title: Презентація на тему «Розвиток фізичної культури та спорту»

text:
Розвиток фізичної культури та спорту
Фізична культура та спорт мають важливе значення в суспільному житті економічно розвинутих країн світу. У США провідними видами спорту є баскетбол, американський футбол, хокей, легка атлетика, бейсбол. У 1946 р. в Сполучених Штатах була створена Національна баскетбольна асоціація, що об’єднує кращі команди країни: «Бостон Селтікс», «Лос-Анджелес Лейкерс», «Чикаго Буллс», «Х’юстон Рокетс» та ін. Американські спортсмени — М. Алі (бокс), М. Джордан, Л. Бьорд (баскетбол), М. Спітц (плавання), Е. Хайден (ковзанярський спорт), Р. Фішер (шахи), К. Льюїс (легка атлетика), Л. Армстронг (велосипедний спорт) зробили великий внесок у розвиток світового спорту.
У Великій Британії надзвичайно популярним є футбол. У 1966 р. англійські футболісти стали чемпіонами світу та завоювали Кубок Жуля Ріме. Велику популярність мають у британців легка атлетика, кінний та вітрильний спорт, гольф. Кращі тенісисти світу щороку в червні розігрують у передмісті Лондона призи Вімблдонського турніру, який має понад столітню історію.
Найпопулярніші види спорту у Франції — футбол, легка атлетика, велосипедний спорт, гірські лижі, фехтування. Іменами Ж. К. Кіллі (гірські лижі), М. Платіні та 3. Зідана (футбол), Л. Флессель (фехтування) пишається кожна французька родина. 1988 рік став тріумфом французьких футболістів, які вперше завоювали звання чемпіонів світу, а у 2000 р. вони стали чемпіонами Європи. Набувають популярності й інші види спорту (баскетбол, волейбол, гандбол).
Спортсмени СРСР вийшли на світову спортивну арену наприкінці 1940-х років. У 1952 р. вони вперше взяли участь у літніх Олімпійських іграх, що відбулися в Гельсінкі. Світове визнання здобули: В. Куц, В. Брумель, В. Санєєв (легка атлетика), Ю. Власов (важка атлетика), Л. Яшин (футбол), В. Попенченко (бокс), Г. Вольнов (баскетбол), Л. Скоблікова (ковзанярський спорт), Л. Турищева, О. Корбут (спортивна гімнастика), І. Родніна (фігурне катання).
Значний внесок у розвиток фізкультури та спорту в роки існування Радянського Союзу зробили тренери і спортсмени України. Імена Л. Латиніної, П. Астахової, Б. Шахліна (спортивна гімнастика) знає весь спортивний світ. Українці О. Блохін та І. Бєланов вибороли звання кращих футболістів Європи.
За роки незалежності України видатних спортивних успіхів досягли олімпійські чемпіони В. Кличко (бокс), О. Баюл (фігурне катання), Л. Подкопаєва (спортивна гімнастика), К. Серебрянська (художня гімнастика), Я. Клочкова (плавання) та інші спортсмени.


title: Презентація на тему «Education in Australia» (варіант 1)

text:
Education in   Australia
University of Adelaide - Australia State University, one of the oldest in the country. The main campus is located in the heart of Adelaide. Member of the Group of Eight and the Sandstone universities.
Cranfield University - French-British research university, the largest center of applied research, development and design in Europe.
The University of New South Wales-Australia State University. The University is one of the best universities in Australia. Member of the prestigious Group of Eight Australian universities. Considered to be one of the leaders in higher education in Australia.
The motto "Science hands and minds"
       The Australian National University-State University, located in Canberra. Originally specialized in the research work. Soon teamed up with the University College of Canberra and also started providing higher education.


title: Презентація на тему «Молодёжные субкультуры»

text:
Молодёжные субкультуры
Субкультура — свод накопленных определенным мировоззрением ценностей и порядков группы людей, объединённых специфическими интересами, определяющими их мировоззрение. Субкультура — суверенное целостное образование, часть общественной культуры. С точки зрения культурологии же субкультура — это такие объединения людей, которые не противоречат ценностям традиционной культуры, а дополняют её.
Субкультура может отличаться от доминирующей культуры языком, манерой поведения, одеждой и т. д. Основой субкультуры могут быть стиль музыки, образ жизни, определённые политические взгляды. Некоторые субкультуры носят экстремальный характер и демонстрируют протест против общества или определённых общественных явлений. Некоторые субкультуры носят замкнутый характер и стремятся к изоляции своих представителей от общества. Иногда субкультуры развиваются и входят как элементы в единую культуру общества. Развитые субкультуры имеют свои периодические издания, клубы, общественные организации.
Более узким понятием, близким к субкультуре, но не подменяющим её, является фэндом (англ. fandom — фанатство) — сообщество поклонников, как правило, определенного предмета (писателя, исполнителя, стиля). Фэндом может иметь определенные черты единой культуры, такие как «тусовочный» юмор и слэнг, схожие интересы за пределами фэндома, свои издания и вэб-сайты. Однако большинство фэндомов не образуют субкультур, будучи сосредоточены только вокруг предмета своего интереса. Также с понятием субкультуры иногда путают понятие хобби, увлечения человека каким-либо занятием (см. геймеры, хакеры итп). Сообщества людей с общим хобби могут образовывать устойчивый фэндом, но при этом не иметь признаков субкультуры (общего имиджа, мировоззрения, единых вкусов во многих сферах).
Субкультуры в СССР
В СССР молодёжные субкультуры протестного и экстремального характера в целом были малоразвиты и имели крайне узкий круг адептов; широкое распространение имели субкультуры активно-созидательного, романтического и альтруистического направления. Причиной этого была низкая степень изоляции групп молодёжи друг от друга и от общества в целом, широкий охват общей массы молодёжи множеством клубов по интересам, доступность учреждений культуры, массовое внедрение в школах официальной идеологии позитивной направленности («человек человеку друг, товарищ и брат»), официальная цензура и отсев протестного и негативного материала. В то же время косность официальной власти и идеологии приводила к возникновению протестных настроений также и в субкультурах позитивной направленности.
Наиболее известные субкультуры
Музыкальные
(субкультуры, основанные на поклонниках различных жанров музыки)

Готы (субкультура) — поклонники готик-рока, готик-метала и дарквэйва,
Джанглисты — поклонники джангла, драм энд бейса и его разновидностей,
Инди — поклонники инди-рока,
Металлисты — поклонники хэви-метал и его разновидностей,
Панки — поклонники панк-рока и сторонники панк-идеологии,
Растаманы — поклонники регги, а также представители религиозного движения Растафари,
Риветхеды — поклонники музыки в стиле индустриал,
Рэйверы — поклонники рэйва, танцевальной музыки и дискотек,
Рэперы — поклонники рэпа и хип-хопа,
Традиционные скинхеды — любители ска и регги,
Эмо — поклонники эмо и пост-хардкора.
Другие культурные
(субкультуры, основанные на литературе, кино, мультипликации, играх и прочее)

Отаку — поклонники аниме (японской мультипликации)
Падонки — использующие жаргон падонков
Исторические реконструкторы
Ролевое движение — поклонники живых ролевых игр
Териантропы
Фурри — поклонники антропоморфных животных.
Имиджевые
(субкультуры, выделяемые по стилю в одежде и поведению)
Visual key
Кибер-готы
Моды
Нудисты
Стиляги
Тедди-бои
Милитари
Фрики
Панки
Политические и мировоззренческие
(субкультуры, выделяемые по общественным убеждениям)

Антифа
RASH-скинхеды(редскины)
SHARP-скинхеды
НС-скинхеды
Битники
Неформалы
Нью-Эйдж
Cтрейт-эджеры
Хиппи
Яппи
Хулиганские
(субкультуры хулиганов. Их выделение часто оспаривается, и далеко не все, причисляемые к ним, сами относят себя к ним)
Руд-бои
Гопники
Любера
Ультрас — высокоорганизованные, очень активные члены фан-клубов
Футбольные хулиганы
Панки

По хобби
(субкультуры, сформировавшиеся благодаря хобби)

