hu it hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en sv hu sk sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en ar en az bg ca hbs_lat da de el eo es et eu fa fi fr fy he hi hbs_lat hy it id is it ja sv kk ta ko it it lt en ml af nl nb nb pl pt ro ru hbs_lat en sk sl hbs_lat sv tr fy ceb zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. március 4.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
Piroklaszt törmelékár anyagából képződik a tufa
A tufa vagy darázskő robbanásos vulkáni kitörés során a vulkanikus törmelékár keletkezésekor a porból és hamuból létrejött lazább szerkezetű kőzet, néha lyukacsos törmelékkőzet, melynek anyaga mint vulkáni hamu vagy homok került vulkáni kitörések alkalmával a földfelszínre, és vagy megkeményedett, összeálló állapotban került a felszínre, vagy pedig – ami gyakoribb eset – a víz hordta össze és rétegekben lerakta azt. A tufa olyan piroklaszt[1] kőzetté vált vulkáni törmelék, azaz piroklasztit,[2] amelynek szemcsemérete nem nagyobb két milliméternél. Ha tartalmaz legalább 10%-nyi lapillit (2–64 milliméteres darabokat), akkor a neve lapillitufa vagy lapillikő. Ha szemcsemérete nem nagyobb 0,0625 milliméternél, akkor ez finom vulkáni hamuból keletkezett finomszemcsés tufa, egyébként durvaszemcsés tufa.[3]
A tufa tehát a vulkánok által kilövellt mindenfajta szilárd törmelékanyag, a tefra rendkívül heterogén üledékéből jön létre - a kitörés anyagának nyugalomba kerülésével és diagenezisével - ezért anyagának alkotórészei különböző eredetűek és különböző szemcseméretűek lehetnek, amely a magma szétszakadt foszlányai és a belesodródott, a felszínen lévő kőzetanyagból kerül bele.[4] A tufa létrejöttéhez szükséges szilárd anyagban gazdag árpiroklasztitok (blokk- és por-, horzsakő- és salakárak) rendszerint összeomló, a völgyekben áramló izzófelhőből rakódnak le.[2]
A tufa szó olasz eredetű, jelentése lávakő.[5]
A vulkáni kőzeteknek jellegzetes szövete és kémiai összetétele van. Kőzet-tufának nevezik azt, amikor a vulkáni üledékben a kőzettörmelék részaránya meghaladja az 50%-ot. Úgyszólván mindegyik vulkáni kőzetnek a riolitnak, a bazaltnak, az andezitnek, a dácitnak, a trachitnak megvan a tufája (bazalttufa, riolittufa, andezittufa, dácittufa, trachittufa). A riolittufa tufa-agglomerátum variánsait horzsakő, habkő, tajtékkő néven is ismerik.
Tufának szokták nevezni a geológiában, ásványtanban az édesvízből lerakódó laza, lyukacsos képződményeit a mészkőnek (mésztufa[6]), meg a kvarcnak is (kovatufa[7]).
Riolittufába vájt barlanglakások Noszvajon
A riolittufa jól faragható, fűrészeléssel is darabolható kőzet. Az ilyen magmás eredetű tufa kőzetből Magyarországon sok épület épült, amelyek pusztulása komoly problémát okoz a hazai műemlékvédelmi szakembereknek.[8]
A szerszámkőként hasznosítható hólyagüreges, finomszemcsés bazalttufát, andezittufát öntőforma, őrlőkő és malomkő készítésére is használták.[9]
↑ Nem konszolidált, laza piroklasztos üledék. Legalább 75%-ban elsődleges vulkáni anyagot tartalmazó kőzetek. Képződésük robbanásos vulkáni kitörés során történik. A piroklaszt görög eredetű, a pyro (jelentése tűz) és klastos (jelentése széttört) szavak összetételéből keletkezett.
↑ a b Magmatitok, vulkanitok, piroklasztitok rendszerezése, tamop412a.ttk.pte.hu
↑ Üledékes kőzettan segédanyag Archiválva 2009. április 19-i dátummal a Wayback Machine-ben, petrology.geology.elte.hu
↑ Vulkáni törmelékes képződmények makroszkópos és mikroszkópos vizsgálata, genetikai besorolása Archiválva 2018. július 7-i dátummal a Wayback Machine-ben, elte.prompt.hu
↑ Fülöp József: Rövid kémiai értelmező és etimológiai szótár. Celldömölk: Pauz–Westermann Könyvkiadó Kft. 1998.  145. o. ISBN 963 8334 96 7
↑ Mésztufa vagy travertino, meszes oldatokból forráskifolyásnál kicsapódó mészkő-felhalmozódás, likacsos, jól faragható és fűrészelhető
↑ A Pallas nagy lexikona - Kovatufa, arcanum.hu
↑ Kónya Béla Tamás, Kopecskó Katalin, Forgó Lea Zamfira: A riolittufa - mint műtárgyalkotó kőzet - mállásának vizsgálata, researchgate.net
↑ Szerszámkövek archeometriája Szakmány György: Szerszámkövek archeometriája, ace.hu
Bokor József (szerk.). Tufa, A Pallas nagy lexikona. Arcanum: FolioNET (1893–1897, 1998.). ISBN 963 85923 2 X. Hozzáférés ideje: 2012. december 7.
Gönczy Sándor: Földtani alapfogalmak, mek.oszk.hu
Korbély József: Bihar vármegye geologiai viszonyai - Trachit-tufa, arcanum.hu
dr. Papp Zoltán: Földtani alapismeretek (geológia i-ii.) - Széchenyi István Egyetem, sze.hu
Tufába vájt tengerszem Archiválva 2018. november 9-i dátummal a Wayback Machine-ben, termeszetvilaga.hu
Ez a geológiai tárgyú lap egyelőre csonk (erősen hiányos). Segíts te is, hogy igazi szócikk lehessen belőle!
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Tufa&oldid=24737824”
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2022. március 4., 21:21
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.