hu hu hu hu hu hu hu it hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu it hu fr it hu hu hu hu hu hu hu hu hu fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu it hu hu hu hu hu hbs_lat it en de hu hu hu en en pt fr de hu hu eo it it de sk hu hu pt it de hu hu hu it it de hu hu hu en hu hu en hu da en it it de da hu en en it it de hu hu en en hu hu eo it it de hu hu en it it de hu hu en en hu en en it hu de en en hu hu en it it en hu hu en it it de hu hu hu en en it it de hu hu en pt hbs_lat de hu hu eo it it en hu hu eo en hu hu en it it en hu hu cs en it it en hu hu th en it it en hu hu jbo es it it en hu hu en ru it it en hu hu de en pt it en hu hu de en pt it en hu hu jbo es hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu it hu it it it it ro it en en hu hu hu en cs de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu fr ru en de en ru ru hu sk hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en ar ru ca hbs_lat cy de el eo es fi fr lt he hy id it ja ka ko it fr ms nl nb pl pms pt ru jbo en sl hbs_lat sv tr fy fr vi zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2021. július 17. 3 változtatás vár ellenőrzésre.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
Palazzo Madama, a Szenátus épülete
Senate of the Kingdom of Italy
A Senato della Repubblica weboldala
A Wikimédia Commons tartalmaz Senato della Repubblica témájú médiaállományokat.
Az Il Senato della Repubblica (magyarul: A Köztársaság Szenátusa) vagy Szenátus az olaszországi törvényhozás felsőházaként működik, a Képviselőházzal együtt teszik ki az olasz parlamentet.
Az olasz alkotmány szerint a Szenátus tagjait regionális választókörzetekből és a külföldi képviseletek választókörzeteiből választják meg. A Szenátusban 315 szenátori mandátum van, melyből 309 mandátum a régiók és 6 mandátum a külképviseletek jelöltjeiből áll össze. Minden tartománynak az Olasz Alkotmány 57. cikkelye szerint legalább 7 szenátort kell megválasztania, kivéve Molise és Valle d'Aosta tartományokat, akik 2 illetve egy szenátort küldenek.[1][2]
A szenátorok a parlamenti ciklus végével választhatók meg emellett a Szenátusban vannak örökös szenátorok (senatore di vita) és nyugalmazott örökös köztársasági elnöki szenátor (senatore di diritto e a vita).
3 A szenátus választási rendszere
4 Örökös szenátori tisztség
5.1 Szenátus elnökei 1948 óta
6.3 Bizottságok és végrehajtó testületek
7 A szenátus elnökének megválasztása
A Szenátus Rómában a Palazzo Madama épületében működik 1871 óta, amikor az újonnan létrejött állam, az Olasz Királyság fővárosát Firenzéből Rómába helyezték át. Akkor a Senato del Regno (A Királyság Szenátusa) néven működött. Jelenlegi neve 1948 óta használatos, amióta Olaszország államformája köztársaság.[3]
A Szenátus összetétele 2018-ban
5 Csillag Mozgalom (95)
Északi Liga-Szárd Akció Párt (63)
Forza Italia- Közép Uniója (54)
Olaszország Fivérei - Nemzeti Szövetség (18)
A szenátus választási rendszere[szerkesztés]
Az Olasz Alkotmány 57. cikkelye szerint regionális alapokon és a külképviseletek választókerületeiből választanak szenátorokat.[4] Az 58. cikkely szerint a szenátorokat az általános választójog alapján csak 25. élet évüket betöltött választók választhatják meg, szenátornak megválasztható, aki elmúlt 40 éves.[5]
Az Alkotmány előírja, hogy az adott régió lakosságának számaránya szerint kell meghatározni a megválasztandó szenátorok számát. Az alkotmány régiónként legalább 7 szenátor megválasztását szabja meg, kivétel ez alól Molise és Valle d’Aosta. A külképviseleti választókerületnek 6 szenátort kell megválasztani.
Az Olasz Köztársaság első választási törvénye szerint a Camera dei deputati mellett a szenátusban is a mandátumokat az arányosság elve alapján osztották ki.
Nyugalmazott örökös köztársaság elnöki szenátor (senatore di diritto e a vita): Az Olasz Alkotmány 59. cikkelye szerint minden volt Olasz Köztársasági elnök megválasztható erre a tisztségre az elnöki mandátumuk lejárta után.[6]
Örökös szenátor (senatore di vita): Az Olasz Alkotmány 59. cikkelye szerint minden köztársasági elnök hivatali ideje alatt csak 5 olasz állampolgárnak adhat örökös szenátori tisztséget. Ennek az öt állampolgárnak a hazai társadalmi, tudományos, művészeti és irodalmi élet legelismertebb és legnagyobb méltóságai közül kell kikerülnie. A jelenlegi gyakorlat szerint nem szokás 5-nél több embernek ezt a tisztséget egy hivatali idő alatt adni.[6]
Az elnöki tisztséget jelenleg Elisabetta Casellati[7] tölti be.
Szenátus elnökei 1948 óta[szerkesztés]
(Mandátumát halála miatt nem töltötte ki)
(Mandátumát halála miatt nem töltötte ki)
(Köztársasági elnöknek választották meg)
Az Elnöki Tanács a Szenátus adminisztratív vezetése. A tanácsot a szenátus elnöke vezeti, az ő munkáját segítik:
főtitkár (neki nincsen szavazati joga).
