hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu nb hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu sk et hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en nl ar fr en az ku uz ru sv bg br hbs_lat ca en hbs_lat da de el eo es et eu fa fi fr fy lt he hi hbs_lat hy id es it ja sv ka kk ta ko it lt lv ru ms en mr ms ne ne nl nb nb pl pnb ps pt ro ru en hbs_lat en sl sq hbs_lat en sv ta te en th ceb tr fy ur uz fr vi zh zh fr zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2020. január 30.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
Ez a szócikk nem tünteti fel a független forrásokat, amelyeket felhasználtak a készítése során. Emiatt nem tudjuk közvetlenül ellenőrizni, hogy a szócikkben szereplő állítások helytállóak-e. Segíts megbízható forrásokat találni az állításokhoz! Lásd még: A Wikipédia nem az első közlés helye.
A közgazdaságtanban a beruházás fogalma alatt termelőeszköz előállítását vagy vásárlását (néha magát az előállított vagy vásárolt termelőeszközt is) értjük. A beruházás lényege tehát, hogy a gazdaság egy szereplője – többnyire, de nem minden esetben egy üzleti vállalkozás – olyan javakhoz jut, amelyek más javak termelését segítik elő. Ezért a beruházás – egy adott időszakra vizsgálva – nem más, mint egy vállalkozás tőkeállományának (vagyis a termelőeszközök állományának) növekedése.
Tágabb értelemben beruházásnak tekinthető a szellemi tőke „előállítása”, tehát az oktatási tevékenység is.
2 A beruházások szintje, mint a gazdaság jellemzője
5 A beruházás hatékonysága
6 A beruházás a számvitelben
Aszerint, hogy a beruházás milyen célokat szolgál, fix beruházásokat és készletberuházásokat különböztetünk meg. A készletberuházások tulajdonképpen a vállalkozási tevékenység fázisai között felhalmozott készleteket jelentik; ezeket egy későbbi időpontban felhasználják vagy értékesítik. A fix beruházások felhasználása inkább folyamatosan történik: ilyen lehet például egy termelő gép vagy egy gyárépület. A fix beruházások közé soroljuk a lakóingatlanok vásárlását is.
A reál GDP és a reálberuházás alakulása az Amerikai Egyesült Államokban, 1950 és 2000 között
Termelőképesség szerinti csoportosítás: Nem-termelő (improduktív) beruházások (Non-productive investment) → A beruházásoknak az a csoportja, amelyek elkészültük után a társadalom nem termelő szféráinak (egészségügy, oktatás, kultúra) működését szolgálják, termékek és szolgáltatások előállításában nem vesznek részt. Termelő-(produktív) beruházások A beruházásoknak az a csoportja, amelyek elkészültük után, mint termelő fizikai tőkejavak részt vesznek különböző termékek és szolgáltatások előállításában
A beruházások szintje, mint a gazdaság jellemzője[szerkesztés]
Ha összeadjuk egy adott időszakban végrehajtott összes beruházás értékét, a gazdaság fontos mutatószámát kapjuk. Gyakran használatos mutatószám még egy adott időszak (általában év) és az előző időszak beruházási színvonalának hányadosa, vagyis a beruházások üteme is (ezt többnyire százalékos formában fejezzük ki).
A beruházások szintjét az angol investment (beruházás) szó alapján nagy I-vel jelöljük. Ez egyben az aggregált kereslet összetevője, értéke tehát hatással van a GDP-re, a gazdasági szereplők jövedelmére is.
Fontos közgazdasági megállapítás, hogy a megtakarítások mértéke egybeesik a beruházások mértékével:
A beruházások szintjét mérhetjük bruttó vagy nettó módon. Előbbinél csak a gazdaságban meglévő tőkeállomány növekedését vesszük figyelembe; utóbbi viszont a bruttó beruházások és a tőke amortizációjának különbségeként adódik, így akár negatív is lehet. Az amortizálódott tőke helyettesítésére szolgáló beruházásokat néha pótló beruházásoknak is nevezzük.
Már John Maynard Keynes is megfigyelte, hogy a beruházások színvonala időben sokkal erősebben ingadozik, mint az aggregált kereslet más összetevői, például a fogyasztás, illetve maga a GDP (lásd a fenti ábrát). Keynes ezt azzal magyarázta, hogy a beruházások szintjére hatnak legerősebben a tőketulajdonosok – a potenciális beruházók – jövőre vonatkozó várakozásai, amik pedig gyakran pszichológiai tényezőktől függnek. Ha a tőketulajdonosok a gazdaság visszaesését tapasztalják, a tényleges csökkenésnél jóval nagyobb mértékben fogják vissza a beruházásaikat.
A beruházások szintjére a következő makrogazdasági tényezők vannak hatással:
a gazdasági szereplők jövedelme (egyenes arányban);
a kamatlábak (fordított arányban);
a tőke amortizációjának mértéke (egyenes arányban);
a termelőeszközök árszínvonala (egyenes arányban).
Ha a legutolsó tényezőt kiiktatjuk (olyan módon, hogy a termelőeszközök árát állandónak választjuk), reál beruházási színvonalról vagy egyszerűen reálberuházásról beszélünk.
