hu et hu hu hu hu hu et hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en cs de hu hu fi hu hu hu hu hu hu hu hu hu fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu sv hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu eo hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. augusztus 11.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
1869. április 26. (49 évesen)
A Wikimédia Commons tartalmaz Sümeghy Ferenc témájú médiaállományokat.
Lovászi és szentmargitai Sümeghy Ferenc Imre (Söjtör, Zala vármegye, 1819. október 19. – Söjtör, Zala vármegye, 1869. április 26.) Zala vármegyei jogász, földbirtokos, politikus, főszolgabíró, a Deák-párt országgyűlési képviselője, a "Zalavármegyei Gazdasági Egyesület" tagja.[1] A lovászi és szentmargitai Sümeghy család utolsó férfi tagja.
A lovászi és szentmargithai Sümeghy család címere
Lovászi és szentmargitai Sümeghy Ferenc országgyűlési képviselő, földbirtokos
A Zala vármegyei nemesi származású, lovászi és szentmargitai Sümeghy család sarja. Édesapja lovászi és szentmargitai Sümeghy József (1757–1832), zalai alispán, királyi tanácsos, táblabíró, söjtöri földbirtokos. Édesanyja Málits Rozália (1791–1851) volt. Sümeghy Ferenc igen késői gyerek, édesapja 62 éves volt, amikor a második felesége világra hozta őt. Ferenc alig 13 éves korában vesztette el az édesapját. Apai nagyszülei Sümeghy Ferenc, táblabíró, földbirtokos és pókafalvi Póka Marianna (1728–1797) voltak. Keresztszülei szenttamási Bertalan Tamás (1787–1827), táblabíró, földbirtokos és neje, nagymádi és várbogyai Bogyay Anna Mária (1790–1833), voltak. Bátyja lovászi és szentmargitai Sümeghy Mihály (1793–1848 után?) táblabíró, konzervatív politikus a reformkori Zalában, jogász, birtokos volt. Unokatestvérei nagynénje, boldogfai Farkas János zalai főjegyzőné lovászi és szentmargitai Sümeghy Judit (1754–1820) úrnő révén, boldogfai Farkas János Nepomuk (1774–1847), táblabíró, Zala vármegye helyettes alispánja és öccse, boldogfai Farkas Ferenc (1779–1844), jogász, táblabíró voltak. Egyik sógora felsőeőri Bertha Ignác (1780–1847), Vas vármegye alispánja, táblabíró, földbirtokos, akinek a neje lovászi és szentmargitai Sümeghy Judit Marianna (1791–1880) úrnő; a másik sógora Kerkapoly Mór (1821–1888) jogász, 1848-as szabadságharc őrnagy, országgyűlési képviselő, földbirtokos, a "Zalavármegyei Gazdasági Egyesület" tagja, akinek a hitvese lovászi és szentmargitai Sümeghy Mária (1823–1903) asszony volt.[2]
Sümeghy Ferenc Nagykanizsán járt gimnáziumba, később Szombathelyen bölcsészet hallgató volt, majd 1838-ban végezte a jogi tanulmányait a Győri Királyi Jogakadémián.[3] Hamarosan a kapornaki járás alszolgabírája lett (annak a választókerületnek, és járásnak is, Nagykanizsa volt a székhelye). 1841. augusztus 2. és 1844. június 10. között a kapornaki járás alszolgabírája,[4] majd 1844. június 10. és 1849. október 31. között, ugyanannak a járásnak a főszolgabírája lett.[5]
A császárhű édesapja ellenére, Sümeghy Ferenc liberális érzelmű volt: a reformkorban és főleg az 1848-as szabadságharcban, fontos szerepet töltött be Zalában. 1845-ben önkéntes adózást vállalt, a következő évben meggyőződéses ellenzékiként jellemezték. Közeli barátságot ápolt a szintén söjtöri születésű kehidai Deák Ferenccel, akinek a politikai eszmeit nagyban támogatta.[6] A már nehezen tűrhető abszolutizmus alatt, ő volt az első a megyegyűlésen, aki kijelentette, hogy nem volt hajlandó tovább szolgálni. 1848. július 6-án a kapornaki járásból, Sümeghy Ferenc főszolgabíró vezetésével, 1200 nemzetőr érkezett Nagykanizsára, és onnan Muraközbe küldték tovább őket.[7] 1848. május elején, az egyik jó barátja, nemes Tomassich József (1821–1876), zágrábi ügyvéd, a horvát radikális párttól menekülve, a söjtöri birtokán lakott egy ideig (Tomassich Józsefnek a fia Tomassich Miklós a majdani horvát bán volt).
