hu hu de hu hu hu de hu ru hu de hu de hu ru hu pl hu pl hu pl hu pl hu hu pl hu pl hu hu pl hu de hu hu de hu de hu de hu hu de hu hu de fr de hu de hu de hu hu ru hu ru hu ru hu ru hu pl hu de hu de hu de hu pl hu uk hu uk hu de hu hu de hu cs hu hu de hu uk hu hu uk hu pl hu de hu de hu pl hu de hu hu hu hu hu hu de hu pl hu pl hu uk hu pl hu pl hu de hu hu hu de hu de hu de hu pl hu uk hu uk hu pl hu de hu hu de hu de hu de hu uk hu pl hu es hu pl pl es hu uk hu pl hu uk hu uk hu uk hu hu de hu de hu de hu de hu de hu de hu pl hu uk hu uk hu uk hu de hu de hu de hu pl hu de hu uk hu de hu ja hu uk hu uk hu cs hu de hu de hu de hu de hu hu hu uk hu uk hu cs hu pl hu de hu uk hu uk hu lt hu pl hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu de hu hu hu hu hu de hu de hu hu hu pl hu de hu de hu de hu pl hu de hu ru hu hu hu cs hu de hu de hu de hu pl hu pl hu de hu de hu hu hu hu hu pl hu de hu de hu hu hu hu de hu de hu de hu cs hu de hu de hu de hu de hu hu hu cs hu de hu de hu de hu de hu pt hu cs hu cs hu de hu hu hu fr hu pl hu hu pl hu hu de hu hu de hu de hu de hu de hu ru hu hu hu de hu de hu hu hu ru hu pl hu de hu de hu pl hu hu hu uk hu pl hu en hu de hu de hu pl hu pl hu ru en pl hu pl hu pl hu de hu hu de hu de hu de hu ru hu ru hu ru hu de hu ru hu pl hu hu pl hu ru hu ru hu ru hu ru hu de hu de de hu hu de hu de hu hu hu pt hu de hu de hu de hu hu hu uk hu uk hu de hu de hu de hu pt hu pl hu de fr hu de hu de hu de hu de fr de hu cs hu cs hu de hu uk hu hu uk hu ru hu de hu de hu hu hu hu hu hu de hu ru hu ru hu de hu de hu de hu ru hu ru hu ru hu hu ru hu de hu de hu de hu ru hu de hu de sk de hu de hu de hu ru hu ru hu ru hu de hu de hu de hu ru hu fr ru hu ru hu ru hu ru hu ru hu de hu hu de hu ru hu de hu de hu ru cs ru hu ru hu de hu de hu de hu de hu it hu it hu cs hu de hu ru hu de hu cs hu hu cs hu cs hu hu hu de hu de hu de hu de hu de hu de hu de hu hu de hu hu hu hu hu ru hu ru hu cs hu cs hu cs hu ru hu de hu hu hu de hu de hu de hu de hu de hu ru hu cs hu hbs_lat hu ru hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu en en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en en hu hu
Aranyszázas | Hadszíntér és hátország
• Tormay Cecil: Régi ház
• Krúdy Gyula: Palotai álmok
• Ady Endre: Ki látott engem?
• Törvényjavaslat a Nemzeti Színház új épületéről
• Állásfoglalás a politikai tömegsztrájk ellen Franciaországban
• Megszületett Tolnay Klári színésznő
• Tüntetések a háború mellett
• Népszava: Nem akarunk háborút!
