hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de fr fr de zh hu de fr sv fr hu fr fr en oc hu fr fr fr fr oc fr zh fr oc hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu nl hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu cs de hu hu hu cs en hu en hu cs en hu de hu cs it hu hu hu cs fr hu en hu cs de en hu hu da en en it hu cs de hu en sk cs en en hu hu cs en da hu hu cs en en hu hu cs en en hu cs cs en en hu hu cs en en en sv cs en en hu hu cs en en en hu cs it en fr pl cs en en en hu cs fr en de hu cs fr en hu fr da it en pt hu cs en da es hu da fr da en hu cs de da en hu da fr en fr hu da en hu hu hu da en hu hu hu cs fr hu hu hu cs fr hu en hu cs fr hu it hu da fr hu en hu fi fr hu fr sv ru en hu id hu it fr hu hu cs da en hu hu hu uk fr hu hu hu ru fr hu nl hu bg fr hu fr pl bg fr hu de hu cs en hu hu hu fi en hu hbs_lat hu fr en hu hu de pt en hu nb hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en cs de hu fr hu en cs de hu hu hu hu fi hu hu en pl pt hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu es hu hu hbs_lat sv hu hu hu nl hu hu en es hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hbs_lat sk hu hu de hu hu nl de hu pl pl cs hu es et hu hu hu hu hu hu hu hu hu id hu hu hu hu en hu es sl hu cs hu hu hu hu et hu hu hu eo hu pt hu hu ca hu hu es hu hu hu hu hu hu es cs de it tr en en hu hu hu fr pt en en cs en de en hu hu hu en hu de hbs_lat en hu ca de is hu hu hu pl en en en hu hu hu ca sk en en pt cs es en hu hu es en hbs_lat pl es pl ceb fr es en en en hu en en en en en hu en cs de hu hu hu hu hu hu hu fr en en sv hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en nl de an ar arz as en sv az ku uz bcl de en ru sv bg new bn br hbs_lat ca mzn hbs_lat vi cy da de el eo es et eu ast fa fi nn fr it fy de gd lt gn ku he hi hbs_lat it hy hy it id en es is it ja sv ka kk ta ko ku pl cs it it lb fi lt lv hi en ml be my mr ms en my it nds af ne nl nb nb fr pa pnb ps pt io ro ru ru sa bxr es jbo en sd hbs_lat si en sk sl sq hbs_lat nl en sv hu ta te en th ceb tr oc fy ur uz fr vi en pl zh xmf he da es zh fr zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. január 2.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
A világörökségi helyszínek olyan kulturális vagy természeti szempontból egyedinek számító értékek, melyet az UNESCO keretén belül működő Világörökségi Bizottság (World Heritage Committee) az általa igazgatott Világörökség Programba felterjesztett. A program célja az emberiség kulturális és természeti örökségének védelme, azok nyilvántartásba vétele. A programot a Világ kulturális és természeti örökségének megóvását célzó egyezmény (Convention Concerning the Protection of World Cultural and Natural Heritage) név alatt 1972. november 16-án alapították. A helyszínek először a javaslati listára kerülnek fel, majd az UNESCO Világörökség Bizottsága évente egyszer dönt arról, hogy ezek közül melyik helyszín kerül fel a világörökségi listára. A nemzetközi szerződést máig 193 ország képviselői írták alá.
Az Egyezmény aláírásával valamennyi részes állam kötelezettséget vállal arra, hogy a saját területén fekvő világörökségi helyszíneket óvja és megőrzi a későbbi generációk számára, illetve hogy lehetősége szerint hozzájárul a Világörökségi Listán szereplő helyszínek védelméhez. (A megőrzési kötelezettség megszegése esetén lehetőség van a listából való törlésre is.)
