fr fr hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu id de pt hu fr hu hu hu hu hu pt hu en cs it hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu de hu oc hu en hu fr hu es hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en cs de hu en hu en pt hu fr en hu hu hu en hu en hu hu id hu hu hu hu ro hu hu fr is hu hu en fr hu fr hu hu pt ceb hu eml ro hu hu hu hu hu pt hu hu ceb hu hu pl ro hu fr ro hu en hu fr hu hu cs hu en ro it hu hu fr hu ceb hu hu nl en hu en hu hu hu fr hu fr hu fr sv hu en de ceb ro ro jv fr hu hu hu hu hu en hu id it en hu hu hu hu hu id en hu ceb ga ro ro pl en pt hu hu hu hu ro ro hu hu sk hu hu fr hu hu hu ro de hu fr en is hu hu hu ceb hu hu en fr hu sk hu cs hu ro fr hu hu hu tr hu de pt ro hbs_lat en ro ceb hbs_lat hbs_lat ro hu hu fr hu de hu pt ro ro it ro it de ro hu pl eml hu ro es ro cs fr nl es sk hu en ceb hu hu pms fr hu ro hu fr ro eo pt tr hu hu es fr hu hu ceb hu tr ceb hu hu cs hu tr hu ro ro id hu sk hbs_lat ceb ro ceb hu hu ro pl ro es sk fr hu ro fr fr fr hu fr hu hu hu hu fr fr fr hu hu fr ro hu hu ro hu hu fr en la es ro fr hu fr fr hu hu sk cs ro fr hu fr fr ro en hu tr en hu hu ceb hu eo ro hu es hu en it ro hu ca ro ro nb ro en it es fr ro ceb hu hu ro ro pl nb hu ceb hu is en hu hu fr hbs_lat hu ceb hu ceb hu hu hu hu hbs_lat nl es sk hu ro ceb hu en cs de hu en hu hu en hu hu hu hu hu pl hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu fr hu fr hu hu hu hu es fr tr hu hu hu fr hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu fr hu hu hu hu en hu en hu fr fr hu hu hu hu hu hu hu pl hu fr hu hu hu hu es hu cs hu sv eo hu hu hu hu en hu en en hu en hu en hu fr fr hu hu hu nl hu de en ru hu hu sk hu hu hu fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en cv ku ca id hbs_lat de eo es et fa fi fr hy id it ja ka ko ms ms nl pl pt ro ru hbs_lat hbs_lat sv en fy vi zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. július 17.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
é. sz. 46° 43′ 12″, k. h. 25° 35′ 24″46.72, 25.59Koordináták: é. sz. 46° 43′ 12″, k. h. 25° 35′ 24″46.72, 25.59
A Wikimédia Commons tartalmaz Gyergyószentmiklós témájú médiaállományokat.
Gyergyószentmiklós (románul: Gheorgheni, németül: Niklasmarkt) város Romániában; Hargita megye harmadik legnépesebb városa, az egykori Gyergyószék központja. A várost északkelet-kelet felől Neamț megye, délkelet felől Balánbánya, déli, nyugati és északi irányból pedig Gyergyóújfalu, Gyergyócsomafalva, Gyergyóalfalu és Gyergyószárhegy határolja.
Ünnepnapja december 6-a, Szent Miklós napja.
A város Csíkszeredától 59 km-re északnyugatra a Békény-patak hordalékkúpján, a Gyergyói-medence keleti szélén fekszik. Délről Tekerőpatak, nyugatról Alfalu, északnyugat felől Szárhegy öleli körül. Kelet felől a Magas-Bükk és Pongrác-tető (1257 m), északon a Piricske-tető (1545 m) határolja.[3]
A 12-es országút kapcsolja össze Csíkszeredával (62 km) és Maroshévízzel (42 km a vasútállomás). Parajd (65 km) felől az 1287 m magas Bucsin-tetőn átvezető 13B műúton, Székelyudvarhely (65 km) felől a Libán-tetőn keresztülvágó 138-as megyei úton közelíthető meg. Gyilkostó (a központból 29 km) felé a 12C műút vezet. A 24 km hosszú „gyergyói körút” útvonala Gyergyószentmiklós – Gyergyóalfalu – Gyergyócsomafalva – Gyergyóújfalu – Kilyénfalva – Tekerőpatak – Gyergyószentmiklós. A székely körvasúton Csíkszereda, illetve Maroshévíz felől közelíthető meg.
