hu hu de hu hu hu de hu ru hu de hu de hu ru hu pl hu pl hu pl hu pl hu hu pl hu pl hu hu pl hu de hu hu de hu de hu de hu hu de hu hu de fr de hu de hu de hu hu ru hu ru hu ru hu ru hu pl hu de hu de hu de hu pl hu uk hu uk hu de hu hu de hu cs hu hu de hu uk hu hu uk hu pl hu de hu de hu pl hu de hu hu hu hu hu hu de hu pl hu pl hu uk hu pl hu pl hu de hu hu hu de hu de hu de hu pl hu uk hu uk hu pl hu de hu hu de hu de hu de hu uk hu pl hu es hu pl pl es hu uk hu pl hu uk hu uk hu uk hu hu de hu de hu de hu de hu de hu de hu pl hu uk hu uk hu uk hu de hu de hu de hu pl hu de hu uk hu de hu ja hu uk hu uk hu cs hu de hu de hu de hu de hu hu hu uk hu uk hu cs hu pl hu de hu uk hu uk hu lt hu pl hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu de hu hu hu hu hu de hu de hu hu hu pl hu de hu de hu de hu pl hu de hu ru hu hu hu cs hu de hu de hu de hu pl hu pl hu de hu de hu hu hu hu hu pl hu de hu de hu hu hu hu de hu de hu de hu cs hu de hu de hu de hu de hu hu hu cs hu de hu de hu de hu de hu pt hu cs hu cs hu de hu hu hu fr hu pl hu hu pl hu hu de hu hu de hu de hu de hu de hu ru hu hu hu de hu de hu hu hu ru hu pl hu de hu de hu pl hu hu hu uk hu pl hu en hu de hu de hu pl hu pl hu ru en pl hu pl hu pl hu de hu hu de hu de hu de hu ru hu ru hu ru hu de hu ru hu pl hu hu pl hu ru hu ru hu ru hu ru hu de hu de de hu hu de hu de hu hu hu pt hu de hu de hu de hu hu hu uk hu uk hu de hu de hu de hu pt hu pl hu de fr hu de hu de hu de hu de fr de hu cs hu cs hu de hu uk hu hu uk hu ru hu de hu de hu hu hu hu hu hu de hu ru hu ru hu de hu de hu de hu ru hu ru hu ru hu hu ru hu de hu de hu de hu ru hu de hu de sk de hu de hu de hu ru hu ru hu ru hu de hu de hu de hu ru hu fr ru hu ru hu ru hu ru hu ru hu de hu hu de hu ru hu de hu de hu ru cs ru hu ru hu de hu de hu de hu de hu it hu it hu cs hu de hu ru hu de hu cs hu hu cs hu cs hu hu hu de hu de hu de hu de hu de hu de hu de hu hu de hu hu hu hu hu ru hu ru hu cs hu cs hu cs hu ru hu de hu hu hu de hu de hu de hu de hu de hu ru hu cs hu hbs_lat hu ru hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en en hu hu
„Olvasás éhsége lepte meg Magyarországot”– Mindent ellepő ponyvatenger az I. világháború alatt | Hadszíntér és hátország
• Tormay Cecil: Régi ház
• Krúdy Gyula: Palotai álmok
• Ady Endre: Ki látott engem?
• Törvényjavaslat a Nemzeti Színház új épületéről
• Állásfoglalás a politikai tömegsztrájk ellen Franciaországban
• Megszületett Tolnay Klári színésznő
• Tüntetések a háború mellett
• Népszava: Nem akarunk háborút!
