fr fr hu hu hu hu hu hu fr en hu hu fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu es hu hu hu hu hu sk sk hu sk hu hu hu sk sk hu hu sk sk sk hu sk hu sk sk hu hu sk hu hu hu hu hu hu sk sk sk sk hu sk hu sk hu sk hu sk hu sk hu sk hu sk hu hu hu sk hu sk hu sk hu sk hu sk hu sk hu sk hu sk hu sk hu sk hu sk hu sk hu sk hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en sv fr de de fr fr fr sv en fr en ja fr de fr es nb fr de en en sv de fr nb sk uk uk uk uk en en en uk uk uk en en uk uk uk uk en uk en uk en en en uk en fr sk uk uk uk uk en en en uk uk uk en en uk uk uk uk en uk en uk en en en uk en hu hu hu hu hu hu ca hu hu nl hu sv en hu ja de en hu ja fr hu en en hu zh en hu de hu ja en hu en en hu fr fr en hu sl en en hu en en en hu en en en hu en en hu fr en hu fr hu de en en hu ja en en hu vi en hu de en hu en ja en en fr sl en en hu en en en hu sl hbs_lat en hu kn fr hu ja en en en en hu zh fr hu uk en en hu ja en hu en en hu en fr en hu ja en en es zh fr en hu ja en hu ja fr hu zh en hu hu hu zh fr en hu ja it en nl zh sv hu sv hu zh en en hu en fr fr hu en sv de hu ja sv en hu zh en fr hu zh uk fr hu zh en hu sv id en en hu ja en hu ja en hu ja en en hu ja tr en hu de fr en en en en hu ml en pl en en en en fr en de hu ja en en en en en de hu zh en fr en hu hu hu hu hu hu hu cs fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu cs hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu en hu en hu de de de de ca hu hu hu ru ru de de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu pl en hu hu hu ru uk ru hu fr ru ru de en es fr ru cs hu en sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en ar arz bg br ca hbs_lat da de eo es et fa fi fr he hy it ko lt lv mr nl nb nb pl pt ru sk sl hbs_lat sv fy vi zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
David Ionovics Bronstejn – Wikipédia
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. augusztus 17.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
Ez a cikk a sakkjátszmák algebrai lejegyzését alkalmazza.
Bila Cerkva Szovjetunió (ma Ukrajna)
2006. december 5. (82 évesen)
1. (1950. június–1951. december között 19 hónapon át)[2]
A Wikimédia Commons tartalmaz David Bronstejn témájú médiaállományokat.
David Ionovics Bronstejn (oroszul: ДaBи́д ИóHoBич БpoHшTéйH, (Bila Cerkva, 1924. február 19. – Minszk, 2006. december 5.) szovjet, orosz, ukrán sakkozó, nemzetközi nagymester, világbajnoki döntős, négyszeres olimpiai bajnok, kétszeres szovjet bajnok, teoretikus, sakk szakíró.
Az 1940-es évek második felétől az 1970-es évek közepéig a világ egyik legerősebb sakkozójának számított. Két sakkvilágbajnoki zónaközi döntőt is nyert (Saltsjöbaden, 1948 és Göteborg, 1955). 1951-ben a Mihail Botvinnik elleni világbajnoki párosmérkőzésen 12–12 arányú döntetlent ért el. Elismert szakíró, a Zurich International Chess Tournament 1953 című könyvét a világ valaha írt legjobb sakk könyvei között tartják számon.