• A politikai jellegű gyűlések betiltása
• Az Osztrák-Magyar Monarchia hadüzenete Szerbiának
• A budapesti élelmiszerárak emelkedése
• Montenegró hadüzenete az Osztrák-Magyar-Monarchiának
• Az Osztrák-Magyar Monarchia hadüzenete Oroszországnak
• Nagy-Britannia hadüzenete az Osztrák-Magyar-Monarchiának
• Franciaország hadüzenete az Osztrák-Magyar-Monarchiának
• Megszületett Baróti Lajos labdarúgó
• XV. Benedek pápa megválasztása
• A Nemzeti Színház és az Operaház működésének felfüggesztése
• Orosz csapatok Magyarország területén
• Vágó Géza: Nagy dolog a háború
• Az első ypres-i csata
• Ady Endre: Az eltévedt lovas
• A Népszava esti kiadása
• A szén és a tűzifa árának maximalizálása
• A behívások miatt csökkent a szakegyletek létszáma
• Babits Mihály: Játszottam a kezével
• A Mária Valéria-telep létrehozása
• Bartók Béla: Román népi táncok
• Leopold von Berchtold lemondása
• Hadiüzemekben dolgozók munkakörülményeinek javítása
• Újra játszik a Nemzeti
• A Fox Film Corporation megalapítása
• Új rendező a Nemzeti Színházban
• Központosított gabonaelosztás Németországban
• Ferenc Ferdinánd gyilkosainak kivégzése
• Elszaporodik az élelmiszer-spekuláció
• Emelkednek a gyógyszerárak
• A tengeralattjáró-háború kezdete
• Újságírók tiltakozása a cenzúra ellen
• Gabonakészletek lefoglalása Ausztriában
• Szocialista nőmunkások a háború ellen
• Liszt- és kenyérhiány a fővárosban
• Egy nemzet születése
• Márkus József halála
• Flottatámadás a Dardanellák ellen
• Az MSZDP gyűlésének betiltása
• Az Universal City megnyitása
• Ady és Csinszka házasságkötése
• Javaslat a parlamenti ciklus meghosszabbítására
• Német támadás Ypres-nél
• Az örmény népirtás kezdete
• Partraszállás a Gallipoli-félszigeten
• Javaslat a katonák választójogáról
• A Jugoszláv Bizottság megalakulása
• A lisztfogyasztás korlátozása
• A Szocializmus megjelenése
• A második hadikölcsön
• A Lusitania elsüllyesztése
• A Metro Pictures Corporation létrehozása
• Olaszország hadüzenete az Osztrák-Magyar Monarchiának
• A gabonafelhasználás állami szabályozása
• Az első isonzói csata
• Új főrendező az Operában
• Húsmentes napok elrendelése
• A második isonzói csata
• Széll Kálmán halála
• Szocialista konferencia Svájcban
• A kukorica állami felvásárlása
• Bulgária hadüzenete Szerbiának
• Az MSZDP üléseinek betiltása
• A harmadik isonzói csata
• A szocialista mozgalmak fokozottabb ellenőrzése
• A Tett megjelenése
• Ujházi Ede halála
• A negyedik isonzói csata
• A Cseh Külföldi Bizottság megalakulása
• A tejjegy bevezetése
• A Csárdáskirálynő bemutatása
• A Lánchíd megnyitása
• A választójog kiterjesztésének követelése
• Újabb élelmiszer-árszabások megjelenése
• Törvény az árdrágítások ellen
• 25 éves az MSZDP
• A kenyérjegy bevezetése
• Karinthy Frigyes: Tanár Úr kérem
• Babits Mihály: Recitativ
• Móricz Zsigmond: Nem élhetek muzsikaszó nélkül
• Vigalmi adó Budapesten
• Mocsáry Lajos halála
• A munkaügyi panaszbizottságok felállítása
• A hadkötelesek korhatára 55 év
• A bőráruk szabadpiaci értékesítésének betiltása
• A Cukorközpont felállítása
• A hadüzemi munkások sztrájkjogának felfüggesztése
• Az Újságpapír-központ felállítása
• Munkásnők “a hadseregben”
• Eötvös Károly halála
• A második zimmerwaldi konferencia
