hu hu hu hu hu hu hu sk hu hu hu hu de hu hu de hu hu ca hu cs hu de hu oc hu fr hu hu hu hu hu hu hu es hu sl hu hu hu hu hu ga hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu sk hu hu hu hu hu hu en hu hu hu en cs de hu hu hu hu fr it es hu hu sk hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu de hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en ca hbs_lat de eo es eu fr it ms nl pl pt ro ru sk hbs_lat fy pl fr hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A Wikipédiából, a szabad enciklopédiából
Ez a közzétett változat, ellenőrizve: 2022. október 4.
Ugrás a navigációhoz Ugrás a kereséshez
A Wikimédia Commons tartalmaz Velejte témájú médiaállományokat.
Velejte (szlovákul: Veľaty) község Szlovákiában, a Kassai kerület Tőketerebesi járásában.
Tőketerebestől 12 km-re, délnyugatra található.
A régészeti leletek tanúsága szerint már az újkőkorban lakott hely volt.
A mai falut az 1220. évi Váradi regestrum említi először „villa Velchea” néven. 1417-ben „Velethe”, 1454-ben „Welehthe” néven említi oklevél. 1558-ban Perényi Mihály birtoka. 1566-ban a krími tatárok dúlják fel a falut. 1568-ban Leökös Imre a tulajdonos. 1598-ban Bornemissza Miklós birtoka. 1663-ban újabb csapás éri a falut: pestisjárvány pusztított. A 17. és 18. század kuruc háborúinak és pestisjárványainak hatására a falu csaknem teljesen elnéptelenedett. 1714-ben Kosovich Márton zálogbirtoka, ekkor 5 lakott és 7 lakatlan ház állt a településen. 1718-ban templomot épített a falu, amely azonban később leégett. A 18. század folyamán nagyszámú szlovák és ruszin lakosság érkezik a kipusztultak pótlására. 1787-ben 54 házában 418 lakos élt. Okolicsányi János zálogbirtoka, majd az Almássyaké, később a Szapáryaké és Csákyaké, akik kastélyt is építettek ide. 1794-től postaállomás működött a településen.
A 18. század végén Vályi András így ír róla: „VELEJTE. Tót falu Zemplén Várm. földes Ura Gr. Csáky Uraság, lakosai orosz vallásúak, fekszik Legenye, és Gettselyhez sem meszsze; hegyes, vőlgyes, sárga, nyirkos határja 3 nyomásbéli, gabonát, és árpát terem, erdeje elég, szőleje nints, rét nélkűl is szűkölködik, piatza Kassán, vagy Újhelyben. Postája is van.”[2]
1828-ban 58 háza és 442 lakosa volt. Lakói mezőgazdasággal, favágással foglalkoztak. 1831-ben kolerajárvány pusztított.
Fényes Elek 1851-ben kiadott geográfiai szótárában így ír a településről: „Velejte, Zemplén v. tót-orosz falu, Ujhelyhez északra 2 mfdnyire: 242 romai, 220 g. kath., 7 zsidó lak., romai és gör. szentegyházzal, postahivatallal, 706 hold szántófölddel, vendégfogadóval, vadaskerttel. A terebesi uradalomhoz tartozik.”[3]
A 19. században az Andrássyak birtoka. 1867-ben leégett a katolikus templom, mely helyett 1870-ben újat épített a falu.
Borovszky Samu monográfiasorozatának Zemplén vármegyét tárgyaló része szerint: „Velejte, tót kisközség 120 házzal és 788, nagyobbára gör. kath. vallású lakossal. Saját postája, távíró és vasúti állomása van. Körjegyzőségi székhely. Már 1220. évben emliti a Váradi Regestrum „villa Velchea” néven. Később a XV. században szerepel, a mikor Modrar Pál zálogba vette a Perényiektől. 1505-ben az újhelyi pálosok birtoka. 1558-ban Perényi Mihályt, 1568-ban Leökös Imrét iktatják be. Az 1598-iki összeírás Bornemisza Miklóst említi földesuraként. 1605-ben Drugeth Bálint foglalja el, azután Nyáry István lesz az ura. A XVIII. század elején puszta hely volt, de 1712-ben újra benépesült. 1714-ben Kosovich Márton zálogos birtoka, 1748-ban Okolicsányi János veszi zálogba, később az Almásy családé lesz, melytől a gróf Csákyak kiváltották. Ezektől a Szápáryakra, majd Szápáry Etelka révén az Andrássyakra szállott és most gróf Andrássy Sándornak van itt nagyobb birtoka. A község már a mult század elején a vármegye egyik fontos postaállomása volt. Lakosai hitelszövetkezetet tartanak fenn. 1663-ban a pestis, 1831-ben pedig a kolera ölte meg számos lakosát. Van egy régi kastélya is, melyet a gróf Csákyak építtettek s gróf Andrássy Sándor legutóbb díszesen átalakíttatott. A faluban gör. kath. és róm. kath. templom van, melyeknek építési ideje ismeretlen. Ide tartozik Mária-tanya.”[4]
1920-ig Zemplén vármegye Sátoraljaújhelyi járásához tartozott.
A Csáky kastély 1928-ban leégett és már csak romjai láthatók.
1910-ben 707-en, többségében magyarok lakták, jelentős szlovák kisebbséggel.
