hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu en hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu ro hu fi uz hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en pl hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu fr sk hu hu sv en de en ru en nb hu hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en eo sv hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. január 1. 1 változtatás vár ellenőrzésre.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
1963. szeptember 28. (74 évesen)
Budapest, Fiumei Úti Sírkert, újabb piarista sírbolt
A Wikimédia Commons tartalmaz Sík Sándor témájú médiaállományokat.
Sík Sándor (Budapest, 1889. január 20. – Budapest, 1963. szeptember 28.) piarista tanár, tartományfőnök, költő, műfordító, irodalomtörténész, egyházi író, cserkészvezető, a Magyar Tudományos Akadémia levelező tagja (1946–49), Kossuth-díjas (1948), a 20. század jelentős magyar lírikusa. Kutatási területe: a barokk korszak irodalma, az újabb irodalom, esztétika, verstan.
Testvéröccse Sík Endre diplomata, külügyminiszter, történész, író, jogász, Afrika-kutató volt.[1]
3 Zsidó és magyar identitásáról
4.5 Lelkiségi és pedagógiai munkák
1889. január 20-án született, Budapesten. Apja Sík Sándor ügyvéd, anyja Winternitz Flóra, akik a zsidó vallásból még gyermekeik születése előtt kitértek. Apja korai halála után anyja nevelte négy kisebb testvérével együtt. A család Gödöllőn lakott, ott végezte az elemi iskolákat és onnan járt be a budapesti Piarista Gimnáziumba. Itt öt osztályt végzett, majd 14 éves korában, 1903-ban a piarista rendbe lépett. A Vácott töltött novíciusév után a 7. és 8. gimnáziumi osztályokat rendi studensként Kecskeméten végezte, és ott tett érettségit. Egyetemi tanulmányait a Budapesti Tudományegyetem bölcsészkarán magyar–latin szakos tanárjelöltként végezte. 1910-ben a középiskolai tanári oklevélen kívül doktori diplomát is szerzett.
1915-ben két hónapig tábori lelkészként szolgált Péterváradon. Budapesten 1929-ig tanított, amikor a Szegedi Egyetemen a II. sz. Magyar Irodalomtörténeti Tanszék[3] nyilvános rendes tanára lett. 1943. május 2-án római katolikussá keresztelte Radnóti Miklóst a budapesti Szent István-bazilikában.[4]
Sík Sándor nyughelye a piarista rendi szerzetesek Kerepesi temetőben lévő sírboltjában
Fiatalkorától fogva foglalkozott az irodalom szinte minden ágával. Már a gimnáziumban feltűnt költői tehetségével, később írt irodalomtörténeti és esztétikai értekezéseket, kritikákat és színműveket. Szerkesztett imakönyveket, tankönyveket és újságokat, működött mint lelkigyakorlat-vezető és előadó. A cserkészet mellett számos más közéleti és irodalmi társaság életében és irányításában is részt vett. Rendszeresen publikált az Élet és a Vigilia katolikus folyóiratokban (az utóbbinak 1946 után főszerkesztője is volt). 1919-ben a Szent István Akadémiának, 1923-ban pedig a Kisfaludy Társaságnak lett tagja. 1936-ban a Magyar Rádióban tartott hatrészes előadás-sorozatot a magyar szentekről. Főmunkatársa volt az 1931–1939 között kiadott Fiatal Magyarság c. lapnak, amely orgánummal a fiatalság számára akart erkölcsi és hitbeli útmutatást adni. A cserkészetet egyben egy lehetőségnek tartotta arra, hogy az ifjúságot megóvja a két világháború között terjedő szélsőséges eszméktől. Sík Sándor kritizálta korának magyar irredentizmusát és kirakatmagyarságát. „Aki Nagy-Magyarországot akar teremteni, annak nagy magyarnak kell lennie…, ellene kell mondania minden hazugságnak, minden frázisnak és minden pogányságnak.”[5]
A második világháború után reményekkel tekintett a demokratikus átalakulásra. 1946-ban tagja lett a Magyar Tudományos Akadémiának. Ám hamar világossá vált számára, hogy a demokratikus kísérlet nem járhat sikerrel. Elutasította a kiépülő diktatúra egyházellenes oktatáspolitikáját, Ortutay Gyula vallás- és közoktatási miniszternek levélben fogalmazta meg kritikáját a fakultatív hitoktatással kapcsolatban: „De nem tehetem magamévá ezt a programot, mint hívő ember és katolikus pap sem: nem nyugodhatom bele abba, hogy a jövő nemzedék széles rétegei ki legyenek téve annak a lehetőségnek, hogy politikai befolyásolásra Isten ismerete nélkül nőjenek fel.”[5] 1947-ben a piarista rend tartományfőnökének választják, így 1949-ben ő kényszerül a szerzetesrendek feloszlatásakor és a piaristák létszámának csökkentésekor eldönteni, ki folytathatja hivatását szerzetesi közösségben. Ugyanebben az évben – sokakkal együtt – kizárják az MTA-ból. Bár felkérték, hogy csatlakozzon az Állami Egyházügyi Hivatalhoz és az Opus Pacis papi békemozgalomhoz, mindkettőt elutasította.