• A politikai jellegű gyűlések betiltása
• Az Osztrák-Magyar Monarchia hadüzenete Szerbiának
• A budapesti élelmiszerárak emelkedése
• Montenegró hadüzenete az Osztrák-Magyar-Monarchiának
• Az Osztrák-Magyar Monarchia hadüzenete Oroszországnak
• Nagy-Britannia hadüzenete az Osztrák-Magyar-Monarchiának
• Franciaország hadüzenete az Osztrák-Magyar-Monarchiának
• Megszületett Baróti Lajos labdarúgó
• XV. Benedek pápa megválasztása
• A Nemzeti Színház és az Operaház működésének felfüggesztése
• Orosz csapatok Magyarország területén
• Vágó Géza: Nagy dolog a háború
• Az első ypres-i csata
• Ady Endre: Az eltévedt lovas
• A Népszava esti kiadása
• A szén és a tűzifa árának maximalizálása
• A behívások miatt csökkent a szakegyletek létszáma
• Babits Mihály: Játszottam a kezével
• A Mária Valéria-telep létrehozása
• Bartók Béla: Román népi táncok
• Leopold von Berchtold lemondása
• Hadiüzemekben dolgozók munkakörülményeinek javítása
• Újra játszik a Nemzeti
• A Fox Film Corporation megalapítása
• Új rendező a Nemzeti Színházban
• Központosított gabonaelosztás Németországban
• Ferenc Ferdinánd gyilkosainak kivégzése
• Elszaporodik az élelmiszer-spekuláció
• Emelkednek a gyógyszerárak
• A tengeralattjáró-háború kezdete
• Újságírók tiltakozása a cenzúra ellen
• Gabonakészletek lefoglalása Ausztriában
• Szocialista nőmunkások a háború ellen
• Liszt- és kenyérhiány a fővárosban
• Egy nemzet születése
• Márkus József halála
• Flottatámadás a Dardanellák ellen
• Az MSZDP gyűlésének betiltása
• Az Universal City megnyitása
• Ady és Csinszka házasságkötése
• Javaslat a parlamenti ciklus meghosszabbítására
• Német támadás Ypres-nél
• Az örmény népirtás kezdete
• Partraszállás a Gallipoli-félszigeten
• Javaslat a katonák választójogáról
• A Jugoszláv Bizottság megalakulása
• A lisztfogyasztás korlátozása
• A Szocializmus megjelenése
• A második hadikölcsön
• A Lusitania elsüllyesztése
• A Metro Pictures Corporation létrehozása
• Olaszország hadüzenete az Osztrák-Magyar Monarchiának
• A gabonafelhasználás állami szabályozása
• Az első isonzói csata
• Új főrendező az Operában
• Húsmentes napok elrendelése
• A második isonzói csata
• Széll Kálmán halála
• Szocialista konferencia Svájcban
• A kukorica állami felvásárlása
• Bulgária hadüzenete Szerbiának
• Az MSZDP üléseinek betiltása
• A harmadik isonzói csata
• A szocialista mozgalmak fokozottabb ellenőrzése
• A Tett megjelenése
• Ujházi Ede halála
• A negyedik isonzói csata
• A Cseh Külföldi Bizottság megalakulása
• A tejjegy bevezetése
• A Csárdáskirálynő bemutatása
• A Lánchíd megnyitása
• A választójog kiterjesztésének követelése
• Újabb élelmiszer-árszabások megjelenése
• Törvény az árdrágítások ellen
• 25 éves az MSZDP
• A kenyérjegy bevezetése
• Karinthy Frigyes: Tanár Úr kérem
• Babits Mihály: Recitativ
• Móricz Zsigmond: Nem élhetek muzsikaszó nélkül
• Vigalmi adó Budapesten
• Mocsáry Lajos halála
• A munkaügyi panaszbizottságok felállítása
• A hadkötelesek korhatára 55 év
• A bőráruk szabadpiaci értékesítésének betiltása
• A Cukorközpont felállítása
• A hadüzemi munkások sztrájkjogának felfüggesztése
• Az Újságpapír-központ felállítása
• Munkásnők “a hadseregben”
• Eötvös Károly halála
• A második zimmerwaldi konferencia
• Háborúellenes tüntetések Németországban
• Görgei Artúr halála
• A jütlandi csata
• A Bruszilov-offenzíva megindulása