Említettük, hogy a beruházások mértéke egy gazdaságban a GDP összetevője; ugyanakkor azt is megjegyeztük, hogy a GDP mint a gazdasági szereplők jövedelme hatással van a fogyasztásra és a beruházásra, amelyek újból visszahatnak a GDP-re. Egy egységnyi beruházás tehát összességében a jövedelemnek nem csupán egy egységnyi növekedését eredményezi. Az egységnyi beruházás hatására történő összes jövedelemnövekedést John Maynard Keynes óta beruházási multiplikátornak nevezzük.
Különbséget tehetünk a beruházási összeg szerint. Különleges figyelmet érdemelnek a megaprojektek. Megaprojekt alatt extra nagy méretű beruházást értünk. A megaprojekt nagy közfigyelmet kelt, mert lényegesen befolyásolja a közösségeket, a környezetet, és a költségvetést, összegük meghaladja az 1 milliárd US$ dollárt. Bent Flyvbjerg, az Oxfordi Egyetem Saïd Business School professzora szerint a megaprojektek globálisan a teljes GDP 8%-át teszik ki.
Megaprojekteknél nagy figyelmet kell szentelni a tervezéskori irreális optimizmus, és a tervezési tévedések/hibák elkerülésére.
Például közlekedési létesítmények (hidak, utak, vasút), erőművek, gátak, közösségi létesítmények, információs technológia terén fordulnak elő megaprojektek. Az infrastruktúra alapú gazdasági fejlődést serkentő megaprojektek készültek az 1930-as és 2008-as gazdasági válságok kapcsán. (Például a határkeresztező energetikai beruházások kivitelezésének 15 év az átlagos időtartama Európában. 2016-ig a 200 kiemelt európai energetikai infrastrukturális projektből 13 készült el. Korábban 2020-ig ezermilliárd euróra becsülték étéküket, amiből csak a villamosenergia átvitelre és gázvezetékekbe 200 milliárd eurót kellene befektetni.)
A tervezési hibák nem csak az idő túllépést eredményezik, hanem költség túllépést, és hasznon csökkenést is (Lovallo és Kahneman 2003). Bent Flyvbjerg a tapasztalatokból levont következtetése szerint létezik egy paradoxon: a megaprojekteknél 9/10-részben drágul a végösszeg a tervezetthez képest, ezt 70 év statisztikájával igazolta. Flyvbjerg javaslata szerint referenciaosztályokat és biztonsági szorzótényezőt alkalmazva kellene kiszámítani a beruházás végösszegét, számítva arra, hogy a projekt ára az előző 10-15 hasonló projekthez hasonlóan drágulni fog. Továbbá a nagy állami beruházásokra vonatkozó törvényeket szigorítani kellene.
A beruházás hatékonyságát a beruházással nyert jövedelem és a befektetett összeg viszonyából állapítják meg. Többféle jellemzővel érzékeltethetjük. A befektetésarányos megtérülés (ROI: return on investment) kifejezhető a következőképpen: bevétel - az eladott termékekkel kapcsolatos költségek) / az eladott termékekkel kapcsolatos költségek. A megtérülési idő (PR payback period) egy időtartam, ami szükséges ahhoz, hogy a beruházás kumulált nettó pénzáramainak összege éppen megegyezzen a kezdő befektetés összegével. A beruházás hatékonyságának lehetnek ezeken kívül más előírt/mért adatai is, kihat például a gazdasági növekedésre, a foglalkoztatásra és az innovációra is.
A beruházás a számvitelben[szerkesztés]
A Számviteli törvény 3. szakasz 4. bekezdése a következőképpen határozza meg a beruházás fogalmát:
„Tárgyi eszköz beszerzése, létesítése, saját vállalkozásban történő előállítása, a beszerzett tárgyi eszköz üzembe helyezése, rendeltetésszerű használatba vétele érdekében az üzembehelyezésig, a rendeltetésszerű használatbavételig végzett tevékenység (szállítás, vámkezelés, közvetítés, alapozás, üzembe helyezés, továbbá mindaz a tevékenység, amely a tárgyi eszköz beszerzéséhez hozzákapcsolható, ideértve a tervezést, az előkészítést, a lebonyolítást, a hiteligénybevételt, a biztosítást is); beruházás a meglévő tárgyi eszköz bővítését, rendeltetésének megváltoztatását, átalakítását, élettartamának, teljesítőképességének közvetlen növelését eredményező tevékenység is, az előbbiekben felsorolt, e tevékenységhez hozzákapcsolható egyéb tevékenységekkel együtt.”
A törvény előírja, hogy a vállalkozásoknak a beruházásokat a befektetett eszközök között kell nyilvántartaniuk. A beruházás a tárgyi eszköz aktiválásával (üzembe helyezésével) ér véget.
Bent Flyvbjerg: Megaproject Planning and Management (2014. május 31.)
Mérnök Újság 2016. május: Ösztönzik az energiaberuházásokat
Miért nőnek nagyprojekteknél a költségek? (német)
Miért nagyobbak a megaprojekt költségei a vártnál? (angol)
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Beruházás&oldid=22214330”
Forrással nem rendelkező lapok
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2020. január 30., 04:15
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.