Három szenátori háznagy felügyeli a vezetés megfelelő működését, a protokollt, a rendfenntartást, a Szenátus üléseinek biztonságát, a Szenátus költségvetését mindezt a Szenátus elnökének utasításának megfelelően.[8]
Bizottságok és végrehajtó testületek[szerkesztés]
A 17. parlamenti ciklusban az alábbi bizottságok működnek:[9]
3. Külügyi, emigrációs bizottság
6. Pénz és kincstárügyi bizottság
7. Közoktatási, kulturális javak bizottsága
8. Közfoglalkoztatási és kommunikációs bizottság
9. Mezőgazdasági és élelmiszerügyi bizottság
10. Ipari, kereskedelmi és turizmus bizottság
11. Munkaügyi és szociális biztonsági bizottság
13. Környezetvédelmi, természeti értékek bizottsága
14. európai uniós politikai bizottság
3 végrehajtó bizottság működik:[10]
Választási és parlamenti bizottság
Könyvtárért és történelmi archívumért felelős bizottság
A szenátus elnökének megválasztása[szerkesztés]
Az új parlamenti ciklusok kezdetével a legidősebb szenátor lesz az ideiglenes elnök. Az új elnök megválasztásáig a 6 legfiatalabb szenátor a titkárok utasításainak megfelelően dolgozik.
Az elnök megválasztása legfeljebb négy fordulós titkos szavazásokon lehetséges, amely két különböző napon történik meg.
Az első két szavazáson a leendő elnöknek meg kell szerezni a szavazatok abszolút többségét. A következő fordulóban a jelenlevő szenátorok többsége szükséges a megválasztáshoz. Ha így sem tudják megválasztani, akkor az utolsó fordulóban a két legtöbb szavazatot elért jelölt közül a többséget szerző szenátor választható meg. Döntetlen esetén az idősebb szenátort választják meg.[11]
Ez a szócikk részben vagy egészben a Senato della Repubblica című olasz Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
↑ Archivált másolat. [2016. november 24-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2016. november 23.)
↑ a b https://www.senato.it/1025?sezione=126&articolo_numero_articolo=59
↑ Archivált másolat. [2013. március 20-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2016. november 23.)
Európai Unió: Európai Parlament
Albánia: Nemzetgyűlés ·  Andorra: Völgyek Általános Tanácsa ·  Ausztria: Parlament (Nemzeti Tanács, Szövetségi Tanács) ·  Belgium: Képviselőház, Szenátus ·  Bosznia-Hercegovina: Képviselőház, Népek Háza ·  Bulgária: Nemzetgyűlés ·  Ciprus: Képviselőház ·  Csehország: Képviselőház, Szenátus ·  Dánia: Folketing ·  Egyesült Királyság: Parlament (Képviselőház, Lordok Háza) ·  Észtország: Riigikogu ·  Fehéroroszország: Képviselőház, Köztársasági Tanács ·  Finnország: Parlament ·  Franciaország: Parlament (Nemzetgyűlés, Szenátus) ·  Görögország: Parlament ·  Grúzia: Parlament ·  Hollandia: Staten-Generaal (Képviselőház, Szenátus) ·  Horvátország: Szábor ·  Izland: Alþingi ·  Írország: Oireachtas (Dáil, Szenátus) ·  Lengyelország: Szejm, Szenátus ·  Lettország: Saeima ·  Liechtenstein: Landtag ·  Litvánia: Seimas ·  Luxemburg: Képviselőház ·  Macedónia: Parlament ·  Magyarország: Országgyűlés ·  Málta: Képviselőház ·  Moldova: Parlament ·  Monaco: Nemzeti Tanács ·  Montenegró: Parlament ·  Németország: Bundestag, Bundesrat ·  Norvégia: Storting ·  Olaszország: Parlament (Képviselőház, Szenátus) ·  Oroszország: Szövetségi Gyűlés (Állami Duma, Szövetségi Tanács) ·  Portugália: Köztársasági Gyűlés ·  Románia: Képviselőház, Szenátus ·  San Marino: Általános Nagytanács ·  Spanyolország: Cortes Generales (Képviselőház, Szenátus) ·  Svédország: Riksdag ·  Svájc: Szövetségi Gyűlés (Nemzeti Tanács, Államtanács) ·  Szerbia: Nemzetgyűlés ·  Szlovákia: Nemzeti Tanács ·  Szlovénia: Nemzetgyűlés, Nemzeti Tanács ·  Ukrajna: Legfelsőbb Tanács ·  Vatikán: (nincs)
Autonóm és tengerentúli területek
Åland: Lagting ·  Észak-Írország: Stormont ·  Feröer: Løgting ·  Gibraltár: Parlament ·  Guernsey: States of Guernsey ·  Man: Tynwald (House of Keys, Legislative Council) ·  Jersey: States of Jersey ·  Skócia: Skót parlament ·  Wales: Walesi parlament
Észak-Ciprus: Köztársasági Gyűlés  ·  Koszovó: Parlament ·  Transznisztria: Legfelsőbb Tanács
ISNI: 0000 0001 2292 0244
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Szenátus_(Olaszország)&oldid=24039796”
Hibás fájlhivatkozásokat tartalmazó szócikkek
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2021. július 17., 11:30
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.