hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu et hu hu hu hu hu et hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu es hu hu hu hu hu hu hu nds de en en en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu nl hu hu hu hu hu hu hu eo hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en en en cs en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu et hu hu hu hu hu sk pl hu hu hu hu hu hu hu hu hu pl hu hu en hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu pl sk cs hu hu es hu hu tr hu hu hu hu hu hu pl hu hu hu hu sk hu hu hu pl hu hu sk hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu en en en hu en en en hu en en en hu en hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu de hu cs hu hu hu hu hu en hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
magyar író, költő, műfordító, képzőművész
A Budapest folyóirat 1987. év márciusi számában
1967. július 22. (80 évesen)
magyarországi parlamenti képviselő (1948. január 29. – 1949)
A Wikimédia Commons tartalmaz Kassák Lajos témájú médiaállományokat.
Kassák István gyógyszertári laboráns és Istenes Erzsébet mosónő gyermekeként látta meg a napvilágot a felvidéki Érsekújvárban. Bár szülei taníttatni akarták, 12 évesen gimnáziumi tanulmányait félbe hagyta, hogy lakatosinasnak állhasson, segédlevelet szerzett. Szakmunkásként 1904-ben Budapestre költözött, ahol vasmunkásként angyalföldi gyárakban dolgozott. Részt vett a szakszervezetek politikai harcaiban, majd tagja lett az MSZDP-nek. 1905-ben számos alkalommal sztrájkot szervezett, emiatt többször elbocsátották. 1909-ben gyalog, pénz nélkül Párizsba ment. 1910-ben vonattal utazott haza.
A műveltség- és helyesírásbeli hiányosságok ellenére szívósan küzdött a megjelenésért. Első verse 1908-ban látott napvilágot, első novelláskötete pedig 1912-ben (Életsiratás). Ekkor már túl volt élete meghatározó élményén, az 1909-ben kezdődött gyalogtúrán, mely Párizsba vitte – ennek az útnak az eseményeit, az út során szerzett benyomásait is feldolgozta az Egy ember élete című többkötetes önéletrajzi művében (1927–1935). 1915-ben jelent meg első verseskötete (Éposz Wagner maszkjában), s ugyanebben az évben elindította első folyóiratát, A Tett címmel, amelyet egy év múltán háborúellenessége miatt betiltottak.
A bécsi Ma munkatársai 1922-ben: Bortnyik Sándor, Uitz Béla, Ujvári Erzsi, Simon Andor, Kassák Lajos, Simon Jolán, Barta Sándor
A Tanácsköztársaság alatt az írói direktórium tagja volt, ám a Kun Bélával folytatott vitái arra késztették, hogy távolságot tartson a bolsevik irányzattól, ugyanakkor soha nem tagadta meg baloldaliságát, és egész életében nem választotta szét a művészt és a társadalomért felelős embert. Saját magát, világképét, de még művészetét is ezzel a két szóval jellemezte: a „szocialista ember”. A kommün bukása után Bécsbe emigrált, ott jelentette meg a Ma című folyóiratának új számait. 1926-ban tért haza Magyarországra, ahol Dokumentum (1927) és Munka (1927–1938) címmel szerkesztette továbbra is független, baloldali, avantgárd szellemű folyóiratait.
Az Egy ember élete című nagyszabású önéletírása a Nyugat folyóirat hasábjain jelent meg először folytatásokban 1924 és 1933 között. Könyvalakban történt publikálása után perbe fogták az 1918–19-es részek miatt. (1945 után viszont új kiadásban már meg sem jelenhetett a mű utolsó nagy fejezete, mely éles bírálattal szólt a Tanácsköztársaság kultúrpolitikájáról.) 1935-től rendszeresen írt a Népszavába és a Szocializmusba is. 1945-ben Fodor Józseffel együtt szerkesztette az Új Időket. 1947–48-ban az Alkotás című lapnak is szerkesztője volt. Kassák 1945 után a Szociáldemokrata Párthoz közel álló szellemiségű, de teljesen független Kortárs c. folyóiratot szerkesztette, 1949-ig, amikor betiltották. 1946-ban belépett a Libertas szabadkőműves páholyba, amelyből elfoglaltságai miatt 1948-ban kilépett.[3] 1947-től újra bekapcsolódott a pártéletbe, az SZDP Művészeti Bizottsága elnöke lett. 1948 januárjától országgyűlési képviselő volt, Kelemen Gyula megüresedett helyébe lépett. 1948-ban átigazolták az MDP-be, de 1949-től művei már nem jelenhettek meg. 1953 szeptemberében, az írószövetség párttaggyűlésén kritizálta az MDP kultúrpolitikáját, ezért kizárták a pártból. Ettől kezdve évekig nem publikálhatott, Szénaboglya c. önéletrajzi jegyzeteit halála után adták ki.