• A magyarországi szakszervezetek konferenciája Budapesten
• A budapesti munkásgyűlések betiltása
• A somme-i csata
• Károlyi Mihály lemond pártelnöki tisztségéről
• Rosa Luxemburg internálása
• Hadiszállítók a katonai bíróság előtt
• Hágai konferencia a békéért
• A hatodik isonzói csata
• Törvény egyes adónemek összegének emeléséről
• Románia csatlakozása az antanthatalmakhoz
• A tej árának emelkedése
• Olaszország hadüzenete Németországnak
• Románia hadüzenete az Osztrák-Magyar Monarchiának
• A hazai ellenzék a kormány lemondását követeli
• A tank első bevetése
• A szociáldemokraták választójogi gyűlésének betiltása
• A cukor árának emelkedése
• A Tett betiltása
• Tüntetés Újpesten a burgonyahiány miatt
• A Közélelmezési Hivatal és Tanács felállítása
• A csárdáskirályné magyarországi bemutatója
• Az önálló lengyel királyság kikiáltása
• Wilson elnököt újraválasztják
• A kecskeméti színház felveszi Katona József nevét
• A Ma megjelenése
• I. Ferenc József halála
• A 16 és 60 közöttiek hadiszolgálatra kötelezése Németországban
• A gáz és az áram árának emelkedése
• Német békeajánlat a szövetségeseknek
• IV. Károly megkoronázása
• A Béke Nobel-díj a Nemzetközi Vöröskereszté
• Charlie Chaplin: A kivándorló
• Bartók Béla: Nyolc magyar népdal
• Bánki Donát: Vízturbina
• Az antant békére törekszik
• A Népszövetség megalakítása
• A korlátlan tengeralattjáró-háború kezdete
• Az USA megszakítja Németországgal a diplomáciai kapcsolatot
• Lövések a parlamentben
• Törvényjavaslat a választójog bővítéséről
• Forrongás a hadseregben az élelmezés miatt
• Papírhiány miatt csökken a lapok terjedelme
• Emelkednek a dohányárak
• Új kormány Oroszországban
• Újabb megszorítások a közélelmezésben
• IV. Károly békekísérlete
• Az USA hadüzenete Németországnak
• Cenzúra alatt a Népszava
• Munkássztrájk az élelmiszerhiány miatt
• Tömörkény István halála
• Javaslat a Választójogi Blokk megalakítására
• A budapesti kereskedősegédek tüntetése
• A tizedik isonzói csata
• Szociáldemokrata nőkongresszus Budapesten
• Friedrich Adlert halálra ítélik
• Lemond Tisza István
• Tüntetés Tisza István ellen
• Megszűnik a Népszava előzetes cenzúrája
• Szociáldemokrata szervezésű népgyűlések a fővárosban
• Munkásnők sztrájkja a béremelésért
• Brit páncélosok támadása
• Esterházy Móric a miniszterelnök
• Változik a panaszbizottságok hatásköre
• Gyóni Géza halála
• A lőszergyári munkásnők sztrájkja
• Munkássztrájk a Fővárosi Elektromos Művekben
• A Kerenszkij-kormány megalakulása
• A katonai bíróságok hatáskörének korlátozása
• Az antant offenzívája Flandriában
• Népgyűlés a hadisegélyek rendezéséért
• Wekerle Sándor a miniszterelnök
• Háborúellenes csoport a Galilei körben
• Justh Gyula halála
• Mata Hari halála
• A caporettói áttörés
• Nők tüntetnek Budapesten
• Az októberi orosz forradalom kezdete
• A Népszava cikke a szovjetek kongresszusáról
• Clemenceau kormányra kerülése
• Háborúellenes tüntetés Budapesten
• Fegyverszünet a keleti fronton
• Finnország kikiáltotta függetlenségét
• Az USA hadüzenete a Monarchiának
• Választójogi törvényjavaslat a parlamentben
• A Galilei Kör röplapja
• Tüntetés az élelmiszerhiány miatt
• Wilson 14 pontja
• A Galilei Kör feloszlatása
• Wekerle Sándor lemondása
• A 48-as Alkotmánypárt megalakulása
• A Wekerle-kormány átalakulása
• A bányamunkások szövetségének megalakulása
• A MÁV-alkalmazottak politikai aktivitásának korlátozása
