title: Презентація на тему «Пожежі»

text:
                       ВП НУБіП України «Мукачівський аграрний коледж»
           Пожежі.
        Види пожеж.
   Їх характеристика.
                                                                                Підготував
                                                                                Студент групи ПВ-29
                                                                                Габовда Олександр

Що таке пожежа?
Пожежа — це стихійне поширення горіння, яке виявляється в нищівній дії вогню, що вийшов з-під контролю людини АБО позарегламентний процес знищування або пошкоджування вогнем майна, під час якого виникають чинники, небезпечні для живих істот і довкілля.

До чинників пожеж належать:
Блискавка і іскріння.

Що можна сказати про горіння пожежі,то горіння включає три необхідні інгредієнти: паливо, тепло і кисень — так званий пожежний трикутник. Пожежа виникає тільки тоді, коли вони всі наявні. Достатньо видалити один з них — і пожежа погасне. Цього можна досягти двома способами: охолодженням вогню (видалення тепла), як правило за допомогою води, позбавленням вогню палива, припинення доступу кисню.

Види пожеж:
-Лісова пожежа
-пожежа нафтопродуктів
-побутова пожежа
-підземна пожежа
-рудникові пожежі

 Лісові пожежі-виникають у результаті дії світлового випромінювання ядерного вибуху або при застосуванні звичайних засобів ураження і спеціальних запалювальних засобів у бомбах і снарядах, у мирний час від необережного поводження з вогнем, рідше — запалювання від блискавки і ще рідше — самозаймання сіна і торфу. Серед причин виникнення лісових пожеж головним вважається антропогенний фактор.
Лісові пожежі поділяються на:лісові низові пожежі,лісові верхові пожежі,лісові підземні пожежі.

Лісові низові пожежі характеризуються горінням сухого трав'яного покрову, лісової підстилки і підліску без захоплення крон дерев. Швидкість руху фронту низової пожежі становить від 0,3-1 м/хв (слабка пожежа) до 16 м/хв (сильна пожежа), висота полум'я — 1-2 м, максимальна температура на кромці пожежі досягає 900 °С.
Лісові верхові пожежі розвиваються, як правило, з низових і характеризуються горінням крон дерев. При швидкій верховій пожежі полум'я розповсюджується з крони на крону з великою швидкістю, яка досягає 8-25 км/год, залишаючи деколи цілі ділянки незайманого вогнем лісу. При стійкій верховій пожежі вогнем охоплені не тільки крони, а й стовбури дерев. Полум'я розповсюджується зі швидкістю -5-8 км/год, охоплює весь ліс від Ґрунтового шару до верхівок дерев.
Підземні (ґрунтові) пожежі в лісі найчастіше пов'язані із загорянням торфу, яке стає можливим в результаті осушення боліт. Поширюються зі швидкістю до 1 км на добу. Можуть бути малопомітні і поширюватися на глибину до декількох метрів, внаслідок чого представляють додаткову небезпеку і вкрай погано піддаються гасінню (Торф може горіти без доступу повітря і навіть під водою). Для гасіння таких пожеж необхідна попередня розвідка.

 Побутові пожежі:Основною причиною виникнення пожеж у домі є необережне поводження людини з пожежонебезпечними предметами (електроприлади, газова плита, легкозаймисті речовини тощо), невиконання елементарних правил пожежної безпеки (паління у ліжку, пустощі дітей з вогнем або сірниками). Найбільш небезпечним місцем у квартирі, з погляду на пожежну небезпеку є кухня. Залишені без догляду газові конфорки або колонка можуть легко стати причиною пожежі, якщо вітром з вікна (кватирки) у бік полум’я хитне штору або біля газу, що горить, залишають легкозаймисті предмети (рушники, серветки тощо). До загорання призводить перевантаження електромережі у разі ввімкнення в одну розетку декількох електроємних приладів.Часто причиною пожежі на балконах стають недопалки, що можуть потрапити на балкон з верхніх поверхів. А якщо згадати, що балкони часто використовують для збереження старих, іноді легкозаймистих, речей, результат неважко уявити.

Підземні пожежі-це підземне тління.Поділяються:
-вугільні пожежі
-пожежі горючих сланців
Вугільні пожежі можуть продовжуватися тривалі періоди часу (місяці, роки або навіть століття), поки не виснажиться тліючий пласт. Вони можуть розповсюджуватися на значні площі по шахтних виробках і тріщинах в масиві гірських порід. Оскільки вони підземні, їх надзвичайно важко погасити, що не в останню чергу пов'язане з трудністю або неможливістю доступу до осередку горіння.Деякі спалахи вугільних пластів — природні явища. Деяке вугілля може самозагорятися при температурах нижче 100 °C при певній вологості і розмірах шматків. Лісові пожежі (викликані блискавкою, людиною або інші) можуть підпалювати вугілля, що залягає близько від поверхні, і тління може розповсюджуватися через пласти, створюючи умови для займання глибших пластів.

Пожежі горючих сланців-так само існує явище ендогенного горіння горючих сланців. Оскільки сланці знаходяться під землею фактично без доступу повітря, при проходці вироблення до покладу сланців з'являється доступ кисню. Через деякий час тепло, що виділяється при окисленні сланців, викликає спалах. Так, наприклад, на шахтах «Черемухівська» (пос. Черемхово, поблизу Североуральську, Свердловська область) і інших шахтах ОАО «Севуралбокситруду» багато років продовжуються ендогенні пожежі, з якими намагаються боротися шляхом відсікання доступу повітря у вироблення, що горять. Попри це, кисню, що проникає крізь тріщини в породі і щілині в перемичках, вистачає для підтримання горіння протягом багатьох років.

Рудникові пожежі-пожежі, що виникають безпосередньо у гірничих виробках (підземних та віДо рудникових пожеж відносять і пожежі в надшахтних будинках, на складах корисної копалини і т.д., що можуть поширюватися на виробки або отруїти в них атмосферу газоподібними продуктами горіння.дкритих) і в масиві корисної копалини. За причинами виникнення рудникові пожежі поділяються на:
-ендогенні, що виникають від самозаймання корисної копалини (лігнітів, бурого та кам’яного вугілля, торфу, вуглистих сланців, сірчаних та сірчистих руд);
-екзогенні (первинні та рецидивні), що виникають від зовнішніх теплових імпульсів (від несправності електроустаткування, тертя і т. ін.).
За об’єктами рудникові пожежі поділяють на:
-пожежі матеріалів та устаткування,
-пожежі пов’язані з горінням к.к., змішаного характеру.
-За ступенем доступності вогнища — на зовнішні і глибинні, сконцентровані і широко розповсюджені пожежі.

Одна з характерних особливостей підземних рудникових пожеж полягає у тому, що вони протікають при обмеженому припливі повітря. Тому у порівнянні з пожежами на поверхні рудникові пожежі не завжди супроводжуються великою кількістю диму та великим полум’ям, а процес горіння може протікати значно повільніше. Про пожежі у виробленому просторі на початковій стадії можна дізнатися лише за появою у складі повітря оксиду вуглецю і поступовим підвищенням температури та вологості рудникового повітря. Складніше за все піддаються ліквідації рудникові пожежі, які виникають внаслідоксамозаймання корисних копалин. Пожежі на вугільних шахтах України залишаються одним з найбільш складних і небезпечних видів аварій, які спустошують надра, знищують гірничі виробки і обладнання, що дорого коштує, завдають величезної соціальної і матеріальної шкоди і часто супроводжуються людськими жертвами. За даними Науково-дослідного інституту гірничорятувальної справи (НДІГС), на шахтах України щорічно відбувається від 15 до 40 ендогенних і від 50 до 80 екзогенних підземних пожеж, що завдають економічного збитку підприємствам у розмірі 25–80 млн грн. за рік.

Характеристика пожежі:
Пожежі мають певні свої класи:A - горіння твердих речовин;А1 - яке супроводжується тлінням;А2 - яке не супроводжується тлінням; B - горіння рідких речовин;В1які розчинні у воді;В2 - нерозчинні у воді; C - горіння газоподібних речовин (побутовий газ, водень, пропан); D - горіння металів; E - горіння електрообладнання.
Розрізняють два види горіння: гомогенне і гетерогенне. Гомогенне горіння виникає тоді, коли горюча речовина перебуває в газоподібному стані або переходить в нього у час спалахування. Гетерогенне горіння виникає, коли реакція проходить між рідиною і твердою горючою речовиною і газоподібним окислювачем.

Особливо небезпечним є горючий пил. Він має дуже велику поверхню відносно маси, внаслідок чого спалахує миттєво. Подрібнені на порошок тверді матеріали горять зовсім не так, як цілі. Відкладення пилу і волокна дуже швидко поширюють пожежу на виступах, карнизах і балконах приміщень, особливо на млинах, комбікормових заводах, у столярних та інших цехах переробки деревини. Нагромаджений пил може тліти дуже повільно протягом тривалого часу і непомітно для очей, потім раптово спалахує полум'ям і виникає пожежа, часто навіть у закритому приміщенні.На інтенсивність пожежі впливають пожежне навантаження, тобто загальна кількість горючих матеріалів, і теплова енергія, яка виділяється ними при горінні. Матеріали, які при загоранні виділяють більше теплової енергії, створюють і більше пожежне навантаження. Тверді й рідкі горючі матеріали з більшою площею поверхні на одиницю маси легше спалахують і швидше горять.Великою небезпекою є те, що дим обмежує видимість, затемнює рятувальні виходи, а це призводить до паніки, особливо в незнайомій обстановці. Негативно дим діє на слизові оболонки очей, носа і горла, що також заважає рятуванню.

Під час пожежі відбуваються певні хімічні та фізичні явища:
- хімічна реакція горіння;
- виділення і передача тепла;
- виділення і поширення продуктів горіння;
- газовий обмін.
Характер і масштаби горіння під час пожежі залежать від таких чинників: агрегатного стану горючих матеріалів (найбільш вибухопожежонебезпечними е газоподібні горючі речовини); особливостей розміщення пожежного навантаження (розосереджене в приміщенні та займає більшу частину площі, зосереджене в одній або декількох ділянках приміщення та займає меншу частину площі); об'ємно-планувальних особливостей об'єкта пожежі; метеорологічних умов.

Вищезазначені чинники зумовлюють особливості газового обміну та димоутворення, температурний режим та види теплообміну.
Газообмін на пожежах може бути вільним, розвиненим або обмеженим, а теплообмін-здійснюватись конвекцією, випромінюванням та теплопередачею. Характер газового та теплового обмінів суттєво залежить від об'ємно-планувальних особливостей об'єкта пожежі. Виходячи з такого твердження, пожежі за умовами газового та теплового обмінів, а також об'ємно-планувальними особливостями підрозділяються на групи та підгрупи.

