fr es hu hu hu hu hu es hu hu hu hu hu hu en hu en hu en hu en en et hu en hu it en en hu da ja pl en de en sl en it hu hu hu hu hu hu hu en en en en hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu zh en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu en sv da de hu hu hu hu hu hu hu en en en en en en en en en hu en hu en hu en en hu en hu en hu hu hu hu hu hu hu sk hu en en en hu hu mk fr en hu hu bg hu hu hu hu sk hu en fr en hu hu en en en hu hu wuu en hu hu hu sk hu en fr es hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu fi hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu es hu it hu pl en cs de es fr fr hu en hu es hu en nl en hu hu hu fr ru ru de en en en de zh hu hu sk hu hu nl hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en az ku ru bg bn hbs_lat ca hbs_lat da de el es fa fi fr fy he hbs_lat it ja ka ko lt lv nl nb nb fr pl pt ro ru en sk hbs_lat sv th tr fy zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. január 10.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
Immortal koncert a 2011-es Hole in the Sky fesztiválon.
Aeternus, Amputation, Aura Noir, Borknagar, Cadaver, Darkthrone, Dead to this World, Demonaz, Dødheimsgard, Enslaved, Gorgoroth, Hypocrisy, I, Mayhem, Necrophagia, Old Funeral, Pain
A Wikimédia Commons tartalmaz Immortal témájú médiaállományokat.
Az együttes mindig elutasította a rájuk aggatott black metal címkét, dalszövegeiket pedig a stílushoz kapcsolódó sátánizmus helyett a norvég tél és az északi természeti tájak inspirálják.[8] Az együttes 2003-ban bejelentette feloszlását, de 2006-ban újjáalakultak és All Shall Fall címmel egy albumot is kiadtak 2009-ben. A zenekar 2015 elején feloszlani látszott egy hónapokig húzódó jogi vita miatt, de az év augusztusában bejelentették, hogy az Immortal nem állt le, csak Abbath nélkül folytatják.[2] Zenei pályafutásuk során kilenc stúdióalbumot jelentettek meg, a legfrissebb nagylemezük 2018-ban jelent meg Northern Chaos Gods címmel.[2]
1.1 Előzmények és a korai évek (1988–1991)
1.2 Diabolical Fullmoon Mysticism, Pure Holocaust (1992–1994)
1.3 Battles in the North, Blizzard Beasts (1995–1998)
1.4 At the Heart of Winter, Damned in Black (1999–2001)
1.5 Sons of Northern Darkness (2002–2003)
1.6 Inaktív időszak és az újjáalakulás (2004–2007)
1.7 All Shall Fall (2008–2014)
1.8 Jogi vita és a folytatás Abbath nélkül (2014–)
2 Az albumok stílusa, kritikái
Előzmények és a korai évek (1988–1991)[szerkesztés]
Abbath és Demonaz ezt követően 1990 őszén alapította meg az Immortalt. A zenekar dobosa Armagedda (Gerhard Herfindal) lett, akivel Demonaz egy 1989-es oslói Slayer koncerten ismerkedett meg.[5] Másodgitárosként pedig Jørn Inge Tunsberg csatlakozott az együtteshez. Az Immortal megalakulását olyan zenekarok inspirálták, mint a Morbid Angel, a Possessed, a Bathory, a Celtic Frost és a Mayhem gitárosa, Euronymous.[5][10] Még 1990-ben megjelent az első demójuk, amely a The Northern Upins Death címmel került kiadásra.[11] A kiadvány logóját Jannicke Wiise-Hansen rajzolta meg, míg a borítókép utalás volt a Mayhem énekesére, Deadre. Hansen úgy gondolta, hogy a zenekar sátáni üzeneteket hordoz, ezért egy fordított keresztet is belerajzolt a logóba. A tagok korábbi zenekarait jellemző death metal stílus helyett, a kibontakozóban lévő black metal felé fordult el a zenekar. Az anyag megjelenése után úgy döntöttek, hogy trióban folytatják tovább, ezért megváltak Tunsbergtől.[10] A gitáros ezt követően az Old Funeralban és a Hades Almightyban folytatta a zenélést.
A demóra felfigyelt a Listenable Records és szerződést írt alá a zenekarral. A kiadó sürgette a lemezmegjelenést, ezért hamar kezdtek alakot ölteni az első album olyan szerzeményei, mint a The Cold Winds of Funeral Frost és az Unholy Forces of Evil.[10] 1991-ben Suffocate Demo címmel egy újabb demót adtak ki, amelyet még ez év októberében követett az első hivatalos kiadványuk, az Immortal című EP. Az anyag mindössze 1000-re limitált példányszámban látott napvilágot.[3] A háromszámos EP rögzítésére a Sony PLM 2500 stúdióban került sor. Az Immortal EP 2000-ben újra kiadásra került, mégpedig arra a True Kings of Norway című válogatásalbumra került fel, amelyen még olyan zenekarok is szerepeltek, mint az Emperor, a Dimmu Borgir, az Ancient és az Arcturus.[12] A lemez hallatán az Osmose Productions lemezszerződést kínált a zenekarnak, amelyet 1992-ben írtak alá.[3] Abbath és Demonaz ekkortájt kezdték felvenni az Abbath Doom Occulta, illetve a Demonaz Doom Occulta művészneveket.
