hu hu hu hu hu hu hu hu ar hu hu hu hu hu hu hu nl hu hu hu hu hu en hu hu hu zh hu hu hu en hu nl es hu hu hu ms hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu es id fr fr hu hu pl pl hu hu hu es eo eo pl en pl hu hu en en en hu ru hu pl hu hu hu hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en ar fr arz ca mzn hbs_lat cy de eo es eu fa fi fr it lt hbs_lat hy id it ja ko it ml nl nb pl pt ro ru hbs_lat en sk sl hbs_lat sv hu ceb tr fy zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
Káld katolikus egyház – Wikipédia
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2021. február 8.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
A káld katolikus egyház (más néven: babiloni káld egyház arabul: الكنيسة الكلدانية, al-kanīsä 'l-kaldāniyyä) egy autonóm keleti katolikus egyház, mely elfogadja vezetőjéül a római pápát. Hívei elsősorban az asszírok (szírek) közül kerülnek ki. Az egyháznak nincs közvetlen kapcsolata az új-babilóniai kháld néppel; a nevet a 15. században vették fel.
2 A káld katolikus egyház pátriárkái
A nesztoriánusokból áttért katolikusok története 1445-ben kezdődött, amikor a Cipruson élő nesztoriánusok és maroniták csatlakoztak a római katolikus egyházhoz. Rájuk alkalmazta először a katolikus egyház a "káld", "káldeus" nevet, ami azonban ebben az összefüggésben csak annyit jelentett: arámi-szír nyelvű. [3]
1552-ben az asszír keleti egyházban szakadás következett be. Az egyházszakadást a Rabban Hormizd monostor (Alqos) elöljárói méltóságának betöltése körüli viszály váltotta ki. VI. Mar Simun asszír keleti pátriárka halála után az elhunyt elődjének unokaöccse, VII. Mar Simun ellen, akit nagybátyja – a szokásoknak megfelelően – felruházott a metropolita méltósággal, és akit annak halála után sietve megválasztottak pátriárkának, fellázadt a monostor egyik szerzetese, Mar Juhanan Hanna Szulaqa Dbeth Ballo, és néhány társa őt, a lázadót választotta meg apátnak, a legitimitás hangsúlyozása végett Mar Simun Jokhannan Szulaqa néven. Azt az egyházjogi akadályt azonban, hogy a papi szentséget csak magasabb rangú egyházi személy szolgáltathatja ki, VI. Mar Simun pátriárka halála után nem tudták elhárítani. A Moszulba éppen abban az időben megérkező ferencesek készségesen felajánlották segítségüket: Szulaqa mellé álltak, és elküldték Jeruzsálembe, majd onnan Rómába. Ott maga III. Gyula pápa fogadta, és átadta neki a palliumot, pátriárkai méltósága jelvényét. A pápa kinevezte az "egyesült káldeus egyház" pátriárkájának, és "az asszír nemzet, Moszul és Assur pátriárkája" címet adta neki (1553). Rómából – a biztonság kedvéért, megingását elhárítandó – két dominikánus szerzetes kísérőt, tanácsadót is kapott maga mellé. VIII. Mar Simun Jokhannan Szulaqa néven uralkodott (1553-1555), székhelye Diyarbekir volt (ma: Törökország).[3]
A Rómától független nesztoriánusok, Alqos székhellyel, megtartották az "asszír" nevet. Pátriárkáik, akik VII. Mar Simun irányzatát követték, de a szakadár uniatáktól való megkülönböztetés végett mind a Mar Elijja nevet vették fel, egy idő után úgy próbálták elgáncsolni a vetélytárs irányzatot, hogy maguk is kapcsolatot kerestek Rómával. Többször is kapcsolatba léptek a katolikus egyházzal (1666, 1670, 1737), végül is az unió 1778-ban vált hivatalossá. Ezzel az a furcsa helyzet alakult, hogy két, egymással rivális csoport volt elismerve Róma által. Róma megvárta az időközben újra létrehozott diyarbekti pátriárkai vonal pátriárkájának halálát, s csak azután ismerte el az alqosi uniaták vezetőjének pátriárkai méltóságát.
A helyzet változott az Mar Simun Jokhannan Szulaqa vonalát követő uniata irányzatban, mivel X. Simun pátriárka (1600-1638) felmondta az uniót Rómával, és Diyarbakırből Qocsaniszba helyezte át székhelyét. A hívek egy kisebb része azonban Diyaberkirben maradt, részükre Róma új pátriárkát nevezett ki 1681-ben I. Mar Joszip személyében. Ez a pátriárkai vonal 1828-ban ért véget V. Joszip pátriárka halálával. Ekkor a diyarbekiri uniata egyház hívei az alqosi uniata pátriárka alá lettek rendelve, így egyesítve a két katolikus csoportot. Ez a mai Káld Katolikus Egyház, központja később Alqosból Bagdadba helyeződött, ahol mind a mai napig található.[4]
A káld katolikus egyház pátriárkái[szerkesztés]
Jukhannan Szulaqa 1553-1555 – 1535-ben csatlakozott Rómához
IV. Audisu Jukhannan 1555-1570
IX. Simun Denkha 1580-1600
X. Simun 1600-1638 – szakított Rómával, visszatért az asszír keleti egyházba
I. Joszep 1681-1696 – új kinevezés Róma által, miután X. Simun függetlenné vált
V. Joszep 1781-1828 – pátriárkai dinasztia kihalt
XII. Elijja Isajov 1778-1804 – 1778-ban csatlakozott Rómához
VIII. Jukhannan Elijja Hormizd 1804-1838
VI. Joszze Audo 1848-1878
XIV. (XIII.) Szliwa Abuljonan 1879-1894
V. Audisu Khajjat 1895-1899
VI. Joszep Emmanuel Thoma 1900-1947
VII. Joszep Ghanima 1947-1958
II. Paul Csajkho 1958-1989
I. Rafael Bit Dawid 1989-2003
Louis Raphael Sako 2013–
↑ a b gcatholic.org Babylon
↑ Ronald Roberson: The Eastern Catholic Churches 2017. Catholic Near East Welfare Association. [2015. szeptember 23-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2017. december 1.) Information sourced from Annuario Pontificio 2010 edition
↑ a b Komoróczy, 2014.11.30.
↑ Patriarchs of the Church of the East and the establishment of the Chaldean Church. [2007. november 7-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2007. május 16.)
↑ gcatholic.org Babylon:  Chaldean Patriarchal See of Babylon. gcatholic.org. (Hozzáférés: 2014. július 18.)
↑ Komoróczy, 2014.11.30.: Komoróczy Géza: Az asszír nemzet. hebraisztika.hu, 2005. május 27. [2014. december 5-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. november 30.)
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Káld_katolikus_egyház&oldid=23534211”
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2021. február 8., 16:31
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.