Список використаної літератури:
1) Радзієвський С.І. Безпека життєдіяльності. Навчальний посібник - Севастополь. РІБЕСТ, 2003 .- 268с., С. 236-259. 2) Хван Т.А., Хван П.А. Безпека життєдіяльності .- Ростов н / Д: «Фенікс», 2000 .- 352с., С. 272-275. 3) Велика радянська енциклопедія .- М.: Радянська енциклопедія, 1978. 4) Білків С.В., Ільницька А.В., Козьяков А.Ф. Безпека життєдіяльності .- М.: Вища школа, 2001 .- с. 411-419. 5) http://asi.com.ua/ru/fire_protection/ Пожежна безпека, протипожежний захист. Компанія "Агентство Захисту Інформації" 6) http://revolution.allbest.ru/life/00011107_0.html Пожежі та вибухи. 7) http://ru.wikipedia.org/wiki/Взрыв 8) http://ru.wikipedia.org/wiki/Пожар # cite_note-2  Мала гірнича енциклопедія. В 3-х т. /


Презентація на тему «Громадянські та політичні права людини»


title: Презентація на тему «Андрій Вікторович Кузьменко»

text:
Андрій Вікторович Кузьменко (Кузьма)
Виконала учениця 9-А класу
Присяжненко Анастасія
Кузьма
Народився 17 серпня 1968, Самбір, Львівська область— помер  2 лютого 2015, Лозуватка, Дніпропетровська область
 Український співак, письменник, телеведучий, продюсер, актор. Лідер гурту «Скрябін».
Робота
Приблизно з 2003 року Кузьменко працював ведучим програм «Шанс» і «Шиканемо» разом зі співачкою Наталею Могилевською. З того часу Андрій бере усі важелі керування проектом «Скрябін» на себе, починає творити зовсім іншу музику, ніж досі.
Його пісні
Спи собі сама
Старі фотографії
Пусти мене
Україна
Мам
Люди,як кораблі
Лист до друга
Євромайдан
Наприкінці січня 2014 року записав пісню присвячену подіям Євромайдану, зауваживши, що він підтримує людей на Майдані, але не опозицію. Протягом 2014 року допомагав військовим та пораненим у зоні АТО на сході України.
Загибель


title: Презентація на тему «Толерантність» (варіант 1)

text:
Толерантність
Підготувала
Ніконенко Єлизавета
Толерантність (від лат. tolerantia – терпіння) – у загальному значенні здатність приймати щось, не схвалюючи це.
Термін виник як формула терпимості щодо релігійних меншин та сект унаслідок протестантської Реформації.
Тепер цей термін використовується для позначення широкого кола терпимого ставлення до способу життя та існування соціальних груп, політичних партій або ідей, які дехто вважає неприйнятними.
Зазвичай принцип толерантності не визнають релігійні фундаменталісти, расисти, сексуальні шовіністи, радикальні націоналісти, ксенофоби, етноцентристи.
Приклади толерантності: батьки миряться з певною поведінкою своїх дітей; людина терпить слабкості іншої людини; монарх терпить інакомислення; релігійна течія терпимо ставиться до гомосексуалів; держава визнає релігійні меншини; суспільство терпимо ставиться до певних форм девіантної поведінки.
Проблематичність толерантності

Щодо поняття толерантності і досі точаться дискусії. Позиції розділяються на дві протилежні:
 цей термін є попереднім та, хоч і є історично справедливим, однак має бути уточнений або замінений на більш позитивний та супроводжуватись чіткою оцінкою плюралізму та різноманіття;
 він є абсолютним концептом, що важливий для існування суспільства та обмеження дискримінації.
Також дискусії точаться з приводу міри толерантності – якою мірою і в яких ситуаціях толерантність має бути присутня.
Ефективна толерантність неминуче повинна бути абсолютною, і, щоб дієво виконувати свої функції – бути примусом, бути нетолерантною до нетолерантності. К. Поппер (Karl Popper) це визначив як «парадокс терпимості»: «необмежена терпимість повинна привести до нетерпимості».
Німецький дослідник Р. Інґлехарт (Ronald Inglehart) безпосередньо пов’язує толерантність із рівнем матеріального добробуту, економічним прогресом та типом культури. Вона, на його думку, залежить від того, чи суспільство ближче до «традиційної», чи до «секулярно-раціональної» культури.
Толерантність - це здатність без агресії сприймати думки, поведінку, форми самовираження та спосіб життя іншої людини, які відрізняються від власних.
Виникла толерантність у західній цивілізації на релігійному рівні. Виникнення цього терміну пов'язують з підписанням Нантського едикту.
Передусім толерантність означає доброзичливе та терпиме ставлення до чогось. Основою толерантності є відкритість думки та спілкування, особиста свобода індивіда та поцінування прав та свобод людини.
Отже, толерантність є доволі тонкою категорією, якої безумовно потрібно дотримуватись, оскільки вона визначає моральний, суспільний і демократичний розвиток суспільства.
У перекладі з латинської «tolerance» означає «терпіння».
Це слово в медицині позначає здатність організму переносити вплив тих чи інших чинників. У суспільстві толерантність означає терпимість до інших думок, поглядів, традицій.
Толерантність – це повага, сприйняття та розуміння багатого різноманіття культур нашого світу, форм самовираження та самовиявлення людської особистості.
Формуванню толерантності сприяють знання, відкритість, спілкування та свобода думки, совісті й переконань. Також толерантність – це єдність у різноманітті, те, що переходу від війни до культури миру.
Сьогодні толерантність – яскравий показник ступеню демократичності кожної держави й одна з умов її розвитку. Політична толерантність є основою для плідних міжнародних відносин.
Для того, щоб досягти успіху у власному житті, не витрачати сил на конфлікти, «побутові війни», кожному доцільно сформувати у собі толерантність як рису характеру. Для цього необхідно:
 • бути готовими до того, що всі люди різні – не кращі й гірші, а просто різні;

 • навчитися сприймати людей такими, якими вони є, не намагаючись змінити в них те, що нам не подобається;
• цінувати в кожній людині особистість і поважати її думки, почуття, переконання незалежно від того, чи збігаються вони з нашими;

 • зберігати «власне обличчя», знайти себе і за будь-яких обставин залишатися собою.
Понад 12 років 16 листопада світ святкує Міжнародний день толерантності. Цей День був проголошений Декларацією принципів толерантності, затвердженою у 1995 році на 28 Генеральній конференції ЮНЕСКО.
На практиці толерантність добре «працює», якщо це – «гра в двоє воріт». Сподівання на те, що вияви толерантності до людини, яка систематично, брутально, цинічно порушує Ваші права, зрештою теж стане до Вас толерантною – як правило, не справджуються.


title: Презентація на тему «Настольный теннис»

text:
http://ru.wikipedia.org
http://www.masters.donntu.edu.ua
http://www.sportfamily.ru/sports/individual/ping_pong


title: Презентація на тему «Музеї світу» (варіант 2)

text:
http://www.tretyakovgallery.ru
http://www.louvre.fr


title: Презентація на тему «Пітер Пауль Рубенс» (варіант 2)

text:
Пітер Пауль Рубенс
Рубенс походить із старовинної сім'ї антверпенських громадян. Його батько Ян Рубенс, був в епоху правління герцога Альби старшиною міста Антверпена, за свою прихильність ідеям Реформації потрапив в опалу і мусив рятувати життя своє і своєї родини еміграцією за кордон.
Спочатку він поселився в Кельні, де вступив у близькі відносини з Ганною Саксонською, дружиною Вільгельма Мовчазного. Ці стосунки незабаром перейшли в любовний зв'язок. Яна посадили у в'язницю, звідки його звільнили після довгих прохань і скарг своєї дружини, Марії Пейпелінкс, і відправили у заслання. Місцем заслання стало невелике містечко Зіген, в якому Ян Рубенс прожив зі своєю сім'єю з 1573 по 1578 роки, і де, ймовірно, 29 червня 1577 року, народився майбутній великий живописець.
Дитинство Пітер Рубенс провів спочатку в Зігені, а потім в Кельні, і лише в 1587 році, після смерті Яна Рубенса, його сім'я отримала можливість повернутися на Батьківщину, в Антверпен.

Дім Рубенса в Антверпені.
Загальну освіту Рубенс здобув в єзуїтській колегії, після чого служив пажем у графині Лаленг. Займатися живописом Рубенс почав дуже рано. Його вчителями були Тобіас Вергагт, Адам ван Ноорт та Отто ван Вен, що працювали під впливом італійського Відродження та змогли, особливо останній, вселити в молодого художника любов до всього античного.
У 1598 році Рубенс був прийнятий вільним майстром в Антверпенську гільдію св. Луки, а в 1600 році відправився закінчувати свою художню освіту до Італії. У 1601 році він служив при дворі мантуанського герцога Вінченцо Гонзагі, де залишався на службі протягом всього свого перебування в Італії.
За дорученням герцога, він відвідав Рим і вивчав там італійських майстрів, після чого, проживши якийсь час в Мантуї, був посланий із дипломатичним дорученням до Іспанії. Судячи з копій, зроблених Рубенсом з картин Тіціана, Тінторетто, Корреджо, Леонардо да Вінчі і інших, можна сказати, що в цю пору він побував у всіх найважливіших художніх центрах Італії, щоб вивчити здобутки італійського живопису Епохи Відродження.

Дослідники творчості Рубенса знали, що впродовж недовгого періоду часу він займався створенням офортів. У часи перебування в Італії Рубенс створив офорт за мотивами стінопису Леонардо да Вінчі «Таємна вечеря». Скопіював для себе Рубенс і центральну частину стінопису Леонардо «Баталія при Ангіарі». Офорт за мотивами «Таємної вечері» зник після 1836. Лише в 2009 його було віднайдено в приватній збірці в Італії. Офорт має підпис майстра і є одним з небагатьох аркушів, що створив сам Рубенс.
Після повернення до Антверпену Рубенс відкрив власну гравюрну майстерню, але, довідавшись, що  Лукас Ворстерман робить офорти не гірші за нього, передовірив йому створення гравюр зі своїх картин.

В італійський період своєї діяльності, Рубенс, не прагнув до самостійної творчості. В цей час їм було виконано лише невелике число самостійних робіт, з яких слід назвати: «Спорудження Хреста»
«Терновий вінець»
 «Втеча Лота»
 «Вакханалія»
«Вакха»
У 1626 році померла перша дружина Рубенса, Ізабелла, а в 1630 році він узяв другий шлюб з Елен Фурман, яка відтоді почала з'являтися майже в кожній картині свого чоловіка. Останні десять років життя Рубенса були настільки ж продуктивні, як і перші періоди його діяльності.
Окрім цих значних робіт, Рубенс виконав немало і інших, наприклад серію мисливських сцен для королівського палацу Дель-Прадо, в Мадриді, картини «Суд Паріса» та «Діана на полюванні», а також цілу низку пейзажів. Незважаючи на настільки бурхливу діяльність, Рубенс знаходив час займатися й іншими справами; так, наприклад, він листувався з інфантою Ізабеллою та Амвросієм Спінолою, захоплювався колекціонуванням різб'яних каменів, цікавився книгодрукуванням та виготовив для друкарні Плантена велику кількість титульних аркушів, обрамлень, девізів, заставок та віньєток. Смерть прийшла до великого майстра ще в повній силі його таланту. Він помер в Антверпені  30 травня 1640 року.
«Венера перед дзеркалом»
«Два Сатира»
Портрет Сусанни Лундін
«Нарцис»
«Чотири частини світу»
«Голгофа»
«Чотири філософи»
«Суд Паріса»
«Суссана та старці»
«Повернення Діани з полювання»
« Портрет маркізи Брігіти Спіноли»
«Агреппіна та Германік»


Презентація на тему «Театральне мистецтво» (варіант 5)


title: Презентація на тему «Образотворче мистецтво далекого сходу» (варіант 1)

text:
Образотворче мистецтво далекого сходу.

В Китаї в 20 столітті було співіснування обох різновидів живопису. Є майстри, що дотримуються традиційних матеріалів і техніки ( Сюй Бейхун, 1885-1953 та ін.)і ті, що перейшли на олійні фарби.
Носієм кольору виступає особливий різновид туші - так звана китайська туш.
Слабкі відтінки сірого використовуються для умовної позначки перспективи, бо Гохуа не притаманна перспектива італійського зразку. Водночас умовність поширена і на багатоколірність.
Майже обов'язковими були написи ієрогліфами. Напис часто мав віршовану форму. На картині ставився і підпис майстра, але особливою, особистою печаткою і в контраст з чоною тушшю -червоною фарбою.Основою для Гохуа виступали шовк, хлопкова( коттон ) або пенькова тканина,і особливий папір. Пензлі робили з бамбуку і хутра тварин.
«Поет під деревом»
"рыбки над каменистым дном"
Деякі картини…пейзажі.
Портрети
Каліграфічне письмо
Набор для каллиграфии включает в себя:1) 5 бамбуковых кисточек из натурального ворса;2) фарфоровую подставку для них;3) камень для растирания туши;4) плитку китайской черной туши;5) заготовку из мыльного камня для вырезания печати;6) красную мастику для печатей в фарфоровой баночке;7) емкость для воды и ложечка для воды;8) пресс для бумаги.
"В основе каллиграфии лежит природа, а в ней всё рождается от превращений женского начала (инь) и мужского (ян). Именно в этих превращениях созидаются, выкристаллизовываются формы. Скрытая в кисти, затаившаяся в её кончике сила (энергия ритмов инь-ян) находит завершение в иероглифе, отливается в изящное, красивое. Если она возникла и проявилась, её невозможно остановить, если же она ускользает, тает, теряет свои очертания, её уже нельзя задержать" (из древнекитайских трактатов по каллиграфии).

Кандзі
Китайского алфавіт.
Дякую за увагу!)