Diabolical Fullmoon Mysticism, Pure Holocaust (1992–1994)[szerkesztés]
Az első album felvételei 1992 áprilisában kezdődtek meg a norvég Grieghallen stúdióban, Eirik Hundvin producerrel. Az album Diabolical Fullmoon Mysticism címmel jelent meg 1992. július 1-jén. Extrém metal berkekben az anyag jó kritikákat kapott,[10] bár későbbi recenziójában az Allmusic csak 2 csillagot adott rá az ötből, és kifejtette, hogy a későbbi albumok dinamizmusa és dalszerzői erényei itt még csak nyomokban vannak jelen.[13] Az album dalszövegei a kortárs black metal anyagokkal ellentétben nem a sátáni ideológiákról szólnak, hanem a téli tájakról és a skandináv legendákról. Ezen belül is az Abbath és Demonaz által kitalált Blashyrkh nevű képzeletbeli királyságról, amelyben „Mighty Ravendark” és „Corvoscuro” uralkodik. Zeneileg szintén eltért a korszak kiadványaitól és későbbi albumaiktól, mivel itt még lassabbak a tempók, és az akusztikus gitár gyakori használata sem volt megszokott stíluselem.[10] A későbbi Immortal albumok közül is csak az At the Heart of Winteren került elő gyakrabban az akusztikus gitár szerepe.[13] A lemez kiadása után elbocsátották Armagedda dobost, mivel Abbath elmondása szerint nem volt képes kellő gyorsasággal játszani.[14] A helyére Kolgrim került, aki Abbathtal az Old Funeralban, Demonazzal pedig az Amputationban zenélt korábban. Vele csak egy koncertre került sor 1992 decemberében. Az előadást rögzítette a helyi tévé állomás is. A dobos azonban nem volt elég elkötelezett az együttes iránt, ezért hamarosan megvált tőle a zenekar.[9][15]
Két hónappal később a norvég black metal mozgalom a botrányai révén néhány híradásba és televíziós csatornába is bekerült, ezért minden korábbinál nagyobb figyelem irányult a zenekarokra. Ezt kihasználván az Immortal készített egy videóklipet és mellé rögzítettek egy interjút is.[10] A video a Call of the Wintermoon dalra készült körülbelül 2 óra alatt egy norvég erdőségben. A zenei csatornák még aznap este elkezdték sugározni a dalt, a hozzá készített interjúval együtt.[10] A sajtó sátánista black metalként hirdette a zenekart, de az együttes ezt az interjú során is megcáfolta, a zenéjét pedig „holocaust metal”ként definiálta.
A második album felvételeire szintén a bergeni Grieghallen stúdióban került sor Eirik Hundvin és a zenekar produceri felügyeletével. Az album Pure Holocaust címmel 1993. november 1-jén látott napvilágot. A felvételek idejére még nem találták meg az új dobosukat, ezért az egész anyagot Abbath dobolta fel. A lemez keverési fázisában már bevették Grimet (Erik Brødreskift), aki ugyan nem hallható a lemezen, a borítófotón azonban már ő is látható.[15] Az anyagon teljesen eltűntek az akusztikus hangszerek, és az elődjénél gyorsabb is lett. A Tales of the Macabre magazinnak adott interjújában Demonaz úgy fogalmazott, hogy az album gyorsabb és jobb lett az elődjénél, kikerülve az ott felhangzó hibákat is.[16] A kritikák pozitívan reagáltak a lemezre, később az Allmusic is 4 és fél pontot adott rá az ötből, és dicsérte az album riffjeit és a zenekar egyedi stílusát.[17] Az albumcím miatt Németországban nácizmussal vádolták a zenekart, és ezért Berlinben nem engedték árusítani.[5]
A lemezt egy Európai turné keretében népszerűsítették, ahol a kanadai Blasphemy és a görög Rotting Christ voltak a turnépartnereik.[18] A Fuck Christ Tour 93 elnevezésű koncertsorozat sikeresnek bizonyult, ezért még a svéd Marduk társaságában is adtak pár koncertet.[9] A turné végére Grim úgy döntött, hogy elhagyja a zenekart, mivel társai nem tartották eléggé fejlődőképesnek.[5] A dobos ezért 1994-ben kilépett az Immortalból. Későbbi pályafutása során megfordult a Borknagar és a Gorgoroth zenekarokban is, végül 1999 októberében kábítószer-túladagolás következtében elhunyt.[3]
Battles in the North, Blizzard Beasts (1995–1998)[szerkesztés]
Erik Brødreskift, ismertebb nevén Grim 1993 és 1994 között volt az együttes tagja. 1999-ben hunyt el drogtúladagolásban.
1994 szeptemberében megkezdődtek a harmadik album felvételei a Grieghallen stúdióban Eirik Hundvin producerrel. Mivel a zenekar dobos nélkül maradt, ismét Abbath játszotta fel a dobrészeket. A lemez Battles in the North néven jelent meg 1995-ben,[3][9] továbbra is az Osmose Productions jóvoltából. Demonaz néhány hónappal az album megjelenése után úgy nyilatkozott az albumról, hogy egy nagyon intenzív és fagyos hangulatú anyagot készítettek, amely pályafutásuk addigi legerősebb produkciója lett.[19] Az album első példányain rosszul volt kinyomtatva a számlista, ezért az Osmose kénytelen volt visszavonni a már kiadott anyagokat és javítani a hibákat.[9] Zeneileg továbbra is megmaradtak az egyszerű, agresszív és gyors black metalnál, szemben az olyan pályatársaikkal (Emperor, Mayhem, Burzum, In The Woods, Ulver) akik ekkortájt már kísérletezgetésekkel, és új elemek bevonásával gazdagították a black metal korlátait. Az album tovább növelte a zenekar népszerűségét, és az Allmusic is megjegyezte, hogy a mindvégig szélvészgyors album a black metal egyik meghatározó pillanata.[20]
Az album népszerűsítése céljából videóklipet forgattak a Blashyrkh (Mighty Ravendark) és a Grim and Frostbitten Kingdoms dalokra, amelyek felkerültek a Masters of Nebulah Frost címmel 1995-ben kiadott VHS kazettára is. A felvételeken már Hellhammer dobos szerepelt, aki ideiglenesen csatlakozott a zenekarhoz. A kiegészült tagságnak köszönhetően turnéra indulhattak, amely Európa területén zajlott le 1995 októberében. A koncerteken a Moonspellel együtt a Morbid Angel death metal együttes különleges vendégeként lépett fel az Immortal.[21] A turné befejezése után Hellhammer más projektjeire hivatkozva elhagyta a zenekart. Abbath és Demonaz az új személy megtalálásának érdekében egy újsághirdetést adtak fel, amelyre végül 1996 májusában jelentkezett Horgh (Reidar Horghagen).[15] Demonaz kijelentette, hogy az együttes Horgh megtalálásával jobban működik mint valaha, és 100 százalékosan elégedettek a teljesítményével.[22]
At the Heart of Winter, Damned in Black (1999–2001)[szerkesztés]
Az album megjelenését követően szerepeltek a Darkthrone előtt tisztelgő Darkthrone Holy Darkthrone című tribute albumon, amelyen a To Walk the Infernal Fields című dalt adták elő. Az At the Heart of Winter turnéjára új basszusgitárost kellett keresniük, akit Iscariah (Stian Smørholm) személyében találtak meg.
