hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hbs_lat hu de hu hu hu hu hu en hu hu en hu hu fr hu oc hu hu hu de hu oc hu fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en cs de hu en hu en hu hu fr ru de en hu hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en nl ar en az bg bn hbs_lat ca hbs_lat da de el eo es et eu fa fi fr lt he hbs_lat id it ja ko lb lt ml mr ms nl nb nb pl pt ro ru en sk sl sv ta th tr fy vi he da zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. január 31.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
Ez a szócikk nem tünteti fel a független forrásokat, amelyeket felhasználtak a készítése során. Emiatt nem tudjuk közvetlenül ellenőrizni, hogy a szócikkben szereplő állítások helytállóak-e. Segíts megbízható forrásokat találni az állításokhoz! Lásd még: A Wikipédia nem az első közlés helye.
A Columbia utolsó felszállása (STS–107)
1981. április 12. – 1981. április 14.
2003. január 16. – 2003. február 1.
A Columbia (NASA Orbiter jelzése: OV-102) az első amerikai űrrepülőgép, és az első újra felhasználható űreszköz, amelyet a világűrben kipróbáltak.
Első repülésére 1981. április 12-én (éppen Gagarin űrrepülésének huszadik évfordulóján) került sor, két űrhajóssal a fedélzetén. Nevét a Boston alapú Columbia Rediviva (közismert nevén: a Columbia) naszádról kapta, amelynek kapitánya Robert Gray volt, aki az 1790-es években fedezte fel a Csendes-óceáni Északnyugat régió között elterülő államokat, az első amerikai hajó amely körülhajózta a világot. Ezzel az űrrepülőgéppel indították 1999 nyarán a Chandra röntgentávcsövet. A Columbia vitte fel először a Spacelab laboratórium modult 1983 novemberében (STS–9), 1996 novembere és decembere között hajtotta végre a Space Shuttle történetének leghosszabb repülését, amely 17 napig és 15 óráig tartott.(STS–80). Valamint a Hubble űrtávcső negyedik javítását végezte el 2002 márciusában (STS–109).
2003. február 1-jén a Földre való visszatérés közben (STS–107), hét űrhajóssal a fedélzetén megsemmisült. (Lásd Columbia-katasztrófa).
A baleset független kivizsgálása után, a NASA úgy döntött, hogy visszavonul az űrrepülőgép flottával. 2010-ben támogatták a Constellation programot és az emberes űrrepülésre tervezett Orion űrhajót, azonban Obama elnök 2010. október 11-én aláírta a NASA törvény engedélyezését, amely hivatalosan is Constellation program végét jelentette.
A Columbiát 1975-ben kezdték el építeni a Rockwell International (korábban a North American Aviation amely ma a Boeing Észak-Amerikában) vállalatnál. A fő összeszerelő létesítmény Los Angeles külvárosában, Palmdale-ben volt. Az űrrepülőgép 1979. március 25-én érkezett meg a Kennedy Űrközpontba, hogy felkészítsék az első indítására. 1981. március 19-én a Columbia földi tesztjének előkészítése során két munkás halt meg. Első útjának (STS–1) parancsnoka John Young volt, aki korábban részt vett Gemini és az Apollo programban, valamint a kilencedik ember, aki 1972-ben a Holdon járt. A másik űrhajós Robert Crippen, akit eredetileg az Amerikai Légierő Emberes Földkörüli Laboratórium (Manned Orbiting Laboratory (MOL) űrhajó repüléséhez választottak ki.
A Columbia sikeresen elindult 1981. április 12-én az első emberes űrrepülés 20. évfordulójának alkalmából (Vosztok–1). 1981. április 14-én tért vissza, miután 37-szer kerülte meg a Földet, a lészállást a kiszáradt tavak mellett található Edwards légitámaszponton hajtotta végre. A Columbia további három tesztrepülést hajtott végre, amiben az űrrepülőgép teljesítményét vizsgálták. 1982. november 11-én hajtották végre az első operatív küldetést, melyben először volt négy tagú legénység (STS–5). Ez után csatlakozott a Challenger, amely a következő három űrsiklóküldetést hajtotta végre, míg a Columbiát módosították az első Spacelab-küldetésre. 1983-ban a Columbia parancsnoka, John Young vállalta a második operatív küldetést (STS–9), amelyben a Spacelab tudományos laboratórium és hatfős legénység volt jelen, valamint először repült nem amerikai űrhajós: Ulf Merbold. A repülés után a Columbia a következő három évet a Rockwell Palmdale létesítményben töltötte, ahol módosításokat végeztek rajta. Időközben az űrsiklóflotta is bővült a Discoveryvel és az Atlantisszal.