Байкеры — любители мотоциклов
Райтеры — поклонники граффити
ГОТЫ
Го́ты — представители готической субкультуры, зародившейся в конце 70-х годов 20-го века на волне пост-панка. Готическая субкультура разнообразна и неоднородна, благодаря тому, что культивирует индивидуальность, тем не менее, выделяются многие общие для неё черты, такие как любовь к готической музыке (готик-року, дэт-року, дарквейву), мрачный имидж, интерес к мистицизму и эзотерике, декадансу, любовь к хоррор-литературе и фильмам.
Образ го́тов
Готическая эстетика крайне эклектична по набору часто используемых символов, здесь можно встретить и египетскую, и христианскую и кельтскую символику. Основным символом готической субкультуры является — анкх, египетский символ вечной жизни. Анкх вошёл в субкультуру после выхода на экраны фильма «Голод» (с Дэвидом Боуи). Также часто используются и другие египетские символы — такие как «Глаз Ра». Эти элементы носятся и как традиционные украшения, и как нашивки на одежду или в макияже.
Также используется множество различных символов смерти — украшения с гробиками, черепами, и тому подобные; часто декларируется тафофилия - любовь к кладбищам, надгробиям и похоронным ритуалам. К чисто готическим символам можно отнести летучих мышей, — множество различных их изображений (связь с вампирами и с готами очевидна) помещены на сотнях связанных с готами страниц в интернете или же служат украшением самим готам.
Среди этой субкультуры можно часто найти много общего с фетишизмом, хотя причастие к одному совершенно не означает какое-либо участие в другом. Фетиш элементы особенно распространены среди кибер-готов.
Готические фильмы
«Голод» (Hunger, реж. Тони Скотт)
«Ворон» (The Crow)
«Интервью с вампиром» (Interview With The Vampire)
«Королева проклятых» (Queen Of The Damned)
«Ребенок Розмари» (Rosemary's Baby, Роман Полански)
«Кошмар перед Рождеством» (The Nightmare Before Chrismas, Тим Бёртон)
«Труп невесты» (Tim Burton's Corpse Bride, Тим Бёртон)
«Дракула» (Экранизации 1931 года "Дракула с Бела Лугоши", 1958 года, 1992 года "Дракула Френсиса Форда Копполы", и др.)
«Суини Тодд, демон-парикмахер с Флит-стрит» (Sweeney Todd: The Demon Barber of Fleet Street, реж. Тим Бёртон)
«Эдвард Руки-Ножницы»
полезные ссылки:
http://www.goths.ru/
http://www.gothic.ru/faq/
http://gothicology.goths.ru/
http://corsair.ucoz.ru/
http://goth.my1.ru/
ЭМО
Эмо (англ. Emo, сокращение от «эмоциональный», распространена также транскрипция «Имо») — термин, обозначающий особый вид хардкор-музыки, основанный на сильных эмоциях в голосе вокалиста и мелодичной, но иногда хаотичной или полностью отсутствующей музыкальной составляющей. Отличительные особенности этого стиля — манера вокала, включающая в себя зачастую визг, плач, стоны, шёпот. Тексты песен носят личностный характер — о переживаниях автора, реже — политический характер.
В настоящее время этот стиль музыки подразделяется на: эмо, эмокор, сан-диего хардкор (хардкор эмо), эмо вайоленс, скримо, френч скримо.
Молодежь в стиле эмо предпочитает особый стиль, который выделяет их среди других субкультур. Эмо носят черный цвет в сочетании с розовым, или другим ярким цветом. Классическая одежда эмо, это одежда в черно-розовой гамме, где узоры так же двухцветные. Различные повязки на руках и запястьях, пояса с железными бляшками, перчатки без пальцев, рюкзак с различными значками эмо. Среди эмо вы можете увидеть парня в узких джинсах, но так же можете встретить молодежь эмо которые предпочитают носить много железных заклепок на джинсах. Браслеты на руках с черепами, ногти черного или серебристого цвета.Эмо макияж распространен как у девушек так и парней, эмо-макияж это подводка глаз черным карандашом, но не сильно обильно.
фото группы "Still Life"
Прически эмо не делятся на женские и мужские, вы часто можете увидеть одинаковые стильные прически как у парней так и у девушек. Челка прикрывает один глаз, черный или темно-каштановый цвет волос. Укладка или отсутствие её, все это дает свободу в выборе индивидуальности, при этом дает четко понять что вы видите перед собой настоящего Эмо.
Выбеленное лицо, бледные губы почти в тон коже и очень ярко подведенные глаза. Иногда эмо изображают на своих личиках черные дорожки якобы от размытой слезами косметики и рисуют черным карандашом слезинки. На ногтях черный лак. У мальчиков тоже.
- в основном практикуется черно-розовый цвет. Если есть рукава, то желательно полосатые, но можно использовать и шашечный орнамент;- джинсы лучше узкие и черные, точнее облегающие и зауженные к низу;- на джинсах двойной ремень. То есть, один основной ремень обычного покроя, а вот второй желательно с заклепками, три железные полоски, так называемый трехполостник;- проклёпанные ремни разных цветов и напульсники;- отлично смотрятся «родительские» штаны из полиэстера;- тонкие кофты из полиэстера, лучше малюсенького размера (с верхним рядом пуговиц и воротником), можно даже на 2 размера меньше, но с интересными и забавными принтами, изображающими мультипликационных героев или рок-музыкантов;- плотные олимпийки и никаких мешковатых вещей;- майки детского размера со спортивными номерами на спине или случайно написанными лозунгами;- узкие немного затертые майки с хеви метал-дизайном (Motorhead, Metallica, Iron Maiden);- разнообразные цветные шарфы;
Внешние атрибуты:- очки в толстой чёрной оправе, но лучше в роговой;- огромное кольцо для ключей в стиле «а-ля швейцар», но можно и просто бумажники с цепью;- большие крупные бусы на шее;- на руках браслеты (имитация прикрытия мнимых порезов вен);- пирсинг (в губах, туннели и вообще на лице в любом месте);- различные сумки (можно использовать даже курьерскую) или рюкзачки с плюшевыми мишками и значками на лямках или застежках. Все это украшено корректорами, наклейками и клетчатыми ленточками;- всевозможного вида заколки для ребят;- «Кенгурушки» застёжкой-молнией из металла.
полезные ссылки:
http://www.emopunk.ru/
http://fogmaker.net/post_1210247398.html
http://www.indieworkshop.com
http://www.thelocustbitmydog.com
http://www.examinationofthe.com
http://lostatsea.net/LAS/
http://photogeek.net/
http://crewcial.org/
Субкультуры все равно будут расти как грибы, пусть даже теперь известно привилегированное место их возникновения – культура тинэйджеров, ведь никто не сможет воспрепятствовать недовольству подростков нелогичным поведением взрослых (и наоборот), оно будет всегда, а за ним стоят при более глубоком рассмотрении все те же соперничающие тенденции развития, ведь если приглядеться, преемственность между поколениями не так велика, как принято думать. На самом деле каждое новое поколение приносит с собой свои новые задачи и свои новые недостатки, наталкиваясь ими на недостатки поколения предыдущего.  И следующее действие каждой такой пьесы разыграется лишь через несколько столетий уже между другими поколениями. Проблема поэтому в том, как правильно эти недостатки претворять в достоинства, а это уже проблема социума в целом.


Презентація на тему «Україна – правова держава»


title: Презентація на тему «Дрезденська картинна галерея»

text:
Дре́зденська карти́нна галере́я
Дре́зденська карти́нна галере́я або Галерея старих майстрів  в Дрездені — всесвітньо відоме зібрання картин від Відродження до бароко і класицизму.
Відділи галереї

- Арраси (або гобелени-килими з фігурами чи орнаментами).
- Пастелі (роботи кольоровою крейдою).
- Мініатюри.
- Відділ живопису, так званих, старих майстрів Західної Європи.

Мініатюра, як різновид мистецтва, виникла давно і спочатку виключно слугувала світлинами середньовічних рукописів. З часом отримала свою популярність в приватному житті, де виконувала роль сучасної фотографії. Головні матеріали мініатюр: пергамент, папір, кістка, метал, дерево, XVIII століття додало порцеляну.
Відділ мініатюр Дрезденської галереї пишається роботами художниці-італійки Розальби Кар'єри, Рафаеля Менгеса, Терезіі Конкордії Марон, Даніеля Каффе, Феліції Гофман, Йозефа Дарбеса. Мініатюру XIX століття репрезентують твори дрезденського професора Августа Граля. Портрети переважають серед сюжетів мініатюр, але зустрічаємо й копії з картин чи образи святих.
Арраси — килими з фігурами людей чи орнаментами. Назва походить від француького міста Аррас, де жінки-ткалі робили подібні килими. Виробництво килимів перенесли в інші міста, та назва закріпилася. Пізніше брати Гобелен заснували свою мануфактуру з їх виробництва, звідки й пішла сучасна назва. Тепер усі ткані килими помилково називають гобеленами, хоча ця назва істинна лише для продукції мануфактури братів Гобелен.
Назва «пастель» походить від латини (лат. pasta — «тісто»). Термінологія фіксує й використання слова італ. а pastello для позначення роду малювання італійським чорним олівцем та сангіною, або іншими кольоровими олівцями. Цим засобом широко користувалися старі майстри Італії XVI століття. Збережені малюнки Парміджаніно, Даніеле да Вольтера, Федеріко Барочі, Гвідо Рені, Сальватора Рози.
Використовувались різні матеріали: олія, крейда, віск. Пастельна техніка більше використовувалась для навчання та замальовок, ніж для виконання закінчених художніх творів, але техніка не вмирала й спалахнула небаченою популярністю у XVIII столітті. Поширенню цієї техніки сприяли митці Франції після знайомства з віртуозними творами венеціанки Розальби Кар'єри (1675—1757).
Німецька культура дала світові визначні твори у військових справах, військовій інженерії, середньовічній архітектурі, філософії, літературі. Німецький внесок в музику досяг світового значення — Йоганн Себастьян Бах,Моцарт, Бетховена.
Мистецтво Голандії можна вивчати на зразках Рембрандта («Автопортрет з дружиною Саскією»), Франса Галса, Терборха, Метсю, Доу. Засновника європейського філософського пейзажу Якоба ван Рейсдаларепрезентує шедевр — «Єврейський цвинтар» (той, що в Удекерці під Амстердамом, який існує й зараз ). Ще один шедевр за межами Голандії «Дівчина читає листа» Яна Вермера з Делфту — знаходиться теж тут.
Іспанський живопис придбали порівняно пізно, у XIX столітті на аукціоні в Лондоні. Саме звідти походять твори Франсіско де Сурбарана, Бартоломе Естебана Мурільйо. Ранішня картина Ель Греко придбана в Венеції — «Христос лікує сліпого». Тільки три портрети Веласкеса, придбані ще у 1746 році із збірки герцога Модени. Пощастило збірці у Дрездені і з придбанням картин Хосе де Рібера (1591-1652). Збірка нараховує шість робіт майстра, п'ять з яких мають підпис художника и датовані. Особливо значуші: «Свята Інесса за ґратами», «Філософ Діоген з ліхтарем шукає справжню людину», «Звільнення янголом Апостола Петра з в'язниці».
Колекція творів майстрів Фландрії невелика в порівнянні із збірками в Мюнхені чи в Ермітажі. Але твори уславлених художників XVII століття представлені без винятків. Натюрморти Франса Снейдерса, портретиАнтоніса Ван Дейка, твори Пітера Пауля Рубенса доволі добре характеризують бароко Фландрії.
Хосе де Рібера. «Св. Інеса у в'язниці», 1641 р.
Майстри Іспанії
Ель Греко. «Христос лікує сліпого», 1567 р.
Хосе де Рібера. «Філософ Діоген», 1637 р.
П.П. Рубенс. «Меркурій і Аргус»
Майстри Фландрії
Аноніс ван Дейк.«Ейнес Гехарнішен в лицарських обладунках»
Якоб Йорданс.« Філософ Діоген шукає справжню людину»