Csak 1956-tól térhetett vissza a művészeti életbe, az írószövetség közgyűlésén beválasztották az elnökségbe. 1957 után íróként a „tűrt”, képzőművészként gyakorlatilag a „tiltott” kategóriába tartozott, egy 1961-es kivétel után sem Párizsba, sem Rómába nem engedték ki saját kiállítására. 1958-tól a párizsi Magyar Műhely c. kiadvány fiatal emigráns szerkesztői (Albert Pál, Bujdosó Alpár, Nagy Pál, Papp Tibor) Kassák munkásságát állították lapjuk és saját munkásságuk középpontjába. Róla elnevezett díjat is kiadtak, külföldi és hazai avantgárd költőket és képzőművészeket kitüntetve. Kassák Lajos-díjat kapott – többek között – Erdély Miklós, Tandori Dezső, Szkárosi Endre, Petőcz András. (Természetesen a Magyar Műhely meghívására sem utazhatott külföldre.) Újabb, kis példányszámban kiadott verseskötetei: Mesterek köszöntése (1965); Üljük körül az asztalt (1968). A hatvanas években nyugat-európai bemutatásában és sikereiben a Galerie Denise Renének és Victor Vasarelynek volt szerepe. Az 1970-es években Svájcban a Galerie von Bartha és László Károly népszerűsítették, utóbbi könyvet is írt róla.
Kassák Lajos a nőkkel való viszonyát sajátosan élte meg: egyetlen gyermekét (aki kislány korában meghalt) soha nem látta, a gyermek anyjával a szülés után megszakította a kapcsolatot. Első feleségét, a nála két évvel idősebb Simon Jolánt (Simon András és Hazafi Margit leányát), még 1908-ban, 21 évesen ismerte meg, azonban csak húsz évvel később vette nőül, 1928. május 4-én Budapesten.[4] Az ottani munka és elismerés nélkül töltött évei alatt felesége tartotta el, szerény keresetéből támogatva a költő folyóiratainak kiadását. 1938-ban Simon Jolán öngyilkosságot követett el – a tragédiában nem kis szerepe volt Kassák zilált szerelmi életének, más nőkhöz írt költeményeinek. Kassák második feleségével Kárpáti (Karpeles) Klárával 1946-ban kötött házasságot. A nála 27 évvel fiatalabb feleségétől később elhidegült, ám az asszony mindvégig kitartott mellette – a költő halála után az emlékéhez sem maradt hűtlen.
Kassák nevéhez több izmus is köthető (amelyekről a halála után, 1972-ben megjelent, Az izmusok története című művében is ír), összefoglalva azonban a hazai avantgárd vezéralakjának tekinthetjük. A konstruktivizmus, amelynek hazai korszaka épp a Ma bécsi korszakával veszi kezdetét, a természet rendezetlenségével szemben az emberi kultúra szervezőerejét hirdeti. Világképe szerint a célszerűség és a társadalmi hasznosság jegyében kell átformálni embert, s világot egyaránt annak érdekében, hogy a szociális igazságosság megvalósuljon. Kassák konstruktivista kiáltványai: Képarchitektúra (1922), Vissza a kaptafához (1923), A konstruktivizmusról (1922).
Az aktivizmussal jellemzően a német expresszionisták balszárnyának és Kassáknak a törekvéseit jelölik. Kifejezetten elkötelezett baloldaliság érhető tetten a kassáki aktivizmus irányzatában, melynek célja az önmagát és a világot alakítani képes ember megvalósítása. Így például az aktivista költemények munkás-szavalókórusokban hangzanak el, a versek felépítésében is érzékelhető, hogy ezzel a sajátos előadási formával kívánják majd megszólaltatni a költeményeket. Az aktivizmus másik megjelenési formája a korabeli plakátokon látható. Kassák számos folyóirata is az aktivizmus egy-egy lenyomata.
Kassák Lajos írói és képzőművészeti életműve rendkívül jelentős, munkássága az egész magyar avantgárd legnagyobb teljesítménye, aminek oka, hogy saját tevékenységét is nagyon szigorú mércével mérte. A művészet bármelyik terén, rendkívül gyors fejlődésen ment keresztül. Igazi maximalista volt. Korán felismerte a művészet önelvűségét. Úgy gondolta, hogy a művészet (műalkotás), nem kifejezője, hanem része a társadalmi valóságnak, nem tükörnek kell lennie, hanem önálló tevékenységnek. A kor, amelyben élt, egybeesett a munkásosztály forradalmi törekvéseivel. Kassák ezzel egyidőben akarta végrehajtani a művészet forradalmát is. Demokratikus művészeteszményt vallott, nemzetközi költői nyelv kialakítására törekedett. Ez a törekvése sikeresen találkozott az 1910-es években kibontakozó forradalmian új stílusirányzatokkal, melyekkel külföldi utazásai során ismerkedett meg. Erre az időszakra esett az avantgárd, expresszionizmus, futurizmus, dadaizmus, szürrealizmus, konstruktivizmus kialakulása. A magyar művészetben nincs még egy olyan alkotó, akinek munkássága annyira elválaszthatatlan lenne ezektől a mozgalmaktól, mint Kassáké.
Kassák, a magyar avantgárd mozgalom vezére egy alkalommal járt a német fővárosban: 1922 novemberében. Berlin avantgárd irodalmi, művészeti csoportosulásaival azonban már sokkal korábban kiépített kapcsolatokat. Folyóiratait, az 1915-ben Budapesten megindítota a A Tettet, majd ennek betiltása után az 1916-tól kiadott Mát szoros szálak fűzték a berlini Die Aktionhoz és a Der Sturmhoz. 1921 áprilisától, amint a német fővárosban élő Moholy-Nagy László a Ma németországi képviselője lett, Kassákék berlini kapcsolatai tovább erősödtek. A szintén Berlinben tartózkodó Kállai Ernő rendszeresen beszámolókat írt a Ma részére a német fővárosban látható új tárlatokról, Moholy-Nagy pedig képzőművészeti illusztrációs anyaggal látta el Kassákékat. Kassák Lajos 1922. november 11-ei berlini útját Moholy-Nagy László festő és Kállai Ernő művészeti író készítette elő.