2016-ban beválasztották a World Chess Hall of Fame tagjai sorába.[3]
Szegény zsidó családban született. Apja molnár, anyja patikus volt. Szülei már egészen kis korában felismerték szellemi tehetségét. Hároméves korában már tudott írni és olvasni.[4] Sakkozni a nagyapjától tanult meg hatéves korában. 1930-ban költöztek Kijevbe. 12 éves korában második helyezést ért el az iskolai sakkversenyen, és ekkor került a Kijevi Úttörőház sakkszakkörébe. Gyorsan fejlődött, és hamarosan Kijev iskolásbajnoka lett.[4]
Első trénere Konsztantyinopolszkij nemzetközi mester volt. 15 éves korában 2. helyezést ért el Kijev sakkbajnokságán, 16 éves korában már szovjet mesteri címet kapott, amikor 1940-ben Boleszlavszkij mögött második lett Ukrajna bajnokságán.[5] Ő volt a legfiatalabb mester a Szovjetunióban, és helyezésével jogot nyert arra, hogy indulhasson az 1941. évi szovjet sakkbajnokságon. A bajnokság azonban a hatodik forduló után a második világháború kitörése miatt félbeszakadt.[4]
1941-től a Kijevi Egyetemen tanult matematikát, de tanulmányait a háború kitörése miatt meg kellett szakítania. A háború befejeződése után nem sokkal a Leningrádi Műszaki Egyetemen kezdett tanulmányokat, de azokat egy év után abbahagyta.
1944-ben meghívást kapott a szovjet sakkbajnokság elődöntőjébe, ahonnan bejutott a döntőbe. Ekkor hívta fel magára először a sakkvilág figyelmét, mert győzött Botvinnik, Lilienthal Andor, Tolus, valamint Ragozin nagymesterek ellen, és döntetlent játszott Szmiszlovval, Boleszlavszkijjal és Makogonovval. Eredményei miatt Moszkvába hívták, és ott a Dinamo csapatához került, amelynek mintegy ötven évig tagja maradt.[4]
1945-ben harmadik helyezést ért el Botvinnik és Boleszlavszkij mögött a Szovjetunió sakkbajnokságán,[6] 1948-ban[7] és 1949-ben megnyerte azt.[8]
Hét alkalommal játszott világbajnoki zónaközi versenyen, legjobb eredménye az 1951-es világbajnoki döntőben Botvinnik ellen elért döntetlen volt. Ezen kívül az 1954-es sakkvilágbajnokságon ért el kimagasló eredményt, amikor 2. helyezett lett Vaszilij Szmiszlov mögött a világbajnokjelöltek versenyén.
Több nagy versenyen ért el első helyezést, így 1953–54-ben Hastingsben, 1954-ben Belgrádban, 1957-ben Gothában, 1959-ben Moszkvában, 1966-ban Szombathelyen, 1968-ban Berlinben, 1970-ben Dnyepropetrovszkban, 1971-ben Szarajevóban, 1976-ban Sandomierzben, 1976-ban Iwonicz Zdrójban, 1977-ben Budapesten, és 1978-ban Jūrmalában.
1976-ban nem volt hajlandó aláírni a Viktor Korcsnoj disszidálását elítélő nyilatkozatot. Emiatt elvették tőle a Szovjetunió sportmestere cím után neki járó juttatást, és több, mint egy évig nem vehetett részt versenyen.
Foglalkoztatta a sakk jövője, és annak fejlődése. 1973-ban elsőként vetette fel, hogy lépésenként többletidőt kellene adni a sakkversenyeken. Ez az elgondolása a digitális órák megjelenésével válhatott valóra, és ma már minden jelentős versenyen alkalmazzák. Behatóan tanulmányozta a sakkprogramozás elméletét, amelynek matematikai alapjaihoz elméleti kutatásaival nagyban hozzájárult. Szakértőként részt vett a sakkszámítógépek fejlesztésében, és több alkalommal nyilvános mérkőzésen tesztelte azok játékerejét. Játszott a Deep Thought és a Deep Blue ellen is, és 1990–1997 között rendszeresen részt vett az Aegon versenyen, amelyen különböző sakkprogramok is indultak.[9] Legjobb eredményét itt 1992-ben érte el, amikor hat játszmából szerzett 6 pontjával 1. helyezést ért el, de első lett 1993-ban is (69 éves korában!).[10] 1996-ban meghívott előadó volt a Maastrichti Egyetemen tartott 8. Számítógépes sakk konferencián, ahol kutatási eredményeiről számolt be.[11]
Háromszor házasodott. Első felesége Olga Ignatyjeva, akivel 1948-ban házasodott össze, szintén erős sakkozó volt, nagymesteri címmel rendelkezett, Leningrád háromszoros bajnoka, Moszkva bajnoka és Ukrajna bajnoka is volt. 1957-ben elváltak. Egy gyerekük született, Lev Davidovics Bronstejn.[4] 1961-ben házasodott másodszor, második felesége Marina David történész volt, aki 1980-ban elhunyt.