title: Презентація на тему «Японський сад» (варіант 2)

text:
ЯПОНСЬКИЙ САД
日本庭園, にほんていえん.
Японський сад— різновид саду або приватного парку, принципи організації якого були розроблені у Японії протягом 8 — 18 століття.
Японський сад символізує досконалий світ земної природи. Характерними елементами його композиції є
штучні гори і пагорби,
ставки і острови,
струмки і водоспади,
доріжки і ділянки  піску чи гравію,
прикрашені камінням незвичайних обрисів.
Пейзаж саду формується за допомогою :
дерев, кущів,
бамбуку, трав,
квітів і моху,
які покликані передавати відчуття змін пір року

На території саду можуть також розміщуватися кам'яні ліхтарі, альтанки чи чайні.

Формування засад японського садівництва відбувалося під впливом еволюції японської архітектури, а також релігійно-філософських уявлень японської знаті. Початково сад був складовою резиденцій аристократів, але згодом був запозичений буддистськими монастирями і знатними самураями. З ХІХ століття він набув поширення серед японських простолюдинів, ставши невід'ємною частиною багатьох приватних будинків. У ХХ столітті спорудження садів у японському стилі стало популярним серед іноземців.

КОМПОНЕНТИ САДУ
Будь-який японський сад містить у собі п'ять компонентів:

духовну ідею,
камені,
воду,
рослини
й архітектурні
елементи.

Розглядати їх можна й окремо, але забрати хоча б один компонент не можна, інакше сад втратить те, з чим ототожнюється саме поняття «японський сад».

ЯПОНСЬКИЙ САД КАМІННЯ
Японський сад каміння - унікальний витвір. Основна площа його засипана піском або дрібною галькою, а на ній ніби безладно розкидані групи необтесаних каменів. Однак їхня безладність несправжня.
 Розміщення каміння на площадці - вид мистецтва, одне з головних умінь садівника. Суть цього мистецтва в тім, щоб зуміти в кожному камені побачити своє "обличчя" і свою "позу", і наділити певною роллю в композиції: він буде лежати, притулятися, бігти.

За ступінню декоративного й значеннєвого навантаження групи каменів розставляють зліва на право, так звичайно рухається погляд по картині, так само організований рух по саду. Камені й валуни означають силу й стійкість. Будучи нерухомими, вони випромінюють спокій, а розташовані асиметрично, вони найбільш співзвучні із природою. Згодом вони покриваються павутиною, обростають мохами й лишайником, що робить їх ще більш органічними.
 Сади каменів функціонально призначені для медитацій, відсторонення від мирської суєти й повсякденних проблем. Конструкція подібних споруджень, підкоряючись нормам дзен-будизму, підсилює тягу японців до милування природою, міркуванню, самоті.
МІНІАТЮРНИЙ САД
У мініатюрних садах застосовується прийом штучно створюваної перспективи: на передньому плані висаджують більші рослини з великими листками, розташовуються великі камені. На другому й третьому плані елементи композицій стають меншими.
Це створює ілюзію, що вони перебувають дальше, ніж у реальності. Мініатюрні сади - це спроба показати неосяжність світу на досить обмеженій території, адже в пейзаж японського саду, як уже згадувалося, входить і весь навколишній ландшафт
СИМВОЛІЧНИЙ САД
Незважаючи на велику любов японців до рослин, саме в японському садівництві відбулося явище, що не має аналогів у садовому мистецтві інших країн. У Японії появилися сади, де рослин може й не бути зовсім. Справа в тому, що для японського саду не так важливий вигляд використаних рослин, скільки вкладена в ньому символіка, традиції та обряди.
Тому рослини поряд з каменем, гравієм, архітектурними елементами (пагоди, ліхтарі, огорожі) - це лише матеріал, яким користується садівник, як художник фарбами, залежно від майстерності, заміняючи одне на інше. Чим вища майстерність, тим менше матеріалів потрібно художникові для створення потрібного вигляду.
АБСТРАКТНИЙ САД
Символічні й абстрактні сади дуже близькі як по вигляду, так і по способах створення, але прийнято вважати, що абстрактні сади не мають аналога в природі.
Тому, приходячи в такий сад, відвідувач може побачити його таким, яким підказує в цей момент його уява, виходячи з пори року, погоди, стану душі. Це можуть бути й камені у воді, і острова в океані, і планети в космосі - все, що захоче бачити й до чого буде готовий відвідувач
ДЕКОРАТИВНІ ЕЛЕМЕНТИ
 Кам'яні ліхтарі є невід'ємним атрибутом японського саду, його гордістю і безперечною прикрасою. Зазвичай їх розміщують на краю водойми або струмочка, біля повороту стежки, біля тсукубаї або містка. У групі з невеликими камінням ліхтар частіше за все є головним елементом, позаду нього може розміщуватися дерево.
Кам'яні башти (пагоди) – традиційний декоративний елемент японського саду. Вони складаються з непарного числа ярусів з пластинками найчастіше чотирикутної, іноді шести або восьмикутної форми.
Альтанки є неодмінним атрибутом японського саду. Вони повністю вписуються й у його архітектурний ансамбль, і в загальний стиль. Альтанки розташовують до споглядальному настрою, заспокоюють, навіюють спокій і умиротворення. Найчастіше з них відкривається мальовничий вид на сам сад з його екзотичними рослинами, красивими фонтанами і доглянутим доріжками.

Трійкою найвідоміших садів Японії  вважаються
 Кенрокуен (Канадзава, Ісікава),

Ґоракуен (Окаяма, Окаяма) і

Кайракуен (Міто, Ібаракі)
 Кенрокуен
Ґоракуен
Кайракуен

Підготувала учениця 11-А класуСкладанюк Наталія


Презентація на тему «День святого Валентина» (варіант 1)


title: Презентація на тему «Антон Іванович Денікін»

