fr en hu hu hu hu hu en hu hu hu en hu pt hu hu hu hu da hu zh hu hu hu fr hu fr hu hu en hu fr hu en hu en hu de hu en en en hu hu hu en hu sv hu sk hu en hu en en en en en hu hu hu hu hu pl hu hu pt hu hu en hu hu en hu hu hu hu de en en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en it en en it en en it en en it en en fr hu it hu it hu hu hu cs hu en hu es sk cs hu en hu pt cs cs hu hu hu nl cs cs hu en hu es en cs hu en hu en en cs hu en hu hbs_lat en da hu es hu fr es cs hu hu hu cs en cs hu en hu cs en cs hu en hu es en cs hu en hu hbs_lat en cs hu en hu en en cs hu en hu es cs cs hu es hu hu en cs hu en hu en en cs hu en hu en en cs hu en hu en en cs hu en hu hbs_lat hu cs hu en hu en en cs hu de hu es en da hu en hu en en cs hu en hu hu sl da hu hu hu en en cs hu en hu hbs_lat en da hu en hu it es da hu en hu en cs da hu en hu cs cs cs hu de hu hbs_lat en hu hu en it en en it en en it en en it en en fr hu it hu hu hu cs hu en hu en en cs hu en hu fr cs cs hu en hu en cs cs hu fr hu fr en cs hu en hu en cs cs hu en hu es cs da hu en hu en cs cs hu en hu hbs_lat en cs hu en hu hbs_lat en cs hu en hu en cs cs hu en hu hbs_lat cs cs hu de hu en cs cs hu en hu hbs_lat en cs hu en hu hbs_lat cs hu hu hu en fr en en fr en en it en en fr en en fr hu it hu en hu hu cs en es hu en hu en cs hu de hu en cs en hu hu en fr en en fr en en fr en en it en en fr hu it hu en hu hu cs hu en hu en hu en hu en en de en en hu hu hu hu hu hu hu hu hu fr en en hu en hu fr fr hu es hu nl hu hu hu hu fr hu es en en hu hbs_lat fr hu en hu es hu es hu en en hu nl hu es hu cs hu cs fr hu en hu cs hu es hu es en hu hbs_lat hu es hu es hu es fr hu hbs_lat hu en hu en hu hbs_lat fr hu hbs_lat en hu hbs_lat hu hu en fr fr fr fr fr en fr en fr hu de ca fr es fr de tr tr tr fr hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en cs de hu en en hbs_lat cs en en en en en en en en en en en en en en en en en es en es en en hbs_lat en en en en en en hu en cs de hu en cs en hbs_lat ro en en es en es en en en en en id en es en es nb en en nb hu es es en en es en hbs_lat en en en en es en en es en hu es hu en cs de hu hu nl es hu nl nl en nl en en es cs de de hu en es nl nl en hu en cs de hu sv ro en pl en en en cs pl en en pl en pl en en es en en hu en cs pl es th en cs pl pl pl wuu cs hu de hu hu fr ru de de en sv pl hu en sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en nl ar arz en az ru bg bn hbs_lat uk ca hbs_lat cy da de fr el eo es et eu fa fi fr fy de gd lt he hi hbs_lat hy id is it ja ka ta ko it lt lv en en ml mr nds nl nb nb fr id pl pt ro ru en hbs_lat en sk sl sq hbs_lat sv ta th tr fy vi zh he da zh fr zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. július 28.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
1987. május 15. (35 éves)
No. 1 (2016. november 7.)
No. 51 (2011. október 17.)
BBC Young Sports Personality of the Year (2004)
Brit Birodalom Rendjének tisztje (2012. december 29.)
BBC Sports Personality of the Year Award (2013)
Laureus World Sports Award for Breakthrough of the Year (2013)
Knight Bachelor (2016. december 31.)
* Legjobb helyezés a világranglistán
A Wikimédia Commons tartalmaz Sir Andy Murray témájú médiaállományokat.
