marchetti műve.
Santa Maria dei Miracoli-templom - A 15. századból származó reneszánsz templom. 1487-ben szerény kápolnát emeltek ezen a helyen egy magánházban talált Madonna-kép számára. Már a következő évben egy nagyobb építmény került a helyébe, amely 1522-ben díszesen faragott márványhomlokzatot kapott. 1581-ben épült fel a jelenlegi háromhajós, négykupolás templom. A Madonna-képeit a főoltár fölött láthatjuk.
San Francesco-templom - E grandiózus templom 1255 és 1265 között készült lombardiai, román-gótikus stílusban. Tervezője Marco Brescia volt. Háromrészes homlokzata a 14. századból való. A templom igen gazdag festményekben, szobrokban, műkincsekben.
Santa Maria della Pace-templom – 13. században épült, homlokzata azonban befejezetlen.
Capitolium-templom – a Piazza del Forón áll. A 73-ban Vespasianus császár által építtetett templom az egyik legjelentősebb lombardiai római kori emlék.
A Duomo Nuovo és a Rotonda
A város látképe a várból
Brescia Calcio – labdarúgás
Ghial Calvisano – rögbi
Rugby Leonessa 1928 S.r.l. – rögbi
Brescia Rugby – rögbi
Systema Leonessa – kézilabda
Bengals Brescia – amerikai futball
A.S.D.T.T. Brescia – asztalitenisz
Acque Paradiso Montichiari – vízilabda
A városból indult és itt ért véget a híres Mille Miglia autós gyorsasági verseny, mely Brescia és Róma között zajlott. A versenyt utoljára 1957-ben rendezték meg.
Bresciában alakult meg 1897. április 14-én az első olaszországi ipari egyesület (Associazione Industriale Bresciana (AIB)).
A város iparának jellemző ágazatai a gépgyártóipar, fémfeldolgozóipar, textilipar és élelmiszeripar. A szolgáltatási szektorban jelentősek a pénzügyi vállalkozások. Két bank székhelye található a városban: a Bipop-Carire (ma az Unicredit-csoport tagja) valamint a Banca Lombarda.
Bresciát érinti a kelet-nyugat irányú A4-es autópálya, amely összeköti Trieszttel, Velencével, Veronával, Milánóval és Torinóval. Az autópálya déli irányban elágazik Cremona és Piacenza felé.
Bresciában találkozik a Mantovából valamint Ventimigliából érkező vasútvonal a Trieszt–Torino kelet-nyugati vonallal.
A városközponttól 35 km-re fekszik a Brescia-Montichiari repülőtér, melyet 1999. október 25-én adtak át.
A közösségi közlekedést 18 autóbusz-, valamint öt trolibuszvonal bonyolítja le. A város 2013 óta metróval is rendelkezik.[7]
II. Lajos római császár
Angela Merici, az Szent Orsolya-rend alapítója
Veronica Gambara, költő és politikus
Niccolo Fontana Tartaglia, matematikus
Camillo Golgi, Nobel-díjas patológus
Giuseppe Zanardelli, politikus, Olaszország miniszterelnöke
Arturo Benedetti Michelangeli, zongoraművész
Gasparo da Salò, hegedűkészítő mester
↑ Popolazione Residente al 1° Gennaio 2018. Italian National Institute of Statistics. (Hozzáférés: 2019. március 16.)
↑ Profilo climatico dell'Italia: Brescia (italian nyelven). Ente per la Nuove tecnologie, l'Energia e l'Ambiente. [2016. január 8-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2015. július 31.)
↑ Media pluviometrica del trentennio 1961–1990 della stazione meteorologica di Brescia – Annali idrologici del Compartimento idrografico di Parma. Istituto Superiore per la Protezione e la Ricerca Ambientale. [2015. július 30-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2015. július 31.)
↑ Brescia/Ghedi (BS). Atlante climatico. Servizio Meteorologico. (Hozzáférés: 2015. január 5.)
↑ STAZIONE 088-BRESCIA GHEDI: medie mensili periodo 61 – 90. Servizio Meteorologico. (Hozzáférés: 2015. január 5.)
↑ Brescia Ghedi: Record mensili dal 1951 (italian nyelven). Servizio Meteorologico dell'Aeronautica Militare. (Hozzáférés: 2015. január 5.)
↑ La metro di Brescia apre sabato 2 marzo (olasz nyelven). cityrailways.it, 2013. február 5. [2013. április 13-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2016. június 21.)
Blanchard Paul: Northern Italy (Blue Guide sorozat), W. Norton Company, London, 2005 ISBN 978-0-393-32730-4
Fajth Tibor: Itália Panoráma útikönyvek, Athenaeum Nyomda, Budapest, 1980 ISBN 963-243-235-5
Lindner László: Milánó és az északolasz tóvidék, Panoráma útikönyvek, Franklin Nyomda, Budapest, 1984 ISBN 963-243-281-9
A Wikimédia Commons tartalmaz Brescia témájú médiaállományokat.
(olaszul) A város honlapja
Lombardia ·  Brescia megye települései
San Felice del Benaco
ISNI: 0000 0004 1755 814X
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Brescia&oldid=23984280”
Lapok nem numerikus formatnum-paraméterekkel
Wikidata koordinátákat használó lapok
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2021. június 25., 13:13
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.