text:
Антон Іванович Денікін
Как и раньше, так и теперь я считаю неизбежной и необходимой вооруженную борьбу с большевиками до полного их поражения. Иначе не только Россия, но и вся Европа превратится в развалины.
А. І. Денікін найбільше відомий як "білий генерал", ледь непереміг більшовиків у 1919 р. Менш відомий він як полководець російської армії часів першої світової війни, письменник і історіограф. Вважаючи себе російським офіцером і патріотом, Денікін протягом усього свого довгого життя зберігав глибоку неприязнь до більшовиків, що взяли гору в Росії, і віру в національне відродження Росії.
Народився в сім'ї відставного майора-прикордонника, що вислужився із солдатів, онук селянина-кріпака. Мати була полькою. Сім'я бідувала. Згадуючи дитячі й юнацькі роки, майбутній «білий Генерал» писав: «Злидні, 25 рублів пенсії після смерті батька. Юність — у праці за хліб». Освіту здобув у Ловичському реальному училищі (1890 р.), Київському піхотному юнкерському училищі (1892 р.), Миколаївській академії Генштабу (1899 р.).
Випускник Київського юнкерського училища
У 1892 році 20-річний Денікін був запрошений пополювати на кабанів. У ході цього полювання йому довелося вбити розлюченого кабана, який загнав на дерево якогось податкового інспектора Василя Чижа, також брав участь у полюванні, і вважався досвідченим місцевим мисливцем. Після цього випадку Денікін був запрошений на хрестини доньки Василя Чижа Ксенії, яка народилася кілька тижнів тому, і став другом цієї сім'ї. Через три роки він подарував Ксенії на Різдво ляльку, у якої відкривалися й закривалися очі. Дівчинка надовго запам'ятала цей подарунок. Через багато років, у 1918, коли Денікін вже буде очолюватиДобровольчу армію, Ксенія Чиж стане його дружиною.
Перший бойовий досвід набув у Російсько-японській війні. Начальник штабу Забайкальської козачої дивізії, а потім - знаменитої Урало-Забайкальської дивізії генерала Міщенко, яка прославилася зухвалими рейдами по тилах супротивника. У Цінхеченском битві одна з сопок увійшла у військову історію під назвою «денікінської». Нагороджений орденами Святого Станіслава та Святої Анни з мечами.
Після закінчення російсько-японської війни з січня по грудень 1906 обіймав посаду штаб-офіцера для особливих доручень при штабі 2-го кавалерійського корпусу, з грудня 1906 р . по січень 1910 р. - штаб-офіцер при управлінні (начальник штабу) 57-ї піхотної резервної бригади. 29 червня 1910 призначений командиром 17-го піхотного архангелогородского полку, яким командував до березня 1914 року. 23 березня 1914 призначений виконуючим посаду генерала для доручень при командуючому військами Київського військового округу. У червні 1914 року підвищений до чин генерал-майора.
Командир 17-го піхотного полку Архангелогородська полковник Денікін, Житомир, 1912 рік.
Перша світова війна, що почалася 1 серпня 1914 року, для 8-ї армії Брусилова спочатку розвивалася успішно. Армія перейшла в наступ, і вже 2 вересня взяла Львів. Цей перший місяць війни Денікін пропрацював в штабі армії. Бажаючи перейти на стройову посаду, він дізнався, що попередній командир 4-ї стрілецької бригади отримав нове призначення, і подав прохання про призначення його командиром цієї бригади, яке було задоволено 3 вересня.
Генерал Брусилов так написав про це у своїх спогадах, виданих у 1929 :
«На початку кампанії генерал-квартирмейстер штабу моєї армії був Денікін, але незабаром він, за власним бажанням служити не в штабі, а в строю, отримав, за моїм поданням, 4-у стрілецьку бригаду, що іменується "залізної", і на стройовому терені виявив відмінні дарування бойового генерала.»
Генерал О.О.Брусилов
Денікін у своїй автобіографічній повісті "Шлях російського офіцера", виданої в 1953, висловив :
«Доля пов'язала мене з Залізної бригадою. Протягом двох років йшла вона зі мною по полях кривавих битв, вписавши не мало славних сторінок у літопис великої війни. На жаль, їх немає в офіційній історії. Бо більшовицька цензура, що отримала доступ до всіх архівних та історичних матеріалів, препарувала їх по-своєму і ретельно витравила всі епізоди бойової діяльності бригади, пов'язані з моїм ім'ям ...»
Денікін в 1914 році.
На початку 1915 року Денікіну була запропонована посада начальника дивізії, але він відмовився розлучатися зі своєю бригадою залізних стрільців. У підсумку, командування вирішило цю проблему іншим способом, розгорнувши в квітні 1915 4-ту стрілецьку бригада Денікіна в дивізію. У 1915 році армії Південно-Західного фронту відступали, або перебували в обороні. У вересні 1915 року, в умовах відступу, Денікін несподівано наказав своїй дивізії перейти в наступ. У результаті наступу Денікіна виявилось взятим місто Луцьк, а також захоплено в полон 158 офіцерів і 9773 солдата. Генерал Брусилов написав у своїх мемуарах :
«Денікін, не посилаючись ніякими труднощами, кинувся на Луцьк, одним махом узяв його, під час бою в'їхав сам на автомобілі в місто і звідти прислав мені телеграму, що 4-а стрілецька дивізія взяла Луцьк.» За взяття Луцька в ході боїв 17 - 23 вересня 1915 Денікін був проведений в генерал-лейтенанти .
Керiвник Бiлого руху
У ніч з 22 на 23 червня 1918 Добровольча армія, маючи у складі 8-9 тисяч бійців, під командуванням А. І. Денікіна почала свій 2-й кубанський похід, що завершився розгромом майже 100-тисячне угруповання кубанської червоних військ і взяттям 17 серпня столиці кубанського козацтва, Катеринодара.
На початок 1919 Денікіну вдалося придушити більшовицьке опір на Північному Кавказі , підпорядкувати собі козацькі війська Дону і Кубані, усунувши від керівництва донським козацтвом прогермански орієнтованого генерала Краснова, отримати через чорноморські порти від союзників Росії з Антанті велику кількість зброї, боєприпасів, спорядження.
Офіцерський караул зустрічає генерала А. І. Денікіна на вокзалі Ростова-на-Дону, 1919
8 січня 1919 року Добровольча армія об'єдналася з Донський армією, утворивши Збройні сили Півдня Росії (В. С. Ю. Р.), ставши їх основною ударною силою, а генерал Денікін очолив В. С. Ю. Р. і незабаром перевів свою Ставку в Таганрог.
12 червня 1919 року Денікін офіційно визнав владу адмірала Колчака як Верховного Правителя і Верховного Головнокомандувача. 24 червня 1919 Рада міністрів Омського уряду призначив його заступником Верховного Головнокомандувача з метою "забезпечення безперервності і наступності верховного командування".
Адмірал О.Колчак
 Політика Денікіна
На територіях, контрольованих Збройними Силами Півдня Росії, вся повнота влади належала Денікіну, як головнокомандуючому. При ньому діяла "Особлива нарада", виконувала функції виконавчої і законодавчої влади. Володіючи по суті диктаторською владою і будучи прихильником конституційної монархії, Денікін не вважав за можливе (до скликання Установчих зборів) зумовлювати майбутній державний устрій Росії..
Він намагався згуртувати якомога ширші верстви населення навколо Білого руху під гаслами "Боротьба з більшовизмом до кінця", "Велика, Єдина і Неподільна Росія", "Політичні свободи". Така позиція була об'єктом критики як справа, з боку монархістів, так і зліва, з ліберально-соціалістичного табору. Заклик до відтворення єдиної і неподільної Росії зустрічав опір з боку козацьких державних утворень Дону і Кубані, які добивалися автономії і федеративного устрою майбутньої Росії, а також не міг бути підтриманий націоналістичними партіями України, Закавказзя, Прибалтики
У той же час в тилу білих робилися спроби до налагодження нормального життя. Там, де дозволяла обстановка, поновлювалася робота заводів і фабрик, залізничного та водного транспорту, відкривалися банки і велася повсякденна торгівля. Були встановлені тверді ціни на сільськогосподарські продукти, прийнятий закон про кримінальну відповідальність за спекуляцію, відновлювалися в колишньому вигляді суди, прокуратура та адвокатура, обиралися органи міських самоврядувань, вільно діяли багато політичних партій, аж до есерів і соціал-демократів, майже без обмежень виходила преса . Денікінським Особливим Нарадою було прийнято прогресивне робоче законодавство з 8-годинним робочим днем і заходами з охорони праці, яке, однак, через повного розвалу промислового виробництва не знайшло практичного втілення в життя.
Денікінський уряд не встиг повністю здійснити розроблену ним земельну реформу, в основу якої мало лягти зміцнення дрібних і середніх господарств за рахунок казенних і поміщицьких земель. Діяв тимчасовий колчаківський закон, котрий, до Установчих зборів, збереження землі за тими власниками, в чиїх руках вона фактично перебувала. Насильницьке захоплення колишніми власниками своїх земель різко пресекался. Тим не менше, подібні інциденти все ж відбувалися, що в сукупності з неминучими для будь-якої війни грабежами в прифронтовій зоні відштовхувало селянство від табору білих.
Позиція А. Денікіна з мовного питання на Україну була виражена в маніфесті "Населенню Малоросії" ( 1919): "Оголошую державною мовою на всьому просторі Росії мова російська, але вважаю абсолютно неприпустимим і забороняю переслідування малоросійської мови. Кожен може говорити в місцевих установах, земствах, присутствених місцях і в суді по-малороськи. Місцеві школи засновані на приватні кошти, можуть вести викладання якою завгодно мовою. У казенних школах ... можуть бути введені уроки малоросійської народної мови ... Так само не буде жодних обмежень щодо малоросійської мови у пресі ... "
Письменник, мемуарист, публіцист і військовий документаліст
З 1898 Денікін писав оповідання і гостропубліцистичны статті на військову тематику, публікувався в журналах "Розвідник", "Російський інвалід" та "Варшавський щоденник" під псевдонімом І. Ночін.
В еміграції приступив до створення документального дослідження про Громадянську війну " Нариси російської смути ". Видав збірку оповідань" Офіцери "( 1928), книгу "Стара Армія" ( 1929 - 1931), не встиг завершити автобіографічну повість "Шлях російського офіцера" (вперше видана посмертно в 1953). В 1920 Денікін переїхав з родиною в Бельгію. Жив там по 1922, потім - в Угорщини, а з 1926 - у Франції.
 Займався літературною діяльністю, виступав з лекціями про міжнародне становище, видавав газету "Доброволець". Залишаючись переконаним противником радянського ладу, закликав емігрантів не підтримувати Німеччину в війні з СРСР (гасло "Захист Росії і повалення більшовизму"). Після окупації Франції Німеччиною відмовився від пропозицій німців про співробітництво та переїзді в Берлін.
Існує версія, згідно якої Денікіна у фінальний період Другої світової війни досягли і заарештували співробітники СМЕРШу. Він їм сказав, що радий перемогам російської армії в Європі. Про його арешт було повідомлено Сталіну, але так як Денікін вже був дуже старий і не представляв небезпеки, було дозволено його відпустити . Посилився після Другої світової війни радянський вплив у країнах Європи змусило А. І. Денікіна переїхати в США в 1945, де він продовжив роботу над книгою "Шлях російського офіцера", виступав з публічними доповідями. У січні 1946 Денікін звернувся до генерала Д. Ейзенхауера з закликом зупинити насильницьку видачу в СРСР радянських військовополонених.