A turné végeztével 1999 októbere és 2000 februárja között felvették a következő stúdióalbumukat. Csakúgy mint az elődje, ez is a svéd Abyss stúdióban készült Peter Tägtgren producerrel. A lemez 2000. április 27-én jelent meg Damned in Black címmel, és már az előrendelések alapján 40 000 példányban kelt el, továbbá felkerült a német lemezeladási listára is.[9] Ez volt az utolsó albumuk amely az Osmose Productions lemezcégnél jött ki. A zenekar 2000. november 22-én a jóval hatékonyabb Nuclear Blast kiadóval írt alá hosszú távú szerződést.[15][27] A Damned in Black albumot szintén jól fogadták a kritikusok, az Allmusic lenyügözőnek titulálta (külön kiemelve az instrumentális részeket), továbbá ugyanolyan erősnek mint a korábbi albumaik bármelyikét.[28] Az anyag egyfajta keveréke lett a korai albumokat jellemző nyers, szélvészgyors iránynak és az At the Heart of Winter komplexebb, epikus világának.[28] A Damned In Black turnéja ezúttal már az Amerikai Egyesült Államokat is érintette, ahol a Krisiun, a Satyricon és az Angel Corpse társaságában adtak koncerteket. Ezenkívül még Mexikóban is felléptek pár előadás erejéig.[29] 10 éves fennállásuk megünneplésére összeállítottak egy speciális box szett válogatáskiadványt, amelynek tartalmát egy élő album, sok kiadatlan fotó és egyéb ritkaságok tették ki. A kiadvány azonban sosem látott napvilágot.[15]
Ebben az időszakban az együttes tagjai egyre több időt kezdtek el szentelni az egyéb projektekben való közreműködésekre. Horgh a Pain számára kezdett el dolgozni, Abbath a Det Hedenske Folk formációval muzsikált, míg Iscariah a Wurdulak black metal együttes Ceremony in Flames című albumán tűnt fel.[9] Horgh és Abbath ezenkívül a Necrophagia gitáros Frediablo által alapított Gorelord black metal zenekar első demóján is segédkezett.[9] 2001-ben az Immortal is szerepelt az Avantgarde Music kiadásában napvilágot látott Originators of the Northern Darkness - A Tribute to Mayhem elnevezésű Mayhem tribute albumon, amelyen a From the Dark Past című darabot adták elő.[30] Még ugyanebben az évben a Damned in Black Norvégiában elnyerte a legjobb metalalbumnak járó díjat.[31]
Sons of Northern Darkness (2002–2003)[szerkesztés]
Abbath, aki az együttes vezetője és frontembere volt 2015-ig.
Hetedik albumuk stúdiómunkálatai 2001 szeptemberében kezdődtek meg Peter Tägtgren vezényletével, az Abyss stúdióban. A Sons of Northern Darkness című albumot 2002. február 4-én bakeliten, limitált verzióban és fém dobozos verzióban (mely hamar elfogyott) adta ki a Nuclear Blast.[15] Az anyagot nagy várakozás előzte meg, és a Nuclear Blast hatékony promóciós munkájának köszönhetően átlépte a 150 000 eladott példányszámot. Ezáltal sikerült felülmúlniuk az előző album sikerét, amelyből 100 000 darabot adtak el.[15] Az album több országban is felkerült a listákra. Németországban az 58., Finnországban és Norvégiában pedig a 31. helyet sikerült megszereznie.[32] A lemez azonban nemcsak kereskedelmileg lett sikeres, hanem a kritikusok körében is nagy tetszést aratott. Az Allmusic például négy pontot adott rá, és úgy fogalmazott, hogy az együttes vitathatatlanul az egyik legjobb black metal anyagot készítette el.[33] Továbbá kiemelte a fantasztikus dalszövegeket, és az album könyörtelen brutalitását, és kijelentette, hogy az anyagot minden black metal rajongónak birtokolnia kell.[33] A Chronicles of Chaos 10-ből 10 pontot adott rá, és klasszikus remekműnek, valamint az év albumának nevezte.[34] Ezenkívül dicsérte az együttes progresszív felfogású dalszerzői stílusát. Az albumon ismét előtérbe került az epikusabb megközelítés, mivel a nyolc dalból négy is átlépi a 7 perces játékidőt.
A lemez turnéjának keretében felléptek a Rock Hard magazin által szervezett No Mercy fesztiválon, ahol olyan zenekarokkal osztották meg a színpadot, mint a Vader, a Catastrophic, a Deströyer 666, a Hypocrisy, a Disbelief, a Malevolent Creation és az Obscenity.[9][35] Ezenkívül még több fesztiválon is szerepeltek, többek között a német Wacken Open Airen is. Röviddel ezután pár fellépés erejéig a Manowar előtt léptek fel az Egyesült Államokban.[36] Ezeken az előadásokon azonban már nem Iscariah basszusgitározott, mivel elhagyta a zenekart. Később olyan együttesekben tűnt fel, mint az Amok, a Necrophagia, a The Clan Destined, és a Dead to this World.[9] Helyére Saroth (Yngve Liljebäck) érkezett, aki hamar be tudott illeszkedni a zenekarba.
2003-ban a Sons of Northern Darkness albumot jelölték a norvég Spellemannprisen és Alarmprisen díjakra, de mindkettőt a Satyricon Volcano albuma nyerte el.[15][37] Ezt követően Abbath vendégszerepelt a Dimmu Borgir Death Cult Armageddon albumán,[38] míg a volt tag Iscariah és Horgh megalakította a Grimfist zenekart. Az együttes megszületésekor pletykák röppentek fel az Immortal feloszlásáról, amelyet a kiadó tagadott, és kijelentette, hogy csak egy kisebb szünetet iktat be a zenekar. Pár órával később azonban maga az együttes tudatta a rajongókkal, hogy feloszlatták magukat.[9][39]
Inaktív időszak és az újjáalakulás (2004–2007)[szerkesztés]
2005-ben a Townsend Avalanche Music kiadó megjelentetett egy Epimythion - Tribute to Immortal című tribute albumot, melyen olyan előadók tisztelegtek az Immortal előtt, mint a Sunn O))), a Beyond Dawn, az Endwarfment, a Vreid, a Tragedy Begins, a Zweizz, az Enthroned, az Aura Noir, a Funeral Procession és a Seth.[9] 2005 áprilisában Abbath és a korai Immortal ütős Armagedda megalapította az I együttest, amelyben rajtuk kívül még az egykori Gorgoroth basszusgitáros King ov Hell és az Enslaved gitáros Ice Dale (Arve Isdal) vett részt. A supergroupnak kinevezett zenekar hivatalos szövegírója Demonaz lett,[9][40][41] a black metalt a Motörhead féle rock and rollal keverő albumuk pedig Between Two Worlds címmel jelent meg 2006-ban.
