fr en hu hu hu hu hu hu en hu hu hu en es en hu hu hu hu hu hu en hu hu en en hu en hu hu hu en en hu de hu hu hu hu hu en en hu it hu en en en en en en en hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en pl en en en hu hu hu en en en en en en en en en en en en en hu en en en en en en en nl en en en en en en en hu en en pl en hu en en en en en en hu en en hu en hu en hu en en en en en en en hu en hu en hu en cs de en fr en hu en hu en hu en hu en hu fr hu fr de en de en ru en en sv de el hu hu en sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en ar arz en ku ru sv bg ca hbs_lat da de el es et eu fa fi fr lt he hbs_lat hy id it ja ka ko en en nl nb nb pl es pt io ro ru hbs_lat en sk sq hbs_lat sv th tr fy pl hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. augusztus 8.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
Ez a szócikk nem tünteti fel a független forrásokat, amelyeket felhasználtak a készítése során. Emiatt nem tudjuk közvetlenül ellenőrizni, hogy a szócikkben szereplő állítások helytállóak-e. Segíts megbízható forrásokat találni az állításokhoz! Lásd még: A Wikipédia nem az első közlés helye.
1945. augusztus 19. (77 éves)
Hard rock, blues-rock, progresszív rock, heavy metal, fúziós jazz
Episode Six, Deep Purple, Ian Gillan Band, Gillan, Black Sabbath, Gillan & Glover
Order of the Badge of Honour
A Wikimédia Commons tartalmaz Ian Gillan témájú médiaállományokat.
Ian Gillan (Hounslow, 1945. augusztus 19.) angol énekes és dalszerző. A Deep Purple zenekar második szólóénekeseként vált híressé, korábban az Episode Six zenekar énekese volt. 1976 óta saját zenekarával és szólóban is készített albumokat.
2.7 Garth Rockett & the Moonshiners
1969-ben került Rod Evans helyére a Deep Purple-be. Az új (klasszikus) felállással felvett, első kislemezükön hallható Hallelujah című dal mérföldkőnek számít. Lendületes heavy hangzása már akkor meglepte a közvéleményt, véget vetve a Beatles korszaknak. Rendkívül színes, érces, kemény hangjával, óriási hangterjedelmével nagyban hozzájárult a Deep Purple új hangjának kialakításához és sikereihez. Négy, a rocktörténelemben klasszikusnak számító nagylemezt vesznek fel: Deep Purple in Rock (1970), Fireball (1971), Machine Head (1972), Who Do We Think We Are (1973). 1973-ban már sok nézeteltérés támadt a zenekar "nagyágyúja", Ritchie Blackmore és Gillan között, ezért Gillan a basszusgitáros Roger Gloverrel kilép a Deep Purple-ből.
1984-ben újra egyesül a Deep Purple és kiadják a nagy sikert aratott Perfect Strangers c. albumukat. Sajnos Gillan hangjából kezd eltűnni az az ércesség, ami a korábbi albumokon még hallható volt. Blackmore többször nyilatkozta, hogy Gillan nem vigyázott eléggé a hangjára (sokat ivott és dohányzott). Ez tovább súlyosbította a Blackmore és közte már korábbról is meglévő ellentétet. Ezért a The House of Blue Light album kiadása után kilépett a Deep Purple-ből. Helyét Joe Lynn Turner vette át, aki Blackmore másik, Rainbow névre keresztelt zenekarának az énekese volt a nyolcvanas évek elején. 1990-ben Turnerrel veszik fel a kevésbé sikeres Slaves and Masters albumot. A következő lemezük megjelenése előtt a kiadó kész tények elé állítja a zenekart: vagy visszahívják Gillant, vagy nem jelentetik meg a The Battle Rages On albumot. Gillan hangja ekkor már árnyéka önmagának. 1994-ben Ritchie Blackmore végleg kilép a Deep Purple-ből.