Смерть і похорони
Помер генерал від серцевого нападу 7 серпня 1947 в лікарні Мічиганського університету в Енн-Арбор і був похований на кладовищі в Детройті. Американська влада поховали його, як головнокомандувача союзної армією, з військовими почестями. 15 грудня 1952 за рішенням білокозацькі громади США відбулося перенесення останків генерала Денікіна на православне козацьке Свято-Володимирське кладовище в містечко Кесвілл, в місцевості Джексон, у штаті Нью-Джерсі.
Могила А. І. Денікіна в США.
3 жовтня 2005 прах генерала Антона Івановича Денікіна і його дружини Ксенії Василівни ( 1892 - 1973) разом з останками російського філософа Івана Олександровича Ільїна ( 1883 - 1954) і його дружини Наталії Миколаївни ( 1882 - 1963) був перевезений в Москву для поховання в Донському монастирі. Перепоховання було здійснено за згодою дочки Денікіна Марини Антонівни Денікіна-Грей ( 1919 - 2005) і організовано Російським фондом культури.

Використано інформацію з сайту:
http://znaimo.com.ua/%D0%94%D0%B5%D0%BD%D1%96%D0%BA%D1%96%D0%BD_%D0%90%D0%BD%D1%82%D0%BE%D0%BD_%D0%86%D0%B2%D0%B0%D0%BD%D0%BE%D0%B2%D0%B8%D1%87
ДЯКУЮ ЗА УВАГУ!
Підготувала
учениця 10-П класу
Лінчук Вікторія


title: Презентація на тему «Микола Коперник» (варіант 1)

text:
Микола Коперник
Виконала учениця 11 Б класу
Кандибка Оля
Микола Коперник
«Я віддаю перевагу задовольнятися тим, за вірність чого можу поручитися»

Миколай Коперник – великий польський астроном, автор геліоцентричної системи світу

Миколай Коперник народився 19 лютого 1473 р. у польському місті Торунь на березі річки Вісли, в родині купця. Він був четвертою дитиною в сім'ї. Після смерті батька під час епідемії чуми вихованням племінника займався його дядько, єпископ Лукаш Ваченроде, брат матері. Миколай отримав блискучу освіту – спочатку навчався на факультеті мистецтв Ягеллонського університету в Кракові, потім – на юридичному факультеті Болонського університету, де вивчав громадянське та церковне право, і в Падуанському університеті, де студіював медицину. В університеті Феррари одержав ступінь доктора богослов'я.

На початку 1530-х років робота Коперника над створенням нової теорії та її оформленням у праці "Про обертання небесних сфер" була в основному закінчена. Коперник вважав, що людина сприймає рух небесних тіл так само, як і рух різноманітних предметів на Землі, коли вона сама рухається. Спостерігачу, який знаходиться на Землі, здається, що Земля нерухома, а Сонце рухається навколо неї. Насправді ж, і першим математично довів це саме Коперник, це Земля рухається навколо Сонця і протягом року робить повний оберт по своїй орбіті. Лише коли великий польський учений був при смерті, друзі принесли йому перший надрукований примірник книги "Про обертання небесних сфер". А 24 травня 1543 року Миколай Коперник помер.

Деякий час його праця вільно поширювалась серед учених. За кілька десятиліть по його смерті нею зацікавилися філософ Джордано Бруно та фізик і астроном Галілео Галілей. Погляди Коперника стали Ґрунтом для створення філософської системи Джордано Бруно, згідно з якою Всесвіт складається з нескінченної множини систем, подібних до Сонячної. Галілей за допомогою телескопа відкрив супутники Юпітера і Сатурна, фази Венери та інші явища, що підтверджували правильність теорії Коперника. І Бруно, і Галілея інквізиція визнала єретиками. Єретичною оголосили й книгу Коперника. Її було занесено до "Індексу заборонених книг", де вона перебувала до 1833 року. Утім, світова слава не обійшла видатного польського вченого. Його теорія стала підҐрунтям для багатьох досліджень у галузі астрономії та механіки й отримала розвиток у працях Іогана Кеплера, Ісаака Ньютона та інших, і, врешті-решт, її повсюдне визнання стало найкращим пам'ятником Копернику.
«Обов'язок філософа полягає в пошуках істини всюди і наскільки провидіння це тільки дозволяє людському розуму»
— Микола Коперник
«І був Аристарх судимий за те, що зрушив з місця святий центр світу»
— Микола Коперник


title: Презентація на тему «School subjects»

text:
Prepared by:
pupil of 11-B form
Ishchenko Inna
School subjects
We learn a lot at school
English
History
Geography
Mathematics
Physics
Сhemistry
Biology
Ukrainian and literature
School subjects
English is an international language. This school subject includes listening, reading, speaking and grammar. More than 60 countries are using it as the official state language, and many organizations are using it as official business language. So almost all school students learn English. This international language is to be taught in the first class.

Ukrainian language - the official language of our country. This subject is obligatory in schools  of Ukraine. Students learn it to improve the knowledge of their native language. So all Ukrainians and foreigners living in the country should know the Ukrainian language.

History - the science that helps studying specific information about the past of mankind. This information is contained in the sources of the study of history. Students learn the  history of development of human society in different areas.
Biology - the science of life, the structure of various organisms. Students in the biology class receive information about the features of living organisms.
Mathematics - the science of computation of spatial relations. It requires humanity for calculations, calculations, measurements and more.
   Mathematical group of subjects are geometry, algebra, physics, computer science.
   Humanities subjects are the Ukrainian language and literature, world literature, English,
    history, psychology.
Natural subjects are chemistry, biology and ecology.
The level of knowledge of groups of subjects
The  activity of our class in school subjects
Are you surprised by any of the search?
What subjects are more interesting for you? Why?
Who knows the subjects better in our class (girls or boys)?
What subjects does the Humanities group include?
What are the Mathematical subjects?
What are the Natural subjects?
Who  knows any of these subjects better?

                           questions
Thanks for your attention!!!


Презентація на тему «Ukraine’s Western Regions Hit by Natural Disasters»


Презентація на тему «Алкоголизм»


title: Презентація на тему «Дискримінація»

text:
Дискримінація – будь-яка відмінність, виключення, обмеження або перевага, що заперечує або зменшує рівне здійснення прав. Поняття охоплює виключення або обмеження можливостей  для  членів певної групи відносно можливостей інших груп
  Форми дискримінаціїДискримінація  має дві основні форми:- правова,яка закріплена в законах;- неофіційна, що укоренилася в соціальних звичаях.Дискримінація неофіційна  має місце в ситуаціях, де домінує група людей, що користується перевагами стосовно меншості. На відміну від дискримінації правової, що може бути знищена шляхом зміни законів, дискримінацію неофіційну знищити не просто. Дискримінація неофіційна звичайно існує тривалий час, тому що вона міцно пускає коріння у звичаї.
         Позитивна дискримінаціяПротилежний випадок становить позитивна дискримінація, під якою розуміються політичні заходи, спрямовані на врахування статі, раси або етнічної приналежності суб’єкта з метою забезпечення рівності можливостей для представників груп населення, які піддаються або піддавалися раніше дискримінації. Важливим чинником подолання ґендерної нерівності, орієнтована на збільшення представленості жінок у сфері зайнятості, освіти і бізнесу, з яких вони були історично виключені. Аналогічна позитивна дискримінація з тих же причин здійснюється у відношенні до національних меншин, наприклад, циган.
           Види дискримінації
Розрізняють пряму і непряму дискримінацію.
Пряма дискримінація характеризується як намір дискримінувати особу чи групу, наприклад, бюро з працевлаштування відкидає претендента певної національної ознаки (єврея, цигана та ін.) або житлова компанія не продає квартири для осіб «кавказької національності».
Непряма дискримінація зумовлена впливом політики або конкретних заходів: це відбувається тоді, коли формально нейтральні правила, критерії або практика ставлять особу або осіб певної меншини у невигідне становище у порівнянні з іншими. Прикладами можуть бути: мінімальний критерій росту для певної професії (завдяки чому серед заявників може бути виключено набагато більше жінок, ніж чоловіків); або ж не наймати людей з певним іміджем – жінок з довгими спідницями (під що підпадають мусульманки), чоловіків із довгим волоссям або із сережками у вухах (під що підпадають чоловіки із певним особистим смаком), і т. ін. Формально, ці правила є нейтральними щодо, наприклад, етнічної або релігійної приналежності, але, фактично, ставлять у нерівноправне положення різних членів суспільства, а деякою мірою – і представників етнічних та релігійних груп.

Визначено також дії, які не вважаються дискримінацією: спеціальний захист з боку держави окремих категорій осіб, які потребують такого захисту; здійснення заходів, спрямованих на збереження ідентичності окремих груп осіб, якщо такі заходи є необхідними; надання пільг окремим категоріям осіб у випадках, передбачених законом; особливі вимоги, передбачені законом, щодо реалізації окремих прав осіб.
   Не наражай на дискримінацію інших!


title: Презентація на тему «Химия эмоций»

text:
Химия эмоций

Подготовила: Короткова Христина
1. Настроение: серотонин

Роль:
Стимулирует области “познавательной активности” в переднем мозге.

Поступая в спинной мозг, повышает двигательную активность и тонус мышц.

Подъем настроения.