Mivel mindkét ágon zsidó származású volt, így az 1939-es második zsidótörvény hatálya alá tartozott, csak ún. „mentesítettként” élte túl a vészkorszakot. Mélyen felháborította, hogy az állam kíván illetéktelenként identitásáról dönteni. Bár származása szerint zsidónak minősült, nem volt zsidó identitása, sokkal inkább magyar azonosságtudattal rendelkezett. Naplójában elmarasztalta a kor egyházi vezetését, hogy szavát nem emelte fel a zsidótörvények ellen. Személyesen vitába bocsátkozott Schütz Antal piarista társával és barátjával nézeteit illetően. 1936-os említett előadássorozatában a következőképpen vallott a magyarságról:
Magyarnak lenni Szent István tanítása szerint erkölcsi fogalom. […] még senkit sem tesz magyarrá az, hogy magyarul beszél. Ez még nagyon kevés. Senkit sem tesz magyarrá még az sem, hogy a vére magyar, sőt még az sem, hogy magyarnak vallja magát: a magyarságot erkölcsi küzdelemmel, Isten-sürgette cselekvésével úgy kell kiküzdenie… Magyarnak lenni: erkölcsi lendület. Magyarnak lenni: hit. Hit a magyarság hivatásában. Hit abban, hogy Isten akar velünk valamit, és hogy a magyarság képes megvalósítani ezt az isteni gondolatot.
Szembe a Nappal, Bp., 1910
A belülvalók mécse, Bp., 1912
Sík Sándor költeményei, Bp., 1916
Maradék magyarok, Bp., 1920
Fekete kenyér, Bp., 1931
Magányos virrasztó, Bp., 1936
Az Isten fiatal!, Bp., 1940
Sík Sándor összes versei 1910–1940, Bp., 1941
Győzöd-e még?, Bp., 1945
Tizenkétcsillagú korona. Versek a Boldogságos Szűz Máriáról, Bp., 1947
Őszi fecske, Bp., 1959
Sík Sándor összegyűjtött versei; sajtó alá rend. Jelenits István; Szt. István Társulat, Bp., 1976
Cserkészversek; Dugonics András Piarista Gimnázium, Szeged, 2009
Vízözön előtt. Marosfői költemények; vál., bev. Pomogáts Béla; Pallas-Akadémia, Csíkszereda, 2006
Maradék magyarok; vál., szerk. Hunyadi Csaba Zsolt; Lazi, Szeged, 2017
Ének minden emberhez. Versek minden napra; összeáll. Nagy Alexandra; Szt. Gellért–Magyar Piarista Rendtartomány, Bp., 2017
Salamon király gyűrűje, Győr, 1916
A boldog ember inge, Bp., 1930
István király, Bp., 1934
Hét szép história, Bp., 1921
Hét szép história; Szt. István Társulat, Bp., 2007
Mindszenthy Gedeon élete és költészete, Bp., 1910
Gárdonyi, Ady, Prohászka. Lélek és forma a századforduló irodalmában, Bp., 1929
Pázmány, az ember és író, Bp., 1939
Zrínyi Miklós, Bp., 1940
Esztétika, I–III. Bp., 1943, 1946; Szeged, 1990
Az olvasás tudománya, Szeged, 2000
Lelkiségi és pedagógiai munkák[szerkesztés]
Magyar cserkészvezetők könyve (német fordítás, 1929)
Sík Sándor emléktáblája Gödöllőn
Imádságoskönyv (Schütz Antallal), Bp., 1913. és számos további kiadás 1949-ig
Magyar cserkészvezetők könyve, Bp., 1922, 1925, 1934–1936
Zsoltáros könyv, Bp., 1923, 1955, 1961
A cserkészet, Bp., 1930; Székesfehérvár, 1999
Szent vagy Uram! (Harmat Artúrral) Eger, 1931; Bp., 1932 és számos további kiadás
Szent magyarság. Hat rádióbeszéd az Árpád-házi szentekről, Szt. István Társulat, Bp., 1936 (hasonmásban: 1993)
Dicsőség! Békesség! Imádságosköny, Bp., 1940, 1944, 1946
Himnuszok könyve, Bp., 1943, 1989, 1997
Sík Sándor–Péteri Pál: Így szeret az Isten!; Szt. Gellért, Bp., 2005
A kettős végtelen, 1-2.; szerk. Kardos Klára, Rónay György; Ecclesia, Bp., 1969
Válogatott költemények; szerk. Rónay László; Viglia, Bp., 1989 (Vigilia)
Kereszténység és irodalom, szerk. Rónay László, Bp., 1989
Szegedi klasszikusok; szerk., bev. Péter László; Somogyi-könyvtár, Szeged, 1989
A magam módján. Válogatott költemények; vál. Rónay László; Új Ember, Bp., 1996
A szeretet pedagógiája. Válogatott írások; vál., szerk. Rónay László; Vigilia, Bp., 1996