2006 júniusában Abbath elárulta a német Rock Hard magazinnak, hogy Horghal és Demonazzal is vitatkozott az újraegyesülést illetően. A Nuclear Blast hivatalos honlapján, 2006. július 14-én jelentek meg a visszatérést jelentő első koncertdátumok.[9][42] Az újraegyesüléshez Iscariah is akart csatlakozni, de Abbath és Horgh az Aura Noirban zenélő Apollyont (Ole Moe) választotta új basszusgitárosnak.[43] 2007 áprilisában kezdetét vette a hétállomásos 7 Dates of Blashyrkh Tour elnevezésű turné, amely során főzenekarként léptek fel olyan fesztiválokon, mint a norvég Inferno Metal Festival, a francia Hellfest, a finn Tuska Open Air, a szlovén Metal Camp és a német Wacken Open Air.[44] A turné végeztével további három norvégiai fellépésre került sor. Először augusztus 25-én Bergenben a Hole in the Sky fesztiválon, utána Notoddenben a Motstøy Festivalon, majd október 20-án Trondheimben.
All Shall Fall (2008–2014)[szerkesztés]
Abbath egy 2009-es koncerten.
2008 márciusában a Blashyrkh in Oz Tour keretében Ausztráliában és Új-Zélandon adtak koncerteket, de felléptek a Rock Hard fesztiválon is.[45] 2009 májusában Peter Tägtgren produceri vezényletével bevonultak az Abyss stúdióba, hogy rögzítsenek egy albumot. A Nuclear Blast kiadásában megjelent lemez All Shall Fall címmel került a boltok polcaira 2009. szeptember 25-én. Az Egyesült Államokban csak októberben lehetett megvásárolni. Az album bakelit, digipack, és limitált box set változatban is hozzáférhetővé vált. Az album megosztotta a rajongókat és a kritikusokat egyaránt, de többségében pozitívan fogadták. A Chronicles of Chaos 9 pontot adott rá, az Allmusic négy és felet, csakúgy mint az About.com. Az Allmusic kritikája egyszerre nevezte drámainak és könyörtelennek,[46] az About.com pedig az epikusságát és agresszivitását emelte ki.[47] Az album kereskedelmileg is sikert könyvelhetett el, miután a finn lemezlistán a 20.,[48] a norvégon a 21.,[49] míg az amerikai Billboard 200-on a 162. helyezést sikerült elérnie.[50] A lemez Svédországban, Svájcban és Franciaországban is bejutott a Top50-be.
Január 9-én a szülővárosukban, Bergenben adtak egy speciális koncertet, amely az új album promóciós turnéjának a kezdetét jelentette. A Terrorizer magazin olvasói az év eseményének az Immortal visszatérését szavazták meg, míg Abbath a 4. legjobb énekes lett, a zenekar pedig az 5. legjobb együttes.[51]
Augusztus 3-án a honlapjukon jelentették be, hogy a nyár folyamán fel fognak lépni a Hellfest és a Wacken Open Air fesztiválokon. 2010. január 23-án a Dortmundban lévő Winternoise Festivalon, míg április 10-én a giesseni Kings of Black Metal Festivalon adtak koncerteket. A 2010 nyarán megrendezett tolmini Metal Camp fesztiválon főzenekarként léptek fel.[52] 2010. december 18-án négy észak-amerikai fellépés dátumai kerültek nyilvánosságra (Toronto, Montréal, New York City és Los Angeles). Ezen kívül felléptek a Norvégiában (Kvinesdal) megrendezésre kerülő Norway Rock Festivalon is.[52] Ezt követően az All Shall Fall albumot jelölték a Spelleman díjra, Håkon Grav menedzser kérésére viszont elutasították a kérelmet.[52][53] 2010. április 15-én az Eyjafjallajökull vulkán 2010-es kitörése miatt bejelentették a honlapjukon, hogy az április 17-ére tervezett moszkvai koncertjüket október 30-ra teszik át. 2010. december 18-án Eindhovenben léptek fel, mégpedig az Eindhoven Metal Meeting rendezvény főattrakciójaként.[54] 2010. június 23-án részt vettek a londoni Golden Gods Awards díjkioszton, ahol a Legjobb Underground zenekar kategóriában nyert az együttes.[55] 2010 nyarán négy fesztiválfellépést tartott az együttes. Elsőként a Hellfesten, majd a belga Graspop Metal Meetingen, a Metalcampen és a Norway Rock Festivalon léptek fel.[55] Július 10-én megjelent első hivatalos DVD kiadványuk, a The Seventh Date of Blashyrkh, amelyre a 2007-es Wacken fesztiválos fellépés került fel. Augusztus 6-án a honlapjukon jelent meg az All Shall Fallra készített videóklip, amely majdnem egy évre rá az album megjelenésére készült el.[56] A videóklip újdonságnak számított a zenekar részéről, mivel előtte 15 évvel korábban készítettek a Blashyrkh (Mighty Ravendark) és a Grim and Frostbitten Kingdoms dalokra.
2011. április 23-án az Aura Noir társaságában léptek fel az Inferno Festivalon, melyet az Egyesült Királyságban megrendezett Bloodstock Festivalon való szereplés követett. A Decibel magazin számára adott interjúban elárulta a zenekar, hogy már elkezdték a munkát a következő albumon, amelyet 2010 augusztusára ígértek.[57] 2011 áprilisában March of the Norse címmel egy szólóalbumot jelentetett meg Demonaz. 2011 augusztusában az egyik főzenekarként léptek fel a Hole In The Sky fesztiválon olyan együttesekkel, mint a Mayhem, a Satyricon és az Enslaved.
