hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu eo hu eo hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu en hu en hu hu es hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu pl hu id pl hu hu hu hu hu hu hu hu en en en en en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en sk hu hu en cs de hu hu de en en en hu hu de de hu en hu pl hu hu hu es fr en hu es hu en hu hu hu hu hu hu es hu en en hu en en de de de de de hu de de de hu eo en hu hu pl hu hu hu hu hu hu en cs de hu hu fr fi fr id fr hu fr hu fr hu fr hu fr hu de hu fr hu en cs de hu hu hu de de hu hu hu de de en hu hu en de de en en en hu de hu hu hu fr hu eo hu eo hu hu hu pl de es hu hu de hu hu de en de en de de en de de de nl de de de hu de de hu hu hu hu hu hu de hu de hu de hu de de en hu hu hu hu hu de de de de hu de hu de fr de en de de hu de en hu hu en cs de hu hu hu en hu hu en fi hu de hu hu de cs pl de eo hu en en pl de de de hu de en es de hu hu hu hu hu hu en de en hu de hu de de de en en de hu de hu hu hu de hu hu hu de hu de hu de hu en en de hu hu hu de hu de en cs hu de en de de hu de en en hu hu en cs de hu hu hu hu hu hu hu hu de hu en de en de de de pl en sk en hu nl en en nl pl hu hu en hu hu hu hu en hu hu en es pl hu en en de pl hu hu en cs hu en hu en hu en hu sv hu hu sv hu en en hu en hu en hu en en sk en hu cs hu hu de cs hu en en pl en en de hu hu hu de hu en hu hu en en en hu hu hu hu hu en hu fr hu en hu hu hu hu fr ru hu hu en en de en ru en en sk hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en ar arz eo he id nl ro ru sv hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. június 25.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
1919. április 3. – június 24.
1938. február 8. (51 évesen)[1]
A Wikimédia Commons tartalmaz Pogány József témájú médiaállományokat.
Pogány József, születési és 1903-ig használt nevén Schwartz József[2] (Budapest, 1886. november 8. – Moszkva, kommunarkai kivégzőhely, 1938. február 8.) politikus, újságíró, irodalomkritikus, a Magyarországi Tanácsköztársaság egyik népbiztosa, a Kommunista Internacionálé munkatársa, John Pepper néven az Amerikai Kommunista Párt végrehajtó bizottságának tagja.
Pogány beszél a Tanácsköztársaság idején
2 Az őszirózsás forradalomban és a Tanácsköztársaságban
3 A Tanácsköztársaság bukása után
Szegény sorsú pesti zsidó családba született, szüleinek komoly erőfeszítést jelentett taníttatása. Érettségi után francia-, német- és magyartanárnak készült, ebben az időben ismerkedett meg a marxizmussal. 1905-ben belépett a Magyarországi Szociáldemokrata Pártba, a tanítói hivatás helyett az újságírói pályát választotta. 1910-től a Népszava és a Szocializmus című folyóiratok munkatársa volt. Irodalomkritikusként többek között a munkások művelődését segítő „Világkönyvtár” sorozat megindítása, a kötetei elé írt bevezető esszék, illetve Ady és az általa vezetett új irodalmi irányzat melletti állásfoglalása fűződik a nevéhez.[3] A marxista szellemű irodalomesztétika egyik első képviselője volt Magyarországon. Pogány József fiatal újságíró korában, 1912-ben jelentkezett a Martinovics páholyba, ahova egy év múlva fel is vették, majd 1914-ben egy napon avatták legénnyé és mesterré. Az első világháború kitörése után frontkatona és haditudósító volt, háborúellenes műveket is írt (Friedrich Adler pere, A Munkapárt bűnei). A szabadkőműves páholyokból 1918-ban a szociáldemokraták pártutasításra kiléptek, Pogány József mellett többek között Diner-Dénes József, Kunfi Zsigmond, Rónai Zoltán, Vágó József.[4]