• Khuen-Héderváry Károly halála
• A panaszbizottságok hatáskörének kiterjesztése
• Észtország és Litvánia független
• Tüntetés az élelmiszerhiány miatt
• A breszt-litovszki béke
• Vasárnapi munkaszünet a húsiparban
• Moszkva az új főváros
• Tüntetés a háború ellen
• Offenzíva a Somme-nál
• Sajtóvita az MSZDP választójogi politikájáról
• Ferdinand Foch az új főparancsnok
• Vita a választójogi törvénytervezetről
• Népgyűlés az általános választójogért
• Wekerle Sándor lemondása
• Gavrilo Princip halála
• Románia békét köt
• Wekerle Sándor új kormánya
• Új választójogi reform
• A Népszava írása a választójogi tervezetről
• Pécsi katona- és bányászlázadás
• A kékszakállú herceg vára
• Német offenzíva a Marne-nál
• Nagygyűlés a nők választójogáért
• Lapbetiltás a fronton
• Német megtorpanás a nyugati fronton
• Sortűz a MÁV Gépgyárban
• A választójogi törvényjavaslat vitájának kezdete
• II. Miklós halála
• A választójogi törvény elfogadása
• Tüntetés az élelmiszerhiány miatt
• Katonaszökevények elleni szankciók
• A német hadsereg „fekete napja”
• Merénylet Lenin ellen
• Károlyi Mihály nyílt levele
• Bulgária békét köt
• Szabó Ervin halála
• Tombol a spanyolnátha
• Új német kormány
• A Monarchia békeajánlata
• A Szlovén-Horvát-Szerb Nemzeti Tanács megalakulása
• Merénylet Tisza ellen
• „Ezt a háborút elveszítettük”
• Károlyi Mihály törvényjavaslata
• A Munkapárt megszűnése
• A Magyar Nemzeti Tanács megalakulása
• Ismét működik a Galilei Kör
• Az olaszok áttörik a frontot
• Tisza István halála
• Károlyi Mihály a miniszterelnök
• Orosz hadifoglyok hazaszállítása
• Magyar hadifoglyok hazatérése
• A compiègne-i fegyverszünet
• Az eckartsaui nyilatkozat
• A MOVE megalakulása
• Románia területi követelései
• A KMP megalakulása
• Szerb–Horvát–Szlovén Királyság megalakulása
• Kaffka Margit halála
• Erdély egyesül Romániával
• A Vörös Újság megindulása
• Nők a jogi egyetemen
• Szeged francia megszállása
„Olvasás éhsége lepte meg Magyarországot”– Mindent ellepő ponyvatenger az I. világháború alatt
Az első világháború legfontosabb kulturális hatása az olvasás „demokratizálódása” volt – a háború idején új társadalmi rétegeket hódított meg magának ez a foglalatosság, mivel az eseményeket csak a nyomtatott sajtó segítségével lehetett követni. A tájékozódási kényszer sokakat késztetett arra, hogy megtanuljanak olvasni, ráadásul a hátország és a front között az írás és az olvasás biztosította az információcserét – a levelezőlapok küldését fotográfiák készítésével és elküldésével kötötték össze. Emellett a fronton kézenfekvőnek tűnt, hogy a katonák olvasással töltsék el szabadidejüket. A bakák olvasnivalóval történő ellátására hozták létre a Hírlap- és Könyvbizottságot, melynek a Tisza István értelmiségi köréhez tartozó neves író, Herczeg Ferenc lett az elnöke. Az olvasás népszerűségének fővárosi növekedéséhez adalék, hogy a nagy látogatottság miatt már 1915-ben bővíteni kellett az első magyarországi kölcsönkönyvtárat, a Deák Ferenc szabadkőműves páholy támogatásából 1913-ban felépített Almássy téri Deák Ferenc Könyvtárat. Az örvendetes tendenciát azonban sokan aggodalommal fogadták, mivel az olvasás népszerűségének növekedésével együtt csökkent a kiadványok színvonala. A „könyvbőségről”, a „félirodalomról” és a mindent ellepő ponyvatengerről egy hosszabb cikket közölt a Budapesti Hírlap 1917. július 15-i száma.