Jogi vita és a folytatás Abbath nélkül (2014–)[szerkesztés]
2014 decemberében a zenekar a nevével kapcsolatos jogi vitába keveredett, mivel Abbath a saját cégének, az Eikemo Compositionsnek szerette volna megszerezni a zenekar nevével összefüggő jogokat. Ezt Demonaz és Horgh ellenezték és azt szerették volna, ha az Immortal név továbbra is hármukat illetné meg.[58] Abbath azt állította, hogy jogosan tette a név utáni jogok megszerzésének kísérletét, mert szerinte 2014 nyarán Demonaz és Horgh kilépett az együttesből és a próbatermük bérleti díját nem fizették tovább. A Nuclear Blast kiadóval kötött szerződésük miatt új anyagot kell készíteniük. Demonaz azt állította a Dagbladet-nek, hogy Abbath állításai pontatlan információkat tartalmaznak.[59] 2015 márciusában az előbb felsorolt problémák miatt feloszlani látszott a zenekar, Abbath egy új formációban, az utána elnevezett Abbath zenekarban folytatta a pályafutását olyan zenészekkel, mint King ov Hell és Creature.[1] Viszont 2015. augusztus 14-én Demonaz és Horgh bejelentették, hogy az Immortal nem állt le, Abbath nélkül folytatják és 2016-ra új nagylemezük jelenik meg a Nuclear Blast gondozásában, amiről már néhány dal készen is van.[2] Ez a nagylemez végül 2018. július 6-án jelent meg Northern Chaos Gods címmel.
Az albumok stílusa, kritikái[szerkesztés]
Az együttes változatos és gyakran változó stílusú albumokat készített az évek során. A Diabolical Fullmoon Mysticism című első lemezt sokan tartják éretlennek és bizonytalannak, beleértve az olasz kritikust, Piero Scaruffit és az Allmusic magazint.[13] Az album jellemzője, hogy eltér a korszak más black metal kiadványaitól. Ez főleg a széles körben alkalmazott akusztikus gitárokban, az atmoszferikus és lassabb tempókban, valamint a dallamok fokozott jelenlétében mutatkozik meg.[3][13] Annak ellenére, hogy ezen az albumon még feltűnnek a death metal jellegzetességei is,[60] már tartalmaz olyan számokat, amelyek a zenekar korai időszakának az ismert szerzeményei lettek (The Call of the Wintermoon, A Perfect Vision of the Rising Northland).[13] Az akkori extrém metal sajtó jól fogadta a lemezt, a Metallus. Il libro dell'Heavy Metal című könyv úgy fogalmazott, hogy ha durva és pontatlan is a lemez, új életet lehelt a black metalba. Ezenkívül szerepelt a Heavy Metal című könyvben is, amelyben a szerző jellemzése szerint extrém metal mérföldkő a Diabolical Fullmoon Mysticism.
A következő Pure Holocaust című album javulást mutatott az elődjéhez képest, az Allmusic erőteljesnek és egyedinek nevezte.[17] A Chronicles of Chaos heavy metal magazin pedig beválasztotta minden idők 10 legbefolyásosabb black metal albuma közé.[61] A harmadik Battles in the North albumot sokan tartják a zenekar és egyben az egész black metal színtér egyik legjobb alkotásának.[20] Zeneileg egy nagyon extrém mű született, melynek legfőbb jellemvonásai a szüntelen acsarkodás és a blast beat tempók folyamatos használata. Az anyag hangminősége viszont olyannyira gyengére sikerült, hogy a kritikusok negatív megítélése miatt újra kellett keverni.[20][62] A Metallus 5 csillagot adott rá az ötből, és dicsérte a dalokat, csakúgy mint a csatákról, északi, zord és fagyott királyságokról szóló dalszövegeket is. Két évvel később jelent meg a Blizzard Beasts, amelyet gyakran tekintenek az Immortal legrosszabb hanganyagának.[23] Piero Scaruffi kiábrándítónak minősítette, míg az Allmusic ötlettelennek, és hatástalannak.[23] A kritikák véleménye szerint a fő probléma abban rejlik, hogy az album ismét nagyon durva, de a hangzása nincs annyira tiszta, hogy élvezetes lehessen. Az albumon fellelhető néhány pozitív megítélést kapott szerzemény is, köztük a Mountains of Might, amely már előrevetítette a következő album thrash metalos törekvéseit is.[23] A lemez azonban nem csak negatív kritikákat kapott, a Chronicles of Chaos például 8 pontot adott rá a 10-ből, és pozitívumként említette meg az anyag death metalos jellemvonásait is. Ez elsősorban a gitártémákon lelhető fel, amelyeken leginkább a korai Morbid Angel befolyása mutatkozik meg.[63] Ezt egy 1999-es interjúban Abbath is elismerte, ahol bevalotta, hogy mindig is csodálta a Morbid Angel muzsikáját, de az album kiadása után elhatározta, hogy félreteszi death metalos hatásait, mivel azok nem teljesen alkalmasak az Immortal koncepciójához.[64]
Az ötödik albumként megjelent At the Heart of Winter jelentős változásokat hozott magával, ami részben annak is betudható volt, hogy Demonaz ínhüvelygyulladása miatt Abbath lett az elsődleges dalszerző. Stílusuk alapja megmaradt, amit a korábbiaknál epikusabb és progresszívabb hozzáállással gazdagítottak, beleépítve zenéjükbe a német thrash metal zenekarok ismérveit is.[23] Az album producere Peter Tägtgren lett, ezáltal a hangzás a korábbiaknál sokkal tisztább és sűrűbb lett.[65] Az anyagot gyakran tekintik az Immortal egyik legjobb remekművének. A következő, Damned in Black című albumot szintén nem győzték dicsérni a kritikusok. Olyannyira, hogy az Allmusic írója, John Serba kijelentette a lemez kapcsán, hogy az Immortal a legfontosabb black metal zenekar.[28] Az anyag az újabbkori albumaik közül a legextrémebbnek tekinthető, mivel az At the Heart of Winter által kikövezett út mellett gyakoriak a blast beat tempók és a korai lemezekre visszautaló megoldások.[28] A tiszta és hatékony megszólalás ezúttal is Peter Tägtgren munkája volt. Az albummal kapcsolatban, ha kis számmal is, de azért akadtak elégedetlenkedő hangnemű vélemények is. Piero Scaruffi olasz kritikus például kiábrándítónak titulálta az anyagot. A hetedik, Sons of Northern Darkness című album 2002-ben jelent meg, és az együttes diszkográfiájának egyik kiemelkedő momentumaként szokás jellemezni.[34] Az Allmusic írása szerint az album az egyik legjobb black metal felvétel, ami valaha megjelent, továbbá kifejtette, hogy ez egy olyan remekmű, amelyet minden black metal rajongónak birtokolnia kell.[33]
Az együttes visszatérését jelentő 2009-es All Shall Fall nem nyerte el mindenki tetszését, de többségében pozitívan fogadták. Az Allmusic 2009 egyik legjobb metal albumaként aposztrofálta, és dicsérte az album hangzását, riffjeit, gitárszólóit, és a helyenként felbukkanó post-punk elemeket is.[46] Az About.com kritikája szerint az album pontosan megmutatja, hogy miért az Immortal az egyik legfontosabb black metal zenekar.[47] Az írás dicsérte a hangzást is, amely véleménye szerint az addigi legjobb lett az együttes történetében. Ezenkívül a Chronicles of Chaos 10-ből 9 pontot adott rá, a PopMatters pedig elismerően szólt az album megszólalásáról és a tagok technikai felkészültségéről.[66]
Az együttes dalszövegeit befolyásoló norvég fjord.