A szabadságharc leverése után nem fordított hátat a politikának, tovább vállalt közszerepet Deák Ferenc mellett, és Zalában továbbra is az egyik leglelkesebb támogatója volt a "Haza Bölcse" politikai reformjainak. A szabadságharc után, Bogyay Lajos megyefőnöksége alatt, 1859-től 1860-ig nem vállalt állást. 1861-ben Sümeghy Ferenc a Felirati Párt Nagykanizsa első kormánypárti képviselője lett, később, 1865-ben és 1869-ben a Deák-párt kanizsai országgyűlési képviselője lett. A vármegye gazdasági életében mindig tekintélyes és tevékeny szerepet játszott a "Zalavármegyei Gazdasági Egyesület", amely 1861. március 5-én alakult a vármegye közgazdasági életében nagy és értékes működést kifejtett és köztiszteletben álló nyírlaki Tarányi-Oszterhuber József elnöklete alatt. Sümeghy Ferenc tevékeny szerepett töltött be az 1860-as évek első felében az akkoriban virágzó vármegyei közéletben is: előbb a Zala vármegyei nemesi pénztár jegyzője, majd a Zalavármegyei gazdasági egyesület szakosztályi elnöke lett. Az 1869-ei kanizsai választás lezajlott, mégis pótválasztás elrendelésére került sor. A március 22-én megválasztott Sümeghy Ferenc ugyanis 1869. április 26-án tüdőszélhűdés következtében meghalt Söjtörön.[8]
1869. április 19-ére volt a nap kitűzve, melyen Nagykanizsán Sümeghy Ferencet ünnepélyesen fogadják, azonban az előtte való nap neje által irt levelet vettek az ottaniak, melyben értesültek beteg állapotáról. Az ünnepély tehát elmaradt; ez alkalommal irt politikai programiját, azaz utolsó művét és kéziratát bírva, ahelyett, hogy ő mondotta volna el, iránti kegyeletből minden változtatás és kommentár nélkül egész terjedelmében közölték a Zala-Somogy közlöny 1869. május elseji kiadásában. Kijelentette például azt, hogy: "Hogy szabadsagharczunk uj stádiumba lépett, melyben alkotmányunkat nem idegen hatalom, hanem a nemzet demoralisatiojára törekvő bel ellenség veszélyézteti inkább, arról mindenkit meggyőzhettek a befejezett képviselő választásoknál észlelhetett szenvedélyes izgatások. A törvényhozás előtt álló ezen uj, s az előbbinél a nemzet értelmiségének jó akaró támogatósára van mindenek fölött szükségünk; mert alkotmányos szabadságunk drága életét a választók bizalmából a törvényhozás asztala körül tanácskozó orvosok csak ugy menthetik meg; ha a nemzeti lét, — vagy nem lét veszélyes crisisinek lefolyása alatt kezet fogva virrasztunk a nehéz beteg ápolásával foglalkozó nemzeti értelmiség hivatásszerű köteleségét bőven teljesítve az orvosok és gyógymód iránti bizalmat éleszti, és a gyógyszerek rendes alkalmazásáról gondoskodva biztosítja hatásukat." Azt is fejezte ki, hogy:"Minő állást foglalok én el az alkotmányos kiegyezési alap megvédésénél azt ugy hiszem mondanom sem kell; mert a védelem kötelességét az alkotásboni következetes részvét, és tisztelt választóimnak ez újabbi irányomban ujabbi nyilvánított bizalma szabják előmbe." Valamint azt is, hogy: "A szellemi miveltség, és anyagi jólét a szabadság legbiztosabb támaszai, alkotmányos szabadságunk biztosításának ezen két tényezőjét teljes áldozat készséggel gyámolitni, s virágzásra emelni hazafiúi törekvésein elsőbbjének tekintem."[9] Róla az újságban pedig úgy emlékeztek, hogy: "A visszaemlékezés bizonyára édesen melengető, mert nem mindennapias örömbuborék volt az élet tengerén, hanem tiszta gyöngy népbizalom drága koszorújából."