1984-ben elvette régi sakktársa és barátja Iszaak Boleszlavszkij nagymester lányát, Tatyjana Boleszlavszkaját, aki 22 évvel fiatalabb volt nála. 1964 óta ismerték egymást. Ez a házasság 23 évig, Bronstejn haláláig tartott. Tatjana Boleszlavszkaja a minszki konzervatóriumot végezte, a Belorusz Állami Pedagógiai Egyetem (Бeлopycckий rocyдapcTBeHHый пeдarorичeckий yHиBepcиTeT иM. MakcиMa TaHka) docense.
Bronstejn 1990-ben költözött Minszkbe. 2006. december 5-én agyvérzés következtében ott hunyt el.
1948-ban vett részt első nagyobb nemzetközi egyéni versenyén, a Saltsjöbadenben rendezett zónaközi versenyen, amelyen rögtön az 1. helyet szerezte meg.[12] Eredménye alapján 1949-ben megkapta a nemzetközi nagymesteri címet.[13]
Az 1951-es világbajnoki párosmérkőzésen Botvinnik ellen 12–12 arányú döntetlent ért el, a döntetlen azonban a regnáló világbajnok Botvinnik számára a cím megvédését jelentette.[14]
Az 1954-es sakkvilágbajnokság előküzdelmei során az 1953-ban Zürichben rendezett világbajnokjelölti versenyen 2. helyezést ért el Vaszilij Szmiszlov mögött,[15] így Szmiszlov mérkőzhetett Botvinnikkal a világbajnoki címért, amely 12–12-es döntetlennel ért véget, így Botvinnik ezúttal is megvédte címét.
Az 1957-es sakkvilágbajnokság előküzdelmei során 1955-ben megnyerte a Göteborgban rendezett zónaközi versenyt,[16] az 1956-ban Amszterdamban rendezett világbajnokjelölti versenyen holtversenyben a 3–7. (a holtversenyt eldöntő Sonneborn–Berger-számítás szerint a 6.) helyet szerezte meg.[17]
Az 1960-as sakkvilágbajnoksági ciklusban 1958-ban rendezett zónaközi versenyen Portorozban a 7. helyen végzett, ezzel éppen hogy lemaradt a világbajnokjelöltek versenyébe való továbbjutást jelentő 6. helyről.[18]
Az 1963-as sakkvilágbajnokság küzdelemsorozatában a zónaversenynek számító szovjet sakkbajnokságon kellett biztosítania a zónaközi versenyre való továbbjutást. Ezen az 1961-es szovjet bajnokságon azonban csak a 12. helyen végzett, így ezúttal először nem vehetett részt a világbajnokjelöltségért folyó további küzdelmekben.[19]
Az 1966-os sakkvilágbajnoksági ciklusban sikerrel vette a zónaversenynek számító szovjet bajnokságot, amelyen 1963-ban a 4. helyet szerezte meg,[20] majd a 6. helyen végzett az Amszterdamban rendezett zónaközi versenyen, amely a világbajnokjelöltek egyenes kieséses sorozatába való továbbjutó helynek számított, azonban az előzetes megállapodás alapján csak három szovjet versenyző juthatott ebbe a körbe, így az egyébként kvalifikációt szerző öt szovjet sakkozó közül csak három jutott tovább. Ez Bronstejn számára is a versenysorozat végét jelentette.[21] Ez a szabály egyébként a magyar Portisch Lajosnak kedvezett, mert a Reshevskyvel holtversenyben elért 8–9. helyezése ellenére párosmérkőzést játszhatott az exvilágbajnok Mihails Tālslal.