Sir Andrew Barron Murray (Dunblane, Skócia, 1987. május 15. –) kétszeres olimpiai bajnok skót hivatásos teniszező. Eddigi pályafutása során 28 egyéni ATP-tornagyőzelmet szerzett, közülük hármat Grand Slam-versenyen, s kilencet Masters-tornán ért el. 2012-ben megnyerte a US Opent, a fináléban Novak Đokovićot legyőzve, így négy elveszített döntő után tudott Grand Slam-tornán diadalmaskodni: a 2008-as US Openen, a 2010-es és a 2011-es Australian Openen, valamint a 2012-es wimbledoni tornán három alkalommal Roger Federertől, egyszer pedig Novak Đokovićtól kapott ki. 2013-ban előbb döntőt játszott az Australian Openen, majd megnyerte a wimbledoni viadalt, mindkét fináléban Đoković ellen játszva. 2011-ben ő lett a hetedik játékos az open erában, aki egy szezon folyamán mind a négy Grand Slamen bejutott legalább az elődöntőbe.
2012. augusztus 5-én a londoni olimpián a svájci Roger Federert legyőzve olimpiai bajnoki címet nyert,[1] ugyanezen az olimpián vegyes párosban Laura Robson partnereként ezüstérmet szerzett. A 2016-os riói olimpián megvédte egyéni olimpiai bajnoki címét. 2006-ban ő volt az első brit teniszező 106 év után, akit megbírságoltak egy Davis-kupa meccsen.[2] Testvére, Jamie jelenleg az egyik legjobb brit páros játékos. 2019 május 16.-án Angliában lovaggá ütötték.
Ez a szakasz egyelőre üres vagy erősen hiányos. Segíts te is a kibővítésében!
A 2009-es évet jól kezdte, megnyerte az Abu-Dzabiban zajló bemutató tornát, majd megnyerte a dohai tornát is, az elődöntőben sorozatban harmadszor Federert verte meg, a döntőben két játszmában Andy Roddick fölött aratott győzelmet. Az Australian Openre esélyesként érkezett, de kikapott a 4. fordulóban Fernando Verdascótól. Ezután Rotterdamban versenyzett, és meg is nyerte a tornát, a döntőben Rafael Nadalt győzte le. Ez volt idei második tornagyőzelme, összességében a tizedik.
Murray edzője a 2012-es évtől a korábbi világelső Ivan Lendl lett.[3] A szezont a Brisbane Internationalon kezdte, ahol 22. címét szerezte meg az Olekszandr Dolhopolov ellen játszott döntőben.[4]
A 2012-es év első Grand Slam-tornáján, az Australian Openen negyedik kiemeltként indulhatott. A felső ágra került, ami azt jelentette, hogy a döntőbe jutásért többek közt Novak Đoković lehet az egyik, akit le kell győznie. A papírforma érvényesült, így az elődöntőben találkoztak is, ahol Murray öt szettben veszítette el a mérkőzést a későbbi bajnok Đoković ellen 6–3, 3–6, 6–7(4), 6–1, 7–5-ös eredménnyel egy 4 óra 50 percig tartó küzdelemben.[5]
2012 tavaszán negyedik kiemeltként vett részt az év második Grand Slam-tornáján, a Roland Garroson. A salakos borításon játszott tornán eddigi legjobb eredménye a 2011-es elődöntő volt, ezt most nem sikerült elérnie, mert a negyeddöntőben a spanyol David Ferrer ellen veszített 6–4, 6–7(3), 6–3, 6–2-es eredménnyel.