1918 őszén az MSZDP baloldali ellenzékéhez csatlakozott. Az őszirózsás forradalom egyik irányítója, a Budapesti Katonatanács vezetője lett. Tevékenysége, hozzáértése igencsak vitatott volt.[5][6]
1918 decemberében még tiltakozott a Katonatanácsban folyó kommunista agitáció ellen, 1919 tavaszán már kész volt együttműködni a kommunistákkal, sőt ő maga is kommunista lett. Egyik aláírója volt a két munkáspárt egyesülését, a proletárdiktatúra megteremtését deklaráló határozatnak. Szerepet vállalt a Magyarországi Tanácsköztársaságban: hadügyi, később külügyi és közoktatási népbiztos és a Vörös Hadsereg II. hadtestének parancsnoka volt. Stromfeld Aurél lemondása után lényegében ő lett a hadügy irányítója. A Szamuely-féle általános hadkötelezettségi koncepció ellenében a Forradalmi Kormányzótanács által 1919. március 24-én felállított háromtagú bizottság (Kun Béla, Böhm Vilmos és Weltner Jakab) végül is Pogány hadseregtoborzásra épülő koncepcióját támogatta, és ennek alapján jelent meg március 25-én a Vörös Hadsereg fölállításáról szóló rendelet. A hadügy vezetésében lévő nézeteltérései miatt április 4-én lemondott (a Vörös Hadsereg egy zászlóalja is követelte távozását a hadügy éléről), ekkor öttagú hadügyi kollégium vette át a hadügy irányítását.
Göndör Ferenc (Krausz Nathán) a Tanácsköztársaság sajtódirektóriumának elnöke, Vallomások c., Bécsben 1923-ban kiadott visszaemlékezéseiben írja le, hogy Kun azt állította, azért szövetkezett Pogánnyal, mert „a cél szentesíti az eszközt, és én az ügy érdekében az ördöggel is szövetkezem.” Amire Göndör megjegyzése: „Be kellett látnom, hogy itt aztán igaza van, mert Pogánynál kifogástalanabb ördög még a purgatóriumban sem szerepelhetett, és Pogány mellett még Kun Béla is egy dzsentlemennek a benyomását keltette.”
Népbiztosként tevékeny résztvevője és támogatója volt a Tanácskormány olyan intézkedéseinek, mint például a laktanyák átnevezése uralkodók neveiről munkásmozgalmi alakok nevére; Árpád fejedelem szobrának eltakarása Marx két munkásalakkal ábrázolt figurájával, a szentek és egyházi alakok szobrainak lepellel való letakarása a budapesti május elsejei ünnepségen;[7] Pogány nevéhez fűződik továbbá a Nyugat folyóirat betiltása.[8] Irodalmi munkásságát nem kísérte egyértelmű siker, Napóleon c. darabja a Nyugatban rendkívül lesújtó kritikát kapott Fenyő Miksától kb. egy hónappal a folyóirat betiltása előtt.[9]
A Tanácsköztársaság bukása után Bécsbe menekült, majd 1920-ban a Szovjetunióba emigrált, politikai biztosként részt vett a krími harcokban. A Tisza-per előkészítése során megvádolták az őszirózsás forradalom napján Tisza István ellen elkövetett merényletben való részvétellel, ezért a magyar kormány kiadatását kérte Ausztriától. Állítólag Pogány a merénylet idején éppen az Astoria Szálló erkélyéről beszélt az összegyűlt tömeghez, a nyugalom fenntartását kérve, így Ausztria megtagadta kiadatását; az eljárást a Bethlen-kormány meg is szüntette.[10]
1921-től tagja volt a KMP-nek, és ebben az időszakban a Kominternben is tisztséget töltött be. 1922-ben illegálisan az USA-ba utazott, ahol az amerikai kommunista mozgalom magyar részlegében működött, megtanult angolul, majd a John Pepper nevet felvéve az amerikai kommunista párt (Workers Party of America) Végrehajtó Bizottságának lett tagja.