3.1 A listára kerülés kritériumai
5.2 Javaslati listán szereplő magyar helyszínek
6 A Világörökség Bizottság gyűléseinek időpontja és helyszínei
86. helyszín: memphiszi nekropolisz, Egyiptom
307. helyszín: a Szabadság-szobor New Yorkban
438. helyszín: kínai nagy fal
524. helyszín: óriás sztúpa Szánycsíban, Indiában
540. helyszín: Szentpétervár történelmi városközpontja
772. helyszín: rizsteraszok a Fülöp-szigeteken, az Ifugao-hegységben
1063. helyszín: Tokaji borvidék, Magyarországon
1959-ben az egyiptomi kormányzat eldöntötte az asszuáni gát és a hozzá kapcsolódó víztározó megépítését, mely végzetes lett volna a víz által elárasztott területen elhelyezkedő ókori Abu Szimbel-i templomok számára. Az UNESCO világméretű kampányt indított az értékek megmentésére (az egyiptomi és szudáni kormányzat kérése ellenére). Ennek köszönhetően végül a templomcsoport egy magasabban fekvő helyen az eredeti elemek átszállításával újraépült.
A projekt költsége összesen mintegy 80 millió dollár volt, melynek felét 50 ország adományozta. Mindez további hasonló kampányokhoz vezetett indonéziai, pakisztáni történelmi helyszínek, vagy akár a velencei lagúnák megmentésére. Az UNESCO végül az ICOMOS-al közösen kezdeményezte egy, az emberiség értékeinek megóvását szolgáló egyezmény kidolgozását.
Az Egyesült Államok a kezdeményezést szerette volna kibővíteni a természeti értékekre is. 1965-ben, egy Fehér Házi konferencián létrehozták a Világörökség Alapot, a világ legértékesebb és leglátványosabb természeti és történelmi helyszíneinek megóvására. Az IUCN hasonló indítványt tett 1968-ban, melyet részletesen kidolgozva 1972-ben mutattak be a stockholmi ENSZ konferencián, ahol az Egyezményt elfogadták. Azóta 192 ország ratifikálta az egyezményt. Mára az ENSZ tagállamai közül csak a következő három tagállam nem csatlakozott az egyezményhez: Liechtenstein, Nauru és Tuvalu. Az ENSZ 190 tagállama mellett a Cook-szigetek, Niue, a Vatikán és Palesztina is ratifikálta az egyezményt.[1][2] [3]
A világörökség címet hosszas előkészítés után először 1978-ban osztották ki, ekkor 12 helyszín kapta meg a kitüntető címet. Magyar helyszín először 1987-ben került a listára, Hollókő, valamint a budapesti Duna-part és a Várnegyed révén.
1992-ben az Unesco elindította a világörökséghez hasonló A világ emlékezete programot is az írott és audiovizuális emlékek védelmére.
Az 1972-ben megszületett világörökségi egyezményhez csatlakozott országok hozták létre az egyezmény végrehajtásának legfőbb testületét, az ún. Tagállamok Közgyűlését (General Assembly of States Parties), amely kétévente, az UNESCO általános konferenciájával azonos időben ülésezik. Ekkor választják meg a legfontosabb döntéshozó és végrehajtó testület, az 1976-ban létrehívott Világörökség Bizottság (World Heritage Committee) 21 tagját. A tagokat nem név szerint, hanem a tagországok képviselőjeként választják meg, és megbízatásuk hat évre szól. A testület harmada, hét ország képviselője kétévente adja át a helyét új tagoknak, így biztosítva a folytonosságot. A bizottság évente egyszer, más-más országban tanácskozik. A közgyűlés kezdetekor megválasztják a tagok közül a Világörökség Bizottság vezetőségét, az elnököt, aki a hagyomány szerint a vendéglátó ország képviselője, öt elnökhelyettest és egy jelentéstevőt, akik a következő rendes ülésig töltik be tisztségüket, s feladatuk a munka összehangolása, az ülések előkészítése. (A bizottsági ülések táblázata a cikk végén látható.)
A bizottság feladatai között szerepel
az egyezmény alkalmazásával kapcsolatos stratégiák, szabályozások és irányelvek megfogalmazása, meghatározása;
a tagállamok felterjesztései alapján dönt az új helyszínek világörökségi listára vételről;
ellenőrzi a világörökségi listára felvett helyszínek állapotát, adott esetben dönt a veszélyeztetett helyszínek felvételéről a Veszélyeztetett Helyszínek Listájára;
meghatározza a Világörökség Alap optimális felhasználását.