Óbudán működik a Petőfi Irodalmi Múzeum filiáléjaként a Kassák Múzeum (III., Fő tér 1.), amely emlékműsoroknak, kiállításoknak ad helyet, saját kiadványokat publikál. A múzeumot két évtizedig igazgatta Kassák műveinek kiváló kutatója, dr. Csaplár Ferenc, aki 2007 májusában betegsége és a múzeum csökkenő támogatása miatt öngyilkos lett. Utolsó írása Kassákról az Élet és Irodalom hasábjain jelent meg, amelyben Vámos Miklós egyik, Kassákot rendkívül értetlenül és tájékozatlanul lebecsülő cikkével vitatkozott.
Csaplár halála után a Kassák Múzeum igazgatója Andrási Gábor művészettörténész lett. A Petőfi Irodalmi Múzeummal közösen 2009. március 22-én jelentékeny konferenciát szerveztek, melynek előadói értékes kiselőadásokban ismertették új kutatásaikat. 2010-től Sasvári Edit művészettörténész igazgatja az intézményt. Az ő vezetésével nyílt meg 2011-ben Kassák! címmel az új állandó kiállítás, amelyben Kassák munkásságának állomásai, témakörei a tárgyi emlékeken kívül immár digitális formában is tanulmányozhatók.
Kassák Lajos 2009-től a Digitális Irodalmi Akadémia posztumusz tagja.
Az Osztrák Nemzeti Könyvtár digitalizálta Kassák Lajos folyóiratának Bécsben szerkesztett számait.[5]
Nemes-Lampérth József: Kassák Lajos portréja (1917)
Isten báránykái. Három egyfelvonásos; címlap Gulácsy Lajos; Grill, Bp., 1914
Éposz Wagner maszkjában; Hunnia Ny., Bp., 1915
Új költők könyve. György Mátyás, Kassák Lajos, Komját Aladár, Lengyel József lírai antológiája; Ma, Bp., 1917
Egy szegény lélek megdicsőülése és még hét novella; Athenaeum, Bp., 1918 (Modern könyvtár)
Khalabresz csodálatos púpja. Novellák; Táltos, Bp., 1918
Misilló királysága. Regény; Athenaeum, Bp., 1918
Hirdetőoszloppal. 1914–1918; Szellemi Termékek Országos Tanácsa, Bp., 1919
Levél Kun Bélához a művészet nevében; Ma, Bp., 1919
Tragédiás figurák. Regény; a szerző arcképe Bortnyik Sándor; Ma, Bécs, 1919
Máglyák énekelnek. 1919–1920; Bécsi Magyar Kiadó, Wien, 1920
Világanyám. Kassák Lajos összes versei. Első könyv 1915; Bán, Wien, 1921
Novelláskönyv. Válogatott novellák. 1911–1919; Bán, Wien, 1921
Ludwig Kassák: Bildarchitektur; németre ford. Paul Acél; Elbemühl Druck., Wien, 1922
Új művészek könyve; szerk. Kassák Lajos, Moholy-Nagy László; J. Fischer, Wien, 1922
A ló meghal a madarak kirepülnek, 1922
Kassák új versei; Írók, Bécs, 1923 (Írók könyvtára)
Ma-Buch. Gedichte von Ludwig Kassák; németre ford., előszó Gáspár Endre; Sturm, Berlin, 1923
Álláspont. Tények és új lehetőségek; Ma, Bécs, 1924
Tisztaság könyve. Szabadvers és próza; Horizont–Fischer, Bécs, 1926
Az új művészet él; Korunk, Kolozsvár, 1926 (Korunk könyvtára)
Egy ember élete. Önéletrajz. 1-2. rész. 1-6.; Dante, Bp., 1928–1932 (Kassák Lajos munkái)
Napok a mi napjaink. Regény; Pantheon, Bp., 1928 (Az új magyar regény)
Angyalföld. Regény; Pantheon, Bp., 1929 (Az új magyar regény)
Marika, énekelj! Regény; Pantheon, Bp., 1930 (Az új magyar regény)
Kassák Lajos 35 verse; A Munka, Bp., 1931
Megnőttek és elindulnak. Regény; Pantheon, Bp., 1932 (Az új magyar regény)
A mi életünkből. A Munka első fotókönyve; szerk. Kassák Lajos; Munka, Bp., 1932
Kassák Lajos–Nádass József: Gorkij. Dráma; Munka, Bp., 1933
A telep; Pantheon, Bp., 1933 (Az új magyar regény)
Munkanélküliek. Regény; Nyugat, Bp., 1933
Az utak ismeretlenek. Regény; Nyugat, Bp., 1934 (Nyugat könyvek)
Napjaink átértékelése; Munka, Bp., 1934
Menekülők. Elbeszélések; Nagy K. és Tsa., Debrecen, 1934 (Új írók)
Achterbuurt; hollandra ford. Székely L., bev. M. H. Székely-Lulofs [Madelon Lulofs]; Nederlandsche Keurboekerij, Amsterdam, 1935
Földem, virágom. Kassák Lajos válogatott versei. 1915–1935; előszó Gyergyai Albert; Munka-kiadás, Kecskemét, 1935
Három történet; Cserépfalvi, Bp., 1935
Anyám címére; Cserépfalvi, Bp., 1937
Akik eltévedtek; Cserépfalvi, Bp., 1937
Ajándék az asszonynak; Cserépfalvi, Bp., 1937
Cserépfalvi, Bp., 1937; Cserépfalvi, Bp., 1939
Egy kosár gyümölcs. Regény; Dante, Bp., 1939