Az Immortal dalszövegei elsősorban az Abbath és Demonaz által kitalált képzeletbeli királyságról, Blashyrkhről szólnak. Itt „Corvoscuro” és a hatalmas hollónevű „Mighty Ravendark” az uralkodók. Ezenkívül a norvég természeti tájak, a fagy, a hó és a tél egyaránt fontos szereplői az együttes szerzeményeinek. Ezek főleg az At the Heart of Winter albumon kerültek előtérbe. Iscariah, az egykori basszusgitáros elárulta, hogy Blashyrkh valójában az együttes titkos helye, amelyről nem sokan tudnak.[67] A legtöbb szöveget Demonaz jegyzi, aki „Mighty Ravendark”ot, a Blashyrkh királyságot uraló óriás varjút, úgy jellemezte, hogy őt a félelem küldte, aki része a természetnek és varázslatos hangulatot tud teremteni maga körül.[68] Demonaz egyik másik interjúban elárulta, hogy azért találták ki a Blashyrkh birodalmat, mert nem akartak dalszöveget írni Sátánról, csakúgy mint politikai és vallási témákról sem.[69]
Az Immortal a Mayhem által inspirált norvég black metal második hullámával tűnt fel, olyan előadókkal karöltve, mint a Darkthrone, az Emperor, a Burzum, a Satyricon és a Gorgoroth. Az együttest sok zenekar befolyásolta, köztük a viking metalként elhíresült norvég Enslaved is, akiknek a tiszteletére az első Immortal demóra felkerült egy Enslaved in Rot című szám.[70] A további norvég kortársak közül még a Burzum, a Satyricon és az Alastor is hatással volt az Immortalra.[71][72][73] Az About.com kritikusa Dan Marsicano szerint az együttes számtalan más zenekarra volt hatással, mivel részt vett a black metal stílus kialakításában. Daniel Bukszpan pedig a The Encyclopedia of Heavy Metal című könyvében írta le, hogy akit érdekel a black metal, legalább az első négy albumukat meg kell hallgatnia.[74] A zenekar dalait már számtalan együttes feldolgozta, többek között az Old Forest és a Sunn O))) is, de 2005-ben megjelent egy Epimythion - Tribute to Immortal című Immortal tribute album is. Ezen az anyagon olyan zenekarok tisztelegnek az Immortal előtt, mint a Sunn O))), a Beyond Dawn, az Endwarfment, a Vreid, a Tragedy Begins, a Zweizz, a Keep of Kalessin, az Enthroned, az Aura Noir, a Funeral Procession és a Seth.[9]
Demonaz Doom Occulta (Harald Nævdal) – gitár (1990–1997), dalszöveg (1990–2003, 2006–)
Horgh (Reidar Horghagen) – dob (1996–2003, 2006–)
Apollyon (Ole Jørgen Moe) – basszusgitár (2006–)
Jörn Tonsberg – gitár (1989–1991)
Armagedda – dob (1990–1992)
Kolgrim (Jan Atle Åserød) – dob (1992)
Grim (Erik Brødreskift) – dob (1993–1994)
Hellhammer (Jan Axel Blomberg) – dob (1995)
Ares – basszusgitár (1998)
Iscariah (Stian Smørholm) – basszusgitár (1999–2002)
Saroth (Yngve Liljebäck) – basszusgitár (2002–2003)
Abbath Doom Occulta (Olve Eikemo) – ének, gitár (1990–2003, 2006–2015)
Diabolical Fullmoon Mysticism (1992)
Battles in the North (1995)
At the Heart of Winter (1999)
Damned in Black (2000)
Sons of Northern Darkness (2002)
All Shall Fall (2009)
Northern Chaos Gods (2018)
True Kings of Norway (2000)
The Northern Upins Death (1990)
Live At Waldrock (1999)
Masters Of Nebulah Frost (1995)
The Seventh Date of Blashyrkh (2010. augusztus 6.)[75]
A Spellemannprisen egy norvég zenei díj, amit norvég zenészeknek adnak át, gyakran említik a norvég Grammy Díjnak.
Sons of Northern Darkness
Az Alarmprisen egy norvég zenei díj, amit pop, rock és heavy metal előadóknak adnak oda minden évben, 2001-től.
Sons of Northern Darkness
Metal Hammer Golden Gods
A Metal Hammer Golden Gods egy díj, amit a Metal Hammer magazin hozott létre, díjaznak benne együtteseket, előadókat, albumokat, videókat és videojátékokat.
↑ a b Ismét beszüntette működését az Immortal. shockmagazin.hu, 2015. március 26. (Hozzáférés: 2015. március 27.)
↑ a b c d Abbath nélkül is megy tovább az Immortal. shockmagazin.hu, 2015. augusztus 13. (Hozzáférés: 2015. augusztus 13.)
