hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu pt en hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu lt hu it ceb hu de es es es hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu war hu hu sv hu hu hu hu hu hu ru en hu hu de hu hu hu pl hu hu hu cs hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en cs de hu hu hu hu hu hu hu hu cs hu en en hu pl de hu oc ru en ru de tt nb id en uk es en nl hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en ar arz en az uz lt ru sv hbs_lat ca id mzn hbs_lat cy da de fr el eo es et eu fa fi hbs_lat fr da lt gn hbs_lat hy id hy es it ja sv ka kk ko cs lb it fr lt lv en ru nl nb nb fr ta pl pms ps pt vi ru en hbs_lat sk sl sq hbs_lat sv tr fy ur fi vi zh zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. május 12.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
Ez a szócikk a növényről szól. Hasonló címmel lásd még: Kamilla (keresztnév).
Az alföldi kamillavirágzat kiemelt magyar nemzeti érték, hungarikum[1]
A Wikifajok tartalmaz Orvosi székfű témájú rendszertani információt.
A Wikimédia Commons tartalmaz Orvosi székfű témájú médiaállományokat és Orvosi székfű témájú kategóriát.
Az orvosi székfű vagy kamilla (Matricaria chamomilla) az őszirózsafélék (Asteraceae) családjába tartozó gyógynövény. Egyéb elnevezései: német kamilla, Szent-Iván pipitér, nemes pipitér, pipitér, anyafű, szikfű, szüzekanyja, bubulyka. A pipitér név megtévesztő lehet, mert a botanikai szakirodalom a közeli rokon Anthemis nemzetséget nevezi így. Gyakran összetévesztik a római kamillával. Illóolaját felhasználják az élelmiszeriparban, a kozmetikai iparban, az illatszeriparban és a gyógyszeriparban.[2][3][4]
2015-ben az alföldi kamillavirágzat bekerült a hungarikumok közé.[5][6]
A Földközi-tenger keleti medencéje körüli területről származik. A mérsékelt övben az egész világon elterjedt.[2]
Mezőkön, útszéleken, parlagokon általában nagyobb tömegben fordulhat elő. A világ több országában termesztik: a legfontosabb termesztő országok közé tartozik Argentína, Bulgária, Egyiptom és Magyarország, kisebb mértékben termesztik Csehországban, Németországban és Spanyolországban is.[7]
Egy-, néha kétéves 10–40 cm magas, gyéren elágazó, melegigényes növény. A levelek szórt állásúak, kopaszok, sallangosan szeldeltek, a sallangok keskeny fonalasak. A végálló fészek 1,5–2,5 cm széles, a fészekpikkelyek zöldes színűek, sötétebb széllel. A szélső, nyelves virágok fehér színűek, levágott, olykor kicsípett csúcsúak, éretten visszahajlók. A csöves virágok sárgák. A kamilla fontos ismertetőjegye, hogy virágzás végén a virágzati vacok kúpos és belül üreges. Termése szürkésfehér kaszat. Az egész növény jellegzetes illatú.[2][8]
Általában a kamilla virágos részét használják fel illóolaj kinyerésére, habár kisebb mennyiségben a növény egyéb részei is tartalmaznak olajat. A kamilla szárában, leveleiben, gyökerében lévő illóolaj összetétele nem egyezik meg a kamilla virágos részéből kinyert olajéval.[4]
Üzemi körülmények közötti termesztési technológiáját – több más növénnyel együtt – a mezőgazdasági növénytan és a gyógynövénykutatás egyik magyarországi úttörője, Kerekes József dolgozta ki[9] az 1970-es években.[10] Begyűjtése vadon termő és termesztett állományból egyaránt történik.[11] Virágait akkor gyűjtik, amikor fehér nyeles virágszirmai vízszintesen állnak (a kamillamező fehér színű).[2] Frissen és szárítva is használható.