Románia egyik leghidegebb éghajlatú városa, évente átlagosan több mint 160 fagyos nappal.
A település nevének eredetét illetően nincs egyetértés. A név utótagját Szent Miklósnak szentelt templomáról kapta, a gyergyó szó eredete viszont vitatott. Egyesek azt állítják, hogy a magyar gurog (= görög) ige folyamatos alakja, ebből lett a görgő, majd gyergyó, mások a György folyó nevéből (Gyergyjó) származtatják. Egy másik hagyomány azt tartja, hogy a területre legelőször betelepedők felkiáltásából (Jer! Jó!) ered. Talán a legkézenfekvőbb magyarázat az, amely Szent György nevéből eredezteti. Eszerint az ide telepedők Szent Györgyről nevezték el településüket, amely később a latin nyelvű oklevelekben és pápai dézsmajegyzékekben latinosan a Georgius helyett (hibásan) mint Georgio vagy Gyorgio jelent meg, és a köznyelvben az idők során Gyergyóvá alakult.[4]
Külön érdekesség a település-névadási axióma iránymutatása, miszerint a templomi címünnepek jelzik a települések alapítóinak egyházi hovatartozását. Mivel a „Gyergyó” előtag etimológiájának helyes levezetése a görög jelzőből logikusabb mint a gurog-görög igéből, Szent Miklós pedig a bizánci egyház védőszentje, kézenfekvő azt következtetni, hogy a település neve Árpád-kori bizánci szertartású templom titulusában gyökerezik. Ez akkor is igaz, ha a „Gyergyó” előtag a Szent György (Hagios Georgios kappadókiai – tehát keleti)  katonaszent nevéből eredne, hiszen az Árpád-korban a latin szertartásúak nem választottak keleti szentet a templom patrónusának.[5]
A helység írásos dokumentumok szerint 1332-ben már áll. Az első település a Békény-lokán volt, de a Magasbükk alatti teraszon is kerültek elő bronzkori leletek, amelyek arról vallanak, hogy e vidéket már 3000 évvel ezelőtt is lakták. Az 1562-es nagy székely felkelés után Gyergyószentmiklós lakosainak jórésze a Lázár-grófok jobbágya lesz, így szerepel 1567-ben 10 szabad székely telek mellett 78 jobbágycsalád, amely csak 1599-ben válthatta meg magát. 1607-ben vásártartási jogot kapott. 1637-ben jelentős számú örmény telepedik le itt, akik 1687-ben saját szertartásuk megtartásával egyesültek a római katolikus egyházzal. A Moldáviából áttelepült örmények jelentős csoportja erősíti a helység kereskedelmét és indítja el a városiasodását. Az itt letelepedett örmények a 18-19. század folyamán sz erősödő moldvai kapcsolatok elmélyítésében is szerepet játszanak. 1661-ben Ali basa dúlja fel a helységet. 1716-ban a tatárok dúlták fel. 1719-ben pestis pusztított. 1808-ban hatalmas tűzvész pusztította, melyben 700 ház hamvadt el. A 19. századra a környék kereskedelmi központja lesz, az akkor korszerűnek számított faipar kialakulásával Gyergyószentmiklóson számbelileg egyre több ipari dolgozó jelenik meg, majd a század 70-es éveitől megjelennek a gyárak is. A század végére kialakul a mai városközpont. 1907-ben város lett. 1944-ben leégett a Felszeg.
Itt született Salamon Ernő, a megyének népszerű költője. Az ő nevét viseli a Gimnáziuma amely 1908-ban nyílt meg, épülete 1915-re lett kész, előtte a költő mellszobra, Izsák Márton alkotása segít emlékét felidézni. 1910-ben 8905 lakosából 8549 magyar, 155 román és 115 német volt. A trianoni békeszerződésig Csík vármegye Gyergyószentmiklósi járásának központja volt. 1940 szeptemberében a második bécsi döntés következtében újra Magyarországhoz került, de 1944-ben a szovjet hadsereg visszafoglalta. 2002-ben 20 018 lakosából 17 524 magyar, 2161 román, 305 cigány és 7 német volt. 2006-ban szavazás alapján municípium lett.