Az 1897-es mezőgazdasági összeírásban özvegy lovászi és szentmargitai Sümeghy Ferencné séllyei Séllyey Magdolna asszonyság jómódú zalai köznemesi birtokosnak számított: pontosan 1391 kataszteri holddal rendelkezett Söjtörön, 196 szarvasmarhája, 45 lova, 125 sertése, és 1452 juha volt.[10] Sümeghy Ferenc volt a család utolsó férfi tagja, majd lányaival végleg kihalt a Sümeghy család. Söjtörön körülbelül 1200 kataszteri holdat birtokolt, a Sümeghy leánytestvérek halála után, leszármazottjai osztották meg a földet: Csertánné 600 kh-as, Farkasné 596 katasztrális holdnyi birtokrészt szerzett.[11]
1848. április 30-án vette feleségül Söjtörön séllyei Séllyey Magdolna Rozália Mária Krisztina (*Nemesszer, 1822. március 7. –†Söjtör, 1901. november 23.) kisasszonyt,[12] akinek a szülei séllyei Séllyey Elek (1788–1850) zalai alispán, földbirtokos és nemes Csertán Rozália (1794-1855) voltak. Az apai nagyszülei séllyei Séllyey János, táblabíró, alszolgabíró, földbirtokos, és komori Bedekovich Magdolna voltak.[13] Az anyai nagyszülei nemes Csertán Károly (1768-1832),[14] táblabíró, a kapornaki járás főszolgabírája, földbirtokos és nemes Vargha Rozália (1775-1848) voltak.[15][16] A Séllyey család földbirtokos lett Söjtörön a 18. század elején, amikor Sümeghy Ferencné Séllyey Magdolna ősapja, Séllyey István, berényi tiszttartó, földbirtokos feleségül vette a petrikeresztúri Patay családnak a sarját, petrikeresztúri Patay Judit kisasszonyt, akinek a szülei idősebb Patay István (fl. 1697–1724), teskándi, söjtöri és tófeji földbirtokos, esküdt, és bánszegi Bán Erzsébet (1656–1736) voltak. Az esküvői tanuk Tarányi-Oszterhuber József (1792–1869), táblabíró, földbirtokos, és séllyei Séllyey László (1817–1886), földbirtokos, a muraközi járás főszolgabírája voltak. Sümeghy Ferenc és Séllyey Magdolna házasságából született:
Sümeghy Mária Karolina Rozália (*Söjtör, 1849. május 16. –†Söjtör, 1885. szeptember 9.), aki hajadonként hunyt el.[17]
Sümeghy Magdolna Emília (*Söjtör, 1855. április 9. –†Alsóbagod, 1929. október 16.). Férje, nemes Csertán Károly Imre (*Nemesapáti, Zala vármegye, 1845. október 27. –†Alsóbagod, Zala vármegye, 1919. május 25.), jogász, 20 évig Zala vármegye alispánja, földbirtokos, a Zalamegyei nemesi és alapítványi választmány tagja, a "Zalamegyei Gazdasági Egyesület" tagja.
