hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu en hu hu en hu hu hu hu pl hu de hu hu hu hu hu hu hu cs hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu ceb hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu pl hu hu hu en hu en hu en cs de hu hu en hu de de hu de hu hu de de en hu hu et de pl en hu hu en de hu hu hu fr de hu hu sv de en de hu sk hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en arz hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
Domokos József (jogász) – Wikipédia
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. február 3.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
Ez a szócikk a jogászról szól. Hasonló címmel lásd még: Domokos József (egyértelműsítő lap).
1978. január 25. (87 évesen)
Domokos József, eredeti neve: Deutsch József (Békéscsaba, 1890. október 25.[2] – Budapest, 1978. január 25.) magyar bíró, író, politikus, újságíró, lapszerkesztő, jogász, legfőbb ügyész, a Legfelsőbb Bíróság elnöke.
Deutsch Béla terménykereskedő és Reisz Nina fia. A budapesti és kolozsvári tudományegyetemen jogot tanult. Békéscsabán, majd Budapesten volt ügyvédjelölt. 1918-ban tagja volt a békéscsabai Nemzeti Tanácsnak, a helyi MSZDP vezetőségnek, a Tanácsköztársaság idején pedig a munkástanácsnak. 1919 nyarán küldött volt a Magyarországi Szocialista Párt kongresszusán. 1920-ban Bécsbe emigrált. 1919–1923 között részt vett a Bécsi Magyar Újság szerkesztésében. 1925-ben hazatért. 1927-ben ügyvédi vizsgát tett. 1927-től egyik alapítója, illetve szervezője, majd vezetőségi tagja volt a Szociáldemokrata Jogászok Szervezetének. 1931-ben az Egyesült Szakszervezeti Ellenzékének védője lett. 1931–1944 között a bíróság elé állított kommunisták és szocialisták védőügyvédjeként praktizált. 1940-től a bőrmunkás-szakszervezet ügyvédje volt. 1944-ben letartóztatták és Mauthausenbe deportálták. 1945 májusában jött haza. 1945–1953 között Magyarország legfőbb ügyésze volt. 1946-ban az Igazságügyi Minisztérium adminisztratív államtitkára volt. 1949-ben a Legfelsőbb Ügyészség vezetőjévé választották. 1953 májusában felmentését kérte; nyugdíjazták, majd 1954-ben visszahívták. 1954–1958 között a Legfelsőbb Bíróság elnöke volt. 1958-ban nyugdíjba vonult.
Szerepe volt az új igazságszolgáltatás kiépítésében, a háborús és népellenes bűnösök felelősségre vonásában, a koncepciós perekben elítéltek rehabilitációjában. Nyugdíjba vonulása után irodalmi munkáságot folytatott.
Sírja a Fiumei Úti Sírkertben található (34/2-1-31).[3]
Kivételes hatalom és rögtönbíráskodás a Horthy uralom alatt (Budapest, 1946)
"… emlékezz, proletár!" Sallai Imre és Fürst Sándor pere (Budapest, 1962)
Áchim L. András (Budapest, 1971)
Innen és túl az Óperencián (visszaemlékezés, Budapest, 1977)
Két per egy kötetben (Tények és tanúk, Budapest, 1978)
Emlékezik egy kommunista védőügyvéd (visszaemlékezések, Budapest, 1979)
Munka Vörös Zászló Érdemrendje (1958, 1970)
Munka Érdemrend arany fokozata (1968)[4]
↑ http://mek.oszk.hu/00300/00355/html/ABC03014/03454.htm, Domokos József, 2017. október 9.
↑ Születési bejegyzése a békéscsabai izraelita hitközség születési akv. 39/1890. folyószáma alatt. (Hozzáférés: 2021. május 4.)
↑ Adatai a Petőfi Irodalmi Múzeum katalógusában
↑ „Munka Érdemrend arany fokozata”, Magyar Közlöny, 1968. december 8. (Hozzáférés ideje: 2021. május 4.)
Magyar életrajzi lexikon IV: 1978–1991 (A–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1994. ISBN 963-05-6422-X
Domokos József (Népszabadság, 1978. január 26.)
Várkonyi Endre: Domokos József (Magyarország, 1974. 45. sz.)
Zinner Tibor: Utak és tévutak. A XX. századi magyar felsőbíráskodás káderpolitikájában ‘56 után.
Dr. Beliznai Kinga: A Kúria és elnökei III. HVG–ORAC Lap- és Könyvkiadó Kft. Budapest, 2015.
Gergely Ernő: Az Országos Munkásjogvédő Iroda története. Budapest, Országos Ügyvédi Tanács és a Budapesti Ügyvédi Kamara, 1985.
Révai új lexikona V. (Cza–D). Főszerk. Kollega Tarsoly István. Szekszárd: Babits. 2000. ISBN 963-927-216-7
Új magyar életrajzi lexikon II. (D–Gy). Főszerk. Markó László. Budapest: Magyar Könyvklub. 2001. ISBN 963-547-414-8
A Legfelsőbb Bíróság elnöke
1872–1896: Kozma Sándor (helyettesként)
1930: Dabasi Halász Lajos
ISNI: 0000 0000 8248 9428
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Domokos_József_(jogász)&oldid=24651139”
Családi nevüket magyarosított személyek
A Legfelsőbb Bíróság elnökei
Fotó nélküli sablont tartalmazó lapok
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2022. február 3., 21:09
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.