Презентація на тему «Лицарська зброя, і обладунки»


title: Презентація на тему «10 изобретений, которые изменили наш мир навсегда»

text:
Бенджамен Франклин является прородителем электричества, однако его изобретения представляли опасность для жизни. Многие известные ученые после него изучали это явление, в результате чего на сегодняшний день мы имеем возможность использовать его практически для любых целей. Использование электричества изменило наш мир и породило целую область новых открытий.
Электричество

Изначально никто и не мог подумать, что Томас Эдисон сможет удивить мир своим изобретением. Однако после долгих и упорных экспериментов ему все же удалось добиться нужного результата. 27 января 1880 года было запатентовано изобретение первой в мире лампы накаливания, которая работала от электричества. Именно после этого изобретения наш мир стал более ярким и доступным человеческому глазу.
Лампа накаливания

Холодильник
Уильям Кален был первым, кто решил добиться искусственного охлаждения. В 1748 году этот ученый впервые продемонстрировал свое изобретение. Впоследствии этот примитивный холодильник подвергался изменениям и доработкам пытливых ученых и на сегодняшний день подобная схема используется практически во всех холодильных

До появления автомобилей люди использовали телеги и другие средства транспортировки, однако все они появились благодаря изобретению обыкновенного колеса. Историю колеса можно проследить даже в древние времена около 3500 лет до н.э. Однако этим изобретением пользуются и по сей день. Трудно было бы представить современный мир без обычного круглого колеса.
Колесо

Автомобиль
Из истории становится ясно, что именно Карл Бенц был первым изобретателем современного автомобиля с двигателем внутреннего сгорания. Именно его разработки дали жизнь компании, которая в наше время производит автомобили под маркой Mercedes Benz. Тем не менее история паровых автомобилей заглядывает куда дальше. Еще в 1672 году был разработан первый паровой автомобиль. В любом случае, не зависимо от двигателя, автомобиль стал одним из наиболее важным открытием для современного мира.

Печатный станок
Иоганн Гуттенберг был известным автором и изобретателем печатного станка. Этот отважный бизнесмен занял огромную сумму денег, что бы воплотить в жизнь свое изобретение. Не удивительно, что печатный станок сразу начал работать без остановки, ведь люди того времени нуждались в печатной информации. На сегодняшний день печатные станки существенно отличаются от своего прородителя, однако суть их и назначение осталось прежним.

Радио
Создателем первой в мире системы обмена информации с помощью радиоволн официально считается Гульельмо Маркони. Этот итальянский инженер лишь дал толчок пытливым умам других ученых. Спустя некоторое время российский ученый А.С.Попов изобрел радио. Подобное тому что используется в настоящее время.

Авиация
Само слово авиация произошло от латинского слова, обозначающее «ворона». Изначально эта индустрия развивалась с воздушных змеев и планеров. После открытия водорода люди стали использовать его свойства для полетов на воздушных шарах и дирижаблях. Однако, лишь чуть более сотни лет назад появились первые самолеты на паровой тяге. Это позволило доказать, что люди могут летать и дало новый толчек в этой индустрии.

Телефон, телеграф
29-летний ученый в 1876 году благодаря своим гениальным способностям изобрел первый в мире телеграф. Его изобретение позволило людям общаться значительно быстрее и проще. На сегодняшний день телеграф является прородителем телефона. А обычный телефон прородителем современных сотовых.

Компьютер
На сегодняшний день существует множество вариаций компьютеров – персональный компьютер, ноутбук, нетбук, планшет, однако все они – будущее того, что изобретали ученые многие годы. Прородителем компьютера как ни странно принято считать обычный калькулятор, суть которого была впервые изобретена еще в 1632 году. Первые современные персональные компьютеры начали появляться только в 1959 году. Основными «двигателями» процесса были и остаются компании IBM и Apple.


title: Презентація на тему «Природоохранные технологии»

text:
Природоохранные технологии
Экологический мониторинг- система наблюдений, оценка и прогноз антропогенных изменений состояния окружающей природной среды.
Объекты экологического мониторинга :
· атмосфера;· гидросфера;· литосфера;· почва, земельные, лесные, рыбные, сельскохозяйственные и другие ресурсы и их использование;· биота;· природные комплексы и экосистемы.
Главные задачи мониторинга:
·организация широких наблюдений за изменением состояния биосферы, особенно за изменениями, обусловленными деятельностью человека;·обнаружение источников воздействия, а также причин этих изменений;·оценка наблюдаемых изменений, выявление антропогенных эффектов;·прогноз и определение тенденций в изменении состояния биосферы.
Цели мониторинга:
·наблюдение за происходящими в окружающей природной среде физическими, химическими, биологическими процессами, за уровнем загрязнения атмосферного воздуха, почв, водных объектов, последствиями его влияния на растительный и животный мир;·обеспечение заинтересованных организаций и населения текущей и экстренной информацией об изменениях в окружающей природной среде, а также предупреждение и прогнозирование ее состояния.
Отходы — вещества (или смеси веществ), признанные непригодными для дальнейшего использования в рамках имеющихся технологий, или после бытового использования продукции.
ЭКОЛОГИЧЕСКИ ЧИСТАЯ ТЕХНОЛОГИЯ-технология, не влияющая отрицательно на окружающую среду, обеспечивающая сохранение природных экосистем и не несущая отрицательного воздействия на человека.

Пример: Селекция сельскохозяйственных животных
Экологические (природоохранные) технологии — технологии, направленные на снижение негативного воздействия на окружающую среду.
Экологические технологии:
Безотходные технологии — замкнутые технологии, не вырабатывающие отходов, выходящих за их рамки.Малоотходные технологии — технологии, позволяющие сократить до технически возможного в настоящее время минимума получение твердых отходов, жидких сбросов, газообразных и тепловых выбросов при производстве какой-либо продукции.Рациональные технологии — технологии, направленные на создание общественно значимого продукта с комплексом оптимизированных параметров (ресурсных, экономических, экологических и др.) при заданных ограничениях (например, соблюдение требований относительно защиты окружающей среды при минимуме затрат). Рациональные технологии малоотходны.Ресурсосберегающие технологии — технологии, при которых потребление всех типов ресурсов сведено к рациональному (минимальному) уровню.Энергосберегающие технологии — новые или усовершенствованные технологические процессы, характеризующиеся более высоким коэффициентом полезного использования топливно-энергетических ресурсов.
Принципы экологизации производств:
-Разработка и внедрение технологических процессов и схем, которые исключают или доводят до минимума отходы и выбросы в окружающую среду вредных веществ, создание водооборотных циклов и бессточных систем для экономии и охраны от загрязнения вредными веществами пресной воды как одного из самых дефицитных ресурсов.

- Проектирование и внедрение систем переработки отходов производства и потребления, возвращение в основной производственный цикл вторичных материальных ресурсов. В выполнении этих задач важное место занимает промышленность строительных материалов, которая в значительной степени может базироваться на отходах энергетики, черной и цветной металлургии, химической и полиграфической промышленности.

-Разработка и внедрение принципиально новых процессов получения традиционных видов продукции и устранения отходов. Например, использование технологии CtP позволяет избежать процесса фотовывода и монтажа фотопленок, что устраняет фотопроцесс и связанные с ним отходы из процесса производства.
-Создание региональных промышленных комплексов, предприятия которых связаны переработкой отходов.
Замкнутая система производства - организация производственного процесса, главным элементом которого является непрерывный кругооборот вещества, когда переработка отходов выступает как конечное звено одного цикла и начальное звено последующего.
Принципы замкнутой системы производства:
-исходные природные ресурсы должны добываться не каждый раз для отдельных типов конечных продуктов, но один раз для всех возможных типов хозяйственных благ;
-создаваемые продукты должны иметь такую форму, которая позволила бы после использования по прямому назначению относительно легко превращать их в исходные элементы нового производства.
Спасибо за внимание!


title: Презентація на тему «Перша допомога при захворюваннях шлунково-кишкового тракту та сечовивідної системи»

text:
Перша допомога при захворюваннях шлунково-кишкового тракту то сечовивідної системи
Гострі хвороби шлунково-кишкового тракту

Апендицит
Причина: Запалення апендикса
Ознаки:  Біль у верхній частині живота( можливий біль в області нирок), зміна положення тіла різко посилює біль

Виразка Шлунка
Причина: Порушення цілісності слизової оболонки кишечника
Ознаки:  Спазматичні болі в кишечнику, кров у випорожненнях

Гостра кишкова непрохідність
Причини: Параліч кишкових м'язів унаслідок важкої форми пневмонії, травми хребта, Також можлива механічна непрохідність
Ознаки: Спазматичний біль, можливе блювання, здуття черевної порожнини, відсутність випорожнення кишечника

Гастрит
Причини: неправильне харчування, нерви, гостра їжа, алкоголь, кава, нестача білків та вітамінів
Ознаки: Пропадає апетит, змінюється смак, нудота, спрага, печія, відрижка, посилене відділення слини

коліт
Причини: порушенням харчування, ускладнення захворювань шлунково-кишкового тракту, Прийом багатьох лікарських засобів, вроджені патології розвитку
Ознаки: тупий ниючий біль в нижніх та бокових частинах живота, тяжкість в животі, здуття, метеоризм
Гострі захворювання сечовидільної системи

Гостра ниркова недостатність
Причина: порушення функцій нирок
Ознаки: біль у м'язах, нудота, пронос, запаморочення, набряки
Гострий пієлонефрит
Причина: інфекційне запалення нирок
Ознаки: часті позиви до сечовипускання, біль у попереку, підвищення температури, нудота, блювання
Цистит
Причина: запалення сечового міхура
Ознаки: часте сечовиділення, нетримання сечі, температура
Ниркова колька
Причина: порушення відтоку сечі
Ознаки: здуття живота, утруднене відходження газів
Гостра затримка виділення сечі
Причини: загострення сечокам'яної хвороби, переповнення сечового міхура
Ознаки: гострий біль у попереку, підвищення температури, кров у сечі, набряки, біль у нижній частині живота
Перша Медична допомога
Виклик “швидкої допомоги”
Холодна грілка
Постільний режим
Знеболюючі ліки (ТІЛЬКИ ЗА ПРИЗНАЧЕННЯМ ЛІКАРЯ)

промивання шлунка беззондовим методом

Показання: вживання  отрут, перші 20-30 хвилин з моменту отруєння медикаментами (таблетками);
Протипоказання: порушення свідомості,  блювотного рефлексу та захисних рефлексів,  отруєння бензином та продуктами переробки нафти отруєння медикаментами, які можуть призвести до порушення свідомості, судом, порушень серцевої діяльності.
Методика:
А) механічна стимуляція (подразнення корня язика)
Б) призначення блювотних речовин: постраждалому дають випити склянку підсоленої води або сироп іпекакуани 30 мл внутрішньо, після цього (через 10- 15 хвилин) 2-3 склянки теплої води. При відсутності ефекту повторюють через 20 хвилин.

застосування холоду і тепла в медицині
ХолоД
1) викликає звуження капілярів і артеріол
2) викликає уповільнення крово- і лімфовідтоків
3) зменшує венозний тиск
4) викликає зниження м’язового тонусу
5) має знеболюючу дію, зменшує скутість, напруженість м’язів, допомагає при м’язових спазмах

Використання холодних компресів має сенс протягом 24-48 годин з моменту травми. У більш пізні терміни холод може уповільнити процес відновлення тканин.
Загорніть в тонкий рушник шматок льоду або пакет зі спеціальним охолоджуючим гелем і в такому вигляді прикладайте до місця пошкодження.
Не слід залишати охолоджуючий компрес більш ніж на 20 хвилин за один раз. Мінімальна перерва між прикладаннями має бути 10 хвилин.
Тепло
1) має знеболюючу дію
2) зменшує скутість, напруженість м’язів
3) допомагає при м’язових спазмах
4) Зменшує застій крові
Використовуйте гарячі і теплі аплікації після вивихів і переломів – тепло знімає м’язову напругу і відновлює рухливість суглобів
Не використовуйте теплі компреси відразу після травм або до тих пір поки не зменшиться набряк. Тепло підсилює приплив крові і збільшує набряк тканин.
Візьміть до відома, що застосування вологого тепла ефективніше, ніж застосування тепла сухого.
Для сухого тепла слід використовувати спеціальні електричні або гумові грілки.
Для теплого вологого компресу можна змочити рушник в гарячій воді або помістити мокрий рушник в мікрохвильову піч і нагріти до потрібної температури.
Тривалість застосування зігріваючої аплікації становить приблизно 20 хвилин, або стільки, скільки порекомендує ваш лікар.

Виконала:
учениця 11 – Б класу
ліцею № 15
м.Чернігова
Самоненко Ольга


title: Презентація на тему «Бережіть електроенергію»

text:
Бережіть електроенергію !
Потрібно дотримуватись таких правил :
Виходячи з кімнати - вимикати світло. Телевізор дивитися з приглушеним світлом і вимикати, як тільки всі передачі, цікаві для перегляду, закінчені. Йдучи, займатися господарськими справами, слід відключати комп'ютер, який споживає достатню кількість електроенергії.

