hu hbs_lat hu hu hu hu hu hbs_lat hu hu hu hu hu hbs_lat hu hbs_lat hu hu hu eu hu es hu hu hu hu hu en hu hu hu hbs_lat hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en en en en en en en en en en en en fr en fr en eu ro sl en fr it it zh oc oc oc da oc fr oc ca hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hbs_lat hbs_lat en hu hu hu en cs de hu en hu en hu en da nl hbs_lat hbs_lat hu en pl hbs_lat hbs_lat pl hbs_lat eu en hbs_lat sl hbs_lat en en tl fr en hu en hu en hbs_lat en en hbs_lat en hbs_lat en hbs_lat en hbs_lat hbs_lat hbs_lat en tr pt hbs_lat hbs_lat hbs_lat sv en hbs_lat sl et fr en en da pl cs en en hbs_lat sl sl sl sl it hbs_lat pl nl hbs_lat pl pl it en it hbs_lat en en hbs_lat hbs_lat en nb it sl en hbs_lat hbs_lat lt sv hbs_lat en en hbs_lat en pl hbs_lat hbs_lat en hbs_lat hbs_lat it hbs_lat sk hbs_lat hbs_lat hbs_lat hbs_lat sk hbs_lat en it hbs_lat id en sl hbs_lat hbs_lat pl de hbs_lat cs hbs_lat hbs_lat sl ro sk hbs_lat hbs_lat en hu en pl en en hbs_lat hbs_lat hbs_lat sk hbs_lat hbs_lat ca hbs_lat ms en hbs_lat hbs_lat pl hbs_lat it vi en pl en it fr pt ro hbs_lat sl en en eu de it en en en hbs_lat en en en en de is hbs_lat sl hbs_lat hbs_lat hbs_lat sl hbs_lat sl hbs_lat en hbs_lat es hbs_lat hbs_lat nl de sl sl hbs_lat hbs_lat hbs_lat it sl hbs_lat en en en hbs_lat hbs_lat it en hbs_lat fi hbs_lat tl id eu hbs_lat sl en fr ceb en en it en en it it sl en en zh hbs_lat ceb hbs_lat hu hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hbs_lat id eo es hbs_lat nl pl hbs_lat sl hbs_lat sv fy hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2021. augusztus 23.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
é. sz. 43° 43′ 30″, k. h. 15° 48′ 00″43.725, 15.8Koordináták: é. sz. 43° 43′ 30″, k. h. 15° 48′ 00″43.725, 15.8
A Wikimédia Commons tartalmaz Prvić Luka témájú médiaállományokat.
Prvić Luka falu Horvátországban Šibenik-Knin megyében. Közigazgatásilag Vodicéhez tartozik.
Šibenik központjától légvonalban 7 km-re nyugatra, községközpontjától 4 km-re délre, Dalmácia középső részén, a Prvić-sziget délkeleti, védett öblében fekszik.
Prvić szigetének első lakói valószínűleg remeték voltak. A feltételezések szerint a 13. században bencés szerzetesek telepedtek itt meg. Erre utal az a korabeli forrás, mely szerint 1267-ben a spliti püspök megbüntette „Santa Maria de Insula” apátját, mert a rend szabályait felrúgva egyedül élt itt.[2] Ivan Lučić a 17. századi horvát történetíró is arról ír, hogy a szigeten egy Szűz Máriának szentelt kolostor állt, de más írásos forrás ezt nem erősíti meg. Petar Kaer régész szerint a mai Szent Rókus templom temetője területén növényi ornamentikával díszített töredékek kerültek elő, melyből szintén arra következtetett, hogy itt egykor bencés kolostor állt.[2] Később, a 15. századtól nemesi családok nyaralóhelye volt. Különösen a nagyobb járványok idején menekültek ide gazdag šibeniki családok, hogy átvészeljék a vészterhes időket. A ferences harmadrend šibeniki szerzetesei a dózse beleegyezésével 1461-ben telepedtek meg itt.[2] Kolostoruk helyéül egy a Santa Maria-öbölben fekvő sziklás területet jelöltek ki számukra, melyet abban az időben Kamiknak neveztek. A kolostort többször is átépítették. Az 1881. december 1-jén kitört tűzvészben teljesen leégett, mely után teljesen újjá kellett építeni. Az Irgalmas Szűzanya tiszteletére szentelt ferences templomot a kolostorral egy időben építették. A település lakossága idővel növekedett, melyben különösen a török hódításnak volt szerepe, mely a kontinens belső területeiről a falakkal védett városokba és a szigetekre üldözte az embereket. 1557-ben a szerzetesek megkezdték a hívek egyházi szolgálatát, 1603-ban pedig megalapították a helyi plébániát. 1603-ban Lukának még csak 16 háztartása volt, 1660-ban már 66 volt a házak száma, 1775-ben pedig már 157 családban 971 fő élt a településen.