title: Презентація на тему «Мадонна» (варіант 3)

text:
Презентация на тему:                      «Мадонна»
Выполнила:
ученица 11-Б класса
Прищепа Елизавета
Биография
    Мадонна Луиза Чикконе - американская певица, автор песен, продюсер, танцовщица, писательница, актриса, кинорежиссёр, сценарист, предприниматель и филантроп.
Мадонна — настоящее имя артистки, данное ей при рождении в честь матери (Мадонны Фортэн), а не «богохульный» сценический псевдоним, как иногда преподносится.
	«Я рано узнала, что меня никогда не будут считать хорошей. Мадонна — странное имя. Я чувствовала, что должна жить так, как оно мне подсказывает»
—Мадонна Чикконе
	Мадонна самая коммерчески успешная певица, продавшая наибольшее количество своих записей среди всех женщин-исполнительниц: более 250 миллионов альбомов и 100 миллионов синглов, заслуженно носящая звание «королевы поп-музыки». В 2008 году она была включена в «Зал славы рок-н-ролла».
Мадонна начала свою музыкальную карьеру в 1979 году с места барабанщицы в нью-йоркской рок-группе своего приятеля Дэна Гилроя Breakfast Club, вскоре перейдя к гитаре, вокалу и сочинению собственного материала. За годы своей музыкальной деятельности Мадонна успешно пробовала себя в разных жанрах и направлениях, стала лауреатом множества наград, в том числе «Грэмми» (7 наград из 28 номинаций).
	Также Мадонна является обладательницей многочисленных рекордов, в частности, она превзошла Элвиса Пресли по общему количеству хитов в первой «десятке» Billboard, и по этому показателю стала второй, уступая лишь «Битлз». Концертное турне Мадонны 2008—2009 «Sticky and Sweet Tour» занимает первое место по доходам среди сольных исполнителей, мужчин и женщин, за всю историю.
	Будучи одной из самых известных медийных персон, от англоязычной прессы Мадонна получила прозвища Мэдж (от обращения «англ. Your Madgesty», «ваше величество»), материальная девушка (по названию ранней песни англ. Material Girl) и королева поп-музыки (англ. Queen of Pop).
	 Она известна также, как автор детских книг серии «Английские розы», популяризатор йоги и каббалы, активистка многих благотворительных и правозащитных организаций, среди которых «Возрождение Малави»  и «Духовность - детям».

	Мадонна родилась в штате Мичиган, США. Стала третьим ребёнком из шести детей в семье. Воспитывалась в пригороде Детройта в строгих католических традициях, что не мешало будущей звезде отлично учиться, быть любимицей учителей и активно участвовать в жизни школы, с некоторыми из учителей она продолжала переписываться после окончания школы. По признанию одноклассников, она никогда не была всеобщей любимицей — ещё в школе сверстники считали её девочкой «с приветом» и недолюбливали за блестящую успеваемость.
	Мужья и спутники жизни певицы чаще всего были моложе ее. Шон Пенн – на два года, Карлос Леон – на восемь лет, Гай Ритчи – на десять. Нынешний приятель модель Брахим Зайбат – на 29. Расставалась с кавалерами она сама: просто надоедали. С некоторыми, правда, продолжала общаться. Первой поздравила Гая Ритчи с рождением ребенка в другом браке и прислала ему букет цветов.
С мужчинами поп-королеве не очень-то везло. Равных, наверное, не находилось. Да и им было малоприятно превращаться со временем в «мистера Мадонну». Шон Пенн с расстройства и вовсе крепко поколачивал супругу. Сейчас раскаивается.
	Первого ребенка, дочку Лурдес от тренера по танцам Карлоса Леона, Мадонна родила в 38 лет (за два месяца до премьеры фильма «Эвита»). Второго, сына Рокко, – в 42, а в 48 усыновила с Гаем Ритчи мальчика Дэвида Банду, в 51 удочерила Мерси.
	Хотя актёрская карьера Мадонны сложилась менее удачно, чем музыкальная, она снялась более чем в двадцати фильмах и удостоилась за свою игру в кино-мюзикле «Эвита» престижной премии Ассоциации иностранной прессы Голливуда «Золотой глобус». Также Мадонна озвучивала принцессу Селению в англоязычной версии дубляжа фильма Люка Бессона «Артур и минипуты»
		"Петь песни, писать сказки и снимать кино - примерно одно и то же: всякий раз приходится рассказывать истории."
—Мадонна в интервью, 2012 год.