Отвечает за самообладание и эмоциальную устойчивость.
Депрессия

Условия синтеза:
Поступление с пищей аминокислоты триптофана - непосредственний синтез в синапсисах.
Поступление глюкозы с углеводной пищей.
Болезни:
Булимия - “синдром сладкоежки”;
2. День и ночь: мелатонин

Роль:
Биологические часы организма – циркадные ритмы;
Вырабатывает кислоту, которая тормозит синтез сиротонина.
Болезни:
Бессонница;
Сезонная депрессия.
3. Удовольствие: дофамин

Виработка:
Дофамин-нейромедиатор – в мозговом веществе надпочечников;
Дофамин-гормон – в областе среднего мозга, “черном теле”.
Роль:
Сердечная деятельность;
Двигательная активность;
Отвечает за принятие человеком решений.
4. Страх и ярость: адреналин и норадреналин

Адреналин- гормон страха

Роль:
Отвечает за реакции типа “бей или беги”;
Усиливает и учащает сердцебиение;
Вызывает сужение сосудов мускулатуры, брюшной полости, слизистых оболочек;
Расслабляет мускулатуру кишечника, и расширяет зрачки.
Выработка:
Секреция резко повышается при стрессовых состояниях, пограничных ситуациях, ощущении опасности, при тревоге, страхе, при травмах, ожогах и шоковых состояниях.
Воздействие:Норма:
улучшает функциональную способность скелетных мышц.
увеличение размеров миокарда и скелетных мышц.

Гиперсинтез:
усиленный белковый обмен,
 уменьшение мышечной массы и силы,
 похудание и истощение.
Норадреналин- гормон ярости

Роль:
Сужение сосудов и повышение артериального давления.
Выработка:
Повышается при стрессе, шоке,травмах, тревоге, страхе, нервном напряжении.
Условия:
Гормон картикотропин, выделяемый гипоталамусом.
Болезни:
Тремор - дрожание конечностей, подбородка.

Счастье есть: эндорфины и энкефалины

Роль:
Обезболивающие,
Противошоковое;
Антистрессовое действие;
Снижение аппетита;
Уменьшение чувствительности отдельных отделов центральной нервной системы.
Семейство эндорфинов

Роль:
Нормализацыя артериального давления, частоты дыхания;
Ускорение заживления поврежденных тканей;
Образование костной мозоли при переломах.
Селективное воздействие на рецепторы ЦНС.
Энкефалины
Менее обезбаливающие;
Менее длительны.
Более угнетающие воздействие на рецепторы ЦНС.
Выработка:
Эндорфины синтезируются в гипофизе и гипоталамусе;

Энкефалины - в гипоталамусе.
Эйфория

Условия и возможности:
Стресс;
Ощущением счастья, сиюминутного блаженства (серотонин).
Спорт.
Механизм привыкания
Повышается доза морфинов, необходимая для получения "эйфории".
Рецепторы - практически не чувствительны к малым дозам внутренних эндорфинов.
Суть болезни:
Снижение чувствительности опиоидных рецепторов.
Эндогенные морфины

Роль:
Устранение отрицательных эмоций и боли, связанных с прошлым опытом.
 6. Влюблённость: фенилэтиламин (или PEA)

Роль:
Повышение  эмоциональной теплоты, симпатии, сексуальности.
Вызывание романтической и визуальной влюблённости.

Выработка:
В миндалевидном теле - ядре мозга.
Особенности:
Время жизни: минуты (допамин,серотонин и норадреналин – часы).

Основан на гипотезе М. Либовица о влюбленности.

Содержится в шоколаде, в сладостях (содержащих аспартам), в диэтических напитках.
7. Доверие: окситоцин

Роль:
Увеличение частоты сокращений матки и альвеолы молочных желез у женщин.
Участвует в реакции возбуждения.
У женщины в период лактации увеличивается выработка грудного молока.
Увеличивает степень доверия к конкретному человеку.
Понижает уровень тревожности и напряжения.
Стимулирует выработку эндорфинов, вызывающих ощущение "счастья".
Условия выработки:
Повышается при близком контакте с человеком,при прикосновениях и поглаживаниях.
Способность радоваться общению с близким человеком формируется в первые месяцы жизни.
Исспользование:
 Стимуляции родовой деятельности.
8. Привязанность: вазопрессин

Выработка:
Гипофиз.
Роль:
Увеличение реабсорбции воды почками.
Соц. опознавание у животных.
9.Привлечение: феромоны (андростерон и копулины)

Роль:
 Привлечение противоположного пола.
Выработка :
Внешняя секреция.
Андростерон
Мужской половой гормон (производный тестостерона).
Особенности:
Деликатесные грибы трюфели самки свиней отыскивают именно благодаря содержащемуся в их запаху вещества, схожего с андростероном.

Мужчины воспринимают адростерон как неприятный и отталкивающий запах(чувство соперничества).

Женщины оценивают его положительно.
Копулины
Женские феромоны – смесь влагалищных кислот.
Действие:
У мужчин  -  выброс тестостерона.
Применение:
Парфюмерия.
10. Либидо: адрогены (тестостерон)
“Мужской” половой гормон.
Роль:
Усиливание влечение путем повышения чувствительности определенных центров в лимбической системе и гипоталамусе;
Повышение общей активности организма вследствие стимулирующего влияния андрогенов на обмен веществ.
Повышает агрессивность и чувствительность эрогенных зон.
Развитие мужских вторичных половых признаков.
Укрепление костей.
11. Женственность: эстрогены (эстрадиол)
“Женские” половые гормоны.
Роль:
Феменизирующее воздействие:

стимуляция увеличения молочных желез;
формирование характерной женской формы таза;
отложение жира по женскому типу - на бёдрах.

Торможение развитие сердечно сосудистых заболеваний остеоропоза.
Успокаивающие и улучшающие память действие.
Блокировка обратного захвата серотонина.
Болезни:
Депрессия;
Менопауза.
Особенности:
Светлые волосы являются более высоким показателем концентрации эстрогенов в крови.
Высокий уровень эстрогенов - большое количество феромонов.

13. Материнский инстинкт: пролактин

Роль:
Обеспечение грудного вскармливания;
Равитие молочных желез и выработку молока.
Торможение механизма полового возбуждения у мужчин и  женщин.
Выработка:
Гипофиз.
Секреция особо увеличивается во время беременности и лактации.
Повешение выработки при стрессе, депрессии, боли.

15.Опьянение: этанол

Действие:
Не воздействуют непосредственно на рецепторы, а пропитывают липидный слой мембраны нейрона, разжижают её, вызывая процесс флюидизации.
Усиление оборота серотонина.

Однократный прием алкоголя приводит к активизации процессов образования и использования норадреналина (снижение).
Последствия:
Усилением кругооборота норадреналина в среднем мозге и гипоталамусе объясняется фаза двигательного, вегетативного и эмоционального возбуждения, связанного с употреблением алкоголя.

Истощение запасов норадреналина приводит к подавленному состоянию, психической и двигательной заторможенности.
Синдром похмелья:

Спасибо за внимание!


title: Презентація на тему «Субкультуры» (варіант 2)

text:
Тема: СубкультурыЦель: Ознакомить с разнообразием субкультур
учениц 11-Б класса
Жилавской Екатерины
Нетеплюк Дарьи
Гончаренко Валерии
Рассматриваемые вопросы
Что такое субкультура?
Какая история создания?
Кто такие:
Анархо-панки
Панки
Хиппи
Хипстеры
Эмо
Готы, Киберготы
Скинхеды
Антифа
Straight Edge, Hardline
Гопники
Фрики

Субкультура (англ. sub — под и culture — культура) — группа людей объединяемых общей системой ценностей, моделью поведения и жизненного стиля отличающаяся от доминирующей культуры, к которой они принадлежат.
История
В 1950 году американский социолог Дэвид Риcмен в своих исследованиях вывел понятие субкультуры как группы людей, преднамеренно избирающих стиль и ценности, предпочитаемые меньшинством. Более тщательный анализ явления и понятия субкультуры провёл британский социолог и медиавед Дик Хэбдидж своей книге «Субкультура: значение стиля». По его мнению, субкультуры привлекают людей со схожими вкусами, которых не удовлетворяют общепринятые стандарты и ценности.
Анархо-панк
Анархо-панк — политически активная субкультура, сочетающая в себе идеологию анархизма, и элементы панка.
В Испании и Италии используют понятие анархо-панка более широко, обозначая любую панк-музыку с анархистской лирикой, включая crust punk, d-beat, фолк-панк, хардкор, гаражный панк или ска-панк.
Панки
Панк (англ. punk - перен. разг. плохой, дрянной) — молодёжная субкультура, возникшая в конце 60-х — начале 70-х годов в Великобритании, США, Канаде и Австралии, характерными особенностями которой являются критическое отношение к обществу и политике.
Внешний вид панков
Многие панки красят волосы в яркие неестественные цвета, начёсывают и фиксируют их лаком, гелем или пивом. В 80-х у панков стала модной причёска «ирокез». Носят заправленные в тяжёлые ботинки джинсы или подвёрнутые под короткие тяжёлые ботинки и кеды. Некоторые предварительно вымачивают джинсы в растворе отбеливателя, чтобы те пошли рыжими разводами, а также носят кеды. Манеру носить кеды начала группа Ramones, а саму эту манеру они переняли у мексиканской шпаны.
Так же панки носят различные атрибуты рокерских субкультур - ошейники,браслеты, банданы и т.п.
Куртка-косуха — была перенята, как рок-н-ролльный атрибут из 50-х, когда мотоцикл и рок-н-ролл были неотделимыми компонентами. Панки первой волны стремились вернуть рок-музыке ту же нарочитую задиристость и драйв, которые со временем отняла массовая коммерциализация музыки.
Хиппи
Хиппи — философия и субкультура, изначально возникшая в 1960-х годах в США.
Расцвет движения пришелся на конец 1960-х — начало 1970-х годов. Первоначально хиппи протестовали против пуританской морали некоторых протестантских церквей, а также пропагандировали стремление вернуться к природной чистоте через любовь и пацифизм. Один из самых известных лозунгов хиппи: «Make love, not war!», что означает: «Распространяйте любовь вместо войны!» или «Занимайтесь любовью, а не войной!».