Az orvosi székfű nemesítése Magyarországon az 1960-as években kezdődött; több államilag elismert fajtája is volt. Sárkány Sándorné, Sváb Jánosné Teleki Judit, valamint Tyihák Ernő kamillanemesítési törekvései nyomán megszületett a „Budakalászi 2” fajta, ami 1970-ben állami elismerésben is részesült. Később a Kerekes József nevéhez fűződő „Soroksári 40” kamillafajta lett bejegyezve. A 2000-es években az Országos Mezőgazdasági Fajtaminősítő Bizottság által mindkét kamillafajta visszavonásra került, melynek egyik lehetséges oka a fajtafenntartási költségek megemelkedése volt.[12][13][14]
Virágzatának hatóanyagai: illóolaj, amely szürkéskék színű a lepárlás alatt képződő kamazuléntől. A kamillaolaj összetevőinek zöme a szeszkviterpének közé tartozik (bizaboloidok, bizabolol-oxidok), de találhatóak benne poliacetilén-származékok is (pl. en-in-dicikloéter). Nem illékony hatóanyagok a flavonoidok, ezek glikozidjai, kumarinok, pektinszerű nyálkaanyagok.[15][2]
A népi gyógyászatban rendkívül széleskörűen használják az orvosi székfüvet különböző betegségek, problémák és tünetek kezelésére. Alkalmazzák asztmára, hólyagbántalmakra, hörghurutra, bőrkeményedésre, tyúkszemre, megfázásra, bélgörcsre, szédülésre, fejfájásra, fülfájásra, aranyérre, vérzéscsillapításra, gyulladásokra, álmatlanságra, sárgaságra, fogfájásra, sebkezelésre, migrénre, fájdalomcsillapításra, veseproblémákra, vastagbélgyulladásra, menstruációs problémákra, szemmel kapcsolatos problémákra, léppel kapcsolatos problémákra, emésztési problémákra, idegrendszeri betegségek kezelésére, elvonási tünetek csillapítására, görcs ellen, korpásodás ellen, paraziták ellen, valamint étvágygerjesztőként.[4]
Bár régebben szembetegségekre, sűrű szűrőn átszűrve, mind gyulladásgátló borogatásként, mind lemosószerként használták, a kamilla allergiát – és így önmagában is kötőhártya-gyulladást – okozhat, ezért ma már ilyen módon ritkábban alkalmazzák, sőt ellenjavallt.
A gyógyászatban virágzatát és annak kivonatait alkalmazzák. Teája nemcsak a légutakat tisztítja, hanem gyulladásgátló, nyugtató anyagokat is tartalmaz. Gyulladáscsökkentő, görcsoldó, idegnyugtató, gyomor-, bél-, hólyag- és epezavaroknál, valamint sebkezelésre, arc- és hajápolásra is javasolják.
A VIII. Magyar Gyógyszerkönyvben szereplő drogjai: virágzata (Matricariae flos), annak folyékony kivonata (Matricariae extractum fluidum), illóolaja (Matricariae aetheroleum). Virágzatát a gasztronómiában teaként, vagy kandírozva is felhasználják. Az Európai Gyógyszerügynökség (EMA) a kamillavirágzat hagyományos, népi gyógyászati felhasználásaként a megfázás tüneteinek enyhítését, enyhe emésztőszervi panaszok (pl. puffadás) csökkentését, afták, illetve enyhe bőr- és nyálkahártya-irritációk (pl. napégés) kezelését említi.[16]
↑ Az orvosi székfű immár kiemelt nemzeti értékünk
↑ a b c d e Bernáth
↑ a b c Das, Moumita. Chamomile: medicinal, biochemical, and agricultural aspects. Boca Raton: CRC Press (2015). ISBN 978-1-4665-7760-2
↑ A Hungarikum Bizottság debreceni ülésén bővítette a hungarikumok körét
↑ Teedrogen und Phytopharmaka: Ein Handbuch für die Praxis auf wissenschaftlicher Grundlage. Max Wichtl (Hrsg.). 4. Auflage. Stuttgart: Wissenschaftliche Verlagsgesellschaft. 2002.  369–373. o. ISBN 3-8047-1854-X
↑ Több mint tea - A kamilla, magyarnarancs.hu
↑ A gyógynövénytermesztés tudora: Kerekes József, szepzold.hu
↑ Galambosi Bertalan, Illési Éva. Dr. Sváb Jánosné Teleki Judit (1923 – 2008) (2015)
↑ Az Országos Mezőgazdasági Fajtaminősítő Bizottság Zöldség- és Gyógynövények Szekciójának ülése – 2004. december 06.
↑ Gosztola Beáta. Alföldi vadon termő orvosi kamilla (Matricaria recutita l.) populációk diverzitásának értékelése morfológiai és beltartalmi szempontból – doktori értekezés (2012)
↑ Community herbal monograph on Matricaria recutita L., flos (angol nyelven) (pdf). European Medicines Agency, 2014. július 1. (Hozzáférés: 2015. augusztus 13.)