2012 júniusában a wimbledoni tornán negyedik kiemeltként vett részt és az alsó ágra került, ahol Rafael Nadal számított a legnagyobb ellenfélnek (viszont meglepően korán kiesett). A torna közben gyakran hallhattuk, hogy Andy Murray számára a legszerencsétlenebb a sorsolás, hiszen a legtöbb nagy nevet neki kell megvernie ahhoz, hogy döntőt játszhasson élete első Grand Slam győzelméért. Murray első komolyabb ellenfele a 16. kiemelt Marin Čilić volt a negyedik körben, őt három szettben búcsúztatta. A következő ellenfele a negyeddöntőben az a David Ferrer volt, aki néhány héttel azelőtt búcsúztatta Murray-t a Roland Garroson, az eredmény pedig négy szoros szettben született meg: 7-6(5), 6(6)-7, 6-4, 7-6(4) a brit játékos javára. Az döntőbe jutásért a francia Jo-Wilfried Tsongát győzte le négy szettben, így élete negyedik Grand Slam döntőjébe jutott, amelyek közül harmadjára találkozott Roger Federerrel. Füves borításon ekkor még nem teniszeztek egymás ellen, egymás elleni mérlegük elég szoros volt, viszont a legnagyobb tétű meccseiket mindig a svájci nyerte. Az első szett Murray-é lett 6-4 eredménnyel, majd az esős londoni idő miatt a második szettben szünetet kellett tartani. A wimbledoni centerpálya lefedése több, mint 30 percet vesz igénybe, így a bemelegítéssel együtt majdnem egyórás szünet következett. Az új körülmények (fedett pályás füves borítás) Federer játékának kedveztek inkább és ez érezhető is volt a döntő további alakulásán, mert a következő három szettet a svájci nyerte: 7-5, 6-3, 6-4. Murray tehát negyedik Grand Slam döntőjét sem tudta megnyerni.
A londoni olimpián, hazai pályán 3 számban indult: férfi egyesben, férfi párosban testvére Jamie Murray oldalán, és vegyes párosban a mindössze 18 éves Laura Robsonnal. Szereplése abszolút eredményesnek mondható, mert bár férfi párosban az első körben búcsúzott, vegyes párosban és egyesben is a döntőig jutott. Egyesben az első ellenfele a svájci Stanislas Wawrinka volt, majd a negyeddöntőben a 11. kiemelt Nicolás Almagrót és az elődöntőben a második kiemelt Novak Đokovićot búcsúztatta. A döntőig minden mérkőzés két nyert szettig zajlott, a döntő viszont 3 nyert szettig. Az olimpiai döntőben a néhány héttel azelőtti wimbledoni döntő visszavágója valósult meg, hiszen ugyanazon a pályán ugyanazzal az ellenféllel találkozott a brit versenyző, de most a svájci Roger Federert 6–2, 6–1, 6–4-re nagyon simán legyőzve olimpiai bajnoki címet nyert. A torna során mindössze egy szettet veszített el a harmadik körben Márkosz Pagdatísz ellen. A férfi egyes döntőjének napján zajlott a vegyes páros döntő is, ahol Andy Murray és Laura Robson a fehérorosz Viktorija Azaranka és Makszim Mirni által alkotott párostól kapott ki 2–6, 6–3, [10–8]-as eredménnyel. Az olimpiát tehát egy arany- és egy ezüstéremmel zárta.
A US Open előtt címvédőként érkezett a Cincinnati Masters tornára. Harmadik kiemeltként csak a második körben kellett először játszania, ahonnan simán tovább is jutott, viszont a harmadik körben a selejtezőből szerencsés vesztesként feljutó francia Jérémy Chardy elbúcsúztatta őt 6-4, 6-4-es eredménnyel.
A US Openen Rafael Nadal visszalépése miatt harmadik kiemeltként indulhatott világranglistás negyedik helyezése ellenére. Murray az első körön könnyen túlesett, bár az első játszma során akadtak nehézségei Alekszandr Bogomolov ellen (kétszer elvesztette az adogatását),[6] viszont miután megtalálta a játékát 6–2, 6–4, 6–1-es eredménnyel jutott tovább. Következő ellenfele a horvát Ivan Dodig volt, akit három szettben ejtett ki a versenyből 6–2, 6–1, 6–3-as eredménnyel. A harmadik körben a spanyol Feliciano López ellen lépett pályára, akit négy szettben győzött le, melyek közül három játszmát rövidítéssel nyert meg Murray. A legjobb 16 között Miloš Raonićot múlta felül három szettben, majd Marin Čilić következett. Mivel Roger Federer a negyeddöntőben kiesett, az elődöntőben a világelsőt búcsúztató Tomáš Berdych lett az ellenfele, akivel szemben négy szettben vívta ki a jogot a részvételre ötödik Grand Slam-döntőjében.
