hu id hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hbs_lat hu hu hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en es ja ko pt ro ru vi hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2021. április 2.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
A kolumbiai kultúrák a spanyolok megjelenése előtt. Quimbaya = Kimbaja
A Kimbaja-leleteket számos aranytárgy alkotja, amelyet a dél-amerikai Kolumbia területén tártak fel. Ezek a tárgyak a kimbaja-kultúra idejéből származnak, amely kb. a Kr. e. 6. századtól a Kr. u. 10. századig állt fenn, a mai Medellíntől délre. A kultúra a feltárt leletek alapján az aranyművességéről ismert.
1 Az aranymadár vagy -repülőgép
Az aranymadár vagy -repülőgép[szerkesztés]
A leletek egyik legismertebb darabja a sokak által repülőgépnek nevezett darab. A tárgy a bogotái Arany Múzeumban (El Museo del Oro) található. Kb. 5 cm hosszú és egykor láncon hordták nyakéknek. Eredetét 500 és 800 közti időszakra becsülik. A kolumbiai kormány jobb név híján figura zoomorficanak vagyis állat alakú tárgynak nevezte el.
1954-ben Kolumbia kormánya az Egyesült Államokba küldte kiállítás-körútra a birtokában levő ősi megmunkált tárgyak gyűjteményének egy részét. A kiállítások idején megbízták Emanuel M. Staubs, Amerika egyik legnevesebb ékszerészét, hogy készítsen öntvénymintát hat aranytárgyról.
Tizenöt évvel később elemzésre átadták Ivan Sanderson ókortörténésznek az egyik öntvényt. Miután alaposan megvizsgálta a tárgyat és kikérte a repülés néhány szakértőjének a véleményét, észbontó következtetésre jutott. Véleménye: az aranytárgy több mint ezeréves lökhajtásos repülőgép modellje. Meggyőződése, hogy a kora ókori emberek műszakilag sokkal fejlettebbek voltak, mint ahogy ma az iskolákban azt tanítják.
Az állattan szempontjából azonban mind az élettantudós Sanderson, mind dr. Arthur Poyslee, a New York-i Repüléstan Intézet (Aeronautical Institute of New York) tagja arra a következtetésre jutottak, hogy a tárgy nem ábrázol semmilyen szárnyas állatot, se madarat, se denevért, se rovart, se repülőhalat. A kis kolumbiai megmunkált tárgy jellegzetes vonásai inkább gép, mint állatjellegűek. A fontos vonások között találjuk az első szárnyat, mely delta alakú, tökéletesen egyenes szélekkel – egyáltalán nem állatra vallók. Arthur Young repülőtervező jegyezte meg, hogy ha a tárgy repülő állatot ábrázolna, a szárnyaik rossz helyen vannak. Túl messze, hátul fekszenek ahhoz, hogy egybeessenek az állat súlyközéppontjával. A szárnyak azonban a megfelelő helyen vannak, ha farkmotoros lökhajtásos gépről van szó.
Berepülő pilóta és a repüléstan szakértője: Jack A. Ullrich mutatott rá továbbá arra, hogy az első szárnyak delta alakja és a törzs repüléstanilag tökéletes keskenyedése azt jelzik, hogy az eredeti repülőgép lökhajtásos volt és a hangsebességnél gyorsabban közlekedett. Másik repülőmérnök Adolph Heuer, miután megvizsgálta az arany modellről felvett képeket, felfigyelt a harmadik pontra, mely jelzi a repülő lehetséges sebességét. Bár a legtöbb korunkbeli gép szárnya kissé felfelé hajlik, csak az aránylag nagy motorokkal ellátott gépek szárnya hajlik lefelé. Ott látjuk ezt a jellegzetességet a hangsebességnél gyorsabban repülő Concorde utasszállító gépen, és ott a kolumbiai aranytárgyon is. Talán a farka a legkevésbé állati, de a leginkább repülőgép jellegű. Egyenlő szárú háromszög alakú sima a felülete és pontos derékszöget képez a törzzsel és a deltaszárnnyal. Nincs olyan madár vagy rovar, amelynek ilyen szárnya lenne. Csak a halaknak van álló farkuszonyuk, de egyiknek sincs álló uszonya ellensúlyozó alsó uszony nélkül. Az arany modell háromszög-elrendezése azonban szabvány alakzat a korszerű gépeken. A farok másik érdekes vonása a jelzése, mely a kormányfelület bal síkján látható, pontosan ott, ahol sok repülőn a jelzés ma látható. A jelzés talán ugyanannyira oda nem illő, mint maga a kisgép, mivel az arám vagy kora héber bet vagy B betű áll rajta. Ez talán azt jelzi, hogy az eredeti repülőgép nem Kolumbiából, hanem Közel-Keletről érkezett.
1994-ben, három amatőr német kutató, Algund Eenboom, Peter Belting és Conrad Lübbers létrehozta a tárgy méretarányos nagyobb mását, hogy megvizsgálják a repülési képességeit. A modell 90 cm hosszú, szárnyfesztávolsága kb. 1 méter, tömege 750 gramm volt. A modellt egy propellerrel látták el, amelyet egy villamos motor hajtott. A reptetés sikeresnek bizonyult. A modellrepülő a motor kikapcsolása után is elegáns siklórepüléssel landolt és lágyan ereszkedett le a leszállópályára.[1]
Ez az arany repülőgépszerű tárgy egyáltalán nem az egyedüli Újvilágban felfedezett modellrepülő. Hat nagyon hasonló aranytárgy van kiállítva a chicagoi Field Természettörténeti Múzeumban (Field Museum of Natural History), másik kettő a Smith Természettörténeti Múzeumban Washingtonban és a primitív művészetek múzeumában (Metropolitan Museum of Art) New Yorkban. Mindegyik a repüléstan törvényei szerint készült törzzsel, szárnyakkal és egyenlő szerű háromszögű kormányfarokkal teljes. A kolumbiaival együtt összesen tizennégy van belőlük. Ezek is jóval öregebbek ezer évnél, de a lelésük helye nagy kiterjedésű. Costa Ricában, Venezuelában és Peruban találtak rájuk. Ha együtt vesszük a modelleket, azt látjuk, hogy egyetlen, repülőgépnek tűnő tárgy különféle változatai.
René Noorbergen: Az elveszett fajok titkai, 1988
Reinhard Habeck: Ókori csúcstechnológia, 2002
A különös az, hogy valóban repülnek: sokan csodálkoznak a 2 ezer éves leleteken
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Kimbaja_leletek&oldid=23738386”
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2021. április 2., 09:25
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.