hu hu hu hu hu hu hu hu pl hu en hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en es hu hu hu hu hu hu hbs_lat hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu de hu hu pt hu hu hu es hu hu hu hu pl hu hu hu hu hu hu hu sk pt hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu sk hu hu hu cs hu hu en hu hu en pl hu hu hu es hu ro hu hu hu lt hu hu hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu sk hu hu hu es hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu nl hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu ru hu hu en sl hu hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu eo hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
Tompa Sándor (színművész) – Wikipédia
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. június 19.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
Ez a szócikk a színészről szól. Hasonló címmel lásd még: Tompa Sándor (egyértelműsítő lap).
1969. december 18. (65 évesen)[3]
Magyarország Érdemes Művésze díj (1953)
Az adatok megjelenítéséhez kattints a cím mellett található „[kinyit]” hivatkozásra.
A Wikimédia Commons tartalmaz Tompa Sándor témájú médiaállományokat.
Tompa Sándor, Tompa Zoltán Sándor (Kézdivásárhely, 1903. december 22. – Budapest, Józsefváros, 1969. december 18.)[4] magyar színész, becenevén „Pufi”.
Tompa Zoltán és Bogdán Róza fiaként született. Tanulmányait a kolozsvári egyetem orvosi karán kezdte,[5] ezzel párhuzamosan Izsó Miklós színiiskolájában tanult. Pályája 1923-ban indult a Kolozsvári Magyar Színházban, ide Janovics Jenő hívta. 1944-ig ott játszott, majd 1945-től 1969-ig, haláláig a budapesti Nemzeti Színháznál. Alkatánál fogva főként humoros karakterszerepeket alakított, de klasszikus és modern darabok főszerepeiben is megcsillogtatta tehetségét. Játékát a drámaiság és a humor egyaránt jellemezte. 1938-tól filmezett. Rendszeresen szerepelt a Magyar Rádióban is, az 1950-es években szinte mindennap hallható volt. Országos elismertséget jelentett számára a „Kincses kalendárium” című vasárnap délutáni műsorban rendszeresen elhangzó kettősük Völcsey Rózsival. Azon kevesek közé tartozott, akik az ötvenes években is aktívan támogatták az FTC-t. Klubszeretete és hűsége példamutató volt. Három nappal 66. születésnapja előtt halt meg.
Felesége Bartha Mária volt, akit 1941-ben Kolozsvárott vett nőül.
A Színházi adattárban regisztrált bemutatóinak száma (1949–): 55.[6]
Böffen Tóbiás (Shakespeare: Vízkereszt, vagy amit akartok)
Tóth Mihály (Mikszáth–Benedek A.: A Noszty fiú esete Tóth Marival)
Bobcsinszkij (Gogol: A revizor)
Samu bácsi (Tamási Áron: Csalóka szivárvány)
Bakócz Tamás (Illyés Gyula: Dózsa)
Fűszer és csemege (1939)
Hat hét boldogság (1939)
Hat hét boldogság (1939)
Göre Gábor visszatér (1940)
A nőnek mindig sikerül (1940)
A gorodi fogoly (1940)
A beszélő köntös (1941)
Szűts Mara házassága (1941)
A hegyek lánya (1942)
Dalolva szép az élet (1950)
A képzett beteg (1952)
Civil a pályán (1952)
Föltámadott a tenger (1953)
A város alatt (1953)
Fel a fejjel (1954)
Az eltüsszentett birodalom (1956)
A nagyrozsdási eset (1957)
Pár lépés a határ (1959)
Hosszú az út hazáig (1960)
Megszállottak (1962) ... Főkönyvelő
Felmegyek a miniszterhez (1962)
Az orvos halála (1966)
Nem várok holnapig... (1967)
Az özvegy és a százados (1967)
Egy szerelem három éjszakája (1967)
A beszélő köntös (1969)
Alfa Rómeó és Júlia (1969)
Az én kortársaim I. (1964)
Kristóf, a magánzó (1965)
Kemény Egon–Ignácz Rózsa–Soós László–Ambrózy Ágoston: „Hatvani diákjai” (1955) Rádiódaljáték 2 részben. Szereplők: Hatvani professzor – Bessenyei Ferenc, Kerekes Máté – Simándy József, női főszerepben: Petress Zsuzsa, további szereplők: Mezey Mária, Fodorító Márton, csizmadia céhmester - Tompa Sándor, Pálóczi Horváth Ádám: Sinkovits Imre, Naszályossy – Zenthe Ferenc, Bende Zsolt, Horváth Tivadar, Kovács Károly, Hadics László, Gózon Gyula, Csákányi László, Dénes György és mások. Zenei rendező: Ruitner Sándor. Rendező: Molnár Mihály és Szécsi Ferenc. A Magyar Rádió (64 tagú) Szimfonikus Zenekarát Lehel György vezényelte, közreműködött a Földényi-kórus 40 tagú férfikara.
Houghton, Stanley: Szegény megboldogult (1948)
Baktai Ferenc: Az üdvösség forrása (1952)
Bozó László: Furfangos Dalila (1959)
Bojki János: Az ékesen szóló paraszt története (1962)
Móricz Zsigmond: Rokonok (1962)
Csop, Karel: Egy ember, akit figyelnek (1964)
Róna Tibor: Húsz éven felülieknek (1964)
Dumas, Alexandre: Olifus apó házasságai (1968)
Kemény Egon – Ignácz Rózsa – Soós László – Ambrózy Ágoston: Hatvani diákjai daljáték, CD dupla-album. Breaston & Lynch Média, 2019.
↑ http://mek.oszk.hu/00300/00355/html/ABC15363/15835.htm, Tompa Sándor, 2017. október 9.
↑ a b Freebase-adatdump
↑ Internet Movie Database (angol nyelven). (Hozzáférés: 2019. október 20.)
↑ Halotti bejegyzése a Budapest VIII. kerületi állami halotti akv. 3539/1969. folyószáma alatt. (Hozzáférés: 2022. március 20.)
↑ Az orvosi egyetemet sikeresen befejezte. Ennek ellenére a színészetet választotta hivatásul.
↑ 2010. november 15-i lekérdezés
Magyar színházművészeti lexikon. Főszerk. Székely György. Budapest: Akadémiai. 1994. ISBN 963-05-6635-4
Színházi adattár. Országos Színháztörténeti Múzeum és Intézet
Tompa Sándor a PORT.hu-n (magyarul)
Tompa Sándor az Internet Movie Database oldalon (angolul)
Tompa Sándor a Színész Könyvtárban
ISNI: 0000 0001 1368 8818
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Tompa_Sándor_(színművész)&oldid=25031679”
A Magyar Népköztársaság Érdemes Művésze díjasok
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2022. június 19., 22:17
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.