1924-ben visszahívták Moszkvába, de csak később (1925-ben vagy azután) tért vissza, majd rövidesen különféle skandináv, illetve ázsiai országok kommunista mozgalmának (svéd, norvég, dán, kínai, japán, koreai) szervezése céljából külföldre utazott. 1928–1929-ben ismét az USA kommunista mozgalmában tevékenykedett, majd 1930-tól újra a Szovjetunióban élt, ahol gazdaságtörténettel, újságírással foglalkozott.
A Sztálin által kezdeményezett tisztogatások során 1937. július 29-én koholt vádak (pl. ellenforradalmi tevékenység) alapján letartóztatták. 1938. február 8-án halálraítélték, s még aznap végrehajtották az ítéletet. 1956. május 30-án rehabilitálták.[11]
Arany János politikai nézetei (Budapest, 1909)
Harcok emberei (tanulmányok, Bp., 1911)
A Balkán háború és az osztrák-magyar imperializmus (Bp., 1913)
Lemberg. Tíz hónap a cárizmus uralma alatt (Budapest, 1915)
A meghódított Orosz–Lengyelországon keresztül (Budapest, 1915)
A földre szállt pokol (Az Isonzo eposza, 1916)
A Munkapárt bűnei (Bp., 1917)
Dánia, a paraszteldorádó (Bp., 1918)
Halál ellen van orvosság (Budapest, 1918)
Emberek és korok (Bp., 1919)
Napóleon (dráma, Bp., 1919)
Forradalom és ellenforradalom (Bp., 1919)
Szocialista külpolitika (Bp., 1919)
A fehér terror Magyarországon (Bécs, 1920)
Kommunisták és szakszervezetek (Bécs, 1922)
Kultúra, álkultúra (szerk. az életrajzot és a jegyzeteket írta Geréb László, Bp., 1962)
Pogány József válogatott írásai (Budapest, 1987)
Első világháborús riportok; utószó Kőbányai János; Múlt és Jövő, Bp., 2016
For a Labor Party: Recent Revolutionary Changes in American Politics: A Statement by the Workers Party. 1922
"Underground Radicalism": An Open Letter to Eugene V. Debs and to All Honest Workers Within the Socialist Party. 1923
The General Strike and the General Betrayal. 1926
Why every miner should be a communist 1928, Worker's library, #6
American Negro problems 1928, Worker's library, #9
A rendszerváltás előtt Budapest VIII. kerületében róla volt elnevezve a mai Víg utca.[12]
1986-ban a Magyar Posta bélyeget adott ki róla.
↑ a b BnF források (francia nyelven)
↑ A Belügyminisztérium 1903. évi 118050. sz. rendelete. Névváltoztatási kimutatások 1903. év 53. oldal 46. sor.
↑ A magyar irodalom története
↑ Pogány József Szabadkőműves Wiki
↑ Gottfried Barna: A Székely hadosztály, 1918-1919
↑ Szarka László: Kisebbségi léthelyzetek
↑ Vörös Boldizsár: Árpád helyett Marx, József főherceg helyett Lenin. Történelmi személyiségek elutasítása és méltatása a Magyarországi Tanácsköztársaság hivatalos jellegű anyagaiban
↑ Babus Antal: Fülep Lajos az 1918-1919-es forradalmakban. [2007. szeptember 27-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2007. február 23.)
↑ Fenyő Miksa: Pogány József: Napóleon. Nyugat, 1911. június (11. sz.) I. III.
↑ Pölöskei Ferenc: A rejtélyes Tisza-gyilkosság, Helikon 1988
↑ A politikai elnyomás, Moszkvában és a Moszkvai területen agyonlőtt és eltemetett áldozatainak mártirológiája 1938-53 – Pogány József
↑ Javaslat városrész-elnevezésekkel kapcsolatos döntésről
Schmidt Mária: A titkosszolgálatok kulisszái mögött. Hitek, ideológiák és hírszerzők a XX. században. XX. szd. Intézet, 2006. ISBN 963-867841-0
Magyarország a XX. században. Szekszárd, 1996–2000, Babits Kiadó
Magyar életrajzi lexikon II. (L–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1969.