Az 1969-es sakkvilágbajnokság versenysorozatában a zónaversenynek számító 1966. évi szovjet bajnokságon csak a 9. helyet szerezte meg, így kiesett a további küzdelmekből.[22]
Az 1975-ös sakkvilágbajnokság versenysorozatában ismét játszhatott a zónaközi versenyen, amelyet 1973-ban Petropolisban rendeztek, és ott a 6. helyet szerezte meg, amely azonban nem volt elég a továbbjutáshoz.[23]
1950-ben Budapesten a világbajnokjelöltek versenyén holtversenyben Boleszlavszkijjal első helyezést ért el. A holtversenyt eldöntő párosmérkőzésen nagy küzdelemben, hosszabbítás után győzött, ezzel ő szerzett jogot arra, hogy a világbajnoki címért mérkőzzön Botvinnikkal. A 24 játszmás párosmérkőzésen a 22. játszma után Bronstejn vezetett, és a két utolsó játszmából csak egy pontra volt szüksége ahhoz, hogy elnyerje a címet. A 23. játszmát elvesztette, a 24. döntetlen lett, így a 12–12-es eredménnyel a világbajnok Botvinnik megvédte címét.
Négy sakkolimpián (1952-ben, 1954-ben, 1956-ban és 1958-ban) vett részt a szovjet válogatott tagjaként, csapatban mind a négy alkalommal aranyérmet szerzett. Emellett egyéniben a tábláján elért eredménye alapján még három arany és egy ezüstérmet szerzett. Az olimpián játszott 49 játszmájából csak egy vereséget szenvedett.[24]
1957-ben és 1965-ben a szovjet válogatott tagjaként csapatban mindkét alkalommal aranyérmet szerzett a sakkcsapat Európa-bajnokságon. Egyéniben 1957-ben tábláján az első, 1965-ben a második legjobb eredményt érte el a mezőnyben.[25]
A szovjet sakkcsapat bajnokságon 1951 és 1981 között csapatban öt arany, öt ezüst és egy bronzérmet, egyéniben a tábláján elért eredményei alapján három arany és egy ezüstérmet szerzett.[26]
Szovjetunió–USA rádiómeccs (10. tábla)
Szovjetunió–Nagy-Britannia rádiómeccs (7. tábla)
Moszkva bajnoka címért párosmérkőzés Samkovics ellen
Legjelentősebb érdeme, hogy a királyindiai védelem olyan változatát dolgozta ki, amely ezt a sötét számára korábban előnytelennek tartott megnyitást visszahozta a versenygyakorlatba.
Az alábbi megnyitási változatok viselik nevét:[27]
Holland védelem, Botvinnik–Bronstejn-változat ECO A91: 1.d4 f5 2.c4 Hf6 3.g3 e6 4.Fg2 Fe7 5.Hc3 O-O 6.e3
Szicíliai védelem, Bronstejn-csel ECO B52: 1.e4 c5 2.Hf3 d6 3.Fb5+ Fd7 4.Fxd7+ Vxd7 5.O-O Hc6 6.c3 Hf6 7.d4
Lett-ellencsel, Bronstejn-támadás ECO C40: 1.e4 e5 2.Hf3 f5 3.Hxe5 Vf6 4.d4 d6 5.Hc4 fxe4 6.Fe2
Királyindiai védelem, Bronstejn-védelem ECO E87: 1.d4 Hf6 2.c4 g6 3.Hc3 Fg7 4.e4 d6 5.f3 O-O 6.Fe3 e5 7.d5 Hh5 8.Vd2 Vh4+ 9.g3 Hxg3 10.Vf2 Hxf1