Вскоре после провала фильма её мужа «Унесённые» певица заявила, что заканчивает актёрскую карьеру в кинематографе, чтобы «не подставлять под удар сотни людей, которые участвуют в создании фильма» из-за своей репутации плохой актрисы.В 2007 году она написала сценарий и сняла свой первый фильм в качестве режиссёра — картину Грязь и мудрость.
	«МЫ. Верим в любовь» стал её второй авторской и режиссёрской картиной. Фильм был нещадно разгромлен критикой за чрезмерную и ненужную сложность, перегруженность деталями и шёл в ограниченном прокате. Претензии были и к тому, что фильм является «цыплёнком, возомнившим себя павлином». Положительно были оценены саундтрек польского композитора Абеля Коженёвски и песня «Masterpiece» Мадонны.  Картина была номинирована на «Оскар» за «Лучший дизайн костюмов». «Masterpiece» не могла быть выдвинута на эту премию, так как начиналась не одновременно с титрами, а более минуты спустя. Это не помешало песне выиграть для Мадонны «Золотой глобус».


title: Презентація на тему «Сальвадор Далі» (варіант 3)

text:
Життя та творчість Сальвадора Далі

Іспанський художник, один з найвидатніших сюрреалістів ХХ століття.

Цікаві факти з життя

Дизайн Чупа-Чупса

Енріке Бернат назвав свою карамель «Чупсом». Популярність «Чупса» росла, з'являлися нові смаки.Карамель уже не могла залишатися в початковій скромній обгортці, потрібно було придумати щось оригінальне, щоб «Чупс» упізнавали всі.Енріке Бернат звернувся до свого земляка Сальвадора Далі з проханням намалювати щось таке, що буде добре запам'ятовуватися.Геніальний художник думав недовго, і менше ніж за годину, віддав йому картинку, де була зображена ромашка«ЧупаЧупс». Сальвадор Далі дуже любив солодощі і в обмін на логотип компанії «Чупа-Чупс» вимагав не грошей, а коробку льодяників кожного дня.
   У Сальвадора Далі, як у людини оригінальної, і домашній улюбленець був незвичайним. Далі був дуже прив'язаний до свого екзотичного друга -гігантського мурахоїда, вигулював його вуличками Парижа та навіть брав із собою на світські вечори.
   Сьомого грудня 1959 року в Парижі відбулася презентація овосіпеда (ovocypede): пристрою, який придумав Сальвадор Далі і втілив у життя інженер Лапарра. Овосіпед - прозора куля з закріпленим всередині сидінням для однієї людини. Цей «транспорт» став одним з пристроїв, який Дали успішно використовував, щоб шокувати публіку своєю появою.
Винаходи Далі
       Сальвадор Далі був не лише геніальним художником, а й винахідником. Багато його винаходів втілені, хоча, на перший погляд, задум здавався абсолютно божевільним. Далі писав: «Усе винайдене мною втілене в життя — але не мною і настільки бездарно, що годі й казати». Ось деякі з винаходів:
    - Спектральні окуляри-калейдоскоп, що змінюють реальне зображення. Це Далі придумав їх для автотуристів у разі, якщо пейзаж наводить нудьгу.                          - Туфлі на ресорах, щоб насолоджуватися ходінням.                                                                  - Грим, що приховує тіні. Далі справді з ним експериментував, ретельно вивчаючи склад, яким користуються японські гейші.                                                                                - Фотомаски для репортерів.                                                                                - Пластикове крісло, що застигає у формі, відповідній до фігури людини, яка на нього сідає.                                                                                - Накладні нігті з маленьким дзеркальцем у кожному з них.                                                                   - Прозорий манекен, всередину якого наливають воду і запускають рибок.

Творчість Сальвадора Далі

Постійність пам'яті
 Картина написана у 1931 році. Є однією із найвідоміших робіт художника. Знаходиться в Музеї сучасного мистецтва в Нью-Йорку з 1934 року.