Також значна кількість грошових коштів можна заощадити, замінивши всі лампочки в квартирі енергозберігаючими.

Після того як телефони, фотоапарати та інші прилади заряджені, потрібно висмикувати зарядні пристрої з розетки.

Використовуйте телевізор, комп'ютер, відеоапаратуру в міру необхідності. Вимикайте всі прилади, якщо ви виходите у справах чи спите.
При дотриманні цих нехитрих правил можна зберегти значну кількість коштів, які довелося б витратити на оплату спожитої електроенергії.


title: Презентація на тему «Свободи та обов’язки громадян України»

text:
Свободи та обов'язки громадян України
Право людини і громадянина - це вид і міра можливої (дозволеної) поведінки людини і громадянина у суспільстві та державі, що передбачається для задоволення своїх життєво важливих матеріальних і духовних інтересів, закріплених у Конституції та інших нормативно-правових актах.

У Конституції України (переважно в розділі II) визначено такі групи основних прав: громадянські, (особисті, фізичні) політичні, економічні, соціальні та духовні (культурні).
Громадянські (особисті, фізичні) права - це види і межі можливої (дозволеної) поведінки людини і громадянина, що характеризують їхнє фізичне та біологічне існування, задоволення матеріальних, духовних та деяких інших потреб.
Політичні права - це види та межі можливої (дозволеної) поведінки людини і громадянина у сфері реалізації політичної влади.
Економічні права - це види та межі можливої (дозволеної) поведінки людини і громадянина у сфері виробництва, розподілу, обміну та використання матеріальних благ. До них відносять право: володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; приватної власності; державної та комунальної власності; на підприємницьку діяльність; на працю і вибір професії та роду трудової діяльності; на належні, безпечні і здорові умови праці; на заробітну плату не нижчу від визначеної законом; на страйк; на відпочинок тощо.
Соціальні права - це види та межі можливої (дозволеної) поведінки людини і громадянина у сфері забезпечення належних соціальних умов життя.
Духовні (культурні) права - це види та межі можливої (дозволеної) поведінки людини і громадянина у сфері доступу людини до духовних цінностей свого народу (нації) та всього людства.
Це право на:
освіту;
безоплатно здобувати вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі;
 навчання рідною мовою у державних і комунальних навчальних закладах або через національні культурні товариства;
свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості;
 захист інтелектуальної власності, авторських прав, моральних і матеріальних інтересів;
на використання результатів інтелектуальної, творчої діяльності тощо.
Основні права людини і громадянина нерозривно пов'язані з їхніми обов'язками.
Обов'язок людини і громадянина - це вид і міра необхідної (обов'язкової) поведінки людини і громадянина у суспільстві та державі, що передбачається для задоволення життєво важливих матеріальних і духовних інтересів інших осіб, що закріплена в Конституції та інших нормативно-правових актах.
Основні обов'язки громадян закріплює Конституція України.

Права людини проголошені Конституцією України, необхідно забезпечити, їх має гарантувати держава. Для цього створено певну систему гарантій прав людини.
Гарантії прав і свобод людини – це умови, засоби, способи, які забезпечують здійснення в певному обсязі й всебічну охорону прав і свобод особи.

Особисті (ідеологічні) гарантії - це власні можливості людини і громадянина щодо захисту його прав, свобод, законних інтересів і обов'язків. До них відносять;
право на захист передбачених законом можливостей людини і громадянина в суді
право на відшкодування матеріальних і моральних збитків
право знати свої права та обов'язки;
право на правову допомогу;
право не виконувати явно злочинні накази;
право на індивідуальну юридичну відповідальність і тільки за провину;
право відповідати тільки за діяння, скоєні в часі та просторі дії нормативно-правового акта;
право не нести відповідальності за відмову свідчити або давати пояснення щодо себе, членів сім'ї чи близьких родичів, коло яких визначене законом;
право засудженого користуватися всіма правами людини і громадянина за винятком обмежень, визначених законом і встановлених вироком суду.

Юридичні гарантії - це державно-правові засоби, що забезпечують здійснення та охорону прав, свобод і обов'язків людини і громадянина. Саме вони найбільшою мірою і складають механізм реалізації прав і свобод людини і громадянина, елементами якого є:
юридичне закріплення гарантій прав і свобод;
створення широкої системи охорони й захисту державою прав і свобод;
розвиток суспільно-політичної активності громадян;
сформування свідомого ставлення до використання прав і свобод;
підвищення рівня правової культури.
Політичні гарантії – це повновладдя народу, яке здійснюється як безпосередньо, так і за допомогою передбачених законом представницьких органів. Важливою політичною гарантією прав і свобод людини й громадянина є забезпечення демократичних засад у діяльності всіх органів державної влади та місцевого самоврядуваня, багатопартійна система.
Економічними гарантіями є досконалі економічні відносини, раціональна система господарства, наявні матеріальні та фінансові ресурси, які забезпечують реалізацію проголошених прав і свобод. Економічні гарантії формуються у процесі функціонування економічної системи суспільства шляхом створення матеріальних умов реалізації правових приписів.
Громадянство є важливою юридичною категорією, що визначає правовий зв’язок між державою і людиною.
Норми, що стосуються українського громадянства, установлено Конституцією України та Законом України «Про громадянство України».


title: Презентація на тему «Школьные Предметы»

text:
Школьные Предметы
Подготовил: Зарубин Михаил 10-АПроверила: Калчева Юлия Степановна
СОДЕРЖАНИЕ
Вступление
Список основных школьных предметов в Украине
Украинский язык и литература
Иностранные языки
Математика
Физика, химия и биология
История
География
Другие предметы
Спасибо за внимание
Вступление
Школьные предметы — учебные курсы, изучаемые в школах.
По итогам каждой четверти (в 1-9-х классах), триместра (в некоторых школах) полугодий (10-11), и каждого учебного года ученикам выставляются оценки. После окончания школьного курса обучения по учебным предметам сдаются выпускные экзамены и, если ученик желает продолжать обучение, вступительные экзамены в вузы.
В 9-м и 11-м классах в обязательном порядке сдаются экзамены по украинскому языку и математике в формах ДПА (для 9-х классов) и ЗНО (для 11-х классов), Помимо основных предметов ученик может сдавать любое количество дополнительных. Обычно это рекомендовано для поступления в профильный класс после 9-го класса и необходимо для поступления в вуз после 11 класса.
ПЛАН
ПЛАН
Список основных школьных предметов в Украине

A

B

C
ПЛАН
Украинский язык и литература
Украинский язык  — один из восточнославянских языков. Государственный язык Украины. Родной язык, по состоянию на 1993 год, для 37 млн человек в мире, число владеющих языком — около 47 млн человек.

Обязательные предметы во всех школах Украины. Изучаются с 1(2) класса.Заканчивается обучение в 11 классе. Обязательный предмет для здачи ЗНО.
ПЛАН
Иностранные языки
Иностранные языки – обязательные предметы для обучения во всех школах Украины. Изучаются 2 иностранных языка(на выбор школы). Начало обучения – с 5 класса по 11(с 1 класса в специализированных школах)
ПЛАН
МАТЕМАТИКА
Математика изучается в украинских школах с 1 класса и закачивается обучение в 11. Один из важнейших предметов. Для многих ВУЗов является обязательным.
ПЛАН
ФИЗИКА, БИОЛОГИЯ И ХИМИЯ
Точные науки, обязательные для изучения во всех школах Украины. Обучение начинается с 7 класса и заканчивается в 11. Важные предметы для поступления во многие ВУЗы
ПЛАН
ПЛАН
ИСТОРИЯ
История Украины и Всемирная история – обязательные предметы во всех школах Украины. Обязательны во многих ВУЗах, которые специализируются на истории, праве и археологии. История Украины является предметом ЗНО.
ПЛАН
ГЕОГРАФИЯ
Обязательный предмет в украинских школах. Начало обучения – 6 класс. Конец – 10 класс. Обязательный для ВУЗов, специализирующихся на туризме, геополитике и т.д
ПЛАН
Другие предметы
Остальные предметы, такие как: музыка, художественная культура, физкультура, НВП, рисование также являются обязательными предметами для обучения в школе, однако не имеют такого большого приоритета. Некоторые из них требуются в определенных учебных заведениях.
СПАСИБО ЗА ВНИМАНИЕ!
ПЛАН


title: Презентація на тему «My Future Profession» (варіант 7)

text:
My Future Profession

 I decided to be a journalist. I think
it is an interesting and useful profession.

FUTURE?
I like to watch TV, listen to the radio, read newspapers and magazines.
I like everything which connected with mass media.
I like the profession of a journalist.
They meet many people. They try to
understand what is going on in the
world, or the country, or the city and
try to explain it to other people.

     I think that the work of a journalist is very much like that of historian. A historian studies and tries to explain events of the past and a journalist does the same about the present.
 But for me to be a journalist is much more interesting than to be a historian because you deal with real events that are happening right now so you can even influence them.

    So journalists can influence the history. That is why I want to be a journalist.


title: Презентація на тему «Моё Хобби Фотография»

text:
Моё Хобби
Фотография

Фотогра́фия (светопись — техника рисования светом)
— это искусство получения фотоснимков, где основной творческий процесс заключается в поиске и выборе композиции, освещения и момента (или моментов) фотоснимка. Такой выбор определяется умением и навыком фотографа, а также его личными предпочтениями и вкусом, что также характерно для любого вида искусства.

Фотокамера – это инструмент, который учит людей, как надо видеть мир без неё.
И, действительно, когда начинаешь заниматься фотографией, ты чаще обращаешь внимание на те мелочи, которые тебя окружают, на всю красоту и неповторимость этого мира. Поэтому в своих работах я хочу запечатлеть все те короткие мгновения, которые человек порой даже не замечает, а на фотографии они остаются. Это эмоции, чувства, жизненные этапы, важные события или просто удивительные, уникальные явления.

Презентация была подготовлена
ученицей
11-А класса

		Васильевой
		Валерией


title: Презентація на тему «Жанна д’Арк» (варіант 1)

text:
Click to edit Master title style
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level
Click to edit Master title style
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level
Click to edit Master title style
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level


title: Презентація на тему «Ксенофобія» (варіант 4)

text:
Ксенофобія
Ксенофо́бія (від грец. ξένος (ксенос), що означає «чужинець», «незнайомець», та φόβος (фобос), що означає «страх») — поняття, що позначає нав'язливий страх стосовно чужинців чи просто чогось незнайомого, чужоземного або страх перед чужоземцями та ненависть до них.
ВизначенняЗагальні, енциклопедійні
Поняття вперше набуло поширення в англійській літературі на початку 20 ст. Перше загальне визначення зустрічається у словнику Вебстера (перше видання в 1841 р. в США).
Ксенофобія є страх і презирство до того, що є іноземним або невідомим, особливо до незнайомих або іноземців.Цей термін зазвичай використовується, щоб описати страх або неприязнь до іноземців або взагалі до тих людей, які відрізняються від вас. Як і всі фобії, при ксенофобії людина усвідомлює страх, і, отже, повинна вірити на певному рівні, що предмет її страху є насправді іноземцем. Це відрізняє ксенофобію від расизму. У різних контекстах термін «ксенофобія» і «расизм» за змістом дуже схожі, використовуються як синоніми. Хоча вони можуть мати абсолютно різні значення. Ксенофобія може бути заснована на різних аспектах.Расизм грунтується виключно на ознаці раси та походженні.

Для ксенофобії існує два основних об'єкти фобії. Перша — це групи населення, представлені в суспільстві, які не розглядаються як частина цього суспільства. Часто вони становлять групу нещодавніх іммігрантів. Але ксенофобія може бути спрямована проти групи, яка присутня на протязі століть. Ця форма ксенофобії може викликати або сприяти ворожим і насильницьким діям, таким як масове виселення іммігрантів, або в гіршому випадку, геноцид.Друга форма ксенофобії в першу чергу культурна. ЇЇ об'єктами є культурні елементи, які вважаються іноземними. Всі культури піддаються зовнішнім впливам, але культурно ксенофобія часто вузько направлена, наприклад, на іноземні запозичення до національної мови. Вона рідко призводить до агресії відносно окремих осіб, але може привести до політичної кампанії культурного чи мовної «очищення». Ізоляціонізм, загальне неприйняття закордонних справ теж має ознаки ксенофобії.

