hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu en en hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
Kabard-Balkár Autonóm Szovjet Szocialista Köztársaság – Wikipédia
KaбapдиHo-Бaлkapckaя ACCP (oroszul), Kъэбэpдeй-Бaлъkъэp ACCP (kabard nyelven), KъaбapTы-Maлkъap ACCP (karacsáj-balkári nyelven)
Kabard-Balkár Autonóm Szovjet Szocialista Köztársaság zászlaja
A Kabard–Balkár ASZSZK elhelyezkedése az Orosz SZSZSZK-n belül.
A Csecsen–Ingus Autonóm Szovjet Szocialista Köztársasághoz hasonlóan a Kabard–Balkár ASZSZK-nak is két úgynevezett tituláris nemzetisége volt: hivatalos nyelve az orosz mellett a kabard és a balkár volt.
Mind az Orosz, mind az Oszmán Birodalom is a 17. és 19. század között a térségben harcoltak, miután alatt a régió orosz irányítás alá került. Az októberi forradalom után a régió a polgárháború idején, 1921-ben csatlakozott a Hegyvidéki Autonóm Szovjet Szocialista Köztársasághoz. 1922-ben a Hegyvidéki ASZSZK-ból kivált a Kabard–Balkár autonóm terület, majd 1936. december 5-én átnevezték Kabard–Balkár Autonóm Szovjet Szocialista Köztársasággá.
1943-ban Sztálin azzal vádolta meg a balkárokat, hogy együttműködnek a náci Németországgal. A legtöbb balkárt Közép-Ázsiába deportálták, ahonnan csak az 50-es évek végén térhettek haza.[2][3] Sztálin utasítására a Baksan-völgyet a Grúz SZSZK-hoz csatolták. A "Balkár" nevet kivették a hivatalos megnevezésből, így 1943 és 1957 között az állam hivatalos megnevezése Kabard ASZSZK volt.[4]
A Kabard–Balkár Autonóm Szovjet Szocialista Köztársaság az Észak-Kaukázusban feküdt. Területe 12 500 négyzetkilométer volt.
A fő folyók közé tartozott a Terek folyó (623 km), a Malka folyó (216 km), a Baksan folyó (173 km), az Urukh folyó (104 km) és a Cherek folyó (76 km).
A teljes területét kizárólag vízgyűjtők fedik le. Több mint 100 tó található a határok mentén, bár egyiküknek sem igen nagy a felszíni kiterjedése. A tavak többsége a hegyekben helyezkedik el, melyeket jeges folyamatok táplálnak. A síkságon fekvő tavak közé tartozik a Tambukan-tó.
Az Elbrusz (5642 m) a Kaukázus legmagasabb (és egyben vulkanikus) hegye.
Egyéb magas hegyek közé tartozik a Dykhtau-hegy (5402 m), a Koshkhatau-hegy (5151 m) és a Shkhara hegy (5068 m).
A faanyag mellett a Kabard–Balkár ASZSZK egyik legfontosabb iparága a bányászat volt, főként vasat, molibdént, aranyat, szenet, volfrámot és ólmot termeltek ki. A régióban nagy mennyiségű ásványvíz található a földfelszín alatt.
↑ Russian S.F.S.R. Autonomous Republics. (Hozzáférés: 2011. július 12.)
↑ „BBC News - Kabardino-Balkaria profile”, BBC Online, 2011. január 19. (Hozzáférés ideje: 2011. július 10.)
↑ Kommersant - Russia's Daily Online. Kommersant Publishing House. [2011. június 6-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2011. július 10.)
↑ An article from The Columbia Electronic Encyclopedia. Columbia University Press. (Hozzáférés: 2011. július 13.)
Ez a szócikk részben vagy egészben a Kabardino-Balkar Autonomous Soviet Socialist Republic című angol Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Kabard-Balkár_Autonóm_Szovjet_Szocialista_Köztársaság&oldid=24571640”
Utoljára szerkesztve 2022. január 11., 18:06-kor
A lap utolsó módosítása: 2022. január 11., 18:06
A lap szövege CC BY-SA 3.0 alatt érhető el, ha nincs külön jelölve.