2001-ben 831 lakosából 819 szlovák volt.
2011-ben 845 lakosából 794 szlovák.
2021-ben 823 lakosából 770 szlovák, 5 cseh, 3 magyar (0,36%), 2 cigány, 1 ukrán, 1 lengyel, 41 ismeretlen nemzetiségű.[5]
Római katolikus temploma 1870-ben épült historizáló stílusban, az 1718-ban épített és 1867-ben leégett régi templom helyén.
Görögkatolikus temploma 1802-ben épült klasszicista stílusban.
↑ Počet obyvateľov SR k 31. 12. 2019
↑ Vályi András: Magyar Országnak leírása I–III. Buda: Királyi Universitás. 1796–1799.
↑ Fényes Elek: Magyarország geographiai szótára, mellyben minden város, falu és puszta, betürendben körülményesen leiratik. Pest: Fényes Elek. 1851.
↑ Magyarország vármegyéi és városai: Magyarország monografiája – A magyar korona országai történetének, földrajzi, képzőművészeti, néprajzi, hadügyi és természeti viszonyainak, közművelődési és közgazdasági állapotának encziklopédiája. Szerk. Borovszky Samu – Sziklay János. Budapest: Országos Monográfia Társaság. 1896–1914.   → elektronikus elérhetőség Zemplén vármegye.
↑ SODB2021 - Population - Basic results. www.scitanie.sk. (Hozzáférés: 2022. január 30.)
A Tőketerebesi járás települései
Alsómihályi (Michaľany) ·  Ágcsernyő (Čierna) ·  Bacska (Bačka) ·  Bacskó (Bačkov) ·  Barancs (Zemplínsky Branč) ·  Battyán (Bot'any) ·  Bári (Bara) ·  Bély (Biel) ·  Biste (Byšta) ·  Bodrogszentes (Svätuše) ·  Bodrogszentmária (Svätá Mária) ·  Bodrogszerdahely (Streda nad Bodrogom) ·  Bodrogszög (Klin nad Bodrogom) ·  Bodzásújlak (Novosad) ·  Boly (Boľ) ·  Borsi (Borša) ·  Céke (Cejkov) ·  Csarnahó (Černochov) ·  Cselej (Čeľovce) ·  Csörgő (Čerhov) ·  Dargó (Dargov) ·  Gálszécs (Sečovce) ·  Garany (Hraň) ·  Gercsely (Hrčeľ) ·  Gerenda (Hriadky) ·  Hardicsa (Zemplínske Hradište) ·  Imreg (Brehov) ·  Isztáncs (Stanča) ·  Kásó (Kašov) ·  Kázmér (Kazimír) ·  Kazsó (Kožuchov) ·  Kereplye (Kravany) ·  Királyhelmec (Kráľovský Chlmec) ·  Kisazar (Malé Ozorovce)· Kisdobra (Dobrá) ·  Kisgéres (Malý Horeš) ·  Kiskövesd (Malý Kamenec) ·  Kistárkány (Malé Trakany) ·  Kistoronya (Malá Tŕňa) ·  Kiszte (Kysta) ·  Kolbása (Brezina)· Kozma (Kuzmice) ·  Ladamóc (Ladmovce) ·  Lasztóc (Lastovce) ·  Legenye (Luhyňa) ·  Lelesz (Leles) ·  Magyarizsép (Nižný Žipov) ·  Magyarsas (Zemplínske Jastrabie) ·  Nagyazar (Veľké Ozorovce) ·  Nagygéres (Veľký Horeš) ·  Nagykövesd (Veľký Kamenec) ·  Nagytárkány (Veľké Trakany) ·  Nagytoronya (Veľká Tŕňa) ·  Őrös (Strážne) ·  Parnó (Parchovany) ·  Pelejte (Plechotice) ·  Perbenyik (Pribeník) ·  Pólyán (Poľany) ·  Rad ·  Szécsegres (Egreš) ·  Szécskeresztúr (Zemplínska Teplica) ·  Szécsudvar (Dvorianky) ·  Szilvásújfalu (Slivník) ·  Szinyér (Svinice) ·  Szolnocska (Soľnička) ·  Szomotor (Somotor) ·  Szőlőske (Viničky) ·  Sztankóc (Stankovce) ·  Szürnyeg (Sirník) ·  Tarnóka (Trnávka) ·  Tiszacsernyő (Čierna nad Tisou) ·  Újhely (Slovenské Nové Mesto) ·  Újruszka (Nový Ruskov) ·  Velejte (Veľaty) ·  Vécse (Vojčice) ·  Véke (Vojka) ·  Visnyó (Višňov) ·  Zebegnyő (Zbehňov) ·  Zemplén (Zemplín) ·  Zemplénújfalu (Zemplínska Nová Ves) ·  Zétény (Zatín)
Földrajzportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Velejte&oldid=25334784”
A Tőketerebesi járás települései
Hivatkozás erre a változatra
Hogyan hivatkozz erre a lapra?
A lap utolsó módosítása: 2022. október 4., 08:47
A lap szövege Creative Commons Nevezd meg! – Így add tovább! 3.0 licenc alatt van; egyes esetekben más módon is felhasználható. Részletekért lásd a felhasználási feltételeket.