Клінічні

нав'язливий страх нового, незнайомого.
параноїдальна ворожість до всього чужого, особливо належить іншій культурі.
Форми й прояви
Розрізняють дві основні форми ксенофобії. Перша спрямована на групу всередині суспільства, що вважається чужою та шкідливою для суспільства, наприклад, нові іммігранти, біженці, трудові мігранти, євреї, цигани, гомосексуали. Об'єктом другої форми ксенофобії є головним чином культурні елементи, що вважаються чужими. Усі культури підпадають під чужоземний вплив, але культурна ксенофобія є часто вузьконаправленою на певні прояви такого впливу, наприклад, поширення нетрадиційної для даної країни релігії.
Расизм у загальному випадку розглядають як форму ксенофобії. Ксенофобія передбачає наявність віри в те, що об'єкт ворожості є чужим. З точки зору біосоціології, ксенофобія є суспільною проекцією інстинкту самозбереження певної національно-економічної формації. Незначні прояви ксенофобії є цілком природними і нешкідливими для суспільства в цілому, але таке твердження багато хто ставить під сумнів.
Ксенофобія в Україні
У незалежній Україні найнижчий рівень ксенофобії був у перші роки після проголошення незалежності, зі середини 1990-х цей показник почав зростати і зараз рівень нетерпимості до іноземців та національних меншин є найвищий за останні 15 років. Найтолерантнішою групою в Україні є молодь — люди до 30 років.
Міжнародне вивчення та нагляд
В 1997 році Європарламентом був сформований Європейський центр моніторингу расизму і ксенофобії (EUMC), який виріс з комісії по боротьбі проти расизму і ксенофобії (CRX).Сама комісія була створена в 1994 році, та стала відомою як «Комісія Кана» (Kahn-Commission). У 1995 році Комісія Кана була перетворена на EUMC, який був офіційно заснований Постановою Ради (ЄС) № 1035/97 від 2 червня 1997 року. Центр розпочав свою діяльність у липні 1998 року. В даний час вона налічує 25 співробітників.

                    Дякую за увагу!


title: Презентація на тему «Екологічна проблема людства»

text:
Екологічна проблема людства
Оленченко Катерина 10-Б
Що таке екологічна проблема
Екологічна проблема — це зміна природного середовища в результаті антропогенних дій, що веде до порушення структури і функціонування природних систем (ландшафтів) і призводить до негативних соціальних, економічних та інших наслідків.
Термін «екологія»
Термін “екологія” увів у науку німецький біолог Е. Геккель 1866 року. У вузькому значенні – це наука про взаємозв’язки живих організмів між собою та з навколишнім середовищем. У широкому розумінні екологія охоплює значне коло питань, пов’язаних з функціонуванням надорганізмових систем (популяцій, видів, біоценозів, біосфери).
Тепер під терміном “екологія” часто розуміють увесь комплекс проблем, пов’язаних з охороною навколишнього середовища. Екологія як наука є основою для розробки певних природоохоронних заходів.

Класифікація екологічних проблем
Атмосферні (забруднення атмосфери: радіологічне, хімічне, механічне, теплове);
Важливою екологічною проблемою є забруднення атмосфери різними хімічними викидами промислового характеру. Забруднення атмосферного повітря перевершило всі припустимі межі. Концентрація шкідливих для здоров'я речовин у повітрі перевищує медичні норми в багатьох містах у десятки разів.
Парниковий ефект
Це одна з найактуальніших сьогодні екологічних проблем світу. Парниковий ефект виникає внаслідок зростання в атмосфері нашої планети концентрації газів — вуглекислого газу, метану, озону, водяної пари і т.д.
Накопичуючись у ній, ці гази, як скло теплиці, вільно пропускають сонячні промені до земної поверхні і затримують тепло, яке залишає атмосферу. Глобальне потепління — ось що чекає нас у результаті.
Класифікація екологічних проблем
2.   Водні (виснаження і забруднення поверхневих і підземних вод, забруднення морів і океанів);
Стічні води, пестициди, добрива, ртуть, миш'як, свинець і багато чого іншого в величезних кількостях попадають у ріки й озера.
В океан скидаються мільйони тонн фосфору, свинцю, радіоактивних відходів.
Класифікація екологічних проблем
Ґрунтові    (забруднення ґрунтів, ерозія, дефляція, вторинне засолення, заболочування і ін.);
Головний фундамент життя - ґрунти всюди на Землі деградують. У той час, як Земля накопичує один сантиметр чорнозему за 300 років, нині один сантиметр ґрунту гине за три роки.
Класифікація екологічних проблем
Геолого-геоморфологічні (інтенсифікація несприятливих геолого-геоморфологічних процесів, порушення рельєфу і геологічної будови);
Найголовніший компонент геологічного середовища — гірські породи, що містять поряд з твердими мінеральними і органічними компонентами, гази, підземні води. Особливо великий негативний вплив на довкілля здійснюють техногенні катастрофи, найбільша з яких у ХХ ст. — на Чорнобильській атомній електростанції — сталася в Україні.
Екологічна ситуація у світі
Наприкінці XX століття людство почало відчувати наближення екологічної кризи. Екологічна криза кінця XX століття має якісно іншу природу порівняно з усіма попередніми кризами. Це перша криза, що охопила усю планету та цілком зумовлена не природними, а техніко—виробничими причинами. Темпи зміни параметрів біосфери, причиною яких є ця екологічна криза, виявилися в сотні і тисячі разів більшими, ніж темпи її природної еволюції. Почалася загальна, глобальна деградація природного середовища.
Екологічна ситуація в Україні
Екологічна ситуація в Україні
Земля, що живить нас, повітря, яким ми дихаємо, вода, яку п'ємо, щорічно зазнають величезних втрат від необдуманої дії тих, хто ними користується.
В Україні екологічна криза значно поглибилась після аварії на ЧАЕС. З 1987 р. лише у Києві втричі збільшилася кількість онкологічних захворювань, у шість з половиною разів – захворювань ендокринної системи, в шість – крові, в 31 – органів дихання. Це – наслідки чорнобильської екологічної катастрофи.

Екологічна ситуація в Україні
Величезна сільськогосподарська освоєність та невиправдана розораність земель, концентрація промислового виробництва та його застаріла технологія, хижацьке ставлення людини до природи унеможливлюють стабільний розвиток усього сущого на нашій Землі. Окрім, водних, атмосферних проблем на стан екологічної ситуації в регіонах України впливає також прояв еколого-географічних проблем.
Еколого-географічні проблеми України

	Зменшення запасів корисних копалин (вичерпання ресурсів, зниження їх якості й розмаїття, тощо);
 Зміна структури земельних ресурсів унаслідок вилучення земель під господарські потреби, а також через розвиток негативних процесів у ландшафтах (ерозії, абразії, карсту, тощо);
 Зниження родючості ґрунтів унаслідок вимивання гумусу, засолення, підтоплення тощо;
 Зменшення запасів і забруднення поверхневих та підземних вод;
 Забруднення повітря та зміна його складу внаслідок промислових та інших викидів у атмосферу;
 Скорочення розмаїття рослинного й тваринного світу;
 Зменшення біологічної продуктивності ландшафтів;
 Погіршення геогігієнічних та санітарно-епідеміологічних умов життєдіяльності людини та існування живих організмів.

Екологія Дніпродзержинська
Через наявність великої кількості промислових підприємств екологічний стан Дніпродзержинська є поганим. Місто входить до десяти міст України, де найбільша кількість шкідливих викидів у атмосферу. За даними Центральної геофізичної обсерваторії індекс забруднення атмосфери у Дніпродзержинську оцінюється як «дуже високий».
Які існують шляхи подолання екологічних проблем
технологічні — розробка і впровадження нових технологій, очисних споруд, видів палива;
архітектурно-планувальні — озеленення населених пунктів, організація санітарно-захисних зон, раціональне планування підприємств і житлових масивів;
інженерно-організаційні - зниження інтенсивності руху транспорту на перевантажених автомагістралях, організація екологічно-патрульного контролю;
економічні - вкладання коштів у розвиток нових, ресурсозбережуваних технологій;
правові — прийняття і додержання законодавчих актів щодо підтримання якості атмосфери, водойм, ґрунту;
освітянсько-виховні - формування екологічної культури, насамперед у молоді.

Заходи подолання екологічних проблем
Посилити увагу до питань охорони природи і забезпечення раціонального використання природних ресурсів;
Встановити систематичний контроль за використанням підприємствами земель, вод, лісів, надр та інших природних багатств;
Посилити увагу до питань по запобіганню забруднень  засолення ґрунтів, поверхневих і підземних вод;
Приділяти велику увагу збереженню водоохоронних і захисних функцій лісів, збереженню і відновлюванню рослинного і тваринного світу, запобіганню забруднення атмосферного повітря;

ТОЖ ПІДТРИМАЄМО  ЧИСТОТУ НАВКОЛИШНЬОГО СЕРЕДОВИЩА РАЗОМ!
ЛЮДСТВО ПОВИННО ПОЧАТИ ДІЯТИ!
Дякую за увагу!!!


title: Презентація на тему «White Tiger»

text:
White TIger

The White Tiger is a subspecies of  Tiger. It lives in North and Central India, Nepal and Burma.
 White tigers are rarely seen in the wild, and only twelve of them have been spotted in India since last one-hundred years. Tigers have a life-span of 10-15 years
 The frequency of white tigers - one individual at 10,000 with a normal color. About 130 white tigers are contained in captivity of which about 100 - in India.

The White Tiger is a large and powerful animal that can weigh up to 300kg and reaches more than 3 meters in length. These beautiful tigers are often much larger than their orange brothers and sisters. Males are larger than females. White tigers have a distinctly pink nose, blue eyes and of course a white or creamy colored fur with black or dark brown stripes that run vertically along it's body. The actual colour depends on where in the world the tiger is situated.
With their appearance, they are often characterized as albino, but this is not true. An albino tiger would be pure white, without the stripes.
REMEMBER

Behaviour
Like other Tiger species, the White Tiger is a solitary animal as this allows this large predator to sneak up on prey more effectively in the dense jungle. Although the White Tiger is not nocturnal, they do the majority of their hunting at night as this also helps them to hunt more successfully. White Tigers have incredible hearing and sight which, along with their stealth, helps them when hunting in the jungle in the dark. Each Tiger occupies a large territory that is marked by claw marks on trees, and can be up to 75 square miles in size.

The White Bengal tigers eat water buffalo, goat, deer and wild boar. Their diet in captivity is mainly chicken, horsemeat or kangaroo meat five days a week. They also fast on bones twice a week in captivity.
    Water buffalo
Goat
Deer
Wild boar

Causes of Endangerment
Solutions
Habitat loss, poaching, and expansion of human population have together contributed to their being endangered. They are widely hunted for their body-parts, which are used in traditional Chinese medicines.
Due to shortage in their numbers, this species of animal has been inbreeded. About 80 percent of the White tiger cubs are born with serious birth-defects and they soon die. It has resulted in high mortality and disabilities.

World Wildlife Federation (WWF) and many other wildlife organizations are working with the support of the government for the cause of protecting them from becoming extinct.
Due to increasing number of genetic problems, the Species Survival Plan (SSP) coordinators are not in favor of continuing the breeding of White tiger in their managed programs.
Interesting facts

Some more unusual animals
Heron(Цапля)
Black Bird
Lizard
Parrots
Scate(Скат)
Shark
Sharks
Moray(Мурена)
Flying Fox
Turtle
Dolphins
Thank you for your  attention


title: Презентація на тему «Адміністративне право» (варіант 3)

text:
Адміністративне право
Виконала:учениця 10-А класу
Романівського ліцею
Павлова Надія

Адміністративне право — галузь права, яка об'єднує юридичні норми, що регулюють відносини як між державними органами в процесі їхньої виконавчої і розпорядчої діяльності, так і між ними та громадськими організаціями й громадянами. Регулює суспільні відносини, які виникають у процесі виконавчо-розпорядчої діяльності держави. Адміністративне право регламентує як взаємини державних органів між собою, так і їх відносини з громадянами.

Предмет адміністративного права
становить широкий комплекс суспільних відносин, що виникають у зв'язку з реалізацією функцій державної виконавчої влади, змістом якої є управління суспільством.