[2] 1797-ben a Velencei Köztársaság megszűnésével a Habsburg Birodalom része lett. 1806-ban Napóleon csapatai foglalták el és 1813-ig francia uralom alatt állt. Napóleon bukása után ismét Habsburg uralom következett, mely az I. világháború végéig tartott. Iskoláját 1877-ben alapították, de csak a 20. század közepéig működött. Egykori épületén ma emléktábla áll.[2] A településnek 1857-ben 793, 1910-ben 1291 lakosa volt. A lakosság száma 1921-ben érte el a csúcsát, amikor 1400-an lakták. Azóta ez a szám folyamatosan esett. Az I. világháború után rövid ideig az Olasz Királyság, ezután a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság, majd Jugoszlávia része lett. 1912-ben bevezették a telegráfot, 1978-ban kiépült a helyi vízvezeték. A lakosság korábban halászattal, szőlő- és olajbogyótermesztéssel, tengerészettel foglalkozott. Rövid ideig egy szardellafeldolgozó üzem is működött a településen. Ma már a turizmus adja az itteniek egyik fő bevételi forrását. 2004-ben megnyílt az első kis családi szálloda a településen. Lakossága 2011-ben 164 fő volt.
Az Irgalmas Szűzanya tiszteletére szentelt római katolikus templomát[5] a mellette fekvő kolostorral együtt 1461-ben kezdték építeni. Nem tudni, hogy kik voltak a patrónusai. Pontos befejezésének éve sem ismert. 1479. január 9-én kelt egy okirat, melyben a skabrnjai Jure és a šibeniki Hostoja Mikalović kőművesmesterek kötelezettséget vállalnak a prvići Szűz Mária templom felépítésére és befejezésére. A főoltár márványból készült nagyon szép tabernákulummal, amely nagyon hasonlít a šibeniki varoši templom főoltárához. Az oltárkép a Szűzanyát ábrázolja gyermekével Szent Ferenc és Páduai Szent Antal társaságában. Oldalt Keresztelő Szent János és Szent Jeromos képei voltak láthatók, valószínűleg Girolamo Santacroce alkotásai.[2] Helyükre 1905-ben Szent Cirill és Metód képei kerültek. Nagyon szép a Gyógyító Szűzanya oltárképe szintén a Szűzanya és gyermeke ábrázolásával 1603-ból. A Rózsafüzér királynője oltár 1885-ben készült, de oltárképe nagyon régi. Szép ezüst ruháját Botta spliti aranyműves készítette 1900-ban. Szent Ferenc szobrát 1930-ban szentelte fel a šibeniki püspök. A Kármelhegyi Boldogasszony szobrát Rómából hozatta egy Amerikába kivándorolt prvići 1939-ben. 1783-ban elzálogosították a templom ezüst tárgyait, hogy az éhező népnek gabonát tudjanak szerezni.[2] A templomban temették el 1617-ben Verancsics Faustus (Fausto Veranzio) horvát polihisztort, aki egy személyben történetíró, főpap, diplomata és humanista tudós volt. Nagybátyja Verancsics Antal esztergomi érsek volt, életének és tevékenységének jelentős része Magyarországhoz kötődött.
A Kisboldogasszony templom[6] a település melletti mezőn található. Egy 1603-as feljegyzés szerint a šibeniki Androsović család építtette, azonban Šibeniken ilyen nevű család nem élt. A név helyesen Ambrozović, melyet az is megerősít, hogy a helyiek ma is "Ambrozovom" néven nevezik. A šibeniki püspökség sematizmusa 1877-ben azt írja, hogy a templomot bővítették és 1876. július 19-én szentelte fel A. J. Fosco püspök.[2] A templomak egy oltára van, előtte pedig jól kiépített kút áll.
A település honlapja (horvátul)
Vodice város hivatalos honlapja (horvátul)
Vodice város turisztiai irodájának oldala (horvátul)
A spliti ferences rendtartomány honlapja (horvátul)
A šibeniki püspökség honlapja (horvátul)
↑ Horvát Statisztikai Hivatal. (Hozzáférés: 2015. december 31.)
↑ a b c d e f g h Prvic-luka.com:Povijest(horvátul)
↑ - Republika Hrvatska - Državni zavod za statistiku: Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001.
↑ Örökségvédelmi jegyzékszáma: Z-3192.
↑ Örökségvédelmi jegyzékszáma: Z-3326.
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Prvić_Luka&oldid=24151866”
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2021. augusztus 23., 17:47
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.