Sümeghy Rozália (*Söjtör, 1857. december 19. –†Felsőbagod, 1924. március 27.). Férje, boldogfai Farkas József (*Alsóbagod, Zala vármegye, 1857. január 28. –†Söjtör, Zala megye, 1951. október 17.), politikus, jogász, földbirtokos, a Katolikus Néppárt országgyűlési képviselője, Zala vármegyei közigazgatási bizottságának a tagja, a Zala megyei nemesi pénztár gondnoka, a "Zalavármegyei Gazdasági Egyesület"nek a tagja, a legitimizmus.
A korai halála után, a felesége, Séllyey Magdolna, egy ösztöndíjat alapított, amely évente egy gyerek teljes költségét fedezte a nagykanizsai piaristák főgimnáziumánál. Ez a Sümeghy Ferencz-féle ösztöndíj több évtizedig volt érvényben.[18]
↑ familysearch.org Sümeghy Ferenc halála - Söjtör
↑ familysearch.org Kerkapoly Mór gyászjelentése
↑ Zalai történeti tanulmányok - Zalai gyűjtemény 67. (Zalaegerszeg, 2009) Tanulmányok és források. Zala megye történetéből Kiss Zsuzsanna: Zalai diákok a Győri Királyi Jogakadémián. 1800-1848
↑ Molnár András: Zala megye archontológiája 1138-2000. Zalai Gyűjtemény 50. Zalaegerszeg, 2000. 277. o.
↑ Molnár András: Zala megye archontológiája 1138-2000. Zalai Gyűjtemény 50. Zalaegerszeg, 2000. 267. o.
↑ Zalamegye, 1892 (11.évfolyam, 27-52. szám)1892-11-27 / 48. szám
↑ Dr. Aradi Péter: A Dráva-vidék védelmének szervezése 1848 nyarán. Somogyi Almanach 16-17. Kaposvár 1972.I. Őrvonal létesítése a Dráva-vidéken 1848 júniusában és júliusának első felében
↑ Bilkei Irén: Közlemények Zala megye közgyűjteményeinek kutatásaiból 1987. Zalai Gyűjtemény 26. Zalaegerszeg, 1987.
↑ Zala-Somogy közlönyben 1869. május 1.
↑ A Magyar Korona országainak mezőgazdasági statisztikája II. Gazdacímtár (1897) Söjtör
↑ Boldogfai Farkas Ákos András. A Sümeghy család (lovászi és szentmargitai). (In: Szerk: Gudenus János József. Nobilitas 2018. XIV. Évfolyam. Budapest. 186.o.)
↑ familysearch.org Sümeghy Ferencné Séllyey Magolda gyászjelentése
↑ Boldogfai Farkas Ákos András. A Csertán család. (In: Szerk: Gudenus János József. Nobilitas 2019. XV. Évfolyam. Budapest.)
↑ familysearch.org idősebb Csertán Károly táblabíró halála Nemesszer (In: Szent-Péterúr) - boldogfai Farkas Ákos András adattárából
↑ familysearch.org Csertán Károlyné Varga Rozália halála Gelse - boldogfai Farkas Ákos András adattárából
↑ Boldogfai Farkas Ákos András. A Csertán család. (In: Szerk: Gudenus János József. Nobilitas 2019. XV. Évfolyam. Budapest.)
↑ familysearch.org - Sümeghy Mária gyászjelentése
↑ Kegyes tanítórendi katolikus gimnázium, Nagykanizsa, 1876. 31. o.