Bronstejn-csel ECO A45: 1.d4 Hf6 2. g4
Lett-ellencsel, Bronstejn-csel ECO C40: 1.e4 e5 2.Hf3 f5 3.Hxe5 Vf6 4.d4 d6 5.Hc4 fxe4 6.Vh5+ g6 7.Ve2
Bécsi játék, Bronstejn-csel ECO C23: 1.e4 e5 2.Hc3 Hc6 3.Fc4 Hf6 4.f4 Hxe4 5.Hf3
Bronstejn-változat ECO E60:1.d4 Hf6 2.c4 g6 3.g3 Fg7 4.Fg2 d6 5.Hf3 O-O 6.Hc3 c6 7.O-O Va5
Caro-Kann védelem, Bronstejn-változat ECO B12:1.e4 c6 2.d4 d5 3.e5 Ff5 4.He2
Skandináv védelem, Bronstejn-változat ECO B01:1.e4 d5 2.exd5 Vxd5 3.Hc3 Vd6 4.d4 Hf6 5.Hf3 a6
Királyindiai védelem, Bronstejn-változat ECO E80: 1.d4 Hf6 2.c4 g6 3.Hc3 Fg7 4.e4 d6 5.f3 e5 6.d5 Hh5 7.Fe3 Ha6 8.Vd2 Vh4+ 9.g3 Hxg3 10.Vf2 Hxf1 11.Vxh4 Hxe3 12.Kf2 Hxc4
Nimzoindiai védelem, Bronstejn-változat ECO E48:1.d4 Hf6 2.c4 e6 3.Hc3 Fb4 4.e3 O-O 5.Fd3 d5 6.Hf3 c5 7.O-O dxc4 8.Fxc4 Fd7
Nimzoindiai védelem, Bronstejn-változat ECO E48:1.d4 Hf6 2.c4 e6 3.Hc3 Fb4 4.e3 O-O 5.Fd3 d5 6.Hf3 c5 7.O-O dxc4 8.Fxc4 Hbd7 9.He2
Nimzoindiai védelem, Bronstejn–Byrne-változat ECO E45:1.d4 Hf6 2.c4 e6 3.Hc3 Fb4 4.e3 b6 5.He2 Fa6
Nimzoindiai védelem, Bronstejn-változat ECO E55:1.d4 Hf6 2.c4 e6 3.Hc3 Fb4 4.e3 O-O 5.Hf3 d5 6.Fd3 c5 7.O-O dxc4 8.Fxc4 Hbd7
Spanyol megnyitás, Bronstejn-változat ECO C69:1.e4 e5 2.Hf3 Hc6 3.Fb5 a6 4.Fxc6 dxc6 5.O-O Vd6
Szicíliai védelem, Bronstejn-változat ECO B41:1.e4 c5 2.Hf3 e6 3.d4 cxd4 4.Hxd4 a6 5.c4 Hf6 6.Hc3 Fb4 7.Fd3 Hc6
Bronstejn-ellencsel ECO A56:1.d4 Hf6 2.c4 c5 3.d5 d6 4.Hc3 g6 5.e4 b5
Caro-Kann védelem, Bronstejn–Larsen-változat ECO B16:1.e4 c6 2.d4 d5 3.Hc3 dxe4 4.Hxe4 Hf6 5.Hxf6+ gxf6
Több éven át rendszeresen szerkesztette az Izvesztyija folyóirat sakkrovatát. Az 1953-as zürichi nagymesterversenyről írt Zurich International Chess Tournament 1953 című könyvét a világ valaha írt egyik legjobb könyvének tartják.[28]
MeждyHapoдHый TypHиp rpoccMeйcTepoB : KoMMeHTapии k пapTияM TypHиpa пpeTeHдeHToB Ha MaTч c чeMпиoHoM Mиpa. HeйrayзeH – Цюpиx, 29 aBrycTa – 24 okTябpя 1953 r. – MockBa : ФизkyлbTypa и cпopT, 1956. – 436 c (2. kiadás: 1960; 3. kiadás: 1983)
200 oTkpыTыx пapTий. – MockBa : ФизkyлbTypa и cпopT, 1970. 248 c.
ПpekpacHый и яpocTHый Mиp : (CyбъekTиBHыe зaMeTkи o coBpeMeHHыx шaxMaTax). – MockBa : ЗHaHиe, 1977. – 112 c, 8 л. ил. Társszerző: Г. Л. CMoляHoB. (utánnyomás 1978)
CaMoyчиTeлb шaxMaTHoй иrpы. – MockBa : ФизkyлbTypa и cпopT, 1980. – 248 c (2. kiadás: 1987)
yчeHиk чapoдeя. – MockBa : Pипoл Kлaccиk, 2004. – 415 c, [8] л. ил. (ИckyccTBo шaxMaT). ISBN 5-7905-2667-5. Társszerző: T. ФюpcTeHбepr
ДaBид пpoTиB Гoлиaфa. – MockBa : Pипoл Kлaccиk. 2003. C. 525. ISBN 9785790516481. Társszerző: C. BopoHkoB.