-d-: Könyvbőség és félirodalom = Budapesti Hírlap, 1917. július 15.
Budapesti Hírlap, 1917. július 15.
-d-: Könyvbőség és félirodalom
A nagy háborúk meghozzák a maguk változásait. Szinte kánonná lett, hogy mihelyst elhallgatnak az ágyúk, megszólalnak a múzsák, a pacsirták dalolni kezdenek, az emberek pedig új ideálokért rajonganak, miután vért vesztettek régi ideálokért. Új irányok, új meggyőződések születnek, új rajongások, új divatok, hogy majdan megöregedve, kicserélődjenek. Az irodalmak hangos harsonaszóval muzsikálják mindenütt és mindenben az újat, és hirdetik a megújhodást, a reneszánszot. Föllendül a nyomtatott betűnek, az emberek szeretni kezdik a könyvet, az írást, az új világ e hangtalan apostolait.
Még le sem zajlott a háború, az erőlködésnek még vége sincsen, máris itt van a reneszánsz. Egyelőre csak a könyvek tömegében. Soha még annyi magyar könyv nem került piacra, mint most; soha annyi új név nem került forgalomba, mint a nagy háború negyedik esztendejének küszöbén. A könyvek szintje, nívója azonban fordított arányban van a termelés mennyiségével, mely megcsúfolja a papírhiányról elterjedt híreket és napról-napra nő, dagad, mint záporeső után a hegyipatak. Új könyvkiadó vállalatok keletkeznek, a régiek fejlesztik üzemüket. A tőke megérezte, hogy ha nehéz is az elvont matériát, a gondolatot reális értékké változtatni – nem lehetetlen. Olvasás éhsége lepte meg Magyarországot, a magyar társadalmat, melyről talán évtizedeken által hirdették a betűiszonyt. Tény azonban, hogyha kapósak lettek a könyvek, kapós az irodalom és elsősorban a szépirodalom. Ezen csak örülni lehet, mert magában rejt csakugyan egy reneszánszot, egy magyar szellemi és lelki megújhodást.
Vizsgálva a jelenséget, bevezetőül rövid szemlét kell tartanunk a megjelent könyvek fölött. Megállapítható, hogy a könyveknek csak egy kis százaléka viaskodik a nagy háború adta anyaggal. Ismeretlen, sohasem hallott nevű katonatisztek, kikben bizonyos önképzőkori rajongás is él a betű iránt, tucatszámra bocsátják ki naplóikat, impresszióikat, följegyzéseiket. Versenyre keltek a haditudósítókkal, a háború cséplőgépe környékén verébkedő író-bíró emberekkel, kik egy és két évnek előtte elárasztották a könyvpiacot háborús köteteikkel, melyeket megunt a közönség, mert a stíluskovász elsavanyította a háború képét és elvette reális színeit. Gigantikus mértékével nem tudott megbirkózni egyikük sem, mint ahogy nem tudnak megbirkózni a különböző derék katonák sem, akik még egyre ontják háborús megemlékezéseiket és lírájukat. Különösen lírájukat. Egy időben verselő láz uralkodott a lövőárkokon, a derék péklegénytől kezdve a pesti korzóra sóvárgó kapitányig mindenki verset írt, a redakciók evezőtollat illesztettek e versírófiókák szárnyába, azonban ma már megszűnt a láz, de mégsem annyira, hogy minden héten ne hozna a posta egy-egy verskötetet, mely „Gránátszilánkok” vagy „A nagy tűzben” címmel ne követelné a halhatatlanságot.
A közönségnek nemcsak a könyvek kellenek. Sőt egyáltalán nem kellenek. Nem tudnánk egyetlenegy ilynemű sikerre rámutatni, ami siker volt úgynevezett háborús könyv közül, abban a háború aláfestés volt csupán, hamis kolorit, mely nélkül a siker amúgy is meglett volna. A kritika bármilyen melegen igyekezett is a közönség szeretetébe vinni ezeket az írásokat, nem lehetett, mert a közízlés nem vette be őket. És most is fölvágatlanul hevernek a barátok és ismerősök asztalán, mint meddő szárnypróbálgatásai egy-egy katonának.