Sablon:Magyar vezetők az 1848–49-es forradalom és szabadságharc idején
Magyar vezetők az 1848–49-es forradalom és szabadságharc idején
Batthyány Lajos ·  Szemere Bertalan
Aulich Lajos ·  Batthyány Kázmér ·  Csány László ·  Deák Ferenc ·  Duschek Ferenc ·  Eötvös József ·  Esterházy Pál Antal ·  Görgei Artúr ·  Horváth Mihály ·  Klauzál Gábor ·  Mészáros Lázár ·  Szemere Bertalan ·  Széchenyi István ·  Vukovics Sebő
Ábrányi Emil, id. ·  Almásy Pál ·  Berzenczey László ·  Bezerédj István ·  Beöthy Ödön ·  Csernovics Péter ·  Csernátony Lajos ·  Csertán Sándor · Csillagh Lajos ·  Deák Ferenc ·  Dedinszky József ·  Fejérváry Miklós ·  Gáspár András ·  Gorove István ·  Hajnik Pál ·  Házmán Ferenc ·  Irányi Dániel ·  Janitsáry Szilárd ·  Kovács Lajos ·  Mikó Imre ·  Nemeskéri Kiss Miklós ·  Nyáry Pál ·  Palóczy László ·  Pulszky Ferenc ·  Sárosi Gyula ·  Séllyey Elek ·  Sümeghy Ferenc ·  Szacsvay Imre ·  Széchenyi István ·  Táncsics Mihály ·  Tolnay Károly ·  Újházy László ·  Varga Ferenc (honvéd) ·  Zichy Ödön
Bem József ·  Henryk Dembiński ·  Görgei Artúr ·  Hrabovszky János ·  Kiss Ernő ·  Mészáros Lázár ·  Móga János ·  Vetter Antal
Aulich Lajos ·  Bakonyi Sándor ·  Baldacci Manó ·  Blagoevich Imre ·  Czetz János ·  Csuha Antal ·  Damjanich János ·  Dessewffy Arisztid ·  Friedrich Eder ·  Esterházy Sándor ·  Fackh József ·  Gál Sándor ·  Gáspár András ·  Guyon Richárd ·  Gyulai Gaál Miklós ·  Kiss Pál ·  Klapka György ·  Kmety György ·  Knezić Károly ·  Lahner György ·  Lázár György ·  Leiningen-Westerburg Károly ·  Lenkey János ·  Majthényi István ·  Nagysándor József ·  Perczel Mór ·  Pigeti Ágost ·  Poeltenberg Ernő ·  Répásy Mihály ·  Schweidel József ·  Török Ignác ·  Vécsey Károly ·  Józef Wysocki ·  Johann Zahn
Amsberg György ·  Asbóth Lajos ·  Aschermann Ferenc ·  Asztalos Sándor ·  Bánffy János ·  Bangya János ·  Bátori-Schulcz Bódog ·  Bayer József Ágost ·  Bene Lajos ·  Beniczky Lajos ·  Berzsenyi Lénárd ·  Bethlen Gergely ·  Csapó Vilmos ·  Csutak Kálmán ·  Dobay József ·  Dunyov István ·  Földváry Károly ·  Forró Elek ·  Gál László ·  Hadik Ágoston ·  Ivánka Imre ·  Kollmann József ·  Korponay János ·  Peter Giron ·  Horváth János ·  Hrabovszky György ·  Inczédy László ·  Kazinczy Lajos ·  Kosztolányi Mór ·  Lázár Vilmos ·  Lukács Dénes ·  Makk József ·  Máriássy János ·  Mesterházy István ·  Mikes Kelemen ·  Nemeskéri Kiss Miklós ·  Németh János ·  Ormai Norbert ·  Perczel Miklós ·  Schneider Antal ·  Szathmáry Mihály · Stein Miksa ·  Teleki Sándor ·  Tóth Ágoston Rafael ·  Władisław Zamoyski
Asbóth Sándor ·  Balogh János ·  Flór Ferenc ·  Josef Fockner · Johann May ·  Görgey Kornél ·  Ihász Dániel ·  Katona Miklós ·  Mihálóczy Károly ·  Pongrácz László ·  Prágay János ·  Hadik Ágoston ·  Maderspach Ferenc ·  Mieczysław Woroniecki ·  Rosty István