A bizottsági ülések közötti időszakban a Párizsban székelő UNESCO Világörökség Központ (UNESCO World Heritage Centre) látja el az aktuális feladatokat.
Az Egyezmény értelmében a tagállamok Világörökségi Alapot (World Heritage Fund) létesítettek. Az Alap forrásai a tagállamok kötelező hozzájárulása (az UNESCO-tagdíj egy százaléka), valamint önkéntes hozzájárulások és egyéb adományok. A programba bekerült helyszínek az alapon keresztül a Bizottság által megszabott körülményeknek és feltételeknek megfelelően forrásokhoz juthatnak a helyszínek fenntartásához, kezeléséhez.
Az egyezményt aláíró államoknak össze kell állítaniuk egy-egy javaslati listát azokkal a helyszínekkel, amelyeket alkalmasnak tartanak a világörökségi helyszínné nyilvánításra. Ezeket a listákat legalább egy évvel bármilyen jelölés előtt be kell nyújtani a Világörökség Központnak. Az UNESCO csak akkor veszi figyelembe a jelöléseket, ha ezek már szerepelnek az adott ország javaslati listáján.
A világörökségi listára való felkerülést az Egyezményt ratifikáló tagállamok maguk kezdeményezhetik a Világörökség Bizottságnál. A felterjesztésben szerepelniük kell a helyszín megóvását és kezelését tartalmazó részletes terveknek is. A benyújtott felterjesztésekről a Bizottság évente egyszeri gyűlésén dönt. Az értékelést két független tanácsadó testület, az ICOMOS (International Council on Monuments and Sites), valamint az IUCN (World Conservation Union) végzi. Egy harmadik szakértői csoport, az ICCROM (International Centre for the Study of the Preservation and Restoration of Cultural Property) végzi a védett helyszínek állagmegóvására és helyreállítására vonatkozó szakmai anyagok készítését.
A listára kerülés kritériumai[szerkesztés]
A világörökség részévé váláshoz az adott helyszínnek meg kell felelni a kiválasztási feltételeknek. A kritériumokat a szervezet működési szabályzata rögzíti, felülvizsgálatukat, esetleges módosításukat a Világörökség Bizottság végzi. Összesen 6, a kulturális helyszínekre vonatkozó kritérium, tovább 4, a természeti értékekre vonatkozó kritérium létezik. 2005-ben az addig különálló két kritériumcsoportot egybevonták. Világörökséggé váláshoz a jelölt helyszínnek a tíz kritérium közül legalább egynek meg kell felelni.
I. Az ember alkotó géniuszának kimagasló megnyilvánulása
II. Az emberiség kultúrájának fontos állomása – valamely történeti korszak, vagy a világ valamely kulturális régiója tekintetében – az építészet, a technika, a művészetek, vagy a város- és látképtervezés-fejlődés szempontjából kimagasló megnyilvánulása.
III. Valamely kulturális hagyomány, illetve eltűnt vagy máig létező civilizáció egyedülálló, vagy legalábbis kimagasló tanúsága
IV. Valamely épülettípus, építészeti vagy technikai megoldás, vagy tájtípus olyan kimagasló példája, amely az emberiség történelmének jelentős állomásait reprezentálja
V. Valamely tradicionális településtípus vagy földhasználati forma olyan kimagasló példája, amely egy bizonyos kultúrára (vagy bizonyos kultúrákra) jellemző, különösen, ha az a környezet visszafordíthatatlan megváltozása következtében veszélyeztetetté válik
VI. Közvetlenül vagy közvetett módon kapcsolatos olyan eseményekkel vagy élő hagyományokkal, elképzelésekkel, illetve hiedelmekkel, művészeti és irodalmi alkotásokkal, amelyek egyetemes értéket képviselnek.
Az utolsó kritériumot a Bizottság csak kivételes esetekben fogadja el a felvétel indokaként.
