hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu fr it hu hu ru ru hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu fr hu fr hu en cs de hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu sk hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en br ca de eo fr it ru hbs_lat hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2021. február 13.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
Millesimo, Savona tartomány, Piemont régió, Olaszország
Az adatok megjelenítéséhez kattints a cím mellett található „[kinyit]” hivatkozásra.
Az adatok megjelenítéséhez kattints a cím mellett található „[kinyit]” hivatkozásra.
Az adatok megjelenítéséhez kattints a cím mellett található „[kinyit]” hivatkozásra.
700 halott vagy sebesült
96 halott vagy sebesült, 892 hadifogoly
A millesimói csata 1796. április 13–14-én zajlott le a Napoléon Bonaparte tábornok vezette francia és a Giovanni di Provera tábornok vezette osztrák és szárd-piemonti erők között. A „kis káplár” ezzel a csatával szerzett hírnevet az észak-itáliai hadszíntér kisebb csata-sorozatában.
1796. márciusának végén Bonaparte tábornokot nevezték ki a 36 000 fős francia itáliai hadsereg élére. Miután megtámadták Genova közelében április 10-én a Johann Beaulieu vezette osztrák hadsereg balszárnyat, Bonaparte áttért balszárnyával és előrenyomult a Cadibona-hágón. Legyőzte a Guillaume Eugène-Argenteau vezette osztrák hadsereg elszigetelt balszárnyat a montenottei csatában április 12-én. A franciák ezután az ország belseje felé nyomultak előre, azzal a szándékkal, hogy elfoglalják Degót és szétválasszák az osztrák és a szárd–piemonti hadsereget.
Első koalíciós háború (1792–1797)
Verdun •  Valmy •  Jemappes •  Mainz (1793) •  Neerwinden •  Famars •  Hondschoote •  Wattignies •  Kaiserslautern •  Tourcoing •  Tournai •  Ushant •  Fleurus •  Vogézek •  Dego (1794) •  Luxemburg •  Genova •  Groix •  Hyères-szigetek •  Mainz •  Montenotte •  Millesimo •  Dego (1796) •  Mondovì •  Lodi •  Castiglione •  Neresheim •  Amberg •  Würzburg •  Bassano •  Rovereto •  Arcole •  Rivoli •  Neuwied •  Camperdown •  Campo Formió-i béke
A csata emléktáblája Cosseriánál
Miután Montenotténél győzelmet aratott, Bonaparte nyugaton lendült támadásba, áttéve a fő hangsúlyt Michelangelo Alessandro Colli-Marchini altábornagy 21 000 fős szárd hadserege ellen. Annak érdekében, hogy Beaulieu osztrák hadserege se zavarja a hadműveletet, André Masséna hadosztályát Dego elfoglalására küldte északra. Április 13-án Charles Pierre Augereau hadosztálya Millesimo közelében megtámadta és legyőzte di Provera tábornok 4000 főnyi seregét.
A visszavonulás fedezésére Provera elfoglalta a Cosseria várát a szárd 3. gránátos zászlóaljjal, hét és fél századdal a Gyulay-féle osztrák 32. gyalogezred, valamint az osztrák Strassoldo gránátos zászlóaljjal. Bonaparte elrendelte, hogy a hegytetőn lévő várat el kell foglalni. Augereau és Jean-Baptiste Meynier divíziója ismétlődő támadásokkal próbálkozott, de a szövetséges helyőrség makacsul ellenállt. Quesnel adjutáns és Pierre Banel ezredes a harcban életét vesztette. A nap utolsó támadása után írta Barthélemy Catherine Joubert ezredes:
„Semmi nem lehet borzalmasabb, mint ahogy elképzeltem ezt a támadást. Egy lőrésen átbújva megsebesültem, egy vadász tartott a levegőben, amíg az egyik kezemmel megragadtam a fal tetejét. A köveket a kardommal vagdaltam, az egész testem célpont volt a tíz lépésre beásott sáncokból.”[1]
Aznap este Augereau bekerítette a várat, míg Bonaparte összevonta erőit. Kora reggel Augereau tábornokot a vár elfoglalására szólították fel, mire Provera megadta magát. Erre az időre az osztrák tábornok emberei kifogytak az élelmiszerből, lőszerből és a vízből.
Abban a jelentésben, amit Bonaparte a francia kormánynak írt, szándékosan félrevezetően a milessimói csata szerepel, mert a francia tábornok nem akarta, hogy rájöjjenek arra a hibájára, amit Cosseria ostrománál elkövetett. Ezt később elismerte a Később a piemonti Costa ezredesnek elismerte, hogy ezt a hibát saját türelmetlensége okozta.
A franciák vesztesége 700 embert tett ki, ami az április 13-i eredménytelen támadás következménye volt. Di Provera vesztesége 988 hadifogoly és csak 96 halott és sebesült. A korábbi harc vesztesége nem ismert. A vár átadása lehetővé tette a francia támadás folytatását. Április 14-én Masséna győzött a második degói csatában. Röviddel azután Bonaparte seregével nyugatra indult a Colli vezette osztrák–szárd erők ellen.
↑ Chandler, David. The Campaigns of Napoleon. New York: Macmillan, 1966.
Ez a szócikk részben vagy egészben a Battle of Millesimo című angol Wikipédia-szócikk fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
A francia forradalom portálja
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Millesimói_csata&oldid=23571866”
Franciaország csatái a napóleoni háborúkban
Ausztria csatái a napóleoni háborúkban
A Szárd–Piemonti Királyság csatái
A francia forradalom csatái
Az első koalíciós háború csatái
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2021. február 13., 17:14
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.