Gyergyószentmiklós szíve, az egykori Piactér ma Szabadság tér néven Erdély egyik legszebben parkosított kisvárosi főtere. Mai képe a 19-20. század fordulóján alakult ki, amikor emeletes épületeket húztak a helyi kézművesek kezdetleges házainak helyére. Ezek egyike ma a városi kórház, egy másik a bíróság.
A református templomot (Szabadság tér 25.) 1895–99 között építették. Ehhez Szathmári István ditrói főgondnok ajándékozott telket a város főterén. A templomot 1899 októberében Bartók György püspök szentelte föl. (A reformátusok a városban diaszpórában voltak és vannak. Borbáth Pál csíkszeredai református lelkész szervező munkája eredményeként a 19. században indult meg az egyházközség élete. 1899-ben a református gyülekezet 200 tagot számlált. A Gyergyói-medencében 1992-ben a reformátusok száma közel 1650 fő volt, közülük 1397-en éltek Gyergyószentmiklóson; 1999 novemberében 1394-en.)
Gyergyó fiúszék székháza a piac közelében, a bírósági épület helyén volt.
Képzőművészeti műemlék épületek a Szabadság téren: 1-11, 13, 15, 17-19, 22, 23, 16, 30. sz. házak.
A római katolikus templom (Márton Áron u. 9-11.) 1753–57 között épült az 1629-ben kibővített régi gótikus templom (1498) helyén. A plébánia 1758-ban épült.
Bővebben: Gyergyószentmiklósi római katolikus templom
A templom szomszédjában a volt Páli Szent Vince női apácazárda és leányiskola (Fogarasy Leánynevelő Intézet), ahol színjátszást, táncot és zenét tanítottak. A zárdát 1876-ban szentelte föl Fogarasy Mihály püspök. Az épületben ma állami iskola működik.
A templom közelében áll Fogarasy Mihály erdélyi püspök szobra.
Egykori örmény családok barokk stílusú, műemlék házai: Márton Áron u. 10, 12, 14. sz.:
Kopacz-ház: a Kopacz család építtette az 1800-as évek elején;
Bocsánczy-ház: 1733-ban épült, értékes eleme az 1841-es évszámmal ellátott ablakrács, a kovácsmesterség remekműve;
Kövér-ház az 1810-es tűzvész után épült. Lakói állatkereskedők voltak. A kaput címerük díszítette.
Ugyancsak műemlék a 17-18. században épült Czárán-ház (Márton Áron u. 7.).
A Mezőgazdasági Iskolaközpont épülete 1785–1790 között épült.
A gyergyószentmiklósi örmény katolikus templom (Örménytemplom u. 1.) 1730 és 1734 között épült egy 1650 körüli kőkápolna felhasználásával. 1748-ban fallal és kerek tornyokkal erősítették meg, plébániája 1769-ben épült. A barokk épület a város északkeleti részén, a Gyilkostó felé vezető út jobb oldalán áll.
Az örmény katolikus plébánia épülete (Örménytemplom u. 4.) ugyancsak műemlék, a 19. században épült. Görög Joachim pap idejében (1908) az alábbi jelmondatot vésték a portára: „Salutis causa nemini clausa” (A lelki üdv e háza, senki előtt sincs zárva).
Bővebben: Gyergyószentmiklósi örmény katolikus templom
Az 1770 és 1778 között épített Vertán-ház volt egykor az I. székely gyalogezred parancsnoki központja, ma a Tarisznyás Márton Múzeum van benne.
A 29. sz. ház fakapuját 1885-ben készítette Máthé Imre faragómester.
közepén Szent Miklós szobra áll,
keleti sarkán pedig egy faragott kopjafa, Maradunk! felirattal.
A Kossuth Lajos utca és a Testvériség sugárút (Bulevardul Frǎției) közötti kis parkban három szobor áll:
A park Kossuth Lajos utca felőli végén 1997 májusában állították fel Kossuth Lajos egész alakos szobrát, Miholcsa József marosvásárhelyi szobrászművész alkotását.
A park másik végében van Petőfi Sándor emlékműve.
A kettő között páros kopjafa emlékeztet a szabadságharcra. A két kopjafát összekapcsoló táblácskán az 1848-as és az 1992-es évszám olvasható.