Дезінтеграція постійності пам'яті
Захоплення новими ідеями теорії відносності підштовхнули Далі до повернення до «Постійності пам'яті» 1931 року.  Над «Дезінтеграції постійності пам'яті Далі працював у 1952—1954 роках,.

Метаморфози Нарциса
Написана у 1937 році за мотивами міфу про Нарциса..

Обличчя війни
Написана у 1940—1941 роках, коли Далі жив в Каліфорнії.

   У 1973 році у Фігуерасі був відкритий «Музей Далі». Цей незрівнянний сюрреалістичний витвір і нині захоплює відвідувачів. Музей є ретроспективою життя великого художника.Сальвадору Далі прийшла ідея побудувати музей для своїх робіт. Незабаром він взявся за перебудову театру у Фігерасі, своїй батьківщині. Театр був зруйнований під часгромадянської війни в Іспанії. Над сценою було споруджено гігантський геодезичний купол. Розчистили і розділили на сектори глядацьку залу. У секторах могли бути представлені його роботи різних жанрів.
Дякую за увагу


Презентація на тему «Театральні професії» (варіант 1)


Презентація на тему «Первісні музичні інструменти» (варіант 3)


title: Презентація на тему «Биоценоз»

text:
Биоценоз
Презентация ученика 11-З классаЩипака Олега
Преподаватель: Харитонова Инна Николаевна
План презентации
Понятие биоценоза
Виды структур биоценоза
Компоненты биоценоза
Пространственная структура
Значение биоценоза в природе
Примеры биоценоза
Понятие биоценоза
    Биоценоз - это исторически сложившаяся совокупность животных, растений, грибов и микроорганизмов, населяющих относительно однородное жизненное пространство. Биоценозы возникли на основе биогенного круговорота и обеспечивают его в конкретных природных условиях. В 1877 году этот термин ввел Карл Мебиус.
Виды структур биоценоза
Видовая
Пространственная (вертикальная и горизонтальная)
Трофическая

   Видовая структура дает представление о качественном составе биоценоза.
Компоненты биоценоза
    Продуценты - организмы, создающие из неорганических органические вещества.
    Консументы - это животные, гетеротрофы по типу питания.
    Редуценты – это микроорганизмы, почвенные грибы, которые, разлагая мертвое органическое вещество, переводят его в более простые неорганические соединения и вовлекают в круговорот.
Пространственная структура биоценоза
   Вертикальная – растение высоко выносит свои фотосинтезирующие части.
    Горизонтальная – соответственно, растение размещает свои фотосинтезирующие части внизу

Значение биоценоза в природе
    Все организмы, обычно, живут в природе не изолированно, а в связи друг с другом, образуют определенные совокупности. Есть большое число группировок растений и животных разных по видовому составу, количеству экземпляров, строением, особенностями распространения.

Спасибо за внимание!


Презентація на тему «Молодіжні субкультури» (варіант 13)


title: Презентація на тему «Кіно» (варіант 1)

text:
Франція – батьківщина кіномистецтва
Підготувала
учениці II природничого класуНіжинського ліцею
Ніжинської міської ради при НДУ ім. М. Гоголя
Савченко Анна
Французький кінематограф включає у себе твори кіно, створені французькою нацією, або її представниками закордоном

Заснування кінематографу
1895— Винахід синематографа (з'єднання плівки з проекційним ліхтарем) братами Оґюстом і Луї Люм'єрами
22 березня 1895 р - перша експериментальна демонстрація кінофільму Люм'єрів «Вихід робочих із фабрики Люм'єр»
1 червня показані ще 7 фільмів («Прибуття потягу», «Поливальник» «Сніданок дитини» та «Политий поливальник»)
28 грудня 1895 - «День народження» кіно
Оґюст і Луї Люм'єр