Ludoviko Kassák: La vojoj estas nekonataj (Az utak ismeretlenek); eszperantóra ford. Ladislao Spierer; F. L. E., Amsterdam, 1934
Sötét egek alatt. Versek; Hungária Ny., Bp., 1940
Azon a nyáron. Regény; Dante, Bp., 1940
Szombat este. Új versek; Kelet Népe, Bp., 1941
Kassák Lajos: Tavaszi felhők / Nagy Lajos: Prof. Csizmadia / Szántó György: Erdélyi biedermeier / Szép Ernő: Karacsné nagyasszony; Grafika Ny., Nagyvárad, 1942 (Örök betűk)
Virág Balázs; Áchim, Bp., 1942 (Százezrek könyve)
Két fiatal élet; Áchim, Bp., 1942 (Százezrek könyve)
Vallomás tizenöt művészről; Popper Ny., Monor, 1942
Hídépítők. Regény; Singer-Wolfner, Bp., 1942
Vallomás tizenöt művészről; bibliofil kiad.; s. n., Bp., 1942
Egy emlék hálójában; Áchim, Bp., 1942 (Százezrek könyve)
Közelgő viharok; Áchim, Bp., 1943 (Százezrek könyve)
Dráma az erdőben; Áchim, Bp., 1943 (Budapesti regények)
Karácsonyiék. Regény; Singer-Wolfner, Bp., 1943
Egy álom megvalósul. Regény; Singer-Wolfner, Bp., 1943
Emberek – sorsok; Stílus, Bp., 1943
Kis könyv haldoklásunk emlékére; Új Idők, Bp., 1945
Kassák Lajos összegyűjtött versei; Singer-Wolfner, Bp., 1946
Hatvan év összes versei; Új Idők, Bp., 1947
Képzőművészetünk Nagybányától napjainkig; Magyar Műkiadó, Bp., 1947
Dal a kenyérről; ill. Róna Emy; Új Idők, Bp., 1948
Egy lélek keresi magát. Regény; Új Idők, Bp., 1948
Mögötte áll az angyal. Regény; Új Idők, Bp., 1948
Szegények rózsái; Új idők, Bp., 1949
Kassák Lajos válogatott versei 1914–1949; bev. Gyergyai Albert; Magvető, Bp., 1956
Csillagok csillogjatok, virágok virágozzatok...; ill. Würtz Ádám; Móra, Bp., 1957
Boldogtalan testvérek. Válogatott elbeszélések; Szépirodalmi, Bp., 1957
Költemények, rajzok. 1952–1958; Szépirodalmi, Bp., 1958
Mélyáram; Magvető, Bp., 1960
Szerelem, szerelem. Versek, rajzok; Szépirodalmi, Bp., 1962
Az út vége. Regény; Magvető, Bp., 1963
Vagyonom és fegyvertáram; Magvető, Bp., 1963
A tölgyfa levelei. Versek; Magvető, Bp., 1964
Mesterek köszöntése; Magvető, Bp., 1965
A ló meghal, a madarak kirepülnek; Magyar Helikon–Szépirodalmi, Bp., 1967
Üljük körül az asztalt! Versek; Magvető, Bp., 1968
Kassák Lajos legszebb versei; vál., bev. Méliusz József, ill. Hincz Gyula; Ifjúsági, Bukarest, 1968
Kassák Lajos összes versei, 1-2.; sajtó alá rend., utószó Kassák Lajosné; Magvető, Bp., 1970
Az idő múlásában. Üzenet az utolsó ladikról; Képzőművészeti Alap, Bp., 1971
Az izmusok története; közrem. Pán Imre; Magvető, Bp., 1972
A fal mögött áll és énekel; Magvető, Bp., 1974
Csavargók, alkotók. Válogatott irodalmi tanulmányok; vál., sajtó alá rend. Ferencz Zsuzsa; Magvető, Bp., 1975
Csillagok, csillogjatok, virágok, virágozzatok; rajz Würtz Ádám; 2. bőv. kiad.; Móra, Bp., 1977
Éljünk a mi időnkben. Írások a képzőművészetről; vál., sajtó alá rend. Ferencz Zsuzsa, jegyz. Keszthelyi Rezső; Magvető, Bp., 1978
Összegyűjtött műfordítások; vál., szerk. Parancs János; Magvető, Bp., 1986
Ahogyan elindultak; Kozmosz Könyvek, Bp., 1987
Számozott költemények; összeáll. Kassák Lajosné, szöveggond., utószó Csaplár Ferenc; Szépirodalmi, Bp., 1987
Szénaboglya; sajtó alá rend., utószó Csaplár Ferenc, előszó Botka Ferenc; Szépirodalmi, Bp., 1988
Érsekújvár; összeáll., szöveggond. Csaplár Ferenc; Kassák Múzeum, Bp., 1992
Fekete kandúr. Elbeszélések, jelenetek, esszék, publicisztika; szerk., utószó Urbán László; Marfa–Mediterrán–Pesti Szalon, Bp., 1998
Reklám és modern tipográfia. Írások, képek; szerk. Csaplár Ferenc; Kassák Múzeum, Bp., 1999 (angolul is)
Kassák Lajos–Pán Imre: Izmusok. A modern művészeti irányok története; szöveggond., utószó Csaplár Ferenc; 2., rekonstruált szövegű kiad.; Napvilág, Bp., 2003 (Társtudomány)
Utazás oda és vissza; vál., utószó Zalán Tibor; Lilium Aurum, Dunaszerdahely, 2007 (Új magyar museum)
Kossuth-érdemrend (harmadik osztály, 1948)
2 X 2 (1922/1923)
Kassák és a MADI – Tisztelgés Kassák Lajos emléke előtt
Kassák Lajos emlékezete Erdélyben
Galambos Ferenc (összeállító): Kassák Lajos folyóiratai (MEK)
(Érsekújvár, 1887. márc. 21.–
Budapest, 1967. júl. 22.)