Управлінські відносини, що регулюються адміністративним правом, багатогранні. На сучасному етапі залежно від особливостей їх учасників вирізняють такі види управлінських відносин, що виникають, розвиваються і припиняють існування:

між суб'єктами центральних і місцевих органів виконавчої влади (наприклад, Кабінетом Міністрів України та обласними, районними державними адміністраціями);
між суб'єктами виконавчої влади, які перебувають на однаковому організаційно-правовому рівні та безпосередньо не рівні між міністерствами, комітетами й відомстпов'язані між собою підпорядкуванням (скажімо, на центральному вами
між суб'єктами виконавчої влади і підпорядкованими їм державними підприємствами, організаціями, установами (приміром. Міністерство освіти - ректорат вузу);
між суб'єктами виконавчої влади та державними підприємствами, організаціями, установами, які не перебувають у їхньому організаційному підпорядкуванні (наприклад, у питаннях фінансового контролю, адміністративного нагляду тощо);

між суб'єктами виконавчої влади і виконавчими органами місцевого самоврядування;
між суб'єктами виконавчої влади та недержавними господарськими й соціально-культурними об'єднаннями, підприємствами, установами (приміром, у комерційних, підприємницьких структурах);
між суб'єктами виконавчої влади і громадськими об'єднаннями (скажімо, між обласною державною адміністрацією та президією обласної ради профспілок);
між суб'єктами виконавчої влади і громадянами (наприклад, між відділом соціального забезпечення державної районної адміністрації та громадянином, який звернувся до відділу з заявою).

Система адміністративного права складається, таким чином, з двох частин: Загальної і Особливої.

Загальна частина поєднує норми, що мають загальний характер і властиві для всієї системи державного управління, для всіх його галузей і сфер. Це - адміністративно-правові норми, які закріплюють:

 основні принципи здійснення державного управління;
адміністративно-правовий статус суб'єктів адміністративного права (органів виконавчої влади, державних службовців, підприємств, установ, організацій і громадян);
форми і методи здійснення управлінської діяльності (видання юридичних актів, переконання і примус тощо); відповідальність за вчинення адміністративних правопорушень;
порядок адміністративно-процесуальної діяльності
 порядок забезпечення законності в державному управлінні.

 Особлива частина поєднує норми, які діють в масштабі галузей і сфер державного управління. Це - адміністративно-правові норми, які визначають організацію управління економічною, соціально-культурною, адміністративно-політичною сферами та окремими галузями суспільного життя держави.

Норми матеріального адміністративного права закріплюють систему органів виконавчої влади держави, їх компетенцію, структуру, а також права і обов'язки громадян, підприємств, установ, організацій, посадових осіб у сфері державного управління.

Адміністративне право поділяється також на матеріальну і процесуальну частини.

Процесуальні норми регламентують порядок реалізації матеріальних норм, процедуру їх здійснення у сфері виконавчої і розпорядчої діяльності. Процесуальні адміністративно-правові норми часто встановлюють порядок реалізації матеріальних норм не тільки адміністративного, а й інших галузей права (трудового, екологічного, фінансового та ін.).

Форма адміністративного права — це зовнішнє вираження однорідних за своїм характером і правовою природою груп адміністративних дій публічної адміністрації, здійснене у рамках режиму законності та компетенції для досягнення адміністративно-правової мети — публічного забезпечення прав і свобод людини і громадянина, нормального функціонування громадянського суспільства та держави

Адміністративно-правовий захист прав, свобод і законних інтересів фізичних та юридичних осіб — це правозастосовна та правоохоронна владна діяльність публічної адміністрації щодо вирішення індивідуальних справ з метою присікання та відновлення порушень прав, свобод і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, відшкодування збитків потерпілим і притягнення винних до адміністративної відповідальності, або/та створення умов для притягнення їх до іншого виду юридичної відповідальності


title: Презентація на тему «Дизайн» (варіант 3)

text:
Дизайн
Дизайн одягу
Основні відомості
Дизайн — це творчий метод, процес і результат художньо-технічного проектування промислових виробів, їхніх комплексів і систем, орієнтований на досягнення найповнішої відповідності створюваних об'єктів і середовища загалом
Дизайн одягу – один з напрямів дизайнерської діяльності, головна мета якого - проектувати одяг як один з елементів середовища, який би задовольняв відповідні матеріальні і духовні потреби людини.
приклади
Жіноча самостійність і розкутість мала успіх у 20-х, бере свій початок у 10-х роках ХХ століття. Першим проривом стало звільнення жінок від корсету. Причиною цьому послужило народження на початку десятиліття двох нових стилів. Перший пов'язаний з успіхом дягилевських «Російських сезонів» у Парижі. Тема Сходу перейшла зі сценічних костюмів Лева Бакста салони модного Парижа, а потім, і всього цивілізованого світу. Цей стиль дарував вільні силуети, буйство фарб, велика кількість пір'яних прикрас і оголені плечі.
Двадцяті - це покоління жінок. Це час нерозривно пов'язано з ім'ям Великої мадмуазель »Габріель (Коко) Шанель. Вона багато в чому визначила новий вигляд жінки, яка отримала право голосу, право вибору трудової діяльності, що звільнилася від корсету, і, нарешті, наважився показати ноги. Спідниця укоротилася до колін, вперше з'явилися панчохи тілесного кольору, які робили ноги оголеними. У США, в штаті Юта, приймають закон, що дозволяє заарештовувати жінок з оголеними литками. Жінка відчула себе вільною від шлюбів, скромності і довгого волосся.

Жінка почала активно працювати в тих областях, які раніше вважалися суто чоловічими, почала займатися спортом. Для цього була необхідна проста зручний одяг. Її і подарувала жінкам Шанель. Вона зробила трикотаж модним одягом для леді з вищого суспільства, подарувала світу знамениті «Шанель № 5», і в 1924 році винайшла маленьке чорне плаття - еталон елегантності і сьогодні. Крім цього, вона зробила біжутерію прийнятною для носіння всіма верствами суспільства.

Ймовірно, ви не здивуєтеся, коли дізнаєтеся, що бікіні створили чоловіки. Сталося це 60 років тому - і знову нічого дивного - у Франції. Проте в історію моди і наше життя купальний костюм бікіні увійшов завдяки жінкам, а саме, зіркам Голівуду 50-х років, які полюбили цей купальник і забезпечили його популярність.

У минулому модель, а нині редактор модного журналу Kelly Killoren Bensimon присвятила бікіні книгу The Bikini Book (видавництво Assouline). Її мета - документально засвідчити істотний вплив, який справив на світ крихітний роздільний купальник, створений в середині 40-х років Жаком Хейм і Луїсом Рірда.

Бікіні: історія створення сучасного купальника

Отже, що ж відрізняє бікіні від інших роздільних купальних костюмів? Перш за все, крихітний розмір (Killoren Bensimon називає бікіні купальник, лінія плавок якого знаходиться нижче пупка.

фотографії
Стилі одягу
…
Преппі стиль- ботани стиляги
Ботани-стиляги дедалі частіше з’являються на обкладинках модних журналів, презентуючи шикарне поєднання смартового вигляду і тонкого відчуття стилю.

Стиль преппі (preppy) зародився у 50-х в Америці. Спочатку preppy був цілою субкультурою, що сформувалася з учнів елітних шкіл (preparatory school), де вчилися лише діти заможних батьків. В кінці 80-х на зміну витонченому преппі прийшов бунтарський гранж
…
Pin-up. Лише для жінок
Вінтажні красуні з рекламних постерів знову повернулися в моду. Кокетливі baby-doll сукні, туфельки на високих підборах, яскраві принти і пустотлива посмішка. Стиль pin-up сформувався у 40-х роках минулого сторіччя, коли на американському ринку з’явилися перші плакати з манекенницями, кінодівами і співачками у сміливих сексапільних вбраннях. Барвисті постери з провокаційними образами жінок стали популярною тенденцією шоу-бізнесу, перетворившись на своєрідний символом американської культури.

Стиль хіпстер — сводоба у всьому
У 40-50-х роках XX століття у США термін "хіпстери" позначав джазових музикантів і богемну контркультуру, що сформувалася навколо них. Хіпстери ХХI століття з’явилися у 2004 році — це переважно молодь від 14 до 25 років. Вони прагнуть залишатися осторонь суспільства, щоб не підпорядковуватися стандартним нормам. Хіпстери захоплюються альтернативним мистецтвом, музикою у стилі інді-рок, лоу-фай і сінті-поп, арт кіно, сучасними письменниками, творчістю маловідомих оригінальних дизайнерів тощо. Представники цього стилю, зазвичай, люди творчих професій — фотографи, журналісти, дизайнери, діджеї, художники. Специфічний стиль одягу вирізняє хіпстерів із наповпу, вони надають перевагу поєднанню фірмових речей демократичних марок із вінтажними та hand-made. У зовнішньому вигляді переважає природність і навмисна недбалість.
треш
Треш (trash) — порівняно молода течія, зародилася у Сполучених Штатах Америки. Однією з засновниць стилю вважають Одрі Кітчінг — треш-модель, якій всього 25 років. Вона стала популярною серед підлітків завдяки своїй неприборканій натурі та ігноруванні правил і норм
Суть і особливість трешу — не слідувати стандартам, поводитись, одягатись і жити так, як хочеться саме зараз, залежно від настрою. Цей стиль обирають сміливі екстравагантні люди. Треш ще називають "сміттєвим стилем", адже його представники полюбляють поєднувати непоєднуване і використовувати для створення свого образу все, що можливо і неможливо.
кежуал
У сучасних міських джунглях зародився цей, один з найбільш зручних, модних і практичних стилів, - міський кежуал. Цей стиль дуже популярний завдяки тому, що він універсальний. У стилі кежуал комфорт чудово поєднується з деякою ошатністю і функціональністю. Слово casual, в перекладі з англійської, означає «повсякденний». Крім цього значення, casual - це також і «недбалий», «випадковий», «непостійний», «неформальний», «невимушений».
мінімалізм
Одяг у стилі мінімалізм відрізняється особливою стильністю, помірним шиком, але при цьому вона непомітна, стримана, не привертає увагу химерністю або екстравагантністю. Серед шанувальників стилю безліч зірок Голлівуду.
Стриманість і відсутність виражених акцентів, яскравих кольорів, строкатого малюнка - одні з головних заповідей стилю мінімалізм. Класичні приклади - маленьке чорне плаття, плаття - футляр, спідниця - олівець, біла сорочка і джинси. Сучасна мода стала трохи більш демократичною та прихильники цього стилю можуть вибирати і інші фасони суконь, спідниць, але і тоді слід подбати про те щоб тканина була без блиску і приглушених, спокійних тонів.


title: Презентація на тему «Ринок землі та його особливості»

text:
Юрків Ольга
11-В
Ринок землі та його особливості
Зміст
Введення
Земельний ринок та його особливості
Правовий режим земельних ділянок
Процедура оцінки земельних ділянок
Методи оцінки земельних ділянок
Висновок
Список використаної літератури
Введення
Земля  - одна з основних сфер пріоритетних вкладень коштів. Її можна купувати, продавати, здавати в оренду. Оцінка землі - це область оцінки нерухомості, де оцінюваним об'єктом є тільки земельна ділянка - частина поверхні, межі якої описані і засвідчені в установленому порядку уповноваженим державним органом.
Ринкова вартість землі, в першу чергу, залежить від її місця розташування й впливу зовнішніх факторів, від попиту і пропозиції на існуючому ринку. Також ринкова оцінка вартості землі залежить від очікуваної величини, терміну та ймовірності одержання доходу від його експлуатації за певний період часу при найбільш ефективному його використанні земельної ділянки без урахування доходів від інших факторів виробництва, приваблюваних до об'єкта для підприємницької діяльності.

Земельний ринок та його особливості
Оцінювачі розглядають вартість у контексті ринків нерухомості, тому дослідження ринку є важливою частиною процедури оцінки. Ринки нерухомості відрізняються від ринків інших товарів і послуг економічними характеристиками та поведінкою покупців і продавців, а також характеристиками знаходяться в обігу товарів. Ринки нерухомості поділяються на сегменти виходячи з відмінностей між типами нерухомості та їх привабливості для різних учасників ринку.
У процесі визначення вартості землі (зокрема, ринкової вартості) знання оцінювачем земельного ринку дозволяє йому виробити критерії для вивчення, відбору та інтерпретації порівнянності інших земельних ділянок. Щоб визначити ринкову вартість, оцінювачу необхідно ідентифікувати та проаналізувати земельний ринок або ринок нерухомості в цілому, мають вплив на вартість оцінюваного земельної ділянки.
Ринок землі є частиною ринку нерухомості і включає об'єкти, суб'єкти, а також правові норми, що регулюють земельні відносини.
об'єкти на ринку землі складно стандартизувати, сортувати і купувати за зразками, оскільки кожну земельну ділянку має конкретне місце розташування і фізичні характеристики.
пропозиція і попит, як правило, не збалансовані, і можливості приведення їх в рівновагу за допомогою цін обмежені;
на ринку землі в якості товару виступають права на об'єкти. Самі земельні ділянки мають фіксоване положення. Операції на ринку землі пов'язані зі значними витратами на перевірку прав власності і реєстрацію;
ринок землі відрізняється високим ступенем державного регулювання законодавчими нормами і зонуванням територій. Ефективне місцеве управління підвищує інвестиційну привабливість територій.
При оцінці вартості земельних ділянок необхідно враховувати такі особливості земельного ринку:
Правовий режим земельних ділянок
Невід'ємним елементом будь-якого об'єкта нерухомості, його природним базисом виступає земельна ділянка. Земля в першу чергу має право на дохід, принесений всіх об'єктах нерухомості, оскільки вартість будівель і споруд на земельній ділянці носить вторинний характер і виступає як додатковий внесок у вартість земельної ділянки. Крім того, вигоди від використання земельної ділянки реалізуються протягом необмеженого часу, в той час як поліпшення мають певний термін служби.
Для встановлення оцінюваних прав на земельну ділянку в процесі оцінки необхідно чітко визначити зміст понять «земельні відносини» і «правовий режим земельної ділянки».