VII. Egyedülálló természeti jelenségek és képződmények előfordulási helye, illetve páratlan természeti szépséggel és kimagasló esztétikai értékkel bíró terület
VIII. Kimagasló példája bolygónk története meghatározó szakaszainak, ideértve az élet kialakulásának és fejlődésének emlékeit, a föld felszínét alakító jelentős geológiai folyamatok nyomait és a meghatározó geomorfológiai és fiziográfiai formációkat
IX. Kimagasló példája a szárazföldi, édesvízi, parti, illetve tengeri ökoszisztémák, valamint növény- és állattársulások kialakulását és fejlődését meghatározó ökológiai és biológiai folyamatoknak
X. A biológiai diverzitás természetes előfordulási helyén és környezetében történő, megőrzése szempontjából döntő fontosságú élőhely, ideértve a veszélyeztetett, illetve a tudomány vagy a biológiai örökség megőrzése szempontjából kimagasló és egyetemes értékű fajok élőhelyeit.
A Világörökség Bizottság 2015. évi ülésszaka után a lista 1031 világörökségi helyszínt tartalmazott 163 különböző országban.[4] Ezek közül 802 kulturális, 197 természeti, míg a fennmaradó 32 kulturális és természeti világörökség is egyben.[5] Az UNESCO a helyszíneket nem kontinensenként, hanem 5, azoktól eltérő kialakítású földrajzi zónába csoportosítja.
Az így kialakított zónákban az alábbiak szerint oszlanak meg a helyszínek:
Ázsiai és Csendes-óceáni térség
A besorolás a világörökségi helyszínt jelölő ország elhelyezkedése alapján történik. Egyes helyszínek besorolása ennek megfelelően nem következetes, hisz például a Nagy-Britannia által jelölt, az Atlanti-óceán déli részén fekvő Gough-sziget Európához lett sorolva.
Részletesebb, országonkénti megoszlás a Világörökségi helyszínek megoszlása országonként oldalon található.
Bővebben: Magyarország világörökségi helyszínei
a Duna-partok és a Budai Várnegyed (1987)
a világörökség részét képezi a budai oldalon a Műszaki Egyetem néhány épülete és a Széchenyi lánchíd által közrefogott terület, a Gellért fürdő, a Gellért-hegyi Szabadság-szobor és a Citadella, valamint a Budai Vár épületei és a Duna-part a Margit hídig. A pesti oldalon védettséget élvez a Parlament, a Lánchíd pesti oldalán található Széchenyi István (volt Roosevelt) tér a Magyar Tudományos Akadémia és a Gresham-palota épületével, valamint a Duna-part egészen a Petőfi hídig.
az Andrássy út és történelmi környezete (2002)
a világörökségi listára került a már meglévő helyszín kibővítéseként az Andrássy út és történelmi környezete, a millenniumi földalatti vasút és a Hősök tere.
Hollókő ófalu és táji környezete (1987)
Az Aggteleki-karszt és a Szlovák-karszt barlangjai (1995)
Az ezeréves Pannonhalmi Bencés Főapátság és természeti környezete (1996)
Hortobágyi Nemzeti Park – a Puszta (1999)
Pécs (Sopianae) ókeresztény temetője (2000)
Tokaj-hegyaljai történelmi borvidék kultúrtáj (2002)
Az Andrássy út légi fotója
Az Országház légi fotója
A Gellért szálló madártávlatból
A Gresham Palota légi fotója
Javaslati listán szereplő magyar helyszínek[szerkesztés]
A rózsadombi termálkarszt területe (1993)
Esztergom középkori erődítménye (1993)
A visegrádi királyi székhely (2000)
A Nemzeti Ménesbirtok és Tangazdaság (2000)
Az Ipolytarnóci Ősmaradványok Természetvédelmi Terület (2000)
Az északkeleti Kárpát-medence fatemplomai (2000)
A Komáromi erődrendszer (2007, Szlovákiával közösen)
Lechner Ödön független pre-modern építészete (2008)
A Római Birodalom határa (2009)
A Világörökség Bizottság gyűléseinek időpontja és helyszínei[szerkesztés]
A táblázat megtekintéséhez kattints a „kinyit” linkre!