író, költő, műfordító, képzőművész
(Ratkóc, 1844. febr. 3.[6]–
(Zakosztolány, 1800. jan. 3.[8]–
Ratkóc, 1851. aug. 23.)
telkes jobbágy, vasútépítési tiszt
(Zakosztolány, 1771. júl. 16.[9]–
Zakosztolány, 1850. febr. 2.)
(Alsó Dubovány, 1765 k.–
Zakosztolány, 1831. aug. 30.)
(Beregszeg, 1813. ún. 3.[10]–
Ratkóc, 1860. jún. 4.)
(Beregszeg, 1770. szept. 16.[12] –
Beregszeg, 1857. okt. 31.)
(1785 k. – ?)
(Érsekújvár, 1862. aug. 16.[13]–
(Érsekújvár, 1820. júl. 28.[14]–
Érsekújvár, 1874. máj. 7.)
szűrszabó, kocsis, vasúti szolga
(Érsekújvár, 1778. febr. 28.[16]–
Érsekújvár, 1844. máj. 19.)
(Érsekújvár, 1787. márc. 6.[17]–
Érsekújvár, 1843. jún. 20.)
(Érsekújvár, 1829. febr. 24.[18] –
(1795 k. – 1869. márc. 26.)
(Érsekújvár, 1804. nov. 21.[20] –
Érsekújvár, 1876. ápr. 29.)
Ürményből áttelepült pékmester lánya
↑ Museum of Modern Art online collection (angol nyelven). (Hozzáférés: 2019. december 4.)
↑ KASSÁK Lajos. [2007. május 20-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2007. március 23.)
↑ Budapest V. ker polgári házassági anyakönyv, 244/1928. folyószám.
↑ "Slovakia, Church and Synagogue Books, 1592-1910," database with images, FamilySearch (https://familysearch.org/ark:/61903/1:1:QVNZ-WLXF : accessed 23 August 2015), István Kassak, 03 Feb 1844; citing Malženice, Trnava, Slovakia, line , reference ID 104, state regional archives, Slovakia; FHL microfilm .
↑ A Kassák család szlovák származású. Kassák János minden bizonnyal nem, vagy csak alig beszélt magyarul. A neve a sírkövén Jano Kaššak alakban szerepel.
↑ "Slovakia, Church and Synagogue Books, 1592-1910," database with images, FamilySearch (https://familysearch.org/ark:/61903/1:1:KS53-ZLD : accessed 23 August 2015), Joannes Kassak, 03 Jan 1800; citing Veľké Kostoľany, Piešt'any, Slovakia, line , reference ID 170, state regional archives, Slovakia; FHL microfilm 2,431,561.
↑ "Slovakia, Church and Synagogue Books, 1592-1910," database with images, FamilySearch (https://familysearch.org/ark:/61903/1:1:KS53-X4G : accessed 25 August 2015), Michaël Kosak, 16 Jul 1771; citing Veľké Kostoľany, Piešt'any, Slovakia, line , reference ID 97, state regional archives, Slovakia; FHL microfilm 2,431,560.
↑ "Slovakia, Church and Synagogue Books, 1592-1910," database with images, FamilySearch (https://familysearch.org/ark:/61903/1:1:QVNC-PLKT : accessed 23 August 2015), Helena Meliss, 03 Jun 1813; citing Leopoldov, Hlohovec, Slovakia, line , reference ID 229, state regional archives, Slovakia; FHL microfilm .
↑ Melis János családja a XVIII. században 'Melisch' alakban írta a vezetéknevét, amely a XIX. század elejére változott 'Melis', 'Meliss' alakra.
↑ "Slovakia, Church and Synagogue Books, 1592-1910," database with images, FamilySearch (https://familysearch.org/ark:/61903/1:1:QVNC-PQ1X : accessed 25 August 2015), Joannes Meliss, 16 Sep 1770; citing Leopoldov, Hlohovec, Slovakia, line 62, reference ID 297, state regional archives, Slovakia; FHL microfilm .