1907—1908— Застосування режисером Ж. Мельєсом технічних трюків в кіно (макети, подвійна експозиція, комбіновані, сповільнені і прискорені зйомки і т. д.). Зйомки фантастичних серій («Подорож на Місяць»), зйомки кінофеєрій («Червоний Капелюшок», «Попелюшка»).
1908 — Створення першого мальованого (мультиплікаційного) фільму у Франції.
Жорж Мельєс
Французький кінематограф напередодні Першої світової війни
В період між 1908 та 1910 роками починають розвиватись кіноіндустрії інших країн. Почалася боротьба за кінотеатри, їх орендують, будують власні кінозали-палаци. Найбільший з них — «Іподром» — вміщає 6000 чоловік.
Жанри, що користуються
популярністю:
пригодницькі кіноромани
«Нік Вінтер», «Зігомар»,
 «Фантомас», та інші)
історичне кіно

Період Першої світової війни та повоєнні роки
Серед німецьких режисерів можна виділити Г. В. Пабста і Фріца Ланга, який створив класичний фільм "М", що леденить душу ("Вбивця", 1931)
Період Другої світової війни та повоєнні роки
Жерар Філіп,      Бурвіль,       Жан Маре
Нова хвиля
Нова хвиля французького кіно дарує світові кіно таких митців як Жан-Люк Годар, Клод Лелуш, Франсуа Трюффо, Клод Шаброль, Луї Маль. З'явилися всесвітньовідомі мюзикли Жака Демі «Шербурські парасольки»(1964) та «Дівчата з Рошфору» (1967)

1960 — 1970. З'явилася ціла плеяда акторів, серед яких найвідоміші Жанна Моро, Жан-Луї Трентіньян, Жан-Поль Бельмондо, Жерар Депардьє, Катрін Денев, Ален Делон, Ані Жирардо,Колюш, Пьєр Рішар.

Ален Делон, Жерар Депардьє,    Пьєр Рішар
Сучасне кіно Франції
Стиль визначають модні режисери Люк Бессон, Жан-Пьєр Жене, Франсуа Озон. Популярні актори – Жан Рено, Одрі Тоту, Софі Марсо, Крістіан Клавьє, Метью Косовіц
1+1                              Піна днів
Джерела:
http://uk.wikipedia.org/wiki/%D0%9A%D1%96%D0%BD%D0%B5%D0%BC%D0%B0%D1%82%D0%BE%D0%B3%D1%80%D0%B0%D1%84_%D0%A4%D1%80%D0%B0%D0%BD%D1%86%D1%96%D1%97
ua.convdocs.org/docs/index-103145.html
http://e-pidruchniki.com/content/161_Franciya_batkivshina_mistectva_kino_Vidatni_rejiseri_aktori.html
http://connect.rin.ru/art_adv/?id=1952
Дякую за увагу


title: Презентація на тему «Українська Гельсінська група»