június 27. – július 1.
szeptember 5. – szeptember 8.
október 22. – október 26.
szeptember 1. – szeptember 5.
október 26. – október 30.
december 13. – december 17.
december 5. – december 9.
október 29. – november 2.
december 2. – december 6.
november 24. – november 28.
december 7. – december 11.
december 5. – december 9.
december 11. – december 15.
december 7. – december 12.
december 9. – december 13.
december 7. – december 14.
december 6. – december 11.
december 12. – december 17.
december 4. – december 9.
december 2. – december 7.
december 1. – december 6.
november 30. – december 5.
november 29. – december 4.
november 27. – december 2.
december 11. – december 16.
június 24. – június 29.
június 30. – július 5.
június 28. – július 7.
július 10. – július 17.
július 8. – július 16.
június 23. – július 1.
július 2. – július 10.
június 22. – június 30.
július 25. – augusztus 3.
június 19. – június 29.
június 24. – július 6.
június 16. – június 27.
június 15. – június 25.
június 28. – július 8.
július 10. – július 20.
július 2. – július 12.
június 24. – július 4.
június 30. – július 10.
↑ States Parties - Ratification Status (angol nyelven). UNESCO, 2016. július 19. (Hozzáférés: 2016. július 19.)
↑ Convention concerning the Protection of the World Cultural and Natural Heritage: Treaty status.
↑ Somalia (angol nyelven). whc.unesco.org. UNESCO World Heritage Centre. (Hozzáférés: 2021. március 25.)
↑ World Heritage Committee announces 2016 meeting in Istanbul, 24 new sites inscribed in Bonn. whc.unesco.org. UNESCO WOrld Heritage Centre (2015. júl. 8.) (Hozzáférés: 2015. júl. 10.)
↑ World Heritage List. whc.unesco.org. UNESCO WOrld Heritage Centre (Hozzáférés: 2015. júl. 10.)
Világörökség Magyarországon (FORSTER Központ)
A Világörökség, Gulliver Könyvkiadó 1999. ISBN 963-9232-41-6
Budapesti világörökség a Sulineten
Világörökség blog - beszámolók az UNESCO világörökségi helyszínekről
Magyarország javaslati listája, whc.unesco.org (angolul)
Világörökség.hu Archiválva 2016. december 2-i dátummal a Wayback Machine-ben
Rénes Judit: Védőzónák és a veszélyeztetett világörökség, epiteszforum.hu - 2019.06.28.
A világ emlékezete program
Sablon:Világörökségi helyszínek évek szerint
Világörökségi helyszínek évek szerint
1978 · 1979 · 1980 · 1981 · 1982 · 1983 · 1984 · 1985 · 1986 · 1987 · 1988 · 1989 · 1990 · 1991 · 1992 · 1993 · 1994 · 1995 · 1996 · 1997 · 1998 · 1999 · 2000 · 2001 · 2002 · 2003 · 2004 · 2005 · 2006 · 2007 · 2008 · 2009 · 2010 · 2011 · 2012 · 2013 · 2014 · 2015 · 2016 · 2017 · 2018 · 2019 · 2020  · 2021
Sablon:Világörökségi helyszínek országok szerint
Világörökségi helyszínek országok szerint
Saint Kitts és Nevis
A Világörökség helyszíneinek listái
Afganisztán – Etiópia • Fehéroroszország – Kuba • Laosz – Örményország • Pakisztán – Zimbabwe • Veszélyeztetett világörökségi helyszínek listája
Afganisztán – Burundi • Chile – Etiópia • Fehéroroszország – Guyana • Haiti – Izrael • Jamaica – Kuvait • Laosz – Mozambik • Namíbia – Örményország • Pakisztán – Szváziföld • Tádzsikisztán – Zöld-foki Köztársaság
Világörökség-portál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Világörökség&oldid=24534824”
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2022. január 2., 15:48
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.