hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu en hu hu de hu sk jv hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en ar bo ca hbs_lat da de el es fi fr hbs_lat id it ja ms nl nb pl pt ru sk tr fy hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2019. november 27.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
A dobfék a gépjárművek kerekeire szerelt fékdobok sima felületére, dörzsbetéttel burkolt fékpofák feszítésével való hatás elérése. A gépjárművek fékszerkezeteinek feladatai:
lassításkor, lejtőn lefelé menet a jármű fékezése – mozgási energia súrlódási energiává (hővé), nyomási energiává (motorfék) alakítása,
megálláskor, álló helyzetben a jármű rögzítése.
A fékezés kinematikája: a jármű kinematikai (mozgási) energiájának átalakítása súrlódás révén hővé.
1 A fékfajták csoportosítása
2 A dobfék működése
A súrlódó elem szerint:
A fékdob együtt forog a kerékkel, a fékpofák álló tárcsára vannak szerelve. A fék munkahenger olajnyomása a fékpofákat nekifeszíti a fékdobnak és a keletkező súrlódó erő fékezi azt. A fékdobokat általában öntik; készülhetnek kettős fémöntéssel alumínium-ötvözetből öntöttvas gyűrűvel. Öntvények anyagaként gömbgrafitos öntöttvasat vagy temperöntvényt alkalmaznak. A hűtőbordával rendelkezők nagyobb szilárdságúak és jobb hőelvezetők.
A fékpofák acéllemezből sajtolással és hegesztéssel, illetve alumíniumötvözetből öntéssel készülnek.
A súrlódóbetétek műanyagból /pl. duroplaszt/, acél-sárgaréz fémszálakból, vagy grafit-cellulózból készülnek. Rögzítésük a fékpofához szegecseléssel (sárgaréz, alumínium, vörösréz), vagy ragasztással történik.
A dobfék előnye: a zárt térben elhelyezkedő fékpofák szennyeződése, kopása kicsi ezért hosszabb élettartamúak. Hátránya: a zárt tér miatt rossz a hűtés, ezért korlátozott a terhelhetősége.
Alkalmazása: haszongépjárműveken, személykocsik hátulsó tengelyén.
Üzemi nyomása: 25-50 bar
szimplex → egy munkahenger két dugattyúval
duplex → két munkahenger egy-egy dugattyúval
duo-duplex → két munkahenger két-két dugattyúval
Mechanikus fékrendszereknél a fékdobban elhelyezett fékpofákat rudazat vagy drótkötél mechanikus úton feszíti szét. A fékpedál lenyomásakor a fékkulcs a fékrúdon és a fékkaron keresztül elmozdul és a fékpofákat szétfeszíti. A fékpedál visszaengedésével a rugó a fékkulcsot, illetve a fékpedált visszahúzza, ezzel a fékhatás megszűnik. Az ismertetett fékberendezést egyszerűsége és megbízhatósága miatt a mai motorkerékpároknál is alkalmazzák.
A gépkocsiknál a nehézséget az okozza, hogy a négy fékberendezésnek egyenlő hatással kell működnie. Emellett a kerekek - a rugózás miatt - lengő mozgást végeznek, s ez a rudazat működését, esetleg a rudazat elmozdulásának hosszát a lengés mértékében károsan befolyásolja. További nehézség a fékberendezések kopása, a rudak vagy a drótkötelek nyúlása, deformálódása, mely miatt a fékberendezés beállítása állandóan változik. E hátrányos tulajdonságok miatt ma már csak rögzítőfékként használják.
Surányi Endre:Gépjárműszerkezet 221. o. - 241. o. (Budapest, 1981)
Eberhard Preusch: Így gondozd a Trabantodat 119. o. - 127. o. (Budapest, 1973)
Trabant 601 kezelési útmutató 17.; 63. o. (Lipcse, 1975)
A Wikimédia Commons tartalmaz Dobfék témájú médiaállományokat.
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Dobfék&oldid=21977352”
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2019. november 27., 03:06
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.