Szép történetek; Sík Sándor Piarista Egyetemi Szakkollégium, Szeged, 2001
A cserkészet. 90 éves a Magyar Cserkészszövetség. Sík Sándor, Teleki Pál, Arató László és más cserkészvezetők írásai; szerk. Arató László; Márton Áron, Bp., 2002
A kettős végtelen. Sík Sándor válogatott versei; vál. Rónay György; Ecclesia, Bp., 2003
Isten tenyerén. Sík Sándor-versek CD-melléklettel, Sinkovits Imre előadásában; szerk. Szigeti László; Új Ember, Bp., 2011 + CD
Virrasszatok! Versek és prózai írások az ifjúsághoz; vál., szerk. Rónay László; Éghajlat, Bp., 2012
Karácsonyi álom; vál., szerk. Hunyadi Csaba Zsolt; Lazi, Szeged, 2015
Kézen fogva vezet a Mester. Gondolatok konferenciabeszédeiből, 1947–1957. Gondolatgyűjtemény; összeáll. Kardos Klára; Szt. Gellért, Bp., 2018
Magyar Tudományos Akadémia levelező tagja 1946-tól
Magyar Irodalomtörténeti Társaság alelnöke 1949-től
Szent István Akadémia tagja 1919-től
Kisfaludy Társaság rendes tagja 1923-tól
Dugonics Társaság elnöke 1945–1952 között
Gödöllőn tiszteletére utcát neveztek el és a városban emléktáblája van.
Takó Edit, Sík Sándor munkássága: Bibliográfia, Szeged, 1995
Baróti Dezső, Sík Sándor, Bp., 1988
Mészáros István: Sik Sándor magyar cserkészpedagógiája; szerzői, Bp., 1988
Sík Sándor emlékezete születésének századik évfordulóján, szerk. Bihari József, Szentendre, 1989
Sík Sándor tanulmányok, szerk. Bihari József-Farkas Péter-Novák László, Szentendre, 1989
Mészáros István, Sík Sándor, a pedagógus, Bp., 1992
Páva István: „Magyarabb magyar” – Sík Sándor pedagógiája a „Fiatal Magyarság”-ban – Janus Pannonius Tudományegyetem, BTK Pedagógia Tanszék, Pécs, 1994. – Hozzáférés: 2013. május 11.
A százgyökerű szív: Levelek, naplók, visszaemlékezések Sík Sándor hagyatékából, szerk. Szabó János, Bp., 1993
Rónay László, Sík Sándor, Bp., 2000 (Kortársaink)
Tűz Tamás: Magányos virrasztó. Sík Sándor halálára. in: Angyal mondd ki csak félig, Oakville, 1974. 67-78. old.
Várnagy Elemér: „Emberebb ember” – Sík Sándor pedagógiája a „Fiatal Magyarság”-ban – Janus Pannonius Tudományegyetem, BTK Pedagógia Tanszék, Pécs, 1994 – Hozzáférés: 2013. május 11.
Tihanyi, Károly (1989. március 26.). „Diákszemmel – Diák szívvel”. Új Ember 45 (13), 6. o. (Hozzáférés ideje: 2020. január 29.)
Veres, Ildikó: Valóság és imagináció néhány hazai művészetelméletben. MAGYAR MŰVÉSZET: A MAGYAR MŰVÉSZETI AKADÉMIA ELMÉLETI FOLYÓIRATA VIII. : 1 pp. 82–87. , 6 p. (2020)
↑ 2. sz. BKG, a Budapesti Kegyesrendi Gimnázium cserkészcsapata
↑ I. sz. Magyar Irodalomtörténeti Tanszéknek nevezték el az addigi egyetlen magyar irodalomtörténeti tanszéket, amelyet a református Dézsi Lajos vezetett.
↑ Obbágy László: “KÖNYÖRGÖK, HALLGASSANAK A KÖLTŐKRE!” - Barangolás “delejtű embereink” nyomában
↑ a b c Sík Sándor szócikk. Kereszténydemokrácia Tudásbázis. barankovics.hu (Hozzáférés: 2015. ápr. 1.) arch
Szegedi egyetemi almanach : 1921–1995. I. köt. (1996) Szeged, Mészáros Rezső. Sík Sándor, 192. o. ISBN 963-482-037-9
A Wikimédia Commons tartalmaz Sík Sándor témájú médiaállományokat.
Szegedi Egyetemi Könyvtár arcképcsarnokában
Sík Sándor a PORT.hu-n (magyarul)
Magyar zsidó lexikon. Szerk. Ujvári Péter. Budapest: Magyar zsidó lexikon. 1929
Sík Sándor szócikk. Kereszténydemokrácia Tudásbázis, Barankovics István Alapítvány. barankovics.hu (Hozzáférés: 2015. ápr. 1.) arch
ISNI: 0000 0001 1069 9626
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Sík_Sándor&oldid=24528291”
Szent István Tudományos Akadémia tagjai
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2022. január 1., 14:31
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.