1983-ban lép be a Black Sabbath zenekarba, melynek egy évig tagja. Vele készítik el a Born Again és a Gillan Tapes című albumukat. Eredetileg más nevet akartak felvenni, a kiadó azonban ragaszkodott a Black Sabbath névhez, így végül továbbra is megtartották nevüket.Dobosként visszatért hozzájuk az immár józan Bill Ward. A négyes az angliai Shipton-on-Cherwellbe utazott (Oxfordshire-ben található), hogy nekilássanak az új album felvételeinek, a The Manor stúdióban. Az album Born Again címmel, 1983 szeptemberében jelent meg. A produceri teendőket saját maguk mellett Robin Blackre bízták. A lemez mind a rajongoktól, mind a kritikusoktól vegyes fogadtatásban részesült. A lemez leghíresebb dala talán a Zero The Hero, amely Gillan kedvence is a Sabbathtal készített munkái közül. A lemez a brit listákon a 4. helyen debütált, míg az Egyesült Államokban 39. lett.A megjelenésre rá egy évtizeddel az Allmusic kritikusa Eduardo Rivadavia "félelmetes"nek nevezte az albumot, megjegyezve, hogy Gillan bluesos stílusa és humoros dalszövegei teljesen nem passzolnak a Sabbath sötét és nyomasztó világához.Az albumot követő turné után Bill Ward ismét elhagyta az együttest, helyére a korábban az Electric Light Orchestrában is megfordult Bev Bevan került. Az 1983-84-ben lebonyolított világturnét már ő játszotta végig, amely Európában startolt a Diamond Head társaságában, majd a tengerentúlon folytatódott, ahol a Quiet Riot és a Night Ranger voltak a turnépartnereik. 1983-ban a Reading fesztivál főzenekaraként léptek fel, ahol a Purple Smoke on the Waterjét is előadták. A turné során a Stonehenge dalra utalva, egy óriási méretű Stonehenge emlékmű is helyet kapott a színpadon. Ezt később a This Is Spinal Tap című filmben is kiparódizálta a filmben szereplő zenekar.
Ian Gillan énekli Jézus szerepét Andrew Lloyd Webber, Jézus Krisztus szupersztár című rockoperájának eredeti felvételén. 1975-ben Megalapította Jazz-Rock zenekarát Ray Fenwick gitárossal , John Gustafson basszistával ( ex-Quatermass , ex-Roxy Music ) és Mark Nauseef amerikai dobossal aki Jack Bruce felvételein dolgozott csatlakozása előtt és tagja volt az Elf-nek ami a Deep Purple-nek volt a nyitó zenekara.
Később csatlakozott hozzájuk Mike Moran session-zongorista. Le is szerződtek az Island Records-hoz. 1976 januárjában megjelent első albumuk Child In Time néven Angliában 55.-k lett Svédországban pedig 36. 1976 februárjában Moran elhagyta a csapatott helyére Micky Lee Soule érkezett ( ex-Elf és Rainbow ).
Vele készült a Clear Air Turbulence című második albumuk ami 1977-ben jelent meg de megbukott. Soule a lemez elkészülte után elhagyta a zenekart. Ezután csatlakozott a csapathoz Colin Towns billentyűs aki a csapat feloszlásáig a zenekar tagja maradt. 1977 októberében kiadták a Scarabus-t ami ismét megbukott és le is járt a szerződésük a zenekarral így kiadójuk kidobta őket. A Japánban lekötött fellépéseket és Európában is koncerteztek is de 1978-ban a turné végeztével feloszlottak.
1978 júliusában Colin Towns billentyűssel, Liam Genockey dobossal, John McCoy basszusgitárossal és Steve Byrd szológitárossal magalakult a Gillan.
Japánban, Ausztráliában és Új Zélandon egy kis, független lemezkiadóval kiadták első lemezüket, amelyet A Japán Albumnak neveznek. Ezután 1978 decemberében debütált Reading-ben a Reading Fesztiválon a Gillan. 78 karácsonyán Ritchie Blackmore felhívta Gillant, hogy legyen a Rainbow új énekese, de Gillan ezt elutasitotta az 1973-ban történek miatt. 1979-ben megjelent a Mr. Universe című lemez csak Angliában, ahol 11-dik lett, majd leszerződtek az Acrobat Recordshoz, a Virgin R. egyik cégéhez. A brit heavy metál új hullámnak köszönhetően népszerűek lettek Európában is. Eközben Genockey helyére Pete Barnacle, míg Steve Byrd helyére Bernie Tormé került. 1980-ban megjelent a Virgin gondozásában a Glory Road, ami a 3. helyig jutott a brit albumlistán.
Később Amerikában nagysikerű koncerteket adtak a turné végéig. Barnacle helyére Mick Underwood érkezett, és csatlakozott a zenekarhoz Janick Gers, későbbi Iron Maiden-tag. A turné végén Bernie Tormé távozott a zenekarból. Az új felállás a Top of the Pops-ban debütált, majd Németországban koncerteztek.
A zenekar harmadik lemeze, a Future Shock 2. lett Angliában, és 60 ezres példányszámban fogyott el. 1982-ben megjelent a Double Trouble és a Magic. Egy koncertet adtak még december 17-én a Londoni Wembley Arénában, ahol bejelentette, hogy 1983-ban belép a Black Sabbath-ba, így a zenekar feloszlik.
Put Yourself in My Place (1987)
BBC Radio 1 Live 1998/1969 (1997)
The Complete Episode Six (1991)
Cornflakes and Crazyfoam (2002)
Love, Hate, Revenge (2005)
Válogatásalbumok 1965 és 1969 között készült felvételekkel.