text:
Українська Гельсінська група
Підготувала Стебко Марія, 11-Ф
Українська громадська група сприяння виконанню Гельсінських угод, відома також як Українська Гельсінська група (УГГ), об'єднання діячів українського правозахисного руху, утворене в Україні 9 листопада 1976.
Членами-засновниками УГГ були:
Руденко Микола Данилович (керівник групи),
Бердник Олександр Павлович
Григоренко Петро Григорович
Кандиба Іван Олексійович
Лук'яненко Левко Григорович
Мешко Оксана Яківна
Матусевич Микола Іванович
Маринович Мирослав Франкович
Строката Ніна Антонівна
Тихий Олексій Іванович
Мета та завдання діяльності
Після підписання Радянським Союзом у серпні 1975 р. заключного документа в Гельсінкі (офіційна згода тоталітарної влади шанувати громадянські права своїх підданих) у країні активно поширюється дисидентський рух. Повіривши в лібералізацію радянського ладу, дисиденти почали організовувати легальні групи й об'єднання, які (на їх думку) мали наглядати за дотриманням прав людини в СРСР. Перший Гельсінський комітет було засновано у Москві в травні 1976 р. Незабаром з'явилися аналогічні організації в Литві, Грузії, Вірменії. Між різними дисидентськими групами встановилися тісні зв'язки. У липні 1976 р. члени московської групи Олександр і Валентин Гінзбурги приїхали до Львова, щоб відвідати сім'ю українського політв'язня Івана Геля. Під час перебування в Західній Україні вони обговорювали з українськими дисидентами можливість створення організації для контролю за дотриманням прав людини в Україні.
В українських дисидентів був і власний досвід такої діяльності, пов'язаний зі створенням у грудні 1971 р. громадського комітету захисту Ніни Строкатої-Караванської. 9 листопада 1976 р. проголосили утворення Української групи сприяння виконанню Гельсінських угод (УГГ). Через два дні до групи приєднався колишній генерал-майор Радянської армії, українець за походженням, Петро Григоренко. УГГ ставила завдання ознайомити широкі кола української громадськості з Декларацією прав людини, сприяти виконанню Гельсінських угод, домагатися акредитування в Україні представників зарубіжної преси, створення незалежного npec-агентства, інформування світової громадськості про факти порушень на терені України Декларації прав людини та гуманітарних статей, прийнятих нарадою у Гельсінкі. За час існування Українська Гельсінська група нараховувала 37 чоловік. З 1976 до 1980 р. вона зробила 30 заяв, видала 18 меморандумів і 10 бюлетенів. У СРСР серед п'яти подібних груп УГГ була найчисельнішою і найактивнішою. Вона діяла в рамках чинного законодавства і підтримувала контакти з аналогічними об'єднаннями в СРСР, ставлячи мету "інтернаціоналізувати" захист громадянських і національних прав. На противагу різним націоналістичним угрупованням українські дисиденти ставилися з глибокою повагою до інших народів.
Репресії проти УГГ
Ні поміркованість УГГ, ні вимоги Заходу дотримуватися прав людини не перешкодили радянським органам вчинити її погром. До 1980 р. три чверті членів Української Гельсінської групи були ув'язнені. Як зазначив колишній український дисидент єврейського походження Яків Сусленський, до українських правозахисників були застосовані найсуворіші покарання. Якщо прибалтійці та вірмени одержували по З— 4 роки ув'язнення, то кожний український політв'язень був засуджений у середньому на 12 років ув'язнення і заслання. Із 23 ув'язнених членів УГГ 6 засуджено на 15 років, 3 — на 12 років, 13 — від 3 до 9 років і лише один — на рік.
У 1984—1985 pp. у тяжких умовах ув'язнення померли члени УГГ Василь Стус, Олекса Тихий, Валерій Марченко і Юрій Литвин. Наступ карально-репресивної системи не загальмував розвиток націонал-демократичного руху. У середині 80-х років, з початком перебудови, він дістав новий імпульс. Влітку 1988 р. у Львові на базі УГГ сформувалася організація республіканського масштабу — Українська Гельсінська спілка (УГС) на чолі зі звільненим у грудні цього року політв'язнем Левком Лук'яненком. Програмним документом УГС була Декларація принципів, написана В'ячеславом Чорноволом та братами Михайлом і Богданом Горинями. Автори Декларації вимагали перетворити СРСР на конфедерацію незалежних держав, передати владу КПРС демократично обраним Радам, проведення українізації, права УРСР на власну дипломатичну діяльність, легалізацію заборонених віросповідань, впровадження ринкової економіки й громадянського контролю над карними органами.

Запропонована УГС програма була схвалена багатьма правозахисними і неформальними організаціями і взята за основу Декларації про суверенітет України (липень 1990 p.).
У квітні 1990 р. близько 500 делегатів з'їзду УГС, які представляли її однодумців з усіх областей республіки, заявили про розпуск УГС і створення Української республіканської партії (УРП), метою якої було проголошення Української незалежної держави. Головою партії обрано Л. Лук'яненка. На травень 1992 р. УРП налічувала понад 14 тис. чол. На III з'їзді (травень 1992 р.) від партії відокремилося радикальне крило на чолі з С. Хмарою, яке вирішило утворити нову партію. Головою УРП було обрано М. Гориня, почесним головою — Л. Лук'яненка.