• Háborúellenes tüntetések Németországban
• Görgei Artúr halála
• A jütlandi csata
• A Bruszilov-offenzíva megindulása
• A magyarországi szakszervezetek konferenciája Budapesten
• A budapesti munkásgyűlések betiltása
• A somme-i csata
• Károlyi Mihály lemond pártelnöki tisztségéről
• Rosa Luxemburg internálása
• Hadiszállítók a katonai bíróság előtt
• Hágai konferencia a békéért
• A hatodik isonzói csata
• Törvény egyes adónemek összegének emeléséről
• Románia csatlakozása az antanthatalmakhoz
• A tej árának emelkedése
• Olaszország hadüzenete Németországnak
• Románia hadüzenete az Osztrák-Magyar Monarchiának
• A hazai ellenzék a kormány lemondását követeli
• A tank első bevetése
• A szociáldemokraták választójogi gyűlésének betiltása
• A cukor árának emelkedése
• A Tett betiltása
• Tüntetés Újpesten a burgonyahiány miatt
• A Közélelmezési Hivatal és Tanács felállítása
• A csárdáskirályné magyarországi bemutatója
• Az önálló lengyel királyság kikiáltása
• Wilson elnököt újraválasztják
• A kecskeméti színház felveszi Katona József nevét
• A Ma megjelenése
• I. Ferenc József halála
• A 16 és 60 közöttiek hadiszolgálatra kötelezése Németországban
• A gáz és az áram árának emelkedése
• Német békeajánlat a szövetségeseknek
• IV. Károly megkoronázása
• A Béke Nobel-díj a Nemzetközi Vöröskereszté
• Charlie Chaplin: A kivándorló
• Bartók Béla: Nyolc magyar népdal
• Bánki Donát: Vízturbina
• Az antant békére törekszik
• A Népszövetség megalakítása
• A korlátlan tengeralattjáró-háború kezdete
• Az USA megszakítja Németországgal a diplomáciai kapcsolatot
• Lövések a parlamentben
• Törvényjavaslat a választójog bővítéséről
• Forrongás a hadseregben az élelmezés miatt
• Papírhiány miatt csökken a lapok terjedelme
• Emelkednek a dohányárak
• Új kormány Oroszországban
• Újabb megszorítások a közélelmezésben
• IV. Károly békekísérlete
• Az USA hadüzenete Németországnak
• Cenzúra alatt a Népszava
• Munkássztrájk az élelmiszerhiány miatt
• Tömörkény István halála
• Javaslat a Választójogi Blokk megalakítására
• A budapesti kereskedősegédek tüntetése
• A tizedik isonzói csata
• Szociáldemokrata nőkongresszus Budapesten
• Friedrich Adlert halálra ítélik
• Lemond Tisza István
• Tüntetés Tisza István ellen
• Megszűnik a Népszava előzetes cenzúrája
• Szociáldemokrata szervezésű népgyűlések a fővárosban
• Munkásnők sztrájkja a béremelésért
• Brit páncélosok támadása
• Esterházy Móric a miniszterelnök
• Változik a panaszbizottságok hatásköre
• Gyóni Géza halála
• A lőszergyári munkásnők sztrájkja
• Munkássztrájk a Fővárosi Elektromos Művekben
• A Kerenszkij-kormány megalakulása
• A katonai bíróságok hatáskörének korlátozása
• Az antant offenzívája Flandriában
• Népgyűlés a hadisegélyek rendezéséért
• Wekerle Sándor a miniszterelnök
• Háborúellenes csoport a Galilei körben
• Justh Gyula halála
• Mata Hari halála
• A caporettói áttörés
• Nők tüntetnek Budapesten
• Az októberi orosz forradalom kezdete
• A Népszava cikke a szovjetek kongresszusáról
• Clemenceau kormányra kerülése
• Háborúellenes tüntetés Budapesten
• Fegyverszünet a keleti fronton
• Finnország kikiáltotta függetlenségét
• Az USA hadüzenete a Monarchiának
• Választójogi törvényjavaslat a parlamentben
• A Galilei Kör röplapja
• Tüntetés az élelmiszerhiány miatt