Vértes Róbert – Vagyóczky Károly: Arcképalbum – Magyar Tanácsköztársaság. Budapest, Kossuth
Révai új lexikona I–XIX. Főszerk. Kollega Tarsoly István. Szekszárd: Babits. 1996–2008. ISBN 963-901-594-6
Magyar zsidó lexikon. Szerk. Ujvári Péter. Budapest: Magyar zsidó lexikon. 1929
Berényi Zsuzsanna Ágnes: Budapest és a szabadkőművesség. Bp., Szerző, 2005
Berényi Zsuzsanna Ágnes: Szabadkőműves páholyok Budapesten. Bp., Heraldika Kiadó, 2006
Bölöny József: Magyarország kormányai. Az 1987-1992 közötti időszakot feldolg. és sajtó alá rend. Hubai László. 4. bőv., jav. kiad. Bp., Akadémiai Kiadó, 1992
Nagy Csaba: A magyar emigráns irodalom lexikona. Bp., Argumentum Kiadó-Petőfi Irodalmi Múzeum és Kortárs Irodalmi Központ, 2000
Magyar Nagylexikon. Főszerk. Élesztős László (1-5. k.), Berényi Gábor (6. k.), Bárány Lászlóné (8-). Bp., Akadémiai Kiadó, 1993-
Palatinus József: A szabadkőművesség bűnei. 4. kiad. Bp., 1938-1939. Budai-Bernwaliner József ny.
Iratok a magyar külügyi szolgálat történetéhez. Összeáll. és szerk. Pritz Pál. Bp., Akadémiai Kiadó, 1994
Révai Új Lexikona. Főszerk. Kollega Tarsoly István. Szekszárd, Babits, 1996-
T. Kiss Tamás: [Kulturális] miniszterek 1848 és 1993 közötti időszakban. = A magyarországi kulturális minisztériumokról (1867-1993). Bp., Konferenciaközpont és Szabadegyetem Alapítvány, 1993
Új magyar életrajzi lexikon. Főszerk. Markó László. Bp., Magyar Könyvklub
Új magyar irodalmi lexikon. Főszerk. Péter László. Bp., Akadémiai Kiadó, 1994
Thomas Sakmyster: A Communist Odyssey: The Life of József Pogány/John Pepper New York, Central Europian Press, 2012
Varga József: P. J. Kultúra-álkultúra (Kortárs, 1962. 8. sz.)
A magyar Wikidézetben további idézetek találhatóak Pogány József témában.