↑ a b c d e f g h Immortal története az Allmusicon. (angol nyelven). allmusic.com. (Hozzáférés: 2012. február 29.)
↑ All Shall Fall lemezkritika a Shockmagazin oldalán. (magyar nyelven). shockmagazin.hu. (Hozzáférés: 2012. február 29.)
↑ a b c d e  (2011. október) XY Akták: Abbath - Black metal akták (magyar nyelven). Hammer World, 110-111. o. (Hozzáférés ideje: 2012. február 29.)
↑ Band Biography on Immortal Official Website. [2012. július 3-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2011. szeptember 21.)
↑ Immortal a blabbermouth.net oldalon (angol nyelven). blabbermouth.net. (Hozzáférés: 2012. február 29.)[halott link]
↑ a b Immortal a metalarchives.com oldalon (angol nyelven). metalarchives.com. (Hozzáférés: 2012. február 29.)
↑ a b c d e f g h i j k l m n o p q r Az Immortal története a musicmight.com oldalon (angol nyelven). musicmight.com. [2012. február 25-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2012. február 29.)
↑ a b c d e f g Immortal biográfia a sing365.com oldalon (angol nyelven). sing365.com. [2009. augusztus 1-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2012. február 29.)
↑ Immortal biográfia az együttes honlapján (angol nyelven). immortalofficial.com. [2012. július 3-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2012. február 29.)
↑ True Kings Of Norway lemezkritika az Allmusicon (angol nyelven). allmusic.com. (Hozzáférés: 2012. február 29.)
↑ a b c d e Diabolical Fullmoon Mysticism lemezkritika az Allmusicon (angol nyelven). allmusic.com. (Hozzáférés: 2012. február 29.)
↑ Abbath interjú a The metalcircus honlapján (angol nyelven). themetalcircus.com. (Hozzáférés: 2012. február 29.)[halott link]
↑ a b c d e f g h i j k l m Immortal életrajz a metalstorm oldalon. (angol nyelven). metalstorm.net. (Hozzáférés: 2012. február 29.)
↑ 1993-as Demonaz interjú a Tales Of The Macabre magazin számára. (angol nyelven). immortal.nu. [2012. január 27-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2012. február 29.)
↑ a b Pure Holocaust lemezkritikája az Allmusic oldalán. (angol nyelven). allmusic.com. (Hozzáférés: 2012. február 29.)
↑ FUCK CHRIST TOUR 93 hirdetés az Osmose honlapján. (angol nyelven). osmoseproductions.com. (Hozzáférés: 2012. február 29.)
↑ a b Demonaz interjú 1995-ből a Nordic Vision magazin számára. (angol nyelven). immortal.nu. [2012. január 27-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2012. február 29.)
↑ a b c Battles in the North lemezkritika az Allmusic oldalán. (angol nyelven). allmusic.com. (Hozzáférés: 2012. február 29.)
↑ Morbid Angel, Moonspell, Immortal koncertreklám Oslóban. (angol nyelven). lastfm.es. (Hozzáférés: 2012. február 29.)
↑ 1997-es Demonaz interjú a Heresy magazin számára. (angol nyelven). immortal.nu. [2012. január 27-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2012. február 29.)
↑ a b c d e Blizzard Beasts lemezkritika az Allmusic oldalán. (angol nyelven). allmusic.com. (Hozzáférés: 2012. február 29.)
↑ 2000-es interjú a Oskorei magazin számára. (angol nyelven). immortal.nu. [2012. január 27-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2012. február 29.)
↑ Serba, John: Review: At the Heart of Winter'. Allmusic. (Hozzáférés: 2009. szeptember 8.)
↑ Schwarz, Paul: Review: At the Heart of Winter'. Chronicles of Chaos. (Hozzáférés: 2009. szeptember 8.)
↑ News zu IMMORTAL signed to nuclear blast! (angol nyelven). nuclearblast.de. (Hozzáférés: 2012. február 29.)
↑ a b c d Damned in Black lemezkritika az Allmusic oldalán. (angol nyelven). allmusic.com. (Hozzáférés: 2012. február 29.)
↑ 2000-ben készült Immortal interjú a Firegoat magazin számára. (angol nyelven). immortal.nu. [2012. január 27-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2012. február 29.)
↑ Originators of the Northern Darkness - A Tribute to Mayhem (angol nyelven). musicextrememetal.blogspot.com. (Hozzáférés: 2012. február 29.)
↑ Dømmer Spellemannprisen nord og ned (norvég nyelven). dagbladet.no. (Hozzáférés: 2012. február 29.)
↑ e-card & chart entries (angol nyelven). nuclearblast.de. (Hozzáférés: 2012. február 29.)
↑ a b c Sons of Northern Darkness lemezkritika az Allmusic oldalán. (angol nyelven). allmusic.com. (Hozzáférés: 2012. február 29.)
↑ a b Sons of Northern Darkness lemezkritika a Chronicles of Chaos oldalán. (angol nyelven). chroniclesofchaos.com. (Hozzáférés: 2012. február 29.)
↑ NO MERCY - Festivals 2002 (angol nyelven). nuclearblast.de. (Hozzáférés: 2012. február 29.)
↑ Tour with manowar (angol nyelven). nuclearblast.de. (Hozzáférés: 2012. február 29.)
↑ Immortal has been Grammy- SPELLEMANNSPRISEN (angol nyelven). nuclearblast.de. (Hozzáférés: 2012. február 29.)
↑ Death Cult Armageddon lemezkritika az Allmusic oldalán. (angol nyelven). allmusic.com. (Hozzáférés: 2012. február 29.)
↑ split up (angol nyelven). nuclearblast.de. (Hozzáférés: 2012. február 29.)
↑ Abbath Is Back (olasz nyelven). metallus.it. (Hozzáférés: 2012. február 29.)
↑ A cura di Viking (olasz nyelven). benzoworld.it. [2014. november 12-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2012. február 29.)
↑ Immortal-are back! (angol nyelven). nuclearblast.de. (Hozzáférés: 2012. február 29.)
↑ I (Abbath) interjú az olasz truemetal.it számára (olasz nyelven). truemetal.it. [2009. augusztus 24-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2012. február 29.)