• Wilson 14 pontja
• A Galilei Kör feloszlatása
• Wekerle Sándor lemondása
• A 48-as Alkotmánypárt megalakulása
• A Wekerle-kormány átalakulása
• A bányamunkások szövetségének megalakulása
• A MÁV-alkalmazottak politikai aktivitásának korlátozása
• Khuen-Héderváry Károly halála
• A panaszbizottságok hatáskörének kiterjesztése
• Észtország és Litvánia független
• Tüntetés az élelmiszerhiány miatt
• A breszt-litovszki béke
• Vasárnapi munkaszünet a húsiparban
• Moszkva az új főváros
• Tüntetés a háború ellen
• Offenzíva a Somme-nál
• Sajtóvita az MSZDP választójogi politikájáról
• Ferdinand Foch az új főparancsnok
• Vita a választójogi törvénytervezetről
• Népgyűlés az általános választójogért
• Wekerle Sándor lemondása
• Gavrilo Princip halála
• Románia békét köt
• Wekerle Sándor új kormánya
• Új választójogi reform
• A Népszava írása a választójogi tervezetről
• Pécsi katona- és bányászlázadás
• A kékszakállú herceg vára
• Német offenzíva a Marne-nál
• Nagygyűlés a nők választójogáért
• Lapbetiltás a fronton
• Német megtorpanás a nyugati fronton
• Sortűz a MÁV Gépgyárban
• A választójogi törvényjavaslat vitájának kezdete
• II. Miklós halála
• A választójogi törvény elfogadása
• Tüntetés az élelmiszerhiány miatt
• Katonaszökevények elleni szankciók
• A német hadsereg „fekete napja”
• Merénylet Lenin ellen
• Károlyi Mihály nyílt levele
• Bulgária békét köt
• Szabó Ervin halála
• Tombol a spanyolnátha
• Új német kormány
• A Monarchia békeajánlata
• A Szlovén-Horvát-Szerb Nemzeti Tanács megalakulása
• Merénylet Tisza ellen
• „Ezt a háborút elveszítettük”
• Károlyi Mihály törvényjavaslata
• A Munkapárt megszűnése
• A Magyar Nemzeti Tanács megalakulása
• Ismét működik a Galilei Kör
• Az olaszok áttörik a frontot
• Tisza István halála
• Károlyi Mihály a miniszterelnök
• Orosz hadifoglyok hazaszállítása
• Magyar hadifoglyok hazatérése
• A compiègne-i fegyverszünet
• Az eckartsaui nyilatkozat
• A MOVE megalakulása
• Románia területi követelései
• A KMP megalakulása
• Szerb–Horvát–Szlovén Királyság megalakulása
• Kaffka Margit halála
• Erdély egyesül Romániával
• A Vörös Újság megindulása
• Nők a jogi egyetemen
• Szeged francia megszállása
„Szinte hihetetlen, mennyire ugyanazt kell látnia és ugyanolyan undorral, mint ma nekünk: korrupció, véres terrorizmus, agyafúrt korteskedés, pénzen és pénzért vásárolt többség. És megint csak ugyanúgy, mint mi, ő is csak egyetlen orvosszert tud mind e bajok és gyötrelmek ellen: a demokráciát. Az országot, az uralkodó osztályok önzésének martalékát csak a nép politikai jogokkal való fölruházása mentheti meg. Jöjjenek a Toldi Miklósok, jöjjön a nép, jöjjenek a »kicsinyek s együgyűek«.”
200 éve, 1817. március 2-án született Arany János, így centenáriuma a háború egyik gyötrelmes évére esett. A „komor idők” miatt nagyszabású, országos ünnepség nem lett az akkori kerek évfordulón, de megemlékezésekre országszerte sor került. Március közepén a Petőfi Társaság tartott ünnepi ülést Herczeg Ferenc elnökletével az Akadémia dísztermében, amelyen többek között a kormánypárti Budapesti Hírlap főszerkesztője, Rákosi Jenő olvasta fel Aranyról írt tanulmányát és Jászai Mari színésznő szavalta el „az Arany-balladák legszebbikét, A walesi bárd-ot”.