↑ "Slovakia, Church and Synagogue Books, 1592-1910," database with images, FamilySearch (https://familysearch.org/ark:/61903/1:1:QVN8-G7QT : hozzáférés 2015. augusztus 25.), Elizabetha Istenes, 16 Aug 1862; citing Nové Zámky, Nové Zámky, Slovakia, line 260, reference ID 167a, state regional archives, Slovakia; FHL microfilm .
↑ "Slovakia, Church and Synagogue Books, 1592-1910," database with images, FamilySearch (https://familysearch.org/ark:/61903/1:1:QVN8-KPCR : accessed 23 August 2015), Stephanus Istenes, 1820; citing Nové Zámky, Nové Zámky, Slovakia, line , reference ID , state regional archives, Slovakia; FHL microfilm .
↑ Érsekújvár 1663-as török általi elfoglalása során az őslakosok a vár feladásáért cserébe vagyonukkal sértetlenül elvonulhattak Komárom várába. A visszafoglalást követően a családok nagy része visszaköltözött. Az Istenes család a város 1685-ös felszabadítását követően már a városban található. Nem tudni azonban, hogy visszaköltözött őslakosok voltak-e, vagy máshonnan vándoroltak oda. Vö.: Haiczl Kálmán: Érsekujvár multjából. Érsekújvár, 1932. 247. o.
↑ "Slovakia, Church and Synagogue Books, 1592-1910," database with images, FamilySearch (https://familysearch.org/ark:/61903/1:1:QVN8-JRL3 : accessed 24 August 2015), Joannes Istenes, 28 Feb 1778; citing Nové Zámky, Nové Zámky, Slovakia, line , reference ID 429, state regional archives, Slovakia; FHL microfilm .
↑ "Slovakia, Church and Synagogue Books, 1592-1910," database with images, FamilySearch (https://familysearch.org/ark:/61903/1:1:QVN8-VMMM : accessed 24 August 2015), Maria Kádek, 06 Mar 1787; citing Nové Zámky, Nové Zámky, Slovakia, line , reference ID 573, state regional archives, Slovakia; FHL microfilm .
↑ "Slovakia, Church and Synagogue Books, 1592-1910," database with images, FamilySearch (https://familysearch.org/ark:/61903/1:1:QVN8-2NR3 : accessed 24 August 2015), Maria Jambrikovits, 24 Feb 1829; citing Nové Zámky, Nové Zámky, Slovakia, line , reference ID 667, state regional archives, Slovakia; FHL microfilm .
↑ Nem ismeretes, hogy Kassák Lajos mennyire volt tisztában azzal, anyjáról nemesi ősei vannak. Talán tudta, de titkolta, hiszen karakteres baloldali nézeteivel ezt nehéz lett volna összeegyeztetnie. Az se kizárt, hogy fogalma se volt róla. A Jambrikovics középkori eredetű, Varasd környéki horvát nemzetiségű nemesi család, zlathari és ladislaveci előnevekkel. A családból György, Zrinyi Miklóstól kelt bizonyságlevéllel költözött Magyarországba 1649-ben, hol Érsekújvár újjáépítőjének, Széchényi György esztergomi érseknek nővérét, Széchényi Juditot vette nőül. Vö.: Kempelen Béla: Magyar nemes családok. V. kötet, 229-232. o. A családfán szereplő Ádám György szépunokája.
↑ "Slovakia, Church and Synagogue Books, 1592-1910," database with images, FamilySearch (https://familysearch.org/ark:/61903/1:1:QVN8-K4D7 : accessed 24 August 2015), Catharina Ottinger, 21 Nov 1804; citing Nové Zámky, Nové Zámky, Slovakia, line , reference ID 200, state regional archives, Slovakia; FHL microfilm .