David Bronstein (1973), 200 Open Games, McMillan
David Bronstein (1956), Zurich International Chess Tournament 1953, angol fordítás: Dover (1979)
David Bronstein and Tom Fürstenberg (1995), The Sorcerer's Apprentice, New In Chess (2. kiadás: 2009)
David Bronstein: Bronsteins Schachlehre. Wege zum erfolgreichen Spiel. Sportverlag, Berlin 1989, ISBN 3-328-00290-1
Erfolgreiche Schachlehre. Eröffnungs- und Mittelspielstrategie. Falken-Verlag, Niedernhausen 1989, ISBN 3-8068-0991-7
David Bronstein: Sternstunden des Schachs. Zürich 1953. Sportverlag, Berlin 1991, ISBN 3-328-00428-9
David Bronstein és Tom Fürstenberg: Der Zauberlehrling. Die hohe Kunst des Schachs – aus dem Schaffen David Bronsteins. Edition Olms, Zürich 1997, ISBN 3-283-00326-2
David Bronstein és Sergey Voronkov: Secret Notes. Edition Olms, Zürich 2007, ISBN 978-3-283-00464-4
2014-ben, születésének 90. évfordulóján Minszkben emlékversenyt rendeztek a tiszteletére.[29]
BaйHшTeйH Б. C. ИMпpoBизaция B шaxMaTHoM иckyccTBe: O TBopчecTBe rpoccMeйcTepa БpoHшTeйHa. – MockBa: ФизkyлbTypa и cпopT, 1976. (Bыдaющиecя шaxMaTиcTы Mиpa).
CocoHko Г. ДaBид CeдbMoй. – MockBa: A. EлbkoB, 2014. – ISBN 978-5-906254-12-2.
Roman Toran: David Bronstein. Schöpfergeist der neuesten Schachrichtung. W. ten Have Verlag, Amsterdam 1962 (übersetzt und erweitert von Erich Eliskases)
Alexej Suetin: David Bronstein. Die Kunst der Schachtaktik. Verlag Bock und Kübler, Berlin 1996, ISBN 3-86155-051-2
Szergej Belavenyec–David Bronstejn, Szovjet sakkbajnokság elődöntő, Rosztov-na-Donu 1941, Királyindiai védelem, Fianchetto változat (E67), 0–1 A 17 éves Bronstejn mérkőzése a Szovjetunió Minősítő Bizottságának elnökével, mely után mesteri címet kap.
Ludek Pachman–David Bronstejn, Prága, 1946, Királyindiai védelem, Fianchetto változat (E67), 0–1 Lenyűgöző, eredeti taktikai támadás, amely a világ elismerését váltotta ki.
David Bronstejn–Iszaak Boleszlavszkij, Világbajnokjelölti verseny, rájátszás 1. játszma, Moszkva 1950, Grünfeld védelem (D89), 1–0 Gyönyörű stratégiai győzelem.
Mihail Botvinnik–David Bronstejn, Világbajnoki párosmérkőzés, Moszkva 1951, Nimzoindiai védelem, Rubinstein változat (E47), 0–1 Bár negatív volt a mrlege Botvinnik ellen, néhány győzelmet sötéttel aratott ellene. Ez az egyik ilyen, 1951-ből a sakkvilágbajnoki párosmérkőzésükről.
David Bronstejn–Mihail Botvinnik, Világbajnoki párosmérkőzés, Moszkva 1951, 22. játszma, Holland védelem, Stonewall változat (A91), 1–0 Nagyon mély kombináció, amely kihasználja sötét gyengeségeit, és a győzelemmel Bronstejn 1 pontra került a világbajnoki címtől.