A „kommunista időszak” kényszermunkásainak ásót formázó emlékműve a Kárpát utcában (Strada Carpați) áll.
A Maros szálló közelében, vascsövekből hegesztett és kékre festett művet alkotója valószínűleg nem mászókának, hanem „térplasztikának” szánta.Ennek a helyén ma már egy parkot létesítettek, és egy Orbán Balázs szobrot állítottak.
Faragott kopjafa a Szabadság tér keleti sarkán
Az 1848–49-es forradalom és szabadságharc emlékműve
A „kommunista időszak” kényszermunkásainak ásót formázó emlékműve
Térplasztika a Maros szállóhoz közel
Ortodox temploma 1929 és 1937 között épült.
A zsinagóga emléket állít a holokauszt több mint 1000 áldozatának.
A város egyik legújabb egyházi épülete a Szent István templom és plébánia. A rendkívül modern stílusú épületegyüttest 2008. augusztus 20-án este Szent István király Ereklyéinek Átvitele Tiszteletére szentelte fel Jakubinyi György érsek és Tamás József püspök.[6]
A várostól északra az 1087 m magas Csobot-hegyen egy magyar és egy örmény katolikus Szent Anna-kápolna áll. Az egyik a 13. században épült (később barokkosították), a másikat az 1700-as években a pestisjárvány után emelték.
Az iskolaépület 1783-ban lett készen.
Határában a Belkény és a Várpatak összefolyásánál sziklacsúcson láthatók Hiripné, később Both várának romjai. Eredete nem ismert. A 14. század elején a vár romjainak felhasználásával helyén várkastély épült, mely a 17. század végén a Both család birtoka lett. A Rákóczi-szabadságharc alatt a császáriak lerombolták, azóta pusztul. Közepén 1933-ban épült fel egy kis kápolna.
A város nevezetessége a Csíky-kert, amely 16 hektáros arborétum. 1884 és 1910 között dr. Csíky Dénes ügyvéd telepítette.
A külvárosban, a Békény utca 77. szám alatt található a ma is működő és látogatható egy, a 19. században épült vízimalom.
Felszeg, a város keleti része, amely a római katolikus templomtól keletre helyezkedik el, lakóházak és a város katonaságának kaszárnyája található itt.
Központ és Főtér, az előbbi magában foglalja az utóbbit és annak környékét, a látnivalók nagy része, valamint az intézmények többsége itt található.
A Központtól északra található a Temető-telep, ahol a város temetője és sok lakóház található.
Hóvirág-telep, a város délkeleti része, itt szintén lakóházak találhatók, valamint nagy kaszálók.
Piactér, itt található a város piaca, valamint itt irányítódik el a teherautó-forgalom. Lakóházak és intézmények alkotják, egészen a város nyugati részében elhelyezkedő vasútállomásig tart.
Virág- és Bucsin-negyed, ezek tömbháznegyedek, szintén a vasútállomásig tartanak.
Az ipari városrész a vasútállomástól nyugatra található, egy kissé nyújtott negyed, gyárak, irodák és áruház is található itt.
A hagyományosan örmények lakta városrész neve Várszeg, ez ma a város szerves része. Az örmény családok házai a Márton Áron utcában láthatók.
Emlékmű a város temetőjében
A város legismertebb sportegyesülete a Progym jégkorongcsapat.
1740: Ákontz-Kövér István, mechitarista szerzetes, cimzetes érsek, a velencei rendház főapátja
1800: Fogarasy Mihály erdélyi püspök
1809: Földváry Károly 48-as honvédezredes az itáliai magyar légió parancsnoka és Földvári Sándor 48-as honvédezredes
1879: Vákár Péter Arthur diplomata, lapkiadó, közíró, magyar királyi kormánytanácsos
1881: Lázár István író, költő, forgatókönyvíró
1896: Imets Béla író, szerkesztő
1899: Karácsony János festőművész
1908: Vákár Tibor grafikus, festőművész
1908: Lengyel Zoltán örmény katolikus apostoli kormányzó
1909: Balás Gábor író, műfordító, jogtörténész, a Székelykör megalapítója
1910: Czimbalmos László pedagógus és természettudományi író
1912: Salamon Ernő költő
1915. január 15. Dr. Kónya István ügyvéd, a Szoboszlay Aladár vezette mozgalom résztvevője, 1958-ban végezték ki Temesváron vagy Aradon.