Gáspár Endre: Kassák Lajos az ember és munkája; Fischer, Bécs, 1924
Murányi-Kovács Endre: Kassák Lajos, az ötvenéves költő; Munka, Bp., 1937
Kassák hatvanadik születésnapjára; szerk. Nádass József; Világosság Ny., Bp., 1947
Oltyán Béla: A század máglyáin lobogva. Kassák Lajos költői pályája; Borsod M. Ny., Miskolc, 1967
Bori Imre–Körner Éva: Kassák irodalma és festészete (Magvető Kiadó, Budapest, 1967)
Ma. Kassák; szerk. Carl László; Panderma, Basel, 1968
Kassák Lajos emlékkiállítása. Székesfehérvár, István Király Múzeum, 1968. aug. 4–szept. 15.; bev. Perneczky Géza; István Király Múzeum, Székesfehérvár, 1968 (István Király Múzeum közleményei. D. sorozat)
Lajos Kassák. 1887–1967. Neue Galerie am Landesmuseum Joanneum, 8. Juni–4. Juli 1971; szerk. Wilfried Skreiner; Landesmus. Joanneum, Graz, 1971
Formateremtő elvek a költői alkotásban. Babits: Ősz és tavasz között, Kassák: A ló meghal a madarak kirepülnek. Vitaülés. 1968. november 14-15. Előadások és hozzászólások; szerk. Hankiss Elemér; Akadémiai, Bp., 1971 (MTA Stilisztikai és Verstani Munkabizottságának kiadványai)
Rónay György: Kassák Lajos alkotásai és vallomásai tükrében; Szépirodalmi, Bp., 1971 (Arcok és vallomások)
Elek László: Gyermekversek elemzése; s. n., Szarvas–Kecskemét–Sopron, 1972 (Óvónők modern kiskönyvtára)
Lajos Kassák. Ausstellung. Bochum, 19. Mai–30. Juni 1973; szerk. Peter Spielmann, Helmut Zumbro; Museum, Bochum, 1973
Kassák emlékkiállítás a Petőfi Irodalmi Múzeumban. Budapest, 1973. október; szerk. Illés Ilona, Taxner Ernő; Kossuth Ny., Bp., 1973
Jaroslava Pasiaková: Lajos Kassák. Vývojové problémy a tendencie mad'arskej avantgardy; Univerzita Komenského, Bratislava, 1973
Emlékkiállítás Kassák Lajos munkáiból a Győri Xántus János Múzeum Képtárában 1975. június 8–július 27.; előszó, katalógus összeáll. Salamon Nándor; Dávid Lajos, Győr, 1975
Kortársak Kassák Lajosról; szerk., sajtó alá rend. Illés Ilona, Taxner Ernő; PIM–NPI, Bp., 1975
Németh István: A Kassák család emlékezete, Irodalmi Szemle 1976/2, 113-118. oldal
Vadas József: A konstruktőr. Kassák Lajos képzőművészeti munkássága; Gondolat, Bp., 1979
Kassák Lajos Bartók-verse. A hasonmásban mellékelt vers szövege; bemutatja Csaplár Ferenc; Magyar Helikon, Bp., 1981 (Kézirattár)
Lajos Kassák. Retrospective exhibition. Matignon Gallery, April–May, 1984; szöv. Paul Kovesdy, John E. Bowlt, Körner Éva; Matignon Gallery, New York, 1984 (Leader of the East-Central European constructivist movement in Budapest, Vienna and Berlin)
Kassák Lajos a képzőművész és a kritikus. Hommage á Kassák. Szentendrei Képtár, 1985. augusztus–szeptember; szerk., kiállítás rend. Mucsi András; Pest Megyei Múzeumok Igazgatósága, Szentendre, 1985
G. Komoróczy Emőke: „Kassák az emigrációban, 1920–1926”; Csepeli Munkásotthon, Bp., 1986 (Műhelyfüzetek Csepeli Munkásotthon Olvasó Munkás Klub)
Lajos Kassák, 1887–1967. 10. September bis 18. October 1987; szerk. Tanja Frank; Akademie der Künste der DDR, Berlin, 1987
Csaplár Ferenc: Kassák körei; Szépirodalmi, Bp., 1987
Ferenczi László: Én Kassák Lajos vagyok; Kozmosz Könyvek, Bp., 1987
Emlékszám Kassák Lajos századik születésnapjára; in: Új írás, 1987/5., Lapkiadó Vállalat, Bp., 1987
Kibontott zászló. Az Olvasó Munkás Klub Kassák-emlékkönyve; szerk. Benke László; Népszava, Bp., 1987
Magam törvénye szerint. Tanulmányok és dokumentumok Kassák Lajos születésének századik évfordulójára; szerk. Csaplár Ferenc; Múzsák–PIM, Bp., 1987
Kassák Lajos, 1887–1967. A Magyar Nemzeti Galéria és a Petőfi Irodalmi Múzeum emlékkiállítása; katalógusszerk. Gergely Mariann, György Péter, Pataki Gábor; MNG, Bp., 1987
Amikor Kassák valaki más. 1887–1987; szerk. Juhász József és Krausz Tivadar; Teszársz Károly Vasas Művészegyüttes és Ifjúsági Ház, Bp., 1987
Kassák Lajos emlékkönyv. Az ELTE XX. Századi Magyar Irodalomtörténeti Tanszék és a Kassák Klub által rendezett tudományos ülésszak és költői találkozó anyaga; szerk. Fráter Zoltán, Petőcz András; ELTE, Bp., 1988 (Eötvös könyvek)
Kassák, 1887–1967; szerk. Csaplár Ferenc, Horányi Krisztina; Corvina, Bp., 1988 (Arion, 16.)