Murray pályafutása során másodjára jutott be a US Open döntőjébe, 2008-ban sikerült neki először. Ebben az évben két kemény pályán erős játékos csaphatott össze a férfi egyes fináléjában, a másik döntős a címvédő Novak Đoković volt. Az első szettet majdnem másfél óra alatt a brit nyerte 7–6(10)-os eredménnyel, majd a második játszmában is dupla brékelőnyt szerzett, de a szerb játékos 4–0-s állásról visszajött, végül mégis Murray nyerte meg 7–5-re a szettet. A következő két játszmában Đoković játéka érvényesült, így 6–2, 6–3-as eredménnyel simán nyerte meg azokat. Döntő szettre került tehát sor, amelyben Murray dupla brékelőnyt szerzett, majd szerválhatott a mérkőzésért, s végül 6–2-es eredménnyel övé lett a győzelem.[7]
Murray első Grand Slam-győzelmével véget vetett egy 76 éven át tartó időszaknak, amelyben brit játékos nem tudott nyerni ilyen rangos tornán.[8] Juan Martín del Potro (2009) mellett ő lett a második játékos, aki Federer, Nadal és Đoković dominanciája mellett döntőt tudott nyerni a 2005-ös Australian Open óta. Győzelmének köszönhetően a skót játékos a világranglista 3. helyére került a US Opent követő héten.[9]
ATP World Tour Masters 1000 /
ATP World Tour 500 Series /
ATP World Tour 250 Series /
ATP World Tour Finals /
SAP Open, San José
SAP Open, San José
St. Petersburg Open, Szentpétervár
Qatar ExxonMobil Open, Doha
Western & Southern Financial Group Masters, Cincinnati
Mutua Madrileña Masters Madrid, Madrid
St. Petersburg Open, Szentpétervár
Qatar ExxonMobil Open, Doha
ABN AMRO World Tennis Tournament, Rotterdam
Sony Ericsson Open, Miami
Queen’s Club Championships, London
Juan Martín del Potro
Valencia Open 500, Valencia
Shanghai Rolex Masters, Sanghaj
Queen’s Club Championships, London
Western & Southern Open, Cincinnati
Rakuten Japan Open Tennis Championships, Tokió
Shanghai Rolex Masters, Sanghaj
Nyári olimpiai játékok, London
US Open, New York
7–6(10), 7–5, 2–6, 3–6, 6–2
Sony Ericsson Open, Miami
ATP World Tour Masters 1000 /
ATP World Tour 500 Series /
ATP World Tour 250 Series /
ATP World Tour Finals /
Legg Mason Tennis Classic, Washington
Qatar ExxonMobil Open, Doha
Open de Moselle, Metz
US Open, New York
Indian Wells Masters, Indian Wells
Farmers Classic, Los Angeles
Dubai Duty Free Tennis Championships, Dubaj
Sony Ericsson Open, Miami
6–4, 5–7, 3–6, 4–6
Shanghai Rolex Masters, Sanghaj
7–6(2), 6–7(3), 3–6, 2–6
ATP World Tour Masters 1000 /
ATP World Tour 500 Series /
ATP World Tour 250 Series /
ATP World Tour Finals /
Valencia Open 500, Valencia
Mahes Bhúpati / Makszim Mirni
Rakuten Japan Open Tennis Championships, Tokió
František Čermák / Filip Polašek
ATP World Tour Masters 1000 /
ATP World Tour 500 Series /
ATP World Tour 250 Series /
ATP World Tour Finals /
Jónátán Erlich / Andi Rám
↑ Murray simán legyőzte Federert az olimpiai aranyért (html). Nemzeti Sport Online. (Hozzáférés: 2012. augusztus 5.)
↑ "Murray earns Britain a first fine in 106 years", The Scotsman
↑ Andy Murray appoints Ivan Lendl as his new coach. BBC Sport, 2011. november 22. (Hozzáférés: 2012. augusztus 23.)
↑ Simon Briggs: Andy Murray cruises to Brisbane title and pays tribute to sense of humour and work ethic of new coach Ivan Lendl. The Telegraph, 2012. január 9. (Hozzáférés: 2012. augusztus 23.)