1924. január 2. Török István - színművész
1926: Bálint Erzsébet Kostyákné zenetanár, művészeti író
1926: Kónya István muzeológus, természettudományi szakíró
1936: Jánosi Béla fizikus, fizikai szakíró
1939: Kercsó Attila orvos, költő
1944: Burján Emil szobrászművész (A képen látható Szt. Miklós szobor az ő alkotása)
1945: Molnár Endre olimpiai bajnok vízilabdázó, 2006-tól a város díszpolgára
1954: Nagy Vilmos számítástechnikai szakíró
1955: Béres Katalin Erzsébet festőművésznő
1955: Gál Éva Emese grafikusművész, költőnő
1964: Portik Péter festőművész
1974: Borboly Csaba erdélyi magyar politikus, a Hargita Megyei Önkormányzat elnöke
1976: Dr. Sáska Zoltán Attila jogász, költő, az Ifjúsági Kereszténydemokrata Szövetség (IKSZ) alapítója, külügyi titkára, országos alelnöke, parlamenti titkár; a Magyar Atlanti Tanács tagja; a felsőegerszegi római katolikus templom oltárképének festője
1990: Bagossy Norbert, a Bagossy Brothers Company énekese
1958 Vladimir Kato grafikus, kepzomuvesz Vladimir kato[7]
Joó Rózsi (Makó, 1900 - Gyergyószentmiklós, 1979) színésznő
Itt nevelkedett és itt lett Románia kiemelkedő egyénisége szertornában Marius Urzicã olimpiai bajnok, háromszoros Európa- és háromszoros világbajnok (vezetőedzője: Ferencz József).
Gyönös Károly vegyészmérnök, egyetemi tanár. Itt nevelkedett és tanult.
Budapest XVII. kerülete, Magyarország
Budapest V. kerülete, Magyarország
↑ a b Populaţia stabilă pe judeţe, municipii, oraşe şi localităti componenete la RPL_2011 (román nyelven). Nemzeti Statisztikai Intézet. (Hozzáférés: 2014. február 4.)
↑ Varga E. Árpád: Erdély etnikai és felekezeti statisztikái a népszámlálási adatok alapján, 1852–2011: Hargita megye. adatbank.ro
↑ Váradi Péter Pál - Lőwey Lilla: Erdély. Székelyföld. Gyergyó és vidéke. Budapest: Codex Print, 1997.
↑ Kölönte Béla: Gyergyó története. Gyergyószentmiklós: Mark Hause kiadó és nyomda, 2002.
↑ B. Dombi Attila: AZ ISTENANYA GYERGYÓI KÖNNYEI – http://dominiummarianum.webs.com/gyergyiknnyezszz.htm Archiválva 2021. január 28-i dátummal a Wayback Machine-ben
↑ A hét plébániája: Gyergyószentmiklós - Szent István. www.mariaradio.ro (Hozzáférés: 2021. feb. 18.)
↑ erdelyi ki kicsoda 2000
Képek Gyergyószentmiklósról a www.erdely-szep.hu honlapon
Szent Miklós Napok 2007- Program Gyergyószentmiklós, 2007. december 5-9.
Fény TV: Gyergyószentmiklós (Gheorgheni, Niklasmarkt)
Fogarasy Mihály Műszaki Líceum
Gyergyószentmiklós magyar irodalmi élete
Municípiumok, városok és községek
Gyimesfelsőlok (Lunca de Sus)
Gyimesközéplok (Lunca de Jos)
Kászonaltíz (Plăieșii de Jos)
Municípiumok, városok és községek településrészekkel
Gyimesfelsőlok (Lunca de Sus)
Gyimesközéplok (Lunca de Jos)
Antalokpataka (Valea lui Antaloc)
Kászonaltíz (Plăieșii de Jos)
Kászonfeltíz (Plăieșii de Sus)
Pálpataka (Valea lui Pavel)
Alsósófalva (Ocna de Jos)
Felsősófalva (Ocna de Sus)
Erdély-portál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Gyergyószentmiklós&oldid=25105341”
Wikidata koordinátákat használó lapok
Minden szócikk halott külső hivatkozásokkal
Szócikkek halott külső hivatkozásokkal 2018 novemberéből
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2022. július 17., 07:01
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.