Samuel Reshevsky–David Bronstejn, Világbajnokjelölti verseny, Zürich 1953, Királyindiai védelem, Fianchetto változat (E68), 0–1 Ezt a játszmát Ulf Andersson svéd nagymester a legjobb játszmák között említi a Learn from the Grandmasters (Tanuljunk a nagymesterektől) című könyvében.
David Bronstejn–Paul Keres, Zónaközi verseny, Göteborg, 1955, Nimzoindiai védelem, Rubinstein változat (E41), 1–0 Két támadó zseni drámai játszmája.
Jichak Aloni–David Bronstejn, Moszkvai Sakkolimpia, 1956, Királyindiai védelem, Saemisch változat (E85), 0–1 Virtuóz játszma, amelyben Bronstejn három gyalogot áldoz, hogy megnyissa Aloni vezérszárnyát.
David Bronstejn–M–20 (számítógép), Moszkvai Matematikai Intézet, 1963, Elfogadott királycsel, Schallop védelem (C34), 1–0 A legrégebbi ismert játszma egy nagymester és egy számítógép között.
Stefan Brzozka–David Bronstejn, Szovjetunió, 1963, Holland védelem, leningrádi változat (A88), 0–1 Meglepő és mély pozicionális áttörés. A játszma legérdekesebb része a 42. lépéssel kezdődik.
Lev Polugajevszkij–David Bronstejn, Szovjetunió, 1971, Angol megnyitás, szimmetrikus változat (A34), 0–1 Bronstejn egy problémás gyalogáldozatot hoz, amelyet Polugajevszkij elfogad. Bronstejn álláselőnyét taktikai előnnyé fokozza.
David Bronstejn–Ljubomir Ljubojević, Petropolis Zónaközi verseny, 1973, Aljechin-védelem, Négy-gyalogos támadás (B03), 1–0 A hosszútávú bástyaáldozat meghozza eredményét, és az első szépségdíjat a győztesnek. *David Bronstejn–Viktor Kuprejcsik, Szovjet sakkbajnokság elődöntő, Minszk 1983, Királyindiai védelem (E90), 1–0 Az idős Bronstejn bemutat egy-két trükköt a fiatal Kuprejcsiknek. *David Bronstejn–Ivan Szokolov, Pancsevo 1987, Grünfeld védelem, Orosz változat (D98), 1–0 Egy másik fiatal mester tapasztalja meg az idősödő Bronstejn szellemi frissességét.
Stuart Conquest–David Bronstejn, London 1989, Caro-Kann védelem (B10), 0–1 Világos csak 26 lépésig bírja a káprázatos taktikai játékot.
David Bronstejn–Walter Browne, Reykjavik 1990, Szicíliai védelem, Najdorf változat (B99), 1–0 A nagyon mély elméleti változatban Bronstejn új elgondolást vezet be, amelynek ellenszerét a Najdorf-változat gurujának számító hatszoros amerikai bajnok Browne sem találja meg.
↑ A chessmetrics szerinti legmagasabb pontszáma Chessmetric Player Profile: David Bronstein/Career details (angol nyelven). chessmetrics.com. (Hozzáférés: 2015. február 24.)
↑ Chessmetric Player Profile: David Bronstein/Ratings only (angol nyelven). chessmetrics.com. (Hozzáférés: 2015. március 10.)
↑ David Bronstein (angol nyelven). World Chess Hall of Fame. [2016. október 5-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2016. október 4.)
↑ a b c d e 70 HEЗAБЫBAEMЫX ПET (orosz nyelven). ckhtl.com. [2014. szeptember 3-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2015. március 10.)
↑ 12 Championship Ukraine – Kiev 1940 (angol nyelven). RusBase. (Hozzáférés: 2015. március 11.)
↑ 14 Championship of USSR Moscow 1.6 – 1.7. 1945 (angol nyelven). RusBase. (Hozzáférés: 2015. március 11.)
↑ XVI Championship of USSR Moscow 11.11 – 14.12. 1948 (angol nyelven). RusBase. (Hozzáférés: 2015. március 11.)
↑ XVII Championship of USSR Moscow 16.10 – 20.11. 1949 (angol nyelven). RusBase. [2015. április 2-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2015. március 11.)