Természetesen a napilapok is megemlékeztek a költőről március 2-án. A Népszava kiemelt helyen, első oldalon írt „Arany János költészete és a népjogok közötti párhuzam”-ról, ebből következően már a vezércikk címében szerepelt Arany mellett Tisza István is. (A szociáldemokrata újságíróknak mondhatni mindenről a miniszterelnök jutott az eszükbe: havonta több százszor szerepelt a „Tisza” szó az újságban, és ebből csak elenyésző szám utalt a folyóra.) A Népszava megemlékező cikkében szóvá tette: „a nagy költőt irodalmi társaságok és mindenfajta konzervatív körök” ünneplik, miközben „Petőfi Sándor, Kossuth Lajos és Táncsics Mihály neve mellé joggal oda lehet írni az Arany János nevét is, amikor a magyar nép fölszabadító harcának szellemi őseit keressük össze”. Azaz a „magyar konzervatívság” hiába próbálja meg kizárni az alsóbb osztályokat Arany költészetének élvezéséből, a már az általa is kívánt népjogok és demokrácia eljövetelével „a parasztság törzséről hajtott költő, a magyar paraszt életének és vágyódásainak a legremekebb énekese” el fog jutni a magyar néphez.
Arany János és – Tisza István = Népszava, 1917. március 2.
A Petőfi Társaság Arany-ünnepe = Budapesti Hírlap, 1917. március 4.
A Petőfi Társaság Arany-ünnepe = Budapesti Hírlap, 1917. március 20.
Népszava, 1917. március 2.
Arany János és – Tisza István
Március 2-án tér vissza századszor Arany János születése napja. Nagyban ünneplik a nagy költőt irodalmi társaságok és mindenfajta konzervatív körök. Arany János ahhoz a nagy nemzedékhez tartozik, amely megcsinálta a 48-as forradalmat és kiverekedte a jobbágyfölszabadítást. Petőfi Sándor, Kossuth Lajos és Táncsics Mihály neve mellé joggal oda lehet írni az Arany János nevét is, amikor a magyar nép fölszabadító harcának szellemi őseit keressük össze. De milyen más, mennyire elütő lett Arany János emlékezetének a sorsa. Kossuth Lajost, a jobbágyfölszabadítót a magyar paraszt hosszú időkre a szívébe zárta. Petőfi Sándorhoz, a kommunistasággal vádolt szocialistához (ahogy a ’40-es évek gondolatvilága értette és nevezte a szocializmust) évről-évre elzarándokol a magyar proletárság hódoló menete. Táncsics Mihály életpályája második felében pedig már maga is megtalálta az utat a proletárság első szervezeteihez. Csak éppen Arany János, a parasztság törzséről hajtott költő, a magyar paraszt életének és vágyódásainak a legremekebb énekese nem tudott soha a magyar néphez eljutni.
Mint az élet valamennyi javát, mint az emberi lakást, a jóllakást, a szabad időt, úgy foglalta le a maga számára a szépséget is a társadalom uralkodó rétege. Csak a sors különös kedvezése segítheti a nagy költőt, hogy mégis eljuthasson a tömegekhez. Arany János költészete köré olyan magas sáncot rakott a magyar konzervatívság politikája és irodalmi politikája, mint aminőt a magyar alkotmány köré, a politikai jogok köré, az államkormányzás köré. Ahogy kizárták a magyar népet a választójogból, úgy zárták ki Arany János költészetének élvezéséből. Az eszköz mind a két célra ugyanaz: a vagyoni cenzus. Választó csak az lehet, aki adót fizet vagy akinek annyi pénze van, hogy diplomáig juthat. Arany Jánost csak az olvashatja, aki meg tudja fizetni a drága díszkiadások adócenzusát, és Arany János költészetét csak az élvezheti, aki a tehetősség alapjain föl tud jutni a szellemi igények ormaira.