Deep Purple in Rock (1970)
Who Do We Think We Are (1973)
The House of Blue Light (1987)
The Battle Rages On (1993)
Rapture of the Deep (2005)
Concerto for Group and Orchestra (1969)
Made in Japan (1972)
Deep Purple In Concert – BBC Radio sessions 1970/1972 (1980)
Scandinavian Nights – Live in Stockholm 1970 (1988)
In the Absence of Pink – Knebworth '85 (1991)
"Live in Hungary-Budapest '87" (1999)
Gemini Suite Live '70 (1993)
Come Hell or High Water (1994)
Live at the Olympia '96 (1997)
Total Abandon: Live in Australia (1999)
Live at the Royal Albert Hall – Concerto's 30th Anniversary (2000)
Live at the Rotterdam Ahoy (2001)
Live in Europe 1993 (2006)
Live at Montreux 2006 (2007)
Child in Time (1976)
Clear Air Turbulence (1977)
Live at the Budokan (1978)
Gillan (aka The Japanese Album) (1978)
Double Trouble (live) (1981)
Accidentally on Purpose (1988)
Garth Rockett & the Moonshiners[szerkesztés]
Garth Rockett & The Moonshiners Live at the Ritz (1990)
Cherkazoo and Other Stories ('73/'75 solo sessions) (1992)
Gillan's Inn (Deluxe Tour Edition) (2007)
One eye to morocco (2009)
Sole Agency and Representation (1994)
Jesus Christ Superstar (1970)
Ian Gillan •  Steve Morse •  Roger Glover •  Don Airey •  Ian Paice
Ritchie Blackmore •  Jon Lord •  Joe Satriani •  Joe Lynn Turner •  Tommy Bolin •  David Coverdale •  Glenn Hughes •  Rod Evans •  Nick Simper
Shades of Deep Purple (1968)  •  The Book of Taliesyn (1968)  •  Deep Purple (1969)  •  Deep Purple in Rock (1970)  •  Fireball (1971)  •  Machine Head (1972)  •  Who Do We Think We Are (1973)  •  Burn (1974)  •  Stormbringer (1974)  •  Come Taste the Band (1975)  •  Perfect Strangers (1984)  •  The House of Blue Light (1987)  •  Slaves and Masters (1990)  •  The Battle Rages On (1993)  •  Purpendicular (1996)  •  Abandon (1998)  •  Bananas (2003)  •  Rapture of the Deep (2005)  •  Now What?! (2013)  •  Infinite (2017)  •  Whoosh! (2020)  •  Turning to Crime (2021)
Inglewood – Live in California •  Concerto for Group and Orchestra •  Live in Montreux 1969 •  Scandinavian Nights •  Gemini Suite Live •  Live in Aachen 1970 •  Made in Japan •  Deep Purple In Concert •  Made in Europe •  Live in London •  California Jamming •  Perks and Tit •  Mk III The Final Concerts •  Live in Paris 1975 •  Last Concert in Japan •  King Biscuit Flower Hour Presents: Deep Purple in Concert •  This Time Around: Live in Tokyo •  Nobody’s Perfect •  In the Absence of Pink: Knebworth 85 •  Come Hell or High Water •  Live in Europe 1993 •  Live at the Olympia ’96 •  Live at Montreux 1996 •  Total Abandon Australia ’99 •  In Concert with the London Symphony Orchestra •  Live at the Rotterdam Ahoy •  The Soundboard Series •  Live at Montreux 2006 •  Live at Montreux 2011
Purple Passages •  The Early Years •  24 Carat Purple •  When We Rock, We Rock, and When We Roll, We Roll •  The Mark II Purple Singles •  Days May Come and Days May Go •  Deepest Purple: The Very Best of Deep Purple •  Singles A’s & B’s •  The Anthology •  30: Very Best of Deep Purple •  Listen, Learn, Read On •  Winning Combinations: Deep Purple and Rainbow •  Deep Purple: The Platinum Collection
Concerto for Group and Orchestra •  Special Edition EP •  Machine Head Live 1972 •  Live at the California Jam / Live in California 74 •  Rises over Japan •  Come Hell or High Water •  Bombay Calling •  Live at Montreux 1996 •  In Concert with the London Symphony Orchestra •  Total Abandon Australia ’99 •  New, Live & Rare •  Perihelion •  Live Encounters •  Live at Montreux 2006
Rainbow •  Whitesnake •  Blackmore’s Night •  Trapeze •  Black Sabbath •  Gillan •  Edel Records
ISNI: 0000 0000 6309 8480
Könnyűzenei portál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap
Ez az angol személy életrajzát bemutató lap egyelőre csonk (erősen hiányos). Segíts te is, hogy igazi szócikk lehessen belőle!
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Ian_Gillan&oldid=25162525”
Forrással nem rendelkező lapok
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2022. augusztus 8., 12:06
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.