title: Презентація на тему «Турянський Осип Васильович»

text:
Презентацію підготувалиучні 11-А класуХарківської гімназії №152
Турянський Осип Васильович
Осип Васильович народився 22 лютого 1880 року в селі Оглядів (нині Радехівський район Львівської області) в родині тесляра.
Окрім нього у родині було ще 7 дітей.
Спочатку навчався в сільській початковій школі, то потім з допомогою сільського вчителя Осип зміг вступити до Львівської української гімназії.
Згодом О. Турянський закінчив філософський факультет Віденського університету.
Життєвий шлях
На другому році навчання у гімназії Осипу довелося утримувати себе самостійно, зокрема й репетиторством.
У часи навчання у Відні відігравав велику роль у діяльності віденської спілки «Січ». Саме з тих часів почалась його діяльність як письменника.
Педагогічна діяльність
Репетиторство у часи навчання в Львівській гімназії;
У 1910 Осип Турянський був учителем української мови та літератури у Перемишлянській гімназії;
В 1923 Осип Турянський займався у Галичині видавничою та педагогічною діяльністю.

Війна та полон
Восени 1914 року був мобілізований в австрійську армію й відправлений на сербсько-австрійський фронт. Там він потрапив у сербський полон, де його було відправлено разом із 60 тисячами австрійських вояків етапом через гори Албанії. Для більшості з них цей перехід став останнім шляхом. Шляхом смерті. Після цього жахіття Осип Турянський розповів світові про антигуманність та аморальність злочину.
Пережите ніколи не давало йому спокою.
Війна та полон
Не зважаючи на те, що його було врятовано від смерті під час переходу, він ще залишався полоненим.
Його відсилають на острів Ельба.
Та згодом, коли розпалася австрійська монархія, він зміг повернутися до Відня, де викладав в університеті порівняльне право.
28 березня 1933 року Турянський Осип Васильович помер. Його скромно поховали на Личаківському цвинтарі у Львові.
Невдовзі про Осипа Васильовича забули. Лише в 1938 р. за ініціативою львівського письменника Романа Федоріва, за допомогою молоді вдалося розшукати й упорядкувати могилу Осипа Турянського.
Початок творчого шляху
    У 1908 році з'явилися перші оповідання письменника у альманасі “Січ”. Письменник познайомив читачів з важким життям селянства.
Перебування на острові Ельба
    Маючи статус полоненого, Осип Турянский у складних умовах пише фейлетони та статті. Вони публікувалися в італійських часописах. У цей же час (1917) письменник написав повість-поему “Поза межою болю”.
Повість-поема “Поза межою болю”
Твір присвячений дружині та сину Осипа Турянського.

Тема – трагедія і жах подій Першої світової війни.

Сюжет є автобіографічним.

Друком твір вийшов у 1921 р. у Відні.
Кадри з кінофільму
За мотивами повісті «Поза межами болю» 1989 року знято однойменний художній фільм (режисер — Ярослав Лупій).
Памфлет “Дума пралісу” (1922 р.)
У творі автор висловив свої думки щодо наслідків Першої світової війни, тому він наповнений алегоріями.

Автор розповідає про “загальний упадок людства в повоєннім часі, розвал моральних і духових цінностей, небувале розпаношення порожньої фрази, загальної облуди та брехні”.
20-ті та 30-ті роки XX століття
Осип Турянський організувує видавництво “Журавлі”.
У 1926 р. була написана книжечка  “Боротьба за великість” (два оповідання).
У 1927 р. світ побачила сатирична комедія “Раби”.
У 1933 р. було написано твір “Як люди приймали Христа”.
“Син землі” – останній подих
Має реальну основу (страйк 1902 р. у Галичині).
Роман є останнім твором митця.
Твір є романтичного спрямування, а тому зображена класова боротьба є лише полотном, на якому ми бачимо головних героїв.
Тест
Де навчався О. Турянський?
До якої спілки входив О. Турянський у часи навчання в Віденському університеті?
Яка подія стала перемінною у діяльності Осипа Турянського.
Чим ще займався Осип Васильович Турянський, зокрема видавництва.

У якому році світ побачив перший твір Осипа Турянського?
На якому острові письменник продовжував писати після війни?
Де  і коли була надрукована перша версія повісті-поеми “Поза межою болю”?
Як називалася сатирична комедія, яка була написана у 1927 році?
Назвіть особливості роману “Син землі”.