Albert Anzelm ·  Almásy Ernő ·  Baróthy László ·  Bauer Lajos ·  Bethlen Miklós (újságíró) ·  Csemegi Károly ·  Csomortányi Lajos ·  Csúzy Pál, ifj. ·  Dedinszky Antal ·  Dembinski Tivadar ·  Fiala János ·  Figyelmessy Fülöp ·  Fornet Kornél ·  Gerster Antal ·  Hollán Ernő ·  Kabos Károly ·  Keményffy József · Kerkapoly Mór · Kompolti ·  Kovács István ·  Mednyánszky László ·  Nemegyei Bódog ·  Németh Albert ·  Noszlopy Gáspár ·  Ordódy Kálmán ·  Schoepf Albin ·  Utassy Károly ·  Waagner Gusztáv ·
Ács Gedeon ·  Balatoni Farkas János ·  Baróthy Zoltán ·  Báthory Ignác ·  Bulyovszky János ·  Chandory Viktor ·  Cseh Imre ·  Csemegi Ignác  ·  Csillagh László ·  Czigány Bertalan · Deák Lajos ·  Dedinszky Károly ·  Duka Tivadar ·  Esterházy Miguel ·  Fráter Alajos ·  Gállfy-Gállik András ·  Görgey István ·  Hertelendy Kálmán ·  Hollán Hugó ·  Hubay Gusztáv ·  Kalapsza János ·  Kappner Ignác ·  Kerkapoly Tivadar ·  Kinizsi István ·  Kiss Gusztáv ·  Komáromy György ·  László Károly ·  Mészáros Imre ·  Mihalotzy Géza ·  Molnár Márton ·  Nagy József · Németh József ·  Giuseppe Paganini ·  Podharádszky Károly ·  Pomucz György ·  Radnich Imre ·  Radnich János ·  Reményfi János ·  Rőzsényi Farkas ·  Szende Béla  · Vándor József ·  Zeyk Albert ·  Zeyk Domokos ·  Zeyk Ferenc ·  Zeyk László ·  Karol Gustaw d’Abancourt de Franqueville ·  Nedeczky István ·  Skublics István ·  Török Lajos
Adamovich Ádám ·  Debreczenyi Ignác ·  Fiáth Pompejus ·  Grossinger Károly ·  Janitsáry Szilárd ·  Jekelfalussy Sándor ·  Kiss Antal ·  Koppány Gyula ·  Kozlay Jenő ·  Lebstück Mária ·  Rombauer Gyula Róbert ·  Ruttkay Károly ·  Semsey Kálmán ·  Semsey Károly ·  Skublics Gyula ·  Szabó Ignác ·  Szalatnay Márk ·  Számwald Gyula ·  Szladovits Ferenc · Toplányi Sándor ·  Utassy Frigyes György ·  Vékey Antal ·  Vöneki Lajos ·  Vértesy János ·  Wolf József ·  Xántus János ·  Zágonyi Károly ·
Apáthy István ·  Csermelyi József ·  Décsy Ede ·  Elekes József ·  Gaál Sándor ·  Grechenek György ·  Gruber Fülöp ·  Hillebrandt Hugó ·  Kovács Gusztáv ·  Ludwigh Elek ·  Mándy Károly ·  Menyhárt G. János ·  Pokorny Antal ·  Püspöky Grácián ·  Radnich István ·  Rosti Pál ·  Svastits Benő ·  Szigethy Csehi Miklós ·  Takács Ferenc
Politikaportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Sümeghy_Ferenc&oldid=25169450”
Az 1848–49-es forradalom és szabadságharc fontosabb alakjai
Országgyűlési képviselők (Felirati Párt)
Országgyűlési képviselők (Deák Párt)
Győri Királyi Jogakadémia hallgatói
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2022. augusztus 11., 06:52
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.