hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu pt en hu hu hu hu id hu fr hu hbs_lat zh hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu en hu en hu en hu en hu en hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu hu
A gyermekláncfű vagy pongyola pitypang vagy népiesen cserbóka, tejesgaz (Taraxacum officinale) az őszirózsafélék (Asteraceae) családján belül a pitypang (Taraxacum) nemzetségbe tartozó, Magyarországon is gyakori évelő növényfaj. Gyakran nevezik egyszerűen csak pitypangnak is.
A Wikifajok tartalmaz Gyermekláncfű témájú rendszertani információt.
A Wikimédia Commons tartalmaz Gyermekláncfű témájú kategóriát.
Latin neve, a Taraxacum, a görög arache (zavar) és az akémai (gyógyítani) szavakból származik.[2]
Virágpora az arra érzékenyekből allergiás reakciót vált ki.
Sokféle elnevezése létezik. Vörös Éva művében[3] az alábbi 31 nevet találjuk: bárányfejűfű, barátfejűfű, barátfő, barátfű, békasaláta, békavirág, bimbófű, buglyosvirág, cikória, cikóriavirág, csattogógaz, disznókék, éjjelilámpa, gyermeklánc, gyermekláncfű, lámpavirág, láncfű, oroszlánfog, oroszlánfogfű, pimpó, pimpónya, pipevirág, pitypang, raponc, saláta, sárvirág, tejesfű, törpe sárgacikória, tyúkvirág, vadsaláta, vakulócsirke. Fráter Erzsébet könyvében[4] az alábbi 22-t közli: békavirág, buborékfű, cikóvirág, csürkevirág, disznósaláta, ebtej, eszterláncfű, gyermekláncfű, kácsavirág, kákics, kislibavirág, kotlóvirág, kutyavirág, lámpavirág, lánclapi, marcivirág, pampula, papatyi virág, pimpiparé, pipevirág, sárvirág, zsibavirág. Tejesfű virágnak, barátfejnek és kákicsnak is nevezik. Egyes vidékeken kikirics a neve (ami nem keverendő a kikericcsel).[5]
A kutyatej elnevezés több szempontból sem szerencsés: egyrészt a növény nem a kutyatej (Euphorbia) nemzetségbe tartozik, másrészt ezt a nevet használva könnyen összetéveszthető a farkas kutyatejjel (Euphorbia cyparissias), amely a gyermekláncfűvel ellentétben mérgező tejelő növény.
A gyermekláncfű füves területeken, főleg a kertekben, szántókon jelenik meg. Karógyökere függőleges és hosszú, ezért kiirtani sem könnyű.
A földre fekvő levelei hasadtak, a hasábok fogazottak (kacúros levél). A belül üreges virágszár, tetején az aranysárga fészkes virágzattal a tőrózsából tör elő. Levele és virágszára elszakítva fehér, kesernyés ízű tejnedvet ereszt. Repülőszőrös magja a gyermekek kedvelt játéka. Neve is a gyermekjátékokból ered: száras virágait gyakran összefűzik, és nyakláncként vagy fejdíszként hordják.
Virágzás előtti fiatal leveleiből salátát vagy főzeléket készítenek. Gyökerét nyersen vagy vajon párolva, avagy gyors szárítással (kb. 55 °C-on szárítva) és durvára őrölve kávépótlóként használták. Levelével és gyökerével több száz éve kezelik a máj, epehólyag, vese megbetegedéseit és az ízületi problémákat.
A belőle készített tea vízhajtó hatású és a tavaszi méregtelenítő kúrák fontos alkotóeleme.[6] Hatásos a bőrproblémák és a cellulitisz ellen, csökkenti a vér koleszterinszintjét, étvágyfokozó, epehajtó, hashajtó.[2]
A friss virágokból szirupot is készítenek, melyet "pitypangméz"-nek is hívnak.[2]
Az emésztőrendszerre és a májra elsősorban a keserűanyagok hatnak. A korábban taraxacinként említett anyagok valójában az eudesmanolid és germacranolid típusú laktonok szeszkviterpénjei.
A gyermekláncfű levele a vitaminok és ásványi anyagok gazdag forrása: bennük az A-vitamin sok, a D-vitamin mérsékelt; ezek mellett tartalmaznak C-vitamint, különféle B-vitaminokat, vasat, szilíciumot, magnéziumot, cinket és mangánt.
Használatánál ügyelni kell arra, hogy a szeszkviterpén egyesekből allergiás bőrreakciót vált ki.
Egy 2012-ben publikált kutatás során azt figyelték meg, hogy üvegedényben a gyermekláncfű-kivonat képes volt öngyilkosságra késztetni a rákos sejteket úgy, hogy közben az egészséges sejtek nem károsodtak.[7]
Üreges szára, fehér színű tejnedvvel
↑ A taxon a Tropicos adatbázisban. Tropicos. (Hozzáférés: 2013. december 18.)
↑ a b c Marie-Claude Paume: Ehető vadnövények. Füvek, virágok és salátafélék gyűjtése és felhasználása. Budapest, Bioenergetic Kft. 2013, 218. oldal. ISBN 978-963-2911-76-2
↑ Vörös Éva: A magyar gyógynövények neveinek történeti-etimológiai szótára. A Debreceni Egyetem Magyar Nyelvtudományi Intézetének Kiadványai, 85. sz. (2008) 472. o. Debrecen, ISBN 978-963-473-084-2, ISSN 1588-6433, (PDF) Hozzáférés: 2013. július 9
↑ Fráter Erzsébet – Csíkszentmihályi Berta: Erzsébet királyné esete a rozmaringgal és más növényes mesék. Illusztrálta: Csíkszentmihályi Berta. Budapest: Scolar Kiadó. 2012. 52. o. ISBN 978-963-244-400-0 arch Hozzáférés: 2013. dec. 18. (pdf) Hozzáférés: 2013. december 18
↑ Gyermekláncfű. [2016. szeptember 17-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2016. augusztus 14.)
↑ Rudi Beiser: Teák gyógynövényekből és gyümölcsökből. Gyűjtés, elkészítés és fogyasztás. Budapest, Sziget Könyvkiadó, 2013, 67. oldal. ISBN 978-615-5178-07-8
↑ Ovadje, Pamela, et al. "Selective induction of apoptosis and autophagy through treatment with dandelion root extract in human pancreatic cancer cells." Pancreas 41.7 (2012): 1039-1047.. [2015. december 8-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2015. december 4.)
19 ötlet a pitypang felhasználásához
Kaucsukszerű abroncsalapanyag a gyermekláncfű tejnedvéből
Biológiaportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Gyermekláncfű&oldid=24949043”
A lap szerkesztési előzményeinek megtekintése.
A lap utolsó módosítása: 2022. május 22., 20:25
A lap szövege CC BY-SA 3.0 alatt érhető el, ha nincs külön jelölve.