fr en hu hu hu hu hu en hu hu hu es hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu ru de it en hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en arz az ca hbs_lat de el eo es eu fa fi fr lt he id is it ja ku nl nb pl pt ru hbs_lat sk sl sv tr zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2021. augusztus 3.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
Hipparkhia ábrázolása egy római freskón
Az adatok megjelenítéséhez kattints a cím mellett található „[kinyit]” hivatkozásra.
i. e. 4. század
A Wikimédia Commons tartalmaz Hipparkhia témájú médiaállományokat.
Hipparkhia (ógörögül: Ἱππapxίa), (i. e. 346 körül – i. e. 280 körül) a cinikusok iskolájához tartozó görög filozófusnő volt az i. e. 3. században.
Hipparkhia a thrák Maróneia egyik előkelő és gazdag családjának tagja volt. Valószínűleg i.e. 340 és 330 között született. A filozófiával bátyja, Métroklész, a későbbi cinikus bölcselő ismertethette meg, aki először Arisztotelész, majd Kratész követője lett.[1]
Hipparkhia családja ellenkezésére feleségül ment a nála idősebb, mások által testi hibáiért gyakran gúnyolt Kratészhez. Diogenész Laertiosz feljegyzése szerint azzal fenyegetőzött, hogy öngyilkos lesz, ha nem élhet választottjával. Ekkor szülei megkérték Kratészt, beszélje le Hipparkhiát a frigyről. A filozófus beleegyezett, és meztelenül mutatkozott Hipparkhia előtt, hogy az láthassa testi fogyatékosságait. Ez nem rettentette el a fiatal lányt, aki az anekdota szerint maga kérte meg leendő ura kezét.[2]
Ezután együtt élt szegénységben a férjével az utcán. Egy másik anekdota szerint Kratésszel nyilvánosan szeretkezett, hogy így fejezze ki megvetését a fennálló rend és erkölcsiség ellen. Kratésznek és Hipparkhiának egy fia született, Pásziklész.[3]
Hipparkhia életéről és tevékenységéről elsősorban Diogenész Laertiosz és Lucius Apuleius feljegyzéseiből tudunk, írása nem maradt fenn. A róla szóló történetekből kiderül, hogy korántsem élt olyan életet, amely a kor nőideáljává tette volna.
Neki tulajdonítják a következő szofizmát: „Ha Theodorosz nem igazságtalan, mikor egy bizonyos tettet elkövet, akkor Hipparkhia sem igazságtalan, ha ugyanezt teszi; ha Theodorosz nem igazságtalan, mert megüti Theodoroszt, Hipparkhia sem igazságtalan, ha megüti Theodoroszt.”[4]
Kratész és Hipparkhia házassága egészen szokatlan esemény a cinikusoknál, ugyanis az iskola filozófusai megvetettek minden társadalmi intézményt
Egy pillangófaj viseli Hipparkhia nevét
Sebestyén Károly: A cinikus filozófia (a katalógusokban formailag hibás ISBN-nel szerepel) ISBN 963-4505-909 helyes ISBN 963-85223-0-5
Luciano De Crescenzo: A görög filozófia rendhagyó története ISBN 963-8453-168
Internet Encyclopedia of Philosophy
↑ Internet Encyclopedia of Philosophy, Hipparchia. [2014. július 17-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2011. szeptember 20.)
↑ Sebestyén Károly: A cinikus filozófia, 70. oldal (a katalógusokban formailag hibás ISBN-nel szerepel) ISBN 963-4505-909 helyes ISBN 963-85223-0-5
↑ Luciano De Crescenzo: A görög filozófia rendhagyó története, 57. oldal ISBN 963-8453-168
↑ Sebestyén, 75. oldal
Ókorportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Hipparkhia&oldid=24091883”
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2021. augusztus 3., 23:25
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.