Sablon:Az első világháború osztrák–magyar politikusai
Osztrák és magyar politikusok az első világháború kezdetétől a trianoni békeszerződésig
Leopold von Berchtold (1912–15)
ifj. Andrássy Gyula (1918)
Alexander von Krobatin (1912–17)
Rudolf Stöger-Steiner von Steinstätten (1917–18)
I. Ferenc József (1848-1916)
Moritz Auffenberg von Komarów
Max Hussarek von Heinlein
Sablon:A trianoni békeszerződéshez kötődő személyek
A trianoni békeszerződéshez, az előzményeihez és a revízióhoz kötődő jelentősebb személyiségek
P. Berthelot ·  H.M. Berthelot ·  Briand ·  Cambon · Clemenceau ·  Deschanel ·  Denis ·  Foch ·  Fouchet ·  Franchet d’Espèrey ·  Haumant ·  Laroche ·  André Lebey ·  Léger ·  Le Rond ·  Martonne ·  Millerand ·  Paléologue ·  Pellé ·  Pichon ·  Tardieu ·  Vix
Amery ·  Balfour ·  Bryce ·  Clerk ·  Crowe ·  Curzon ·  Hardinge ·  Leeper ·  Lloyd George ·  Lord Rothermere ·  Macartney ·  Nicolson ·  Seton-Watson ·  Smuts (búr) ·  Steed
Bandholtz ·  Bliss ·  Lansing ·  Polk ·  Roosevelt ·  Seymour ·  Woodrow Wilson
de Martino ·  Nitti ·  Orlando ·  Scialoja ·  Sonnino ·  Vanutelli-Rey
Beneš ·  Dula ·  Dvortsák ·  Hodža ·  Juriga ·  Kramář ·  Klofáč ·  Masaryk ·  Šrobár ·  Štefánik
Averescu ·  Brătianu ·  I. Ferdinánd román király ·  Goga ·  Maniu ·  Mária román királyné ·  Constantin Prezan ·  Vaida-Voevod
Klekl ·  Korošec ·  Pašić ·  Slavič ·  Supilo ·  Tkálecz ·  Trumbić ·  Vesnić
Apponyi ·  Bartha ·  Bánffy ·  Bátky ·  Benárd ·  Bethlen ·  Böhm ·  Burián ·  Csáky Imre ·  Csáky István ·  Drasche-Lázár ·  Fodor ·  Francia Kiss ·  Friedrich ·  Habsburg József ·  Héjjas ·  Horthy ·  Huszár ·  Jancsó ·  Jászi ·  Kaszala ·  Károly magyar király ·  Károlyi ·  Kogutowicz ·  Kovács ·  Kratochwil ·  Kun ·  Kunfi ·  Linder ·  Littke ·  Lovászy ·  Maderspach ·  Perényi ·  Pogány ·  Popovics ·  Praznovszky ·  Prónay ·  Simonyi-Semadam ·  Somssich ·  Stromfeld ·  Teleki ·  Tolnay
Az 1848–49-es forradalom és
1848: Esterházy Pál Antal
1867–1871: Friedrich Ferdinand von Beust
1871–1879: id. Andrássy Gyula
1906–1912: Alois Lexa von Aehrenthal
1912–1915: Leopold von Berchtold
Az I. Magyar Köztársaság alatt
A Magyarországi Tanácsköztársaság alatt
A nyilas uralom alatt
Az ideiglenes nemzeti kormány
és a II. Magyar Köztársaság alatt
Az 1956-os forradalom alatt
Az 1848–49-es forradalom és
1848: Batthyány Lajos (ideiglenesen)
Az Osztrák–Magyar Monarchia alatt
1867–1871: id. Andrássy Gyula
1882 – 1883: ifj. Ráday Gedeon
Az I. Magyar Köztársaság alatt
A Magyarországi Tanácsköztársaság alatt
Kun Béla, Böhm Vilmos, Fiedler Rezső, Haubrich József, Szántó Béla
A nyilas uralom alatt
Az ideiglenes nemzeti kormányban
illetve a II. Magyar Köztársaság idején
Az 1956-os forradalom alatt
2022–  : Szalay-Bobrovniczky Kristóf
vallás- és közoktatási miniszterek
Vallás- és közoktatásügyi miniszterek
Juhász Nagy Sándor (1918–1919)
Vallás- és közoktatásügyi miniszterek
Szinyei Merse Jenő (1942–1944)
vallás- és (köz)oktatásügyi miniszter
Oktatás- és művelődésügyi miniszter
Oktatási és kulturális miniszterek
Nemzeti kulturális örökség miniszterei
Oktatási és kulturális miniszter
ISNI: 0000 0000 6894 6821
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Pogány_József&oldid=25047270”
Az MSZDP korábbi tagjai
A Magyarországi Tanácsköztársaság külügyi népbiztosai
Családi nevüket magyarosított személyek
A 10.800/1944. M. E. számú rendeletben felsorolt szerzők
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2022. június 25., 20:05
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.