↑ David Bronstein (angol nyelven). Tangient LLC. [2014. február 16-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2015. március 11.)
↑ Aegon Tournaments (angol nyelven). Tangient LLC. (Hozzáférés: 2015. március 11.)
↑ Advances in Computer Chess 8 (angol nyelven). Tangient LLC. [2014. február 8-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2015. március 11.)
↑ Saltsjöbaden Interzonal Tournament (angol nyelven). Chessgames Services LLC. (Hozzáférés: 2015. március 11.)
↑ David Bronstein (angol nyelven). Chessgames Services LLC. (Hozzáférés: 2015. március 11.)
↑ Botvinnik vs Bronstein 1951 (angol nyelven). Chessgames Services LLC. (Hozzáférés: 2015. március 11.)
↑ World Chess Championship 1953 Zurich Candidates Tournament (angol nyelven). mark-weeks.com. [2013. május 27-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2015. március 11.)
↑ World Chess Championship 1955 Goteborg Interzonal Tournament (angol nyelven). mark-weeks.com. [2016. május 6-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2015. március 11.)
↑ World Chess Championship 1956 Amsterdam Candidates Tournament (angol nyelven). mark-weeks.com. (Hozzáférés: 2015. március 11.)
↑ World Chess Championship 1958 Portoroz Interzonal Tournament (angol nyelven). mark-weeks.com. (Hozzáférés: 2015. március 11.)
↑ The World Chess Championship Zonals 1960–1963 (C05)/4 Moscow 1961-01 (angol nyelven). mark-weeks.com. (Hozzáférés: 2015. március 11.)
↑ The World Chess Championship Zonals 1963–1966 (C06)/4 (qualifier, USSR chp) Leningrad 1963-12 (angol nyelven). mark-weeks.com. (Hozzáférés: 2015. március 11.)
↑ The World Chess Championship 1964 Amsterdam Interzonal Tournament (angol nyelven). mark-weeks.com. [2016. május 6-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2015. március 11.)
↑ The World Chess Championship Zonals 1966–1969 (C07)/4 Tbilisi 1966-12 (angol nyelven). mark-weeks.com. (Hozzáférés: 2015. március 11.)
↑ World Chess Championship 1973 Petropolis Interzonal Tournament (angol nyelven). mark-weeks.com. (Hozzáférés: 2015. március 11.)
↑ Men’s Chess Olympiad (angol nyelven). OlimpBase. (Hozzáférés: 2015. március 10.)
↑ European Men’s Team Chess Championship (angol nyelven). OlimpBase. (Hozzáférés: 2015. március 10.)
↑ Soviet Team Chess Championship (angol nyelven). OlimpBase. (Hozzáférés: 2015. március 10.)
↑ Chess Openings (angol nyelven). [2009. október 28-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2015. február 24.)
↑ Edward Scimia: Zurich 1953: 15 Contenders for the World Chess Championship by Miguel Najdorf (angol nyelven). About.com. (Hozzáférés: 2015. március 11.)
↑ David Bronstein memorial in Minsk (angol nyelven). About.com, 2014. február 2. (Hozzáférés: 2015. március 11.)
70 HEЗAБЫBAEMЫX ПET (oroszul)
Frederic Friedel: David Bronstein (1924–2006)
David Bronstein Archiválva 2014. február 16-i dátummal a Wayback Machine-ben
David Ionovics Bronstejn játszmái a chessgames.com oldalon
ГeHHa CocoHko: ДaBид CeдbMoй. AHTиcoBeTckий coBeTckий чeлoBek (oroszul)
TaTbяHa БoлecлaBckaя: Xoчy зaMyж зa БpoHшTeйHa! (oroszul)
OбычHый reHий – 19 фeBpaля 1924 roдa poдилcя rpoccMeйcTep ДaBид БpoHшTeйH
ISNI: 0000 0000 8077 4188
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=David_Ionovics_Bronstejn&oldid=25185421”
A World Chess Hall of Fame tagjai
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2022. augusztus 17., 14:09
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.