Земельні відносини
Земельні відносини - відносини між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними особами, громадянами з приводу володіння, користування і розпорядження землями, а також з приводу державного управління земельними ресурсами. Земельні відносини мають особливий юридичний статус і регулюються конституційними нормами і цивільним законодавством, а також земельним, лісовим, екологічним та іншими кодексами.
Земельні відносини включають встановлені земельним законодавством:
А) порядок надання або вилучення земельної ділянки;
Б) права та обов'язки землекористувача, права за розпорядженням земельною ділянкою, купе-продажу, застави;
В) плата за землю, оподаткування;
Г) санкції за порушення земельного законодавства.

Міжнародні нормативно-правові акти:
а) договори;
б) конвенції;
в) декларації.
Процедура оцінки земельних ділянок
Процедура оцінки ринкової вартості земельної ділянки включає п'ять етапів:
1. визначення основних питань оцінки;
2. збір, перевірка та аналіз інформації;
3. аналіз найбільш ефективного використання земельної ділянки;
4. розрахунок ринкової вартості на основі трьох підходів до оцінки - витратного, порівняльного, дохідного - та узгодження отриманих результатів;
5. підготовка звіту про оцінку.
Висновок
Земля, як об'єкт ринкових відносин, займає унікальне положення у всій системі підприємницької діяльності людей і суспільства в цілому, що обумовлено її не відтворюваним характером і багатофункціональним призначенням.
Земельні відносини мають особливий юридичний статус і регулюються конституційними нормами і цивільним законодавством, а також земельним, лісовим, екологічним та іншими кодексами. Крім цього, правові норми, що регулюють відносини власності на землю, поділяються на загальні, властиві всім земельним відносинам, і спеціальні, характерні для певних категорій земель та умов їх використання.
При оцінці землі керуються наступними трьома підходами: прибутковим (капіталізація чистого доходу від використання земельної ділянки), порівняльним (зіставлення і порівняння вартості подібних земельних ділянок) і витратний підхід (підрахунок витрат на земельні поліпшення).
Список використаної літератури
http://ua-referat.com
http://pidruchniki.ws/


title: Презентація на тему «Книга без якої я не уявляю життя»

text:
«Книга без якої я не уявляю життя»
Робота
Учениці 11 класу
Новоукраїнської ЗОШ
І-ІІІ ступенів
Зуйкової Тетняни
План
Книга-наше життя.
Що таке краса?
Мій улюблений твір.
Автор цього шедевру.
Доріан- стариган- красень.
Висновок

Книги- наше життя
    В світі не злічити напевно книг. Їх мільйони, і навіть більше. Кожна з них шукає свого читача, хоче дати певний урок, навчити чогось. Я з впевненістю можу сказати, що книги- це наші вчителі, які ведуть нас протягом всього життя, і дають нам життєві уроки які допомагають нам в складних ситуаціях.
Що  таке краса?
Краса — це насамперед гармонія. Гармонія у всьому: у зовнішності, у душі, природі, любові. Краса присутня скрізь, але не всі її бачать, не всі звертають увагу. Давайте придивлятися до себе й до навколишньої, і тоді ми побачимо щось прекрасне в нашому однотонному житті, адже «краса врятує світ»!
Головна книга життя
Моя улюблена книга- це “Доріан Грей” Окара Вайльда. Адже саме вона мене навчає гармонії в красі. Ця книга “знімає маски”, й показує, що не кожна людина гарна тілом, може бути гарною душею.

Живіть сьогоднішнім днем, згорайте до попелу, як в останній день свого життя.
Оскар Вайльд — англійський письменник, відомий перш за все як «теоретик «чистого мистецтва», «мистецтва заради мистецтва». Він був надзвичайно обдарованою людиною, написав чимало творів, різноманітних за жанрами: оповідання, романи, комедії. «Я вклав свій геній у життя, а творчість — тільки мій талант», — писав О. Вайльд. І одним з найбільш талановитих і відомих його творів став роман «Потрет Доріана Грея», створений у 1890 році.
Доріан-красень -стариган
Нема потреби переказувати фабулу твору, бо вона вкладається у декілька слів: створено портрет, який переймає на себе роки й вчинки Доріана Грея. Два герої - Доріан і лорд Генрі - понад усе ставлять саме красу. І коли життя суперечить їхнім естетичним переконанням, то вони не рахуються з життям. Вони не хочуть розуміти, що кожний крок людини у реальному житті обов'язково має і моральний сенс.
Висновок
Людина повинна бути гарна не тілом, а душею.


title: Презентація на тему «IVAN AIVAZOVSKYI»

text:
IVAN
AIVAZOVSKYI
(1817-1900)

Created by Nazar Zinych ;)

Aivazovsky was born in the town of Feodosiya (Theodosia), Crimea (Russian Empire) to a poor Armenian family. His brother was the Armenian Archbishop Gabriel Aivazovsky. His family moved to the Crimea from Galicia (then in southern Poland, now in Ukraine) in 1812. His parents' family name was Aivazian but in Poland it was written Haivazian. Some of the artist's paintings bear a signature, in Armenian letters, "Hovhannes Aivazian" (Հովհաննես Այվազյան). His father taught him to play the violin and speak Polish and Ukrainian fluently. His talent as an artist earned him sponsorship and entry to the Simferopol gymnasium №1 and later the St.Petersburg Academy of Arts, which he graduated with a gold medal. Earning awards for his early landscapes and seascapes, he went on to paint a series of portraits of Crimean coastal towns before travelling throughout Europe. In later life, his paintings of naval scenes earned him a long-standing commission from the Russian Navy stationed in the Black Sea.

In 1845, Aivazovsky went to İstanbul upon the invitation of Sultan Abdülmecid I, a city he was to travel to eight times between 1845–1890. During his long sojourn in İstanbul, Aivazovsky was commissioned for a number of paintings as a court painter by the Ottoman Sultans Abdülmecid, Abdulaziz and Abdulhamid, 30 of which are currently on display in the Ottoman Imperial Palace, the Dolmabahce Museum and many other museums in Turkey. His works are also found in dozens of museums throughout Russia and the former Soviet republics, including the Hermitage Museum in Saint Petersburg, and the Aivazovsky Art Gallery in Feodosiya, Ukraine. The office of Turkey's Foreign Minister, Abdullah Gül, has Aivasovsky's paintings on the wall.
Artists who are the main theme of creativity chose sea, called scapes, and paintings of marine species - Marin.
Black Sea.(kept in the Tretyakov Gallery)
The plot is simple - water, waves, and ... the sky. Somewhere in the distance a lone sail. Taken artist highest point of view makes it possible to create the illusion of movement of waves.

Aivazovsky is best known for his seascapes and coastal scenes. His technique and imagination in depicting the shimmering play of light on the waves and seafoam is especially admired, and gives his seascapes a romantic yet realistic quality that echoes the work of English watercolorist J. M. W. Turner and Russian painter Sylvester Shchedrin. Especially effective is his ability to depict diffuse sunlight and moonlight, sometimes coming from behind clouds, sometimes coming through a fog, with almost transparent layers of paint. A series of paintings of naval battles painted in the 1840s brought his dramatic skills to the fore, with the flames of burning ships reflected in water and clouds. He also painted landscapes, including scenes of peasant life in Ukraine and city life in İstanbul. Some critics have called his paintings from İstanbul Orientalist,[11] and others feel the hundreds of seascapes can be repetitive and melodramatic.
Sea. Koktebel.
Between the waves.
Storm
“Storm”
Storm at sea.
Off the coast of  Yalta.
Shipwreck.

Shipwreck.
Ship at sea.
"Maria" in the storm.
«Mercury»
Peterburg.
 Battle of Chessmen’
Moonlight night in the Crimea.
View on Ayu Dag
И.К. Айвазовский. Рыболовное судно в гавани.
Battle of Sinop. The night after the battle.
Saved
Brig “Mercury” attacked by two turkish ships
Бодрящая волна.
Invigorating wave.
Caucasus.
Deluge.
The Acropolis in Athens on a moonlight night.
Venice
Landscape with windmills.
The Baptism of the Armenian people. Gregory the Illuminator.

Крещение армянского народа. Григорий Просветитель.
Self-portrait.


title: Презентація на тему «Японський театр Кабукі»

text:
Японський театр Кабукі
Кабукі (яп. 歌舞伎, букв. «пісня, танець, майстерність») — один з видів традиційного театру Японії. Становить синтез співу, музики, танцю і драми, виконавці використовують складний грим і костюми з потужним символічним навантаженням.
Вистава в театрі кабукі. За ширмою праворуч сховані музиканти
ЗародженняЖанр кабукі утворився в XVII столітті на основі народних пісень і танців. Початок жанру поклала Окуні, служниця святилища Ідзумо Тайся, котра у 1602 р. стала виконувати новий вид театралізованого танця у висохлому руслі ріки неподалік Кіото. Жінки використовували жіночі та чоловічі ролі в комічних п'єсках, сюжетами яких були випадки з повсякденного життя
Період з 1629 по 1652
Через велику популярність кабукі, місце жінок-виконавиць ролей зайняли юнаки. Разом з цим змінився і характер вистав — більше уваги приділялося драматичному мистецтву, ніж танцю
«Чоловічий» періодЗ 1653 р. в трупах кабукі могли виступати тільки зрілі чоловіки, що спричинило розвиток витонченого, глибоко стилізованого виду кабукі — яро-кабукі . Ця метаморфоза відбулася під впливом також популярного в той час в Японії комічного театра кьоґен. Практично до сьогодні всі ролі кабукі виконуються чоловіками. Актори, які спеціалізуються на виконанні жіночих ролей називаються онаґата або ояма
Період Ґенроку (1673—1735)
У часи періода Ґенроку, театр кабукі процвітав. Структура вистав була формалізована, з'явилося багато елементів стилізації.
Кабукі після Реставрації Мейдзі
Реставра́ція Ме́йдзі — комплекс політичних, військових і соціально-економічних реформ в Японії 1868 — 1889 років, що перетворив відсталу аграрну країну на одну з провідних держав світу.
Під час Другої Світової війни бомбування знищили багато будівль театрів кабукі. Окупаційна американська адміністрація заборонила театральні вистави після закінчення війни. Заборона була знята в 1947 році і вистави продовжилися.
Кабукі у теперішній час
У сучасній Японії кабукі лишається доволі популярним жанром — він найпопулярніший вид театрального мистецтва серед усіх традиційних японських драматичних жанрів. Багато провідних акторів кабукі часто знімаються у кіно і на телебаченні (відомий актор-онаґата Бандо Тамасабуро V зіграв декілька ролей (у тому числі й жіночих) у кінофільмах).
24 листопада 2005 року кабукі ввійшов у «Третю Декларацію шедеврів усного спадку людства» ЮНЕСКО.
Будівля театру кабукі  в Гіндзе, Токіо.
Елементи кабукі
Театр кабукі у теперішній час складається із трьох типів вистав:
Дзідаі-моно— «історичні» п'єси, створені до періоду Сенґоку
Сева-моно  — «простонародні», створені після періоду Сенґоку
Сьоаґото — танцювально-драматичні п'єси.
Кабукі був улюбленим видовищем городян всіх верств і рівнів достатку і відповідав смакам цієї публіки.


title: Презентація на тему «Організація Об’єднаних Націй(ООН)»

text:
 Організація Об'єднаних Націй
 Організа́ція Об'є́днаних На́цій (ООН) — міжнародна організація, заснована 24 жовтня 1945 на конференції у Сан-Франциско на підставі Хартії Об'єднаних Націй. Декларованою метою діяльності організації є підтримання і зміцнення миру і міжнародної безпеки та розвиток співробітництва між державами світу.
Головні органи ООН:
 Генеральна Асамблея (ГА)
 Рада Безпеки (РБ)
 Секретаріат (генеральний секретар обирається Генеральною      Асамблеєю за рекомендацією Ради Безпеки на 5 років)
 Міжнародний Суд
 Економічна і соціальна рада
 Рада з Опіки
2.  Розташування : штаб-квартира у Нью-Йорку
     Додаткові офіси:
    Женева
    Відень
    Найробі
3. Члени-засновники — 51 держава (в т. ч. Україна). Станом на 1998 рік ООН нараховувала 185 держав-членів. З 14 липня 2011 року має 193 держави-члени
4. Офіційні мови	:
     англійська, російська, французька, арабська, іспанська, китайська.
      Організація фінансується з обов'язкових та добровільних внесків від своїх держав-членів.

