hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu cs hu hu hu hu hu cs hu hu de hu da fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu el hu hu hu hu hu en hu hu en hu hu hu en hu hu hu el el el hu hu hu hu hu es en hu hu hu hu hu hbs_lat cs hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
Zsozef Jakovlevics Kotyin – Wikipédia
Zsozef Jakovlevics Kotyin (orosz betűkkel: Жoзeф ЯkoBлeBич KoTиH; Pavlograd, ma: Pavlohrad Ukrajnában, 1908. március 10. – Leningrád, 1979. november 21.) szovjet harckocsitervező, a leningrádi Kirov Gyár (Kirovszkij Zavod) főkonstruktőre, a második világháború alatt a harckocsigyártásért felelős népbiztosság helyettes vezetője, 1968–1979 között hadiipari miniszterhelyettes volt. Számos ismert szovjet harckocsi tervezése fűződik a nevéhez.
1979. november 21. (71 évesen)
Az 1941–1945-ös Nagy Honvédő Háborúban Németország Fölött Aratott Győzelemért érdemérem
Honvédő Háború Érdemrend I. fokozata
Order of Suvorov, 2nd class
Munka Vörös Zászló érdemrendje
Medal "For Battle Merit"
emlékérem az 1941–1945-ös Nagy Honvédő Háborúban való bátor részvételért
emlékérem a Szovjetunió Hadserege veteránjainak
Merited Engineering Scientist of the RSFSR
Munka Vörös Zászló érdemrendje
Munka Vörös Zászló érdemrendje
Military academy of strategic rocket forces
A Wikimédia Commons tartalmaz Zsozef Jakovlevics Kotyin témájú médiaállományokat.
1932-ben végzett a Dzerzsinszkij Katonai Műszaki Akadémián. 1937-ben nevezték ki a Kirov Gépgyár főkonstruktőrének (az SZKB–2 tervezőiroda vezetőjének). 1939-ben tervezte meg az első szovjet nehézharckocsikat, az SZMK és a KV (Kliment Vorosilov) típusokat. A második világháború alatt is nehézharckocsik, illetve az azok bázisán épített önjáró lövegek és egyéb harcjárművek fejlesztésével foglalkozott. Vezetésével tervezték 1942-ben a KV–8 és KV–1SZ, majd 1943-ban az ISZ–1 (Ioszif Sztálin) és ISZ–2 nehézharckocsikat. Kotyin nevéhez kötődik több nehéz alvázra épülő önjáró löveg, mint az SZU–152, ISZU–152 és az ISZU–122 megalkotása. A második világháború idején nem csak tervezőként dolgozott, hanem a harckocsigyártás megszervezése terén is tevékenykedett népbiztos-helyettesként. 1945 után a harckocsik mellett traktorokat is tervezett, de Kotyin volt a főkonstruktőre a PT–76 úszó harckocsinak, illetve az ennek alvázán alapuló harcjárműveknek.
1968-tól miniszter-helyettesként irányította a hadiipart, tervezői tevékenységet ekkor már nem végzett. 1972-től a szovjet védelmi minisztérium tudományos-műszaki tanácsának is tagja lett. Munkásságáért négyszer kapott Sztálin-díjat, 1941-ben pedig a Szocialista Munka Hőse kitüntetést is megkapta. Az SZKP-nak 1932-től volt tagja. Később párttisztségeket is betöltött, 1946–1950, majd 1966–1970 között a Szovjetunió Legfelsőbb Tanácsának a képviselője volt.
Vojenno-promislennij Kompleksz – Enciklopegyija, II. kötet, Vojennij Parad, Moszkva, 2008, ISBN 978-5-902975-18-2, p. 455.
N. Sz. Popov, M. V. Asik, I. V. Bah, B. A. Dobrjakov, L. M. Dmitrijeva, O. K. Iljin, V. I. Petrov: Konsztruktor bojevih masin, Lenizdat, Leningrád, 1988, ISBN 5-289-00102-6
Életrajza a Cseljabinszk-enciklopédia oldalán
A második világháború portálja
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Zsozef_Jakovlevics_Kotyin&oldid=23961252”
Utoljára szerkesztve 2021. június 16., 13:14-kor
A lap utolsó módosítása: 2021. június 16., 13:14
A lap szövege CC BY-SA 3.0 alatt érhető el, ha nincs külön jelölve.