Дякуємо за увагу!
   "Автор дав геніальний твір, що користуючись лише національними засобами творчості, увійшов у сім"ю видатніших всесвітніх творів і своєю вірою в перемогу людяності та добра надбав собі вічної юності безсмертя“
Михайло Селегій


title: Презентація на тему «Леонід Кравчук» (варіант 1)

text:
Леонід Кравчук
Роботу виконала
 Гич Ірина,
 учениця 11-А класу
Леоні́д Мака́рович
(10 січня 1934, Великий Житин) — перший Президент України у 1991 році (до 1994), Голова ВРУ в 1990—1991 роках, нардеп у 1990—1991 та 1994—2006 роках, Герой України (2001).
Наукова та політична діяльність до проголошення незалежності України
викладав у Чернівецькому фінансовому технікумі.
консультант-методист Будинку політпросвіти, лектор, помічник секретаря, завідувач відділу агітації та пропаганди Чернівецького обкому КПУ.
аспірант Академії суспільних наук при ЦК КПРС.
завідувач сектору, інспектор, помічник секретаря ЦК, Перший заступник завідувача відділу, завідувач відділу агітації та пропаганди ЦК КПУ.
У 1988—1990 рр. — завідувач ідеологічного відділу, секретар ЦК КПУ, у 1990 р. — другий секретар ЦК КПУ. У 1989—1990 рр. — кандидат у члени Політбюро, у 1990—1991 рр. — член Політбюро ЦК КПУ.
У 1989 році відстоював ухвалення постанови Політбюро ЦК КПУ про заборону Народного руху України, проте зазнав невдачі.
Народний депутат України Х—XIV (в тому числі І—IV) скликань. У 1990—1991 рр. — Голова Верховної Ради України.
серпень 1991 р. - залишив лави КПУ і балотувався на посаду президента. Водночас його підтримали як активісти забороненої на той час компартії (їхній висуванець Олександр Ткаченко зняв свою кандидатуру на користь Кравчука), так і частина націонал-демократів, які рекламували голову Верховної Ради як «батька незалежності». Зіграв свою роль і штучно створений для головного опонента Кравчука — В'ячеслава Чорновола — образ «націоналіста».
Штучність цього образу підкреслював той факт, що Чорновіл народився в Єрках (Черкаська область), розташованих значно східніше за Великий Житин, де народився Кравчук. Проте Кравчук переміг уже в першому турі, Чорновіл зібрав 23,27% голосів.
У 1991—1994 рр. — Президент України. У 1993 р. погодився на дострокові вибори глави держави (призначені на липень 1994 р.). У першому турі набрав найбільшу кількість голосів серед інших кандидатів, але в другому програв Леоніду Кучмі.
Обраний народним депутатом у 1994 р. — на довиборах в одному з мажоритарних округів на Тернопільщині. У 1998 році, залишаючись безпартійним, очолив виборчий список Соціал-демократичної партії України (об'єднаної). Напередодні голосування вступив до СДПУ(о) і привів її до Верховної Ради.
З жовтня 1998 року член Політбюро і Політради СДПУ(о). У 2002—2006 році очолював фракцію СДПУ(о) у Верховній Раді України.
У 2006 році очолив список опозиційного блоку «Не так». Але за підсумками виборів той не подолав 3-відсотковий бар'єр.
У листопаді 2004 позбавлений звання почесного доктора (Doctor honoris causa) Києво-Могилянської Академії за «негромадянську позицію під час Помаранчевої революції».
На честь Кравчука названа тачка-кравчучка
Почесний Президент Міжнародного громадського об'єднання «Рівненське земляцтво».
Почесний Голова Всеукраїнського фонду сприяння міжнародному спілкуванню «Українське Народне Посольство» (з 1994 р.)
25 лютого 2009 року Леонід Кравчук закликав президента Віктора Ющенка подати у відставку.
Державні нагороди
Герой України (з врученням ордена Держави) — за визначний особистий внесок у становлення і розбудову незалежної Української держави, багаторічну активну політичну та громадську діяльність (21 серпня 2001 р.)
Орден князя Ярослава Мудрого II ст. (2007), III ст. (2004), IV ст. (1999), V ст. (1996)
Орден Жовтневої Революції, два ордени Трудового Червоного Прапора (СРСР)
Євромайдан(21 листопада 2013…)
Перший президент України Леонід Кравчук закликав Євромайдан заспокоїтися та прийняти "компромісне рішення" влади та опозиції. Він вважає, що протестувальникам варто зрозуміти, що ідеального варіанту бути не може. "Коли йдеться про компроміс, то не може бути ідеального закону для будь-якої сторони", - заявив Кравчук. Він вважає, що в законі про "амністію" були враховані всі вимоги як влади, так і опозиції. Також він закликав українців докласти зусиль до залагодження конфлікту в Україні, пише Українська правда.