Matricaria chamomilla L. The Plant List (2010). Version 1., www.theplantlist.org. (angolul) Royal Botanic Gardens, Kew and Missouri Botanical Garden (2010) (Hozzáférés: 2013. máj. 20.) (HTML)
Matricaria chamomilla L. www.tropicos.org. (angolul) Missouri Botanical Garden (Hozzáférés: 2013. máj. 20.) (HTML)
↑ Bernáth:  Bernáth J. (szerk. ). Gyógy- és aromanövények, 3. átdolgozott és bővített kiadás, Budapest: Mezőgazda Kiadó, 413-421. o. (2000). ISBN 963 9239 96 8
↑ Hajtásos:  Penszka K. (szerk.). A hajtásos növények ismerete. Budapest: Nemzeti Tankönyvkiadó, 176. o. (2001). ISBN 963 19 2183 2
↑ Dános:  Dános B.. Farmakobotanika, 3. javított kiadás, Budapest: Argumentum, 318. o. (2006). ISBN 963 446 204 9
↑ PFAF:  Matricaria recutita L.. Plants For A Future. (Hozzáférés: 2013. október 18.)
↑ MEK:  Fábry György (szerkesztő). Műszaki és természettudományok, Magyarország a XX. században IV. kötet. Szekszárd: Babits Kiadó. Hozzáférés ideje: 2013. október 18.
Miért egyedi az alföldi kamillavirágzat? - Magyar Nemzeti Értékek és Hungarikumok Szövetsége
Barátcserje ·  Borsmenta ·  Közönséges borostyán ·  Közönséges kutyabenge ·  Közönséges vadgesztenye
Alkalmazásuk csak hagyományokon alapul
Erdei mályva ·  Erdei szamóca ·  Fokföldi muskátli ·  Gyermekláncfű ·  Halvány kasvirág ·  Keskenylevelű kasvirág ·  Közönséges bojtorján ·  Közönséges boróka ·  Közönséges cickafark ·  Kurkuma ·  Máriatövis ·  Papsajtmályva ·  Parlagi ligetszépe ·  Pásztortáska ·  Pelargonium reniforme ·  Rozmaring ·  Sárga tárnics ·  Szúrós csodabogyó ·  Szúrós gyöngyajak ·  Vérontó pimpó ·  Vesetea ·  Veteménybab ·  Vöröslő ligetszépe
Aloé ·  Amerikai viaszbokor ·  Ánizs ·  Ánizsillatú izsópfű ·  Anyarozs ·  Apró szulák ·  Kanadai aranyvessző ·  Közönséges aranyvessző ·  Magas aranyvessző ·  Articsóka ·  Ázsiai gázló ·  Bazsalikom ·  Benedekfű ·  Bíbor kasvirág ·  Borágó ·  Borsikafű ·  Buchu ·  Búzavirág ·  Bürökgémorr ·  Citromfű ·  Citromillatú kakukkfű ·  Csarab ·  Cseresznye ·  Cserszömörce ·  Csicsóka ·  Csikófark ·  Csikorgófű ·  Csillagánizs ·  Csipkebogyó ·  Csombormenta ·  Csukóka ·  Diófa ·  Dúsvirágú ökörfarkkóró ·  Édeskömény ·  Egynyári tisztesfű ·  Eperfa ·  Erdei szamóca ·  Eukaliptusz ·  Európai homoktövis ·  Európai mogyoró ·  Fahéjfa ·  Fehér akác ·  Fehér árvacsalán ·  Fehér fagyöngy ·  Fehér fűz ·  Fehér here ·  Fehér mustár ·  Fehér üröm ·  Fekete áfonya ·  Fekete bangita ·  Fekete bodza ·  Fekete mustár ·  Fekete nadálytő ·  Fekete nyár ·  Fekete peszterce ·  Fekete ribiszke ·  Fekete üröm ·  Fodormenta ·  Fokhagyma ·  Foltos árvacsalán ·  Fűszerkömény ·  Füzike ·  Galagonya ·  Ginzeng ·  Gombernyő ·  Görögdinnye ·  Görögszéna ·  Gyapjas gyöngyajakfű ·  Gyapjas gyűszűvirág ·  Háromszínű árvácska ·  Hársfa ·  Hasznos földitömjén ·  Hegyi árnika ·  Hegyi kakukkfű ·  Homoki szalmagyopár ·  Igazi