↑ Jon Fisher: Andy Murray defeated by Novak Djokovic in epic semi-final. The Independent. (Hozzáférés: 2012. augusztus 23.)
↑ U.S. Open: Murray d. Bogomolov. tennis.com, 2012. augusztus 27. (Hozzáférés: 2012. szeptember 1.)
↑ US Open: How Murray won the final. ATP World Tour, 2012. szeptember 10. (Hozzáférés: 2012. szeptember 14.)
↑ Kevin Mitchell: Andy Murray wins US Open: 'It's great to have finally done it'. The Guardian, 2012. szeptember 11. (Hozzáférés: 2012. szeptember 12.)
↑ Murray third in rankings after Open win. upi.com, 2012. szeptember 11. (Hozzáférés: 2012. szeptember 14.)
Andy Murray profilja az Olympedia oldalán
Andy Murray profilja az ATP oldalán
A Wikimédia Commons tartalmaz Andy Murray témájú médiaállományokat.
Andy Murray hivatalos honlapja
Sablon:Wimbledon, férfi egyes bajnokok
Wimbledon férfi egyes bajnokai az „open erában”
(2018–19, 2021–22) Novak Đoković
Sablon:US Open, férfi egyes bajnokok
A US Open férfi egyes bajnokai az „open erában”
(2009) Juan Martín del Potro
Sablon:Férfi egyes tenisz olimpiai bajnokai
A férfi egyes tenisz olimpiai bajnokai
1908:  Arthur Gore (GBR)
1912:  André Gobert (FRA)
1896:  John Pius Boland (GBR)
1900:  Lawrence Doherty (GBR)
1904:  Beals Wright (USA)
1908:  Josiah Ritchie (GBR)
1912:  Charles Winslow (SAF)
1920:  Louis Raymond (SAF)
1924:  Vincent Richards (USA)
1988:  Miloslav Mečíř (TCH)
1992:  Marc Rosset (SUI)
1996:  Andre Agassi (USA)
2000:  Jevgenyij Kafelnyikov (RUS)
2004:  Nicolás Massú (CHI)
2008:  Rafael Nadal (ESP)
2012:  Andy Murray (GBR)
2016:  Andy Murray (GBR)
2020:  Alexander Zverev (GER)
1. Ilie Năstase (1973/1974 – 40)
2. John Newcombe (1974 – 8)
3. Jimmy Connors (1974/1983 – 268)
4. Björn Borg (1977/1981 – 109)
5. John McEnroe (1980/1985 – 170)
6. Ivan Lendl (1983/1990 – 270)
7. Mats Wilander (1988/1989 – 20)
8. Stefan Edberg (1990/1992 – 72)
9. Boris Becker (1991 – 12)
10. Jim Courier (1992/1993 – 58)
11. Pete Sampras (1993/2000 – 286)
12. Andre Agassi (1995/2003 – 101)
13. Thomas Muster (1996 – 6)
14. Marcelo Ríos (1998 – 6)
15. Carlos Moyà (1999 – 2)
16. Jevgenyij Kafelnyikov (1999 – 6)
17. Patrick Rafter (1999 – 1)
18. Marat Szafin (2000/2001 – 9)
19. Gustavo Kuerten (2000/2001 – 43)
20. Lleyton Hewitt (2001/2003 – 80)
21. Juan Carlos Ferrero (2003 – 8)
22. Andy Roddick (2003/2004 – 13)
23. Roger Federer (2004/2018 – 310)
24. Rafael Nadal (2008/2020 – 209)
25. Novak Đoković (2011/2022 – 373)
26. Andy Murray (2016/2017 – 41)
27. Danyiil Medvegyev (2022 – 16)
28. Carlos Alcaraz (2022 – 1)
Az ATP világranglistán 1. helyezettek 1973. augusztus 23. óta. Zárójelben: (első alkalom éve/utolsó alkalom éve – hetek száma (hét))
ISNI: 0000 0000 5302 0508
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Andy_Murray&oldid=25130475”
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2022. július 28., 02:13
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.