Bori Imre–Körner Éva: Kassák irodalma és festészete; 2. átdolg. kiad.; Magvető, Bp., 1988
Kassák. Esszék, tanulmányok a költőről, íróról, művészről; szerk. Szávai János; Tankönyvkiadó, Bp., 1990
Deréky Pál: Ungarische Avantgarde-Dichtung in Wien 1920–1926, Böhlau, Bécs–Köln–Weimar, 1991
Deréky Pál: A vasbetontorony költői, Argumentum, Budapest, 1992
Mózsi Ferenc: A remény epileptikája. Kassák Lajos halálának 25. évfordulójára a mester számozott költeményeinek kapcsán; Framo, Chicago–Bp., 1992 (Szivárvány könyvek)
Fotográfiák Kassák Lajosról, 1915–1967. Kiállítás a Kassák Múzeumban. Budapest, 1992. VII. 22–X. 30.; összeáll., előszó, Csaplár Ferenc; Kassák Múzeum, Bp., 1992
Kassák az európai avantgárd mozgalmakban, 1916–1928. Kassák Múzeum és Archívum, 1994. márc. 20–máj. 30.; katalógusszerk., tan. Csaplár Ferenc; Kassák Múzeum, Bp., 1994
G. Komoróczy Emőke: Kassák és a magyar avantgárd mozgalom; Hét Krajcár, Bp., 1995
Deréky Pál: Lesebuch der ungarischen Avantgardeliteratur (1915–1930) / A magyar avantgárd irodalom (1915–1930) olvasókönyve, Böhlau, Bécs–Köln–Weimar, Argumentum, Budapest, 1996
Szalma Mária: Kassák Lajos a XIII. kerületben; Angyalföldi József Attila Művelődési Központ, Bp., 1999 (XIII. kerületi helytörténeti füzetek)
Aczél Géza: Kassák Lajos; Akadémiai, Bp., 1999 (Irodalomtörténeti könyvtár)
Tanulmányok Kassák Lajosról; szerk. Kabdebó Lóránt et al.; Anonymus, Bp., 2000 (Újraolvasó)
A virágnak agyara van – In memoriam Kassák Lajos (szerkesztő: Pomogáts Béla), Nap Kiadó, Budapest, 2000
Fajó János: Az én mesterem Kassák műhelyében; Vince, Bp., 2003
Kassák születésnapjai, 1917–1967; szerk. Csaplár Ferenc; Kassák Múzeum, Bp., 2005
G. Komoróczy Emőke: A szellemi nevelés fórumai. Kassák Lajos, Tamási Lajos, Kárpáti Kamil "körei"; Hét Krajcár, Bp., 2005
Bartók Béla, Kassák Lajos; kiállításrend., szerk. Csaplár Ferenc; Kassák Múzeum, Bp., 2006
Feldinszki Mária: Kassák Lajos. Personálna bibliografia / Személyi bibliográfia; Kniznica Antona Bernoláka, Nové Zámky, 2007
Standeisky Éva: Kassák, az ember és a közszereplő, Gondolat Kiadói Kör Kft., Budapest, 2007
A Kassák-kód (szerkesztő: Juhász R. József és H. Nagy Péter), Szlovákiai Magyar Írók Társasága, Pozsony, 2008
Péter Zoltán: Lajos Kassák, Wien und der Konstruktivismus, Peter Lang Internationaler Verlag der Wissenschaften – Budapester Studien zur Literaturwissenschaft 15, Bécs, 2010
Kárpáti Béla: Kassák. Az „új ember” prófétája; Bíbor, Miskolc, 2010
„…fejünkből töröljük ki a regulákat”. Kassák Lajos az író, képzőművész, szerkesztő és közszereplő. Tanulmányok; szerk. Andrási Gábor; Petőfi Irodalmi Múzeum–Kassák Alapítvány, Bp., 2010
Kassák! A Kassák Múzeum állandó kiállítása; kiállításrend. Sasvári Edit, Csatlós Judit, tan. Andrási Gábor, K. Horváth Zsolt, Standeisky Éva; PIM Kassák Múzeum, Bp., 2011
Avantgárd és hagyomány, hagyomány és avantgárd. Ekszpanzió XXII–XXIII. Szimpózium(ok); szerk. Németh Péter Mikola; Napkút, Bp., 2011 (Káva téka)
Jelzés a világba. Háború, avantgárd, Kassák; szerk. Dobó Gábor, Szeredi Merse Pál; Kassák Alapítvány, Bp., 2016 (Az avantgárd és folyóiratai)
Művészet akcióban. Kassák Lajos folyóiratai A Tett-től a Dokumentumig, 1915–1927; szerk. Balázs Eszter, Sasvári Edit, Szeredi Merse Pál; Kassák Alapítvány, Bp., 2017 (Az avantgárd és folyóiratai)
Konok Péter: A Munka-Kör szellemi, politikai hátországa PDF
Bozók Ferenc: Kassák Lajos és a transzcendencia, in. Vigilia folyóirat, 2014. augusztus
Bozók Ferenc: Kassák Lajos kérdése. in. Lyukasóra folyóirat, 2007. április
Ellenőrizhetetlen színjáték, Kassák eredeti hangfelvétele
Hungaroton-lemez: Kassák versei – elmondja a költő és Latinovits Zoltán
Néhány verse és képarchitektúrája, cikkek
Kassák Lajos a PORT.hu-n (magyarul)
A ló meghal a madarak kirepülnek – műfordításban Bábel Web Antológia
Kassák Lajos: Vagyonom és fegyvertáram (MEK)
Kassák egyetlen parlamenti felszólalása
↑ Szk Kassák: Kassák Lajos. Szabadkőműves Wiki. (Hozzáférés: 2013. március 15.)
Egy Kassák-interjú körülményei – Bertha Bulcsu írása Kassák Lajosról. In: Bertha Bulcsu: Willendorfi Vénusz. Magvető, 1988. 176. o.
1963-as interjú Kassák Lajossal a Petőfi Irodalmi Múzeum archívumából (riporter: Tóbiás Áron)
Irodalomportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Kassák_Lajos&oldid=24802649”
Utoljára szerkesztve 2022. március 27., 12:37-kor
A lap utolsó módosítása: 2022. március 27., 12:37
A lap szövege CC BY-SA 3.0 alatt érhető el, ha nincs külön jelölve.