↑ tourdates announced! (angol nyelven). nuclearblast.de. (Hozzáférés: 2012. február 29.)
↑ Immortal turnédátumok (angol nyelven). immortal.nu. [2011. július 19-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2012. február 29.)
↑ a b All Shall Fall lemezkritika az Allmusic oldalán. (angol nyelven). allmusic.com. (Hozzáférés: 2012. február 29.)
↑ a b All Shall Fall lemezkritika az About.com oldalán. (angol nyelven). heavymetal.about.com. (Hozzáférés: 2012. február 29.)
↑ Suomen virallinen lista[halott link]
↑ Steffen Hung: Norwegian charts portal. norwegiancharts.com. (Hozzáférés: 2012. január 13.)
↑ [Immortal az Allmusicon Immortal > Billboard Albums]. Allmusic. (Hozzáférés: 2012. január 13.)
↑ 2009 Readers Poll (angol nyelven). behemoth.pl. [2013. május 16-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2012. február 29.)
↑ a b c Demonaz’ solo album “March of the Norse. (angol nyelven). immortalofficial.com. [2012. január 29-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2012. február 29.)
↑ IMMORTAL: rifiutano la candidatura agli Spelleman. (olasz nyelven). metallized.it. (Hozzáférés: 2012. február 29.)
↑ IMMORTAL confirmed for Party.San 2012 (angol nyelven). immortalofficial.com. [2014. augusztus 10-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2012. február 29.)
↑ a b IMMORTAL will be appearing at the Christmas Metal Festival on November 26, 2011 (angol nyelven). immortalofficial.com. [2010. július 24-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2012. február 29.)
↑ IMMORTAL to play COPENHELL 2012 (angol nyelven). immortalofficial.com. [2010. augusztus 19-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2012. február 29.)
↑ A Conversation With Demonaz (angol nyelven). heavymetal.about.com. (Hozzáférés: 2012. február 29.)
↑ Jogi vita az Immortalban: Abbath magának követeli a nevet. Shock!, 2014. december 12. (Hozzáférés: 2014. december 12.)
↑ Abbath szerint Demonaz és Horgh nyáron kilépett az Immortalból. Shock!, 2014. december 14. (Hozzáférés: 2014. december 14.)
↑ IMMORTAL az olasz rockline oldalon (olasz nyelven). rockline.it. [2009. szeptember 5-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2012. március 1.)
↑ Black Metal: A Brief Guide (angol nyelven). chroniclesofchaos.com. [2011. augusztus 24-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2012. március 1.)
↑ Battles in the North a Metal Archivesen. (angol nyelven). metal-archives.com. (Hozzáférés: 2012. március 1.)
↑ Blizzard Beasts lemezkritika (angol nyelven). chroniclesofchaos.com. (Hozzáférés: 2012. március 1.)
↑ Abbath interjú a Chronicles Of Chaos magazin részére. (angol nyelven). chroniclesofchaos.com. (Hozzáférés: 2012. március 1.)
↑ At the Heart of Winter recenzió a Chronicles Of Chaos magazinban. (angol nyelven). chroniclesofchaos.com. (Hozzáférés: 2012. március 1.)
↑ All Shall Fall recenzió a Popmatters magazinban. (angol nyelven). popmatters.com. (Hozzáférés: 2012. március 1.)
↑ Iscariah interjú 2000-ből a Spear magazin számára. (angol nyelven). immortal.nu. [2012. január 27-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2012. március 1.)
↑ Demonaz interjú 1997-ből a Heresy magazin számára. (angol nyelven). immortal.nu. [2012. január 27-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2012. március 1.)
↑ Demonaz interjú az about.comon. (angol nyelven). heavymetal.about.com. (Hozzáférés: 2012. március 1.)
↑ Enslaved a metalarchives.com oldalon (angol nyelven). metalarchives.com. (Hozzáférés: 2012. március 1.)
↑ Burzum biográfia az Allmusicon (angol nyelven). allmusic.com. (Hozzáférés: 2012. március 1.)
↑ Satyricon biográfia az Allmusicon (angol nyelven). allmusic.com. (Hozzáférés: 2012. március 1.)
↑ Alastar biográfia az Allmusicon (angol nyelven). allmusic.com. (Hozzáférés: 2012. március 1.)
↑ The Encyclopedia of Heavy Metal (angol nyelven). books.google.hu. (Hozzáférés: 2012. március 1.)
↑ "The Seventh Date Of Blashyrkh" DVD release. Immortalofficial.com, 2010. május 13. [2011. július 3-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2011. július 18.)
↑ Spellemanprisen - Vinnere/Nominerte 2002. Spellemann.no. [2011. július 24-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. október 28.)
↑ Immortal rejects Norwegian “Spellemann” Award nomination. [2011. július 3-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. október 28.)
↑ Dømmer Spellemannprisen nord og ned. Dagbladet, 2002. december 5. (Hozzáférés: 2014. október 28.)
↑ SATYRICON, IMMORTAL, Others Nominated For Norway's ALARM AWARD. Blabbermouth, 2001. február 4. [2003. november 6-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. október 28.)
↑ Kawasaki Golden Gods: Best Underground Artist. Metal Hammer, 2010. június 7. [2010. június 19-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. október 28.)
Az együttes Myspace oldala
Demonaz Doom Occulta ·  Horgh ·  Apollyon
Jørn Inge Tunsberg ·  Armagedda ·  Kolgrim ·  Grim ·  Hellhammer ·  Ares ·  Iscariah ·  Saroth ·  Abbath Doom Occulta
Diabolical Fullmoon Mysticism ·  Pure Holocaust ·  Battles in the North ·  Blizzard Beasts ·  At the Heart of Winter ·  Damned in Black ·  Sons of Northern Darkness ·  All Shall Fall
The Seventh Date of Blashyrkh
True Kings of Norway, Korai norvég black metal mozgalom
ISNI: 0000 0001 0668 6064
Könnyűzenei portál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Immortal&oldid=24567605”
Minden szócikk halott külső hivatkozásokkal
Szócikkek halott külső hivatkozásokkal 2018 augusztusából
Szócikkek halott külső hivatkozásokkal 2019 áprilisából
Szócikkek halott külső hivatkozásokkal 2018 júliusából
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2022. január 10., 14:21
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.