                  Історія створення
 Після невдалих спроб та рішень Ліги Націй (1919–1946), до якої принципово не приєднувалися Сполучені Штати Америки, в 1945 році була створена Організація Об'єднаних Націй для підтримки міжнародного миру.

 Перші задуми та конкретний план для нової всесвітньої організації було підготовлено під егідою Державного департаменту США у 1939 році.

 25 квітня 1945 Конференція ООН зі створення міжнародної організації почала діяти в Сан-Франциско, на якій були представлені 50 урядів і ряд неурядових організацій, що брали участь у розробці Статуту Організації Об'єднаних Націй.

Організація Об'єднаних Націй офіційно існує з 24 жовтня 1945 після ратифікації Статуту п'ятьма постійними членами Ради Безпеки — Францією, Республікою Китай, СРСР, Великобританією і Сполученими Штатами

 Перше засідання Генеральної Асамблеї, з 51 країнами учасницями, і Ради Безпеки, відбулося у Центральному залі Вестмінстера в Лондоні в січні 1946 року.
     Структура Організації Об'єднаних Націй
Чотири з п'яти основних органів ООН знаходяться, в основному, в Організації Об'єднаних Націй, штаб-квартира якої розташована на території міжнародного центру в Нью-Йорку.

П'ять з офіційних мов були обрані при заснуванні ООН, арабська була додана пізніше в 1973 році. В редакційних рекомендаціях Організації Об'єднаних Націй говориться, що стандартні документи ведуться англійською мовою Британського використання і Оксфордського правопису (EN-GB-OED), а також китайським стандартним письмом (спрощеним).
Генеральна Асамблея ООН:

Генеральна Асамблея є головним дорадчим органом Асамблеї Організації Об'єднаних Націй. Вона складається з усіх держав-членів ООН, Асамблея збирається на чергові щорічні сесії з участю президентів чи керівників держав-членів ООН.

 Традиційно Генеральний секретар ООН робить першу заяву, після чого, вибраний на той період сесії, Голова Асамблеї розпочинає й веде Генеральну Асамблею ООН
Коли Генеральна Асамблея проводить голосування з важливих питань, затвердження рішення відбувається більшістю у дві третини з тих, хто присутні і беруть участь у голосуванні. Асамблея може робити рекомендації з будь-яких питань в рамках ООН, за винятком питань миру і безпеки, які знаходяться на розгляді Ради Безпеки.
Рада Безпеки ООН:
Рада Безпеки ООН має право приймати обов'язкові рішення, щоб урядові делегації країн погодилися їх втілити, відповідно до положень Статуту ООН (стаття 25). Рішення Ради подаються до Організації Об'єднаних Націй, як резолюції Ради Безпеки.

Рада Безпеки складається з 15 держав-членів, котрі в свою чергу розподіляються на 5 постійних членів — Китай, Франція, Росія, Сполучене Королівство Великобританії і Сполучені Штати Америки — і 10 непостійних членів
Економічна і Соціальна Рада (ЕКОСОР) ООН :
Економічна і Соціальна Рада (ЕКОСОР) допомагає Генеральній Асамблеї ООН у сприянні міжнародного економічного і соціального співробітництва та розвитку.

Кожного квітня з міністрами фінансів та представниками, які очолюють ключові комітети Світового банку і Міжнародного валютного фонду (МВФ). В функції ЕКОСОР входить збір інформації, консультування членів Організації Об'єднаних Націй, вироблення рекомендацій та координування роботи спеціалізованих комітетів ООН.
Міжнародний Суд юстиції ООН :
Міжнародний суд (МС), є головним судовим органом Організації Об'єднаних Націй. Заснований в 1945 році відповідно до Статуту Організації Об'єднаних Націй, Суд почав працювати в 1946 році як наступник Постійної палати міжнародного правосуддя.
Він заснований в Палаці миру в Гаазі, в Нідерландах, та розташований в спільній будівлі з Гаазькою академією міжнародного права
Пізніше були запроваджені зміни, пов'язані з судом. Це запровадження Міжнародного кримінального суду (МКС), який почав функціонувати в 2002 році в рамках міжнародних обговорень за ініціативою Генеральної Асамблеї.
Міжнародний суд
Секретаріат ООН:
Секретаріат Організації Об'єднаних Націй, очолюваний Генеральним секретарем, організований із співробітників ООН та міжнародних цивільних службовців з усього світу. Секретаріат забезпечує дослідження, збір інформації і коштів, необхідних органам Організації Об'єднаних Націй для проведення своїх засідань та регламентних дій.

Секретаріат наділений обов'язками, що включають: сприяння вирішенню міжнародних суперечок, є керуючим органом в операціях з підтримання миру, та проводить й організовує міжнародні конференції, наводить збір інформації про виконання рішень Ради Безпеки, і проводить консультації з урядами держав-членів по відношенню до різних ініціатив ООН. Основні підрозділи Секретаріату з цих питаннях включають в себе Управління Координатора з гуманітарних питань та Департамент операцій з підтримки миру.
Генеральний секретар ООН:
Позиція Генерального секретаря ООН зводиться до подвійній ролі — адміністратора організації ООН, і дипломата — посередника у вирішенні суперечок між державами-членами ООН і знаходження консенсусу щодо глобальних проблем.

Секретаріат очолюється Генеральним секретарем, який виступає в ролі представника де-факто і лідера ООН. Нинішній Генеральний секретар ООН Пан Гі Мун, який взяв на себе ці обов'язки після Кофі Аннана
Генеральний секретар призначається Генеральною Асамблеєю, після того, як його рекомендовано Радою Безпеки ООН.
Спеціалізовані установи та підрозділи ООН
Статут Організації Об'єднаних Націй передбачає, що кожний з головних органів ООН може встановити різні спеціалізовані установи чи підрозділи для виконання своїх обов'язків.
Є багато організацій і агентств ООН, які функціонують та проводять різноманітну роботу з конкретних питань. Деякі з найвідоміших установ — МОП (Міжнародна організація праці), Міжнародне агентство з атомної енергії, Продовольча і сільськогосподарська організація ООН, ЮНЕСКО (Організація Об'єднаних Націй з питань освіти, науки і культури), ЮНІДО (Організація Об'єднаних Націй з промислового розвитку), Світовий банк і Всесвітня організація охорони здоров'я. Саме через ці установи, ООН виконує велику частину своєї гуманітарної роботи.
Фінансування ООН
Генеральна Асамблея ООН затверджує регулярний бюджет і визначає фінансовий внесок для кожного її члена. Ці відрахування значною мірою базуються на відносному потенціалу кожної країни та на основі обсягу їх валового національного доходу (ВНД), з поправками на зовнішню заборгованість і показник доходу на душу населення.

 Велика частка витрат Організації Об'єднаних Націй надається для її основної місії ООН по підтримуванню миру і безпеки.

 Станом на 1 січня 2008 року, в десятку найбільших постачальників фінансової допомоги та внесків для операцій Організації Об'єднаних Націй по підтримці миру входять: США, Японія, Німеччина, Великобританія, Франція, Італія, Китай, Канада, Іспанія і Республіка Корея
Частина спеціальних програм ООН не включені до регулярного бюджету організації і фінансуються за рахунок добровільних внесків від урядів інших країн-членів.
Україна в ООН
Статут ООН, який було підписано 26 червня 1945 р., набрав чинності 24 жовтня 1945 р. Цей день щорічно відзначається як День Організації Об'єднаних Націй. Активну участь у розробці Статуту ООН взяли представники України.

Україна в числі перших підписала Статут і увійшла в групу з 51 державами-засновницями ООН.
Нині Україна є найбільшим контрибутором до операцій ООН з підтримання миру серед європейських країн та входить до 10 найбільших держав-контрибуторів світу і бере участь у місіях ООН в Афганістані, Боснії і Герцеговині, Грузії, Демократичній Республіці Конго, Косово (СРЮ), Лівані, Східному Тиморі, Сьєрра-Леоне, Хорватії.
Наша країна стала ініціатором проведення у червні 2001 року Спеціальної сесії Генеральної Асамблеї ООН з питань ВІЛ/СНІД, яка визначила пріоритетні напрямки активізації боротьби світової спільноти з цією епідемією.
 Дякую за увагу!


title: Презентація на тему «Творчість Тетяни Яблонської»

text:
Творчість Тетяни Яблонської

— Яблонська — дитина своєї доби, якій повністю відповідала вся її творчість, — вважає Іван МАРЧУК, відомий український живописець. — Однак їй не хотілося прислужувати пануючим у ті часи ідеологіям. Я також жив у той же час... У студентські роки мистецтво Яблонської стало для мене своєрідним взірцем. Коли я вчився в училищі, з’явилася її знаменита картина «Хліб». Ця робота й досі залишається дуже близькою та трепетною для мене. Своє життя я провів у селі, працюючи влітку на току, і цей художній твір став для мене відображенням мого дитинства та юності. Звичайно, був у Тетяни Яблонської період після «Хліба», в який з’явилося так само чимало цікавих робіт. З погляду малярства з них мені більше за все подобаються її натюрморти, пейзажі. Сюжетні картини Яблонської — данина часові, які є дуже цікавими з погляду історії, а ранні, академічні роботи — це ностальгія. Адже через це проходили всі митці.
Творча діяльність
Свою творчу діяльність починала як послідовниця соціалістичного реалізму, переважно у сюжетних композиціях. Її приваблювали теми активного руху, праці, спорту. Але чимало робіт сповнені ліризмом, особливо присвячених материнству, тонким психологізмом у портретах, автопортретах. Стилістично манера письма Т.Яблонської зазнавала змін за весь період її довгого й плідного творчого життя, зокрема, у багатьох творах відчувається її захоплення імпресіонізмом (наскільки це було можливо у межах офіційно затвердженого соцреалізму.Відомі твори:
«У парку»
«Перед стартом» (1944)
«Весна» (1950)
«Над Дніпром» (1954)
«На будові» (1957)
«Наречена» (1966)
«Колиска» (1968)
«Життя йде» (1971)

       «У парку»
     «Перед стартом»
        «Весна»
                 «Над Дніпром»
              «Наречена»
                     «Колиска»
                «Життя йде»
У 1960-х роках звернулася до джерел народного мистецтва, шукаючи в мистецьких традиціях ритміки форм і кольорів. Це дало її мистецтву нову формотворчу живучість, зокрема у таких творах:
«На ярмарку в Солотвині» (1960)
«Весілля» (1963)
«Разом з батьком» (1962
«Травень» (1965)
«Літо» (1967) та ін.

            «Весілля»
                «Травень»
                       «Літо»

У багатьох творах вона наблизилася до руху нового українського мистецтва — бойчукістів, які прагнули до гармонійного поєднання традицій з модерністичними напрямами сучасності.
Член-кореспондент Академії мистецтв СРСР (з 1953 року), дійсний член Академії мистецтв СРСР (з1975 року), учасниця міжнародних виставок радянського мистецтва. Дійсний член (академік) Академії мистецтв України (1997 — 2005)
Картина «Хліб» зберігається в Третьяковській галереї (Москва) як зразковий твір «соціалістичного реалізму».
«Хліб»

З 1944 по 1953 рр. викладач Київського художнього інституту. З 1966 по 1973 завідувач кафедри композиції, керівник навчально-творчої майстерні монументального живопису у Київському державному художньому інституті. В листопаді 1979 нагороджена Державною премією СРСР в галузі мистецтва — за картину «Льон».
                «Льон»