A közönség mást akar. Mesét. Regényt, tarka szövésű históriákat, bonyodalmakat, eseményeket, romantikát. Azt, ami elvonja figyelmét az ágyúdörgéstől, ami elringatja a valóságból. Szórakozást, csillapító beszédet keres, meghallgat mindent és mindenkit, csak meséljen neki. Nem szereti a heroizmust, a humor kapós, mint a drága gyöngy vagy mint a fehér kenyér. Az egyéni élet bonyodalmai érdekesebbek, mint a tömegproblémák, az egyén lélektana sokkal jobban izgatják, mint azok a bizonyos gránátszilánkok, melyek betűvé hűlve hullanak eléjük.
A könyvtermelés természetesen ebben az irányban mozog. A tőke hamarosan elhelyezkedett itt is és nekilendítette a szépirodalmat. Egyik regény a másikat kergeti, egyik kötet a másik után tarkállik föl a könyvesbolt kirakatában. Mint említettük, a nívó meg a termelt tömeg nem állanak egyenes arányban. A könyvek alig egy-két százaléka üti meg azt a mértéket, melynél az irodalom kezdődik. Féltehetségek iparszerűen gyártják a félirodalmat, melyet a reklám és terjeszkedés ügyessége, szervezettsége eljuttat a tiszta kritikával nem bíró olvasóhoz. A régi neveket is ott látjuk az új könyveken. De az új könyveiken megérzik a sietés, megérzik a konjunktúrának kihasználni akarása. A könyv-láz előtt nagy óvatossággal, nagy készüléssel fogott hozzá munkájának, ma nem törődik semmivel, csak hogy a könyv minél hamarabb piacra kerüljön. A nagy törzsek aprófává hasadnak, elkezdődött a kitermelések ideje.
Talán ezért is olyan kevés a valódi siker. Egy-két kivétellel nem is volt. Legalább irodalmi veretű nem. Üzleti siker azonban nem tartozik ide. Ennek a magyarázata az, hogy a háború alatt új réteg támadt. Új réteg, mely felszívódott pénzzel, jó móddal, sőt, gazdagsággal. Ez az új réteg megerősödvén gazdaságilag, siet, mohón siet a kultúra felé, mert érzi, hogy egzisztenciáját ezzel is meg kell alapoznia. Hiányos műveltségének minden mohóságával veti rá magát az irodalomra, és természetes, hogy azt fogyasztja, melyet jobban megért, mely közelebb van hozzá. Falja a félirodalmat, falja a kétes értékű belletrisztikát, nem tud betelni vele. Az ő lakásán látjuk viszont az alacsony szintű tárlatok töltelékét, az ő könyvespolcukon tarkállik a félirodalom. Ő tölti meg a pesti színházat, száz estén keresztül bámulván ugyanazt a silányságot. Az ő pénze szabja meg a könyvpiac forgalmát, mely az ő igényéhez alkalmazkodott.
Nem vagyunk elragadtatva ettől a jelenségtől, de a világért sem akarjuk elítélni a nagytermelésű irodalmat. Csak hangoztatjuk, hogy ez még nem a jövő, a reneszánsz, hanem a jövőnek, a reneszánsznak ígérete csupán. Az irányt szabó réteg lávája kihűl, egyedei fejlődnek, ízlésük emelkedettebb lesz. Hozzászoktak a könyvolvasáshoz, megtanulták szeretni a betűt. Nem csak ők, hanem a többiek, millióan, kik a háborúban szintén a könyvben keresik a vigasztalást. Néhány esztendő múlva már nem kell a félirodalom, már nem lesz üzlet a csekély értékű könyv és megszűnik iparnak lenni az irodalom. Akkor talán eljön a sokat emlegetett, még többet várt, sóvárgott reneszánsz, melynek ez a könyvbőség csak bevezetője és hírnöke.
Előző bejegyzés Budapest takarítónői, egyesüljetek!Következő bejegyzés Déli nyitás
Mit ír az újság?
copyright 2009, Politikatörténeti Intézet, Minden jog fenntartva