édesgyökér ·  Illatos ibolya ·  Illatos macskamenta ·  Varjúhájfű ·  Tengeri hínár ·  Izlandi zuzmó ·  Kakaó ·  Kakukkfű ·  Kanadai aranygyökér ·  Kankalin ·  Kapor ·  Kávé ·  Kék golgotavirág ·  Kék indiángyökér ·  Kék iringó ·  Kenderkefű ·  Kerek repkény ·  Kerti izsóp ·  Kerti mák  ·  Kerti ruta ·  Kései margitvirág ·  Keserű pacsirtafű ·  Keskenylevelű ezüstfa ·  Keskenylevelű kakukkfű ·  Kígyószisz ·  Kínai kúszómagnólia ·  Kis ezerjófű ·  Kis meténg ·  Kis vérfű ·  Kóladió ·  Komló ·  Koriander ·  Korpafű ·  Kökény ·  Körömvirág ·  Kövér porcsin  ·  Közönséges aranyvessző ·  Közönséges falgyom ·  Közönséges gyömbér ·  Közönséges gyújtoványfű ·  Közönséges levendula ·  Közönséges medvetalp ·  Közönséges mirtusz ·  Közönséges orbáncfű ·  Közönséges párlófű ·  Közönséges vasfű ·  Kukorica ·  Lándzsás útifű ·  Lenmag ·  Libapimpó ·  Lopótök ·  Lómenta ·  Lucerna ·  Madárberkenye ·  Madársóska ·  Majoránna ·  Málna ·  Martilapu ·  Maté ·  Mecsekifű ·  Medvehagyma ·  Menta ·  Mezei cickafark ·  Mezei iringó ·  Mezei katáng ·  Mezei menta ·  Mezei szil ·  Mezei zsurló ·  Mirha ·  Molyhos ökörfarkkóró ·  Nagy csalán ·  Nagyezerjófű ·  Napraforgó ·  Narancs ·  Nehézszagú gólyaorr ·  Nemes babér ·  Nemes májvirág ·  Nyírfa ·  Nyúlszapuka ·  Orvosi angyalgyökér ·  Orvosi füstike ·  Orvosi kálmos ·  Orvosi kecskeruta ·  Orvosi lestyán ·  Orvosi macskagyökér ·  Orvosi medveszőlő ·  Orvosi pemetefű ·  Somkóró ·  Szappanfű ·  Orvosi székfű ·  Orvosi szemvidító ·  Orvosi tisztesfű ·  Orvosi tüdőfű ·  Orvosi veronika ·  Orvosi ziliz ·  Orvosi zsálya ·  Ökörfarkkóró ·  Örökzöld törpetölgy ·  Örménygyökér ·  Őszi margitvirág ·  Őszi vérfű ·  Pacsirtafű ·  Páfrányfenyő ·  Palástfű ·  Papaja ·  Paprika ·  Pasztinák ·  Petrezselyem ·  Pipacs ·  Porcikafű ·  Porcsin keserűfű ·  Rebarbara ·  Réti legyezőfű ·  Réti ördögharaptafű ·  Réti palástfű ·  Ribiszke ·  Sáfrány ·  Sáfrányos szeklice ·  Sarlós gamandor ·  Sármányvirág ·  Sédkender ·  Sóskaborbolya ·  Szagos müge ·  Szappanfű ·  Szárcsagyökér ·  Szarkaláb · Százszorszép ·  Szeder ·  Szegfűbors ·  Szegfűszeg ·  Szelídgesztenye ·  Szenna ·  Szurokfű ·  Tarackbúza ·  Tárkony ·  Tárkonyüröm ·  Tavaszi kankalin ·  Tea ·  Tejoltó galaj ·  Tölgy ·  Tövises iglice ·  Tőzegáfonya ·  Turbolya ·  Tyúkhúr ·  Útifű ·  Vadcseresznye ·  Vadrózsa ·  Vadsóska ·  Varjútövis ·  Vérehulló fecskefű ·  Vérfű ·  Vidrafű ·  Virágos kőris ·  Vízi menta ·  Vörös acsalapu ·  Vörös áfonya ·  Vörös lóhere ·  Vörös ribiszke ·  Vöröshagyma ·  Zamatos turbolya ·  Zeller ·  Zsálya
Biológiaportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Orvosi_székfű&oldid=24923933”
Taxonok from paraméter nélkül
Taxonok több mint 20 taxonazonosítóval
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2022. május 12., 21:04
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.