Хиппи верит:
что человек должен быть свободным;
что достичь свободы можно, лишь изменив внутренний строй души;
что душевному освобождению способствуют наркотики;
что поступки внутренне раскованного человека определяются стремлением оберегать свою свободы как величайшую драгоценность;
что красота и свобода тождественны друг другу и что реализация того и другого — чисто духовная проблема;
что все, кто разделяют сказанное выше, образуют духовную общину;
что духовная община — идеальная форма общежития;
что все, думающие иначе, заблуждаются.

Хипстеры
Хипстеры — появившийся в США в 1940-х годах термин, образованный от жаргонного «to be hip», что переводится приблизительно как «быть в теме». Слово это первоначально означало представителя особой субкультуры, сформировавшейся в среде поклонников джазовой музыки; в наше время обычно употребляется в смысле «обеспеченная городская молодёжь, интересующаяся элитарной зарубежной культурой и искусством, модой, альтернативной музыкой и инди-роком, артхаусным кино, современной литературой и т.п».

Атрибуты хипстерского внешнего вида
в одежде превалирует унисекс;
используется винтаж в сочетании с последними модными тенденциями;
джинсы скинни, цветные леггинсы, разодранные до больших дыр колготки;
очки в массивной цветной пластиковой оправе, обычно без затемнения;
бороды;
классические стрижки, стрижки в стиле гитлерюгенд, использование лаков и воска для волос, нарочитая небрежность, волосы забранные в пучок;
волосы красятся в зелёный, синий, розовый цвет;
свитеры;
растянутые и поношенные футболки;
кеды или массивные каблуки и платформы, топ-сайдеры, лоферы;
объёмные шарфы;
пёстрая одежда;
тату в виде треугольников;
ломо-фотоаппарат и/или современный зеркальный фотоаппарат;
продукция фирмы Apple;
предпочтение российским социальным сетям международных.
Эмо
Эмо (англ. emo: от emotional — эмоциональный) — молодёжная субкультура, образовавшаяся на базе поклонников одноимённого музыкального стиля. Её представителей называют эмо-киды (emo + англ. kid — молодой человек; ребенок) или, в зависимости от пола: эмо-бой (англ. boy — мальчик, парень), эмо-гёрл (англ. girl — девочка, девушка).
Какие они?
Выражение эмоций — главное правило для эмо-кидов. Их отличает: самовыражение, противостояние несправедливости, особенное, чувственное мироощущение. Зачастую эмо-кид — ранимый и депрессивный человек.
Эмо часто сравнивают с готической субкультурой, что обычно вызывает протест как у «готов», так и у эмо-кидов, хотя некоторые соглашаются, что между этими субкультурами есть определённое родство.
Готы
Готы — представители готической музыкальной субкультуры, зародившейся в конце 70-х годов 20-ого века на волне пост-панка. Отличительными чертами субкультуры является пристрастие к готик-року, дэт-року, готик-металу и дарквэйву, мрачный имидж (черный цвет волос, ирокезы, кожаная одежда и атрибутика и т. д.), интерес к мистической символике, декадансу, хоррор-литературе и фильмам.
Имидж
Ранние готы выглядели также как панки, с тем лишь отличием, что доминирующим цветом одежды и волос был черный и серебряными украшениями. Они носили рваную одежду и даже ирокезы, хотя «готский ирокез» был обычно черным и намного шире чем панковский. Они также обычно носили много сетки и имели оригинальный стиль мэйк-апа, с очень белыми лицами и большим количеством черной подводки для глаз. Волосы обычно были закручены и начесаны.
Первоначально у мужчин волосы были довольно короткие и начесанные, но ближе к концу 80-х длинные черные волосы стали более предпочитаемы, и теперь чаще можно увидеть длинные ниспадающие чем сбритые по сторонам и торчащие кверху. Мэйк-ап остался частью имиджа, но одежда разнообразилась, так теперь некоторые носят одежду с влиянием 18-го или раннего 19-го веков, другие носят винил, кожу и сетку. А некоторые из них носят и то и другое, хотя редко одновременно. Черный и белый остаются доминирующими цветами, хотя красный, синий или пурпурный еще появляются. Характерными материалами остаются шелк, мятый бархат, кожа и сетка.Так же очень популярен фиолетовый, синий или Тёмно-зелёный цвет волос.
Киберготы
Киберготы — молодежная субкультура, образованная в начале 90-х гг в связи с началом массового распространения Интернета.
Скинхэды
Скинхеды, разг. скины́ (англ. skinheads, от skin — кожа и head — голова) — собирательное название представителей молодёжной субкультуры, а также нескольких её ответвлений.
Возникновение
Первые упоминания о скинхедах в прессе и музыке встречаются в Англии в конце 60-х годов XX века. Одним из первых названий субкультуры было «Hard Mods». Скинхеды 60-х годов имели общие черты стиля с субкультурой модов, а также с ямайскими рудбоями.
Современных музыкальных стилей, таких, как Oi! и панк, тогда ещё не существовало. Наиболее предпочитаемой музыкой первых модов и скинхедов были ска и соул, позже — рокстеди и регги.
Субкультура с самого начала была полностью аполитичной. Ни левая, ни правая политика не преобладала.
Ответвления
Традиционные скинхеды — возникли как реакция на появление прополитических ответвлений от первоначальной субкультуры. Следуют образу первых скинхедов — преданность субкультуре, память о корнях, аполитичность. Неофициальный лозунг — «Remember the Spirit of 69», так как считается, что в 1969 году движение скинхедов было на пике развития. Тесно связаны с музыкой ска и регги, а также с современной музыкой Oi!.
Хардкор скинхеды — ответвление скинхедов, которое в основном ассоциируется с хардкор сценой, а не Oi! и ска. Хардкор скинхеды стали распространенными в конце первой волны хардкора. Антифишисты.
НС-скинхеды — появились в Англии в первой половине 70-х. Придерживаются идеологий правого толка, националисты или расисты, некоторые выступают за идею расового сепаратизма и превосходства белой расы.
S.H.A.R.P.  — «Скинхеды против расовых предрассудков». Появились в Америке 1980-х как реакция на возникший в СМИ стереотип о том, что все скинхеды нацисты. Давали теле и радио интервью, где расказывали об истинных ценностях и идеях скинхед-движения.
R.A.S.H. — «Красные» и анархо-скинхеды, унаследовавшие от «родного» рабочего класса идеи социализма, коммунизма, анархизма. Прополитичное движение.
Антифа
Антифа (сокр. от антифашизм) — политизированное молодёжное движение ставящее своей целью борьбу с «фашизмом». Объединяет левые и леворадикальные партии и организации, различные автономные группы.
В настоящее время термин «антифа» описывает личности или группы, борющиеся против того, что они считают фашистскими тенденциями. Разные группы относят сюда национализм, расизм, неонацизм, антисемитизм, ксенофобию, шовинизм и все что можно отнести к дискриминации.
Деятельность
Концерты — т. н. «антифа-сцена», состоящая из панка и хардкора, Oi! и ска. Как правило, проводятся своими для своих. Кроме того, множество команд, пусть не прямо относящихся к движению Антифа, тем не менее проявляют солидарность с подобными идеями — открыто или не очень.
Food not Bombs — или «еда вместо бомб», акция, целью которой является обратить внимание общества на проблемы бедности и голода. Осуществляется в форме пунктов бесплатной выдачи вегетарианской пищи бездомным людям.
Граффити, наклейки, листовки.
Митинги и демонстрации.
«Акции прямого действия» — применение насилия к инакомыслящим.
Straight Edge
Straight Edge (русск. чёткая грань, сокращённо sXe) — ответвление хардкор-субкультуры, возникшее как реакция на сексуальную революцию, гедонизм и другое отсутствие воздержанности, связанное с панк-роком. В своей простейшей форме философия straight edge отрицает употребление любых алкогольных напитков, табака, а также наркотических веществ в целом. В некоторых случаях сюда входит ведение вегетарианского и веганского образа жизни, отказ от использования кофеиносодержащих продуктов, медикаментов и беспорядочных половых связей. Термин был заимствован из творчества музыкальной группы Minor Threat, написавшей песню под названием «Straight Edge».
Hardline
Хардлайн — анархистское движение, которое имело свои корни в Южной Калифорнии на хардкор-панк сцене в начале 1990-х. Хотя хардлайн имеет отношение к движению straight edge, многие взгляды хардлайнеров кардинально противоречат как ему, так и идеологии панка в целом.
Идеология
Хардлайн, бескомпромиссная философия — движение, сторонники которого отказываются от курения, алкоголя, всех видов наркотиков,  синтетических медицинских препаратов, а также от продуктов «рабского труда». Хардлайнеры употребляют только пищу растительного происхождения. Большая часть хардлайнеров являются активными участниками Фронта Освобождения Животных и Фронта Освобождения Земли. Активисты освобождают животных из научных лабораторий и звероферм, находят им жилища и ветеринарную помощь, нанося экономический ущерб предприятиям, магазинам, задействованных в отраслях промышленности, использующих животных и причиняющих вред окружающей среде.
Гопники
Гопники— представители молодежной субкультуры, формирующейся из молодых людей 14-25 лет, выходцев из малоимущих слоев населения, преимущественно окраин крупных городов и провинциальных небольших городков. Их отличает низкий образовательный, интеллектуальный и культурный уровни, ограниченность и бедность языка, самые простые и доступные формы свободного времяпрепровождения. Отличительные признаки одежды — спортивные костюмы, кепка, кроссовки.
Отличительные черты
Спортивный костюм в любое время года, кроссовки или модельные туфли, которые носят с спортивным костюмом. Из аксессуаров — кепка — «уточка» или бейсболка; у более продвинутых гопов можно увидеть барсетку и чётки. Наличие массивной серебряной или золотой цепи на шее в сочетании всё со спортивным костюмом. Любимая еда гопников — семечки и пиво. Употребляются сии лакомства сидя на корточках. Сленг гопников весьма своеобразен и изобилует словами-паразитами, а также заимствованиями из тюремно-воровского жаргона. Привычка сидеть на корточках, кстати, также заимствована из уголовной среды.
Фрики
Фрик (англ. freak — чудак, сумасшедший) — человек, отличающийся ярким, необычным, экстравагантным внешним видом и вызывающим (зачастую эпатажным) поведением. Чаще всего это подростки, но встречаются и великовозрастные фрики. Также фриками бывают люди творческих профессий — художники, поэты, фотографы, писатели и т. д.