Semmi erőltetettség nincsen abban, ha Arany János költészete és a népjogok között párhuzamot állítunk föl. Arany János maga mindig úgy érezte, hogy mély közösség van a nép sorsa és a maga költészetének a sorsa között. Nyíltan ki is mondotta, hogy a nép uralomra jutásától várja a maga költészetének az uralomra jutását is. Petőfi is, ő is hirdeti, hogy „a század föladata a nép politikai uralkodásának a megteremtése”. Állandóan szenvedélyes hévvel izgat a „kiváltságos osztály” uralma ellen. Tisza István bizonyára nagyon meg fogja róni érte, de a nép politikai uralmáról így ír: „Minden politikai kérdés alapvonalaiban illeti a népet, mert a nép többé nem a misera plebs contribuens [szegény adózó nép], hanem a kormányzó és törvényhozó hatalom. Azért a népnek ismernie kell, folytonos figyelemmel kell kísérnie a politikai dolgot.” Abban sincsen egy véleményen Tisza Istvánnal, hogy a nép ostoba és éretlen: „Általában nem kell a népet oly ostobának tartani.” Félünk, hogy ha Tisza István megtudja, hogy milyen fölforgató tanokat hirdet, nemcsak ő, hanem barátja, Petőfi is, mindkettőjüket ki fogja tiltani a magyar iskolakönyvekből. Petőfi a nép éretlenségéről ugyanekkor így ír: „De a legszebb az, hogy ők a népet, amelynek ők képviselői, oly éretlennek, butának tartják. Végső argumentumuk mindenre az, hogy hja, a nép még ilyen meg olyan éretlen. Köszönd meg ezt képviselőidnek, nép. Én, megvallom, egészen másformának ismerem a népet és éretlenségének legföllebb egy példáját tudom. Azt, hogy ilyen képviselőket választott.”
Milyen sivár látvány ezekkel a szavakkal szemben a mai magyar költők és írók legnagyobb részének elvektől és minden politikától való mentessége. Milyen sivár látvány a mai magyar közélet, amely még ma is ott tart, hogy a legelemibb politikai jogokkal szemben a nép éretlenségéről és ostobaságáról beszél. Szinte megdöbben az ember, ha látja, mennyire hasonlít a mai osztályparlament képe a ’40-es évek rendi országgyűléseinek a képéhez. Ahogy ma is csak a szatíra az egyetlen hang, amely igazán illik a magyar parlament tárgyalásaira, úgy ír Arany szatirikus eposzt a nemesség vármegyei parlamentjeiről. Mint ahogy ma a magyar nép csak kívülről nézheti az urak egymással való civódását, úgy írja Arany, hogy azért ír szatírát, „hogy kiöntsem bosszúságomat, amire más terem nem igen vala, nem tartozván kiváltságos osztályhoz.” Szóról-szóra ugyanaz a véleménye a rendi marakodásokról, amit mi ma szoktunk megállapítani az osztályparlament marakodásairól: alapjában véve „képzelt érdekekért” folyik itt a titánkodó sziklahajigálás. Egyformán visszataszítónak találja a nemesség pártjait, akár konzervatívoknak, akár szabadelvűeknek nevezzék is magukat. Szinte hihetetlen, mennyire ugyanazt kell látnia és ugyanolyan undorral, mint ma nekünk: korrupció, véres terrorizmus, agyafúrt korteskedés, pénzen és pénzért vásárolt többség. És megint csak ugyanúgy, mint mi, ő is csak egyetlen orvosszert tud mind e bajok és gyötrelmek ellen: a demokráciát. Az országot, az uralkodó osztályok önzésének martalékát csak a nép politikai jogokkal való fölruházása mentheti meg. Jöjjenek a Toldi Miklósok, jöjjön a nép, jöjjenek a „kicsinyek s együgyűek”.
Előző bejegyzés „Szólt a hivatalos Lap: Legyen „Nap“-talan nap.” – Egy politikai napilap betiltása 1917 februárjábanKövetkező bejegyzés Anglia a nyár kezdetéig megbénul! – Egy hónapja folyik a korlátlan tengeralattjáró-háború
Mit ír az újság?
copyright 2009, Politikatörténeti Intézet, Minden jog fenntartva