fr cs hu hu hu hu hu cs hu hu pl hu hu hu hu hu hu hu hu hu es cs hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu es hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hbs_lat hu hu hu hu hu hu cs hu hu fr de hu en fa de en hbs_lat en en en en hu sk hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en arz ru sv bg ca hbs_lat de eo es fr hbs_lat hy it ka ko en pl ru ru hbs_lat sk hbs_lat fy hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. január 27.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
1813. január 15. (50 évesen)
A Wikimédia Commons tartalmaz Anton Bernolák témájú médiaállományokat.
Anton Bernolák (magyarosan: Bernolák Antal), (Szlanica, Árva vármegye, 1762. október 4. – Érsekújvár, 1813. január 15.) katolikus pap, író, nyelvész; a szlovák irodalmi nyelv megalapítója.
2 A szlovák irodalmi nyelvért
Nemesi családból származott, szülei Bernolák György és Timcsák Anna voltak. 1774-től 1778-ig Rózsahegyen járt gimnáziumba. Miután a teológiát Pozsonyban és Nagyszombatban elvégezte, papi pályára lépett. Előbb Cseklész plébánosa lett, és ebből a kis faluból élete vége felé került át Érsekújvárra, ahol lelkész és esperes volt. Már korán elkezdte a szláv nyelvek tanulmányozását; 25 éves volt, amikor megírta Dissertatio című művét.
Fellépése előtt a szlovákok könyveiben a cseh nyelv volt az uralkodó. Az 1780-as évektől kezdve szembehelyezkedett a cseh irodalmi hagyományokkal. Működése nyomán egyre többen vallották, hogy a szlovák önálló nyelv a szláv nyelvcsaládban, nem pedig a cseh nyelv durvább szójárása; ahogy a szlovák nép is különálló egység és nem a cseh nemzet egyik távolabb eső része.
A szlovák irodalmi nyelvért[szerkesztés]
A szlovák irodalom művelésére irodalmi kört hozott létre, amely 1793-ban alakult Nagyszombatra és a Felvidék nyugati vármegyéire is kiterjedt. A kör kiadványainak a főpapok között is pártfogókat tudott szerezni, akik műveit szélesebb körben terjesztették. Mint író arra törekedett, hogy az ő fellépéséig általánosan használt cseh irodalmi nyelv helyébe a szlovákot helyezze, és ezzel az irodalmat a szlovák népnek hozzáférhetőbbé tegye. Irataiban a cseh nyelvhez a legközelebb álló nagyszombati nyelvjárást követte, ha pedig a fogalmak kifejezésére a nép nyelvében szavakat nem talált, ilyeneket maga alkotott.
A későbbiekben egységesülő szlovák irodalmi nyelv már eltért Bernolák nyelvétől. A keményebben hangzó turóc-liptói szójárást fogadta el alapul, s az ő műszavait is használaton kívül hagyták. Emiatt Bernolák működése csak átmenetnek tekinthető a cseh irodalomtól a tulajdonképpeni szlovák irodalomhoz. Fellépésének köszönhetően a szlovák nép irodalmi önállóságához, s a csehtől való különválásához vezetett. Az ő nyomában egész írói nemzedék lépett, amely hűen követte mesterének tanait. Ezeket bernolákistáknak nevezték (köztük a legkiválóbb Holly János költő volt).
Dissertatio philologico-critica de litteris slavorum (Pozsony, 1787). A szlovák irodalmi nyelv alapjait ez a mű fektette le.
Grammatica slavica (Pozsony 1787 és 1790. Utolsó kiadása Budán, 1849). Az első igazi szlovák nyelvtan; a nagyszombati szlovák nyelvjárás alapján készült. Később latinból németre fordította Bresztyanszky Antal: Slovakische Grammatik. Buda, 1817
Etymologia vocum, slavicarum (Nagyszombat, 1791)
Halottas beszéd mellyet néhai Horváth József úrnak, tardoskeddi plébánosnak temetése felett mondott Szlanitzky Bernolák Antal; Weinmüller Ny., Komárom, 1809
Szlanitzki Bernolák Antal: Bé-iktató beszéd fő tisztelendő Szabó Pál úrnak a tardoskeddi plébániának valóságos birtokába-való bé-vezetésekor. Boldog Asszonyhavának 25dikén 1809dik esztendőben; Weinmüllerné Ny., Komárom, 1809
Lexicon slavicum, bohemico-latina-germanico-ungaricum (Hat kötet. Buda, 1825–1827). Szlovák-cseh-latin-német-magyar szótár. A hatalmas munka halála után jelent meg. Palkovics György esztergomi kanonok nyomtatta ki saját költségén, és ahhoz Repertoriumot is írt.
Mellszobra Pozsonyban, a Rudnay téren
Cseklész szlovák nevét Bernolákovóra változtatták
Szobra található Érsekújvárott, Nagyszombatban és Zsolnán
Mellszobrai találhatóak Cseklészen, Jattón, Koltán, Pozsonyban több helyen és másutt
Bokor József (szerk.). A Pallas nagy lexikona. Arcanum: FolioNET (1893–1897, 1998.). ISBN 963 85923 2 X  [1]
Szinnyei József: Magyar írók élete és munkái I. (Aachs–Bzenszki). Budapest: Hornyánszky. 1891.
Pintér Jenő A magyar irodalom története: tudományos rendszerezés Budapest, 1930–1941; 4. kötet. Visszapillantás / Néhány tanulság c. alfejezet (CD-ROM: Arcanum Kiadó)
ISNI: 0000 0001 1025 9890
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Anton_Bernolák&oldid=23854672”
Latin nyelven alkotó költők, írók
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2021. május 10., 12:04
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.