Презентація на тему «Школьная форма»


title: Презентація на тему «Здоровий спосіб життя» (варіант 10)

text:
Презентація на тему: Здоровий спосіб життя
Виконала учениця
7 класу
Мета презентації
   Поглиблення знань та формування більш широкого розуміння про здоровий спосіб життя.
Здоровий образ життя
Позитивні емоції
Фізична культура, спорт
Корисна їжа
Відмова від шкідливих звичок
Особиста гігієна
Здоровий відпочинок

Визбируйте позитив
У житті буденнім,
 Наповняйте ним скарбницю
У тім незбагненнім ЖИТТІ ! ! !
 Для чого ми є ?!,
 Щоб прожили, не пронили
Ми життя своє !
Позитивні емоції
Фізкультура !  Всім потрібна
І дорослим і малим
Треба спортом нам займатись
Щоб здоровими рости
Гімнастичні є знаряддя
Штанги,гирі та бруси
І на конику спортивнім
Поскакаєш  від душі
Також є велосипеди
І футбольні є м’ячі
Ми 7 клас
 Всі ми справжні   молодці!

Свіжа їжа – здоров'я залог!Пам'ятай ти завжди цей урок!
Харчуйся так, як корисно для твого тіла!
Не виснажуй себе дієтами!
Якщо хочеш бути завжди здоровим – закаляйся!Водою холодною обливайся!
Та якщо вже сталосьзахворіти й знемогти,до лікаря зобов'язаний прийти!
Горить життя як сигарета!Скільки нам відведено жити?Скажи сигареті НІ
У житті так багато спокус!!!Але тільки ти можеш себе уберегти!
Бути красивим круто і кльово!Щоб здоровим було тілоНе чекай берись за діло!
Хочеш перемагати?Обери тверезий спосіб життя!
Ми за здоровий спосіб життя!
Дякуємо за увагу!Бажаємо успіхів!


title: Презентація на тему «Гроші, та грошова одиниця»

text:
Гроші, та грошова одиниця.Функції, сутність та види.
Виконала:
Учениця 11-Б класу
Прищепа Єлизавета
Гроші
Гроші — особливий товар, що є загальною еквівалентною формою вартості інших товарів. Гроші виконують функції мірила вартості та засобу обігу. Крім того, вони є засобами нагромадження та платежу. З утворенням світового ринку деякі національні гроші виконують функції світових.
Сучасна гривня
Історія виникнення
	В економічній теорії виділяють дві основні концепції походження грошей:
Раціоналістична — гроші виникли як наслідок певної раціональної угоди між людьми через необхідність виділення спеціального інструменту для обслуговування сфери товарного обігу.
Еволюційна — гроші виділяють із загальної товарної маси, оскільки вони найпридатніші для виконання функціональної ролі грошового товару. Той чи інший товар стає грішми лише в межах певної особливої суспільної форми, товарного виробництва й обігу.
Монета 6 ст. до н. е., Лідія
Історія виникнення
Передбачається, що ще 100 000 років тому виникли бартерні операції — прямий безгрошовий обмін товарами. Проте в безгрошових суспільствах в основному діяли подарунки або позики. Наступним етапом стало виникнення товарних грошей, тобто, коли в якості грошей використовувались різні матеріальні носії. Перша згадка про термін «гроші» датується 3000 роком до Р. Х., це був клинописний текст на глиняній табличці із Месопотамії.
Месопотамія
Історія виникнення
	З найдавніших часів грішми були різні товари: хутра звірів, металеві сокири, мушлі каурі тощо. Однак завдяки своїм фізичним властивостям найбільш вживаним загальним еквівалентом вартості дуже швидко стають благородні метали: золото та срібло. Згодом вони набирають форми монет.
Золото
Срібло
Монети
Історія виникнення
	У своїй «Історії» Геродот вказує, що першими використовувати металеві монети почали лідійці. Сучасні вчені вважають, що перші монети були з електрума і чеканились близько 650–600 р до Р. Х. Швидке розповсюдження монет пов'язано із зручністю їх зберігання, дроблення і об'єднання, відносною великою вартістю при невеликій вазі та обсягу, що є дуже зручним при обмінних операціях.
Геродот
Історія виникнення
Паперові гроші або банкноти були вперше використані в Китаї за часів династії Сун. Ці банкноти, відомі як «jiaozi», еволюціонували з векселів, що були у використанні з сьомого сторіччя. Тим не менш, вони не витісняють традиційних грошей, і були у використанні поряд з монетами. В Європі банкноти були вперше випущені Банком Стокгольма в 1661 році.
Банк Стокгольма в 1661 році
Китай
Із історії походження грошей
        Спочатку одні товари замінювалися на інші. Проте з часом виділялась якась найважливіша річ, яка легко могла переходити від одного власника до іншого. Вона починала виконувати роль грошей. Що тільки не слугувало за гроші: наприклад на острові Борнео це були коров’ячі черепи, у Конго – металеві списи, в Африці – бруски солі, на Соломонових островах – людські черепи.
     Найпоширенішою формою перших грошей була худоба. Багатьма мовами світу гроші і худоба мають однакову назву або назву із спільним коренем. Наприклад, у стародавніх римлян це слово «пекуніа», у греків – «ктема». Навіть слово «капітал» походить від латинського «caputa» - голова худоби. Індійська «рупія» також в перекладі означає
 «худоба».
Дослідники стверджують, що перші паперові гроші з’явились у Китаї у 812 р. нашої ери. В Європі банкноти виникли в середні віки і називались банкоседлерами. Випущені вони були в середні віки в Швеції в 1661 р. Збережено 5-талерову банкноту випуску 6 грудня 1662 р.
У Росії перші паперова гроші було надруковано за наказом Катерини 2. вони являли соболю паперова асигнації вартістю 25, 50, 75 і 100 рублів. Їх вільно обмінювали на громіздкі мідні гроші. Для обміну в Москві і Санкт-Перетбурзі  1768 р. заснували два банки.
Історія грошей в Україні
	Найдавнішими монетами відкарбованими на українських землях були емісії грецьких колоній заснованих на північному узбережжі Чорного моря (Ольвія, Тіра, Херсонес, Пантікапей та ін.) Випускались вони впродовж 6 ст. до н. е. — 4 ст. н. е. Однак ареал їх розповсюдження є незначним.
Емісії грецьких колоній
Гроші виконують ряд важливих функцій:

① Міра вартості — це функція, в якій гроші забезпечують вираження і вимірювання вартості товарів, надаючи їй форму ціни. Для забезпечення виконання грошима функції міри вартості держава у законодавчому порядку впроваджує масштаб цін, та встановлює певну грошову одиницю розрахунків — національну валюту.
Функції грошей
Національна валюта
② Засіб обігу — це функція, в якій гроші є посередником в обміні товарів і забезпечують їх обіг.
③ Засіб нагромадження — це функція, що пов'язана із здатністю грошей бути засобом збереження вартості, представником абстрактної форми багатства. Сутність цієї функції полягає в тому, що гроші виходять зі сфери обігу і перетворюються на скарб.

Функції грошей
④ Засіб платежу — це функція, в якій гроші обслуговують погашення різноманітних боргових зобов'язань між суб'єктами економічних відносин, що виникають у процесі розширеного відтворення.
⑤ Світові гроші — це функція, в якій гроші обслуговують рух вартості в міжнародному економічному обороті і забезпечують реалізацію взаємовідносин між країнами.

Функції грошей
За критерієм матеріально-речового змісту розрізняють дві групи носіїв грошових властивостей: повноцінні (товарні та металеві) і неповноцінні (паперові та кредитні):
Повноцінні — це гроші, номінальна вартість яких відповідає вартості благородного металу, що міститься в них. До повноціних відносять товарні та металеві гроші.
Неповноцінні гроші — це гроші, які не мають власної субстанціональної вартості. До них відносяться паперові, кредитні гроші та білонна монета.
Змішані форми грошей ─ гроші, якими користувалися в період переходу від повноцінних до неповноцінних грошей.
Види грошей
Повноцінні
Неповноцінні
Банківські білети (банкноти) – гроші, що випускаються в обіг банком і забезпечуються його активами

Казначейські білети – гроші, що випускаються державою від свого імені й забезпечуються державною власністю

Розмінна (білонна) монета

Грошові знаки