A Columbia legközelebbi indítására 1986. január 12-én került sor az STS–61–C küldetésen. A küldetés legénységében szerepelt Dr. Franklin Chang Diaz, valamint a képviselőház első ülés tagja, Bill Nelson.
A következő űrsiklómisszióra a Challenger indult 1986. január 28-án, tíz nappal az STS–61–C landolását követően. A Challenger az indítást követő 73. másodpercben megsemmisült. A katasztrófa utóhatása a NASA űrsiklóinak menetrendjét megzavarta, és a Columbia 1989-ig (STS–28) ismét nem repült. Később újraindult az űrrepülőgépflotta.
1999. július 23-án az STS–93 küldetésen Eileen Collins alezredes volt az első női parancsnoka egy amerikai űrhajónak.
A Columbia űrrepülőgép 28 repülést hajtott végre, 300,74 napot töltött az űrben, 4808 befejezett keringéssel összesen 125 204 911 mérföldet (201 497 772 km) repült, beleértve a végső küldetést is.
A Columbia volt az egyetlen űrrepülőgép amely nem vett részt a Shuttle–Mir és Nemzetközi Űrállomás programokban, és soha nem járt a Mir és a Nemzetközi Űrállomáson. Ezzel szemben, a Discovery, Atlantis, Endeavour mindkét űrállomást meglátogatta legalább egyszer, a Columbia nem volt alkalmas a nagy hajlandóságú missziók elvégzésére. A Challenger megsemmisült, mielőtt a Shuttle–Mir program elkezdődött volna, az Enterprise pedig soha nem járt a világűrben.
Repülések: STS–1, STS–2, STS–3, STS–4, STS–5, STS–9, STS–61–C, STS–28, STS–32, STS–35, STS–40, STS–50, STS–52, STS–55, STS–58, STS–62, STS–65, STS–73, STS–75, STS–78, STS–80, STS–83, STS–94, STS–87, STS–90, STS–93, STS–109, STS–107
A Boeing 747 SCA érkezése a Kennedy Űrközpontba az első újra felhasználható űreszközzel, a Columbia űrrepülőgéppel (1979)
Érkezés a 39A indítóállásra 1980 decemberében
A Columbia űrrepülőgép az első indítás éjszakáján
A Columbia űrrepülőgép első indítása 1981-ben (STS–1)
A Columbia első repülése a világűrben
A Columbia űrrepülőgép első landolása az Edwards légitámaszponton.
A Columbia űrrepülőgép harmadik indítása (STS–3)
Az STS–80 indítása 1996. november 19-én
A Columbia utolsó sikeres küldetése (STS–109)
A Columbia űrrepülőgép utolsó szállítása 2002. december 9-én
A Columbia űrrepülőgép utolsó indítása 2003. január 16-án
Az utolsó legénység emléktáblája
A Wikimédia Commons tartalmaz Columbia űrrepülőgép témájú médiaállományokat.
Még éltek az űrhajósok, amikor a kabin leszakadt a Columbiáról (Origo)
Enterprise (OV-101, légköri tesztrepülés) ·  Pathfinder (OV-098, földi teszt) ·  Columbia (OV-102, 2003-ban megsemmisült) ·  Challenger (OV-099, 1986-ban megsemmisült) ·  Discovery (OV-103, nyugdíjazva) ·  Atlantis (OV-104, nyugdíjazva) ·  Endeavour (OV-105, nyugdíjazva)
BTSZ–002 (OK-GLI) (Buran Analóg, aeroteszter) ·  Buran (1.01-es sikló, 2002-ben megsemmisült) ·  Buran 1.02 (Ptyicska) (1.02-es sikló, 95–97%-ban kész) ·  Buran 2.01 (Bajkál) (befejezetlen) ·  2.02 űrsikló (részben szétszerelve) ·  2.03 űrsikló (szétszerelve)
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Columbia_űrrepülőgép&oldid=24640400”
Forrással nem rendelkező lapok
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2022. január 31., 14:33
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.