title: Презентація на тему «Види пластикових карток та їх можливості»

text:
Види пластикових карток та їх можливості
Підготувала учениця 10 класу
Копитко Надія
Види платіжних пластикових карток та їх можливості
Насамперед, звичайно, виділяють так звані поновлювані кредитні картки. Вони дозволяють у процесі певного ліміту користуватися кредитом упродовж місяця. В основному ці картки використовуються для розрахунків у крамницях, готелях, ресторанах, перукарнях тощо. Наприкінці місяця заборгованість погашається, а картка відновлюється. Поширеність таких карток пов’язана зі зручностями для клієнта (бо йому не треба знову гаяти час і оформляти нову кредитну картку) і для банку, який у цьому випадку зменшує свої витрати на переоформлення кредитних карток.
Інший вид картки — одномісячні. їх головна особливість у тому, що за ними ліміт не встановлюється, але наприкінці місяця вся сума кредиту мусить бути погашена. Такі картки найчастіше використовують для обслуговування в туристичному бізнесі.
Окремі фірми для своїх службовців випускають кредитні картки, що використовуються виключно в межах фірми. Вони одержали назву фірмових. їх перевага для клієнта полягає в тому, що він може придбати товари без торгової надбавки, а часто це зручно і тому, що товари ці він купує за місцем своєї роботи. Для фірми це вигідно тим, що вона, по суті, посилює свої можливості у вирішенні такої складної проблеми, як реалізація продукції.
Особливу групу кредитних карток складають так звані преміальні картки. Вони дають, як правило, ряд істотних пільг. До них переважно належить більш високий, ніж за звичайними картками, ліміт кредитування. Інколи такий ліміт узагалі відсутній. Дуже часто до переваг цих карток належать пільгові ставки надання кредиту і страхування для власника картки, а іноді і всіх членів його родини. Ці кредитні картки призначаються для тих, хто має великий річний прибуток і належить до дуже багатої частини населення. У кінці місяця власник кредитної картки отримує загальний рахунок за операціями, що були здійснені за допомогою цієї картки. Рахунок треба оплатити і для цього, як правило, дається пільговий термін. Часто він складає 25—З0 днів.

Вартість карток
Кредитна карта надається клієнтові безкоштовно
Документи, які необхідні при отримані картки
Для отримання кредитної картки потрібні: копія паспорта та його ідентифікаційний код
Можливості карток у користуванні
 - для власника картки вона вигідна з точки зору можливості 24 години на добу користуватися кредитом, при цьому не обмежуючи свої фінансові можливості ( кредитна картка ); також картка займає в гаманці досить мало місця; власник картки також певну захищеність від крадіжок коштів або несанкціонованого витрачання їх третьою особою.
 - для торгової точки прийняття кредитних карток як засобу платежу означає зменшення ризику неплатежу з боку клієнта, також звільняє їх від розробки власного кредитного плану, який необхідний для залучення більшої кількості клієнтів.
 - для банку кредитна картка відкриває простір для залучення більшої кількості фінансових ресурсів, а також разом з карткою клієнтам пропонуються додаткові послуги, які збільшують прибутки банку.

Контроль за рухом коштів: мобільний контроль, інтернет-банкінг
 Система дистанційного обслуговування Приват24 дозволяє цілодобово переглядати виписки за вашими картками та рахунками, поповнювати мобільний телефон, переказувати гроші з картки на картку.
За допомогою Приват24 ви можете вирішити практично будь-яке з питань,щодо яких раніше доводилося звертатися  до відділення банку.

висновок


title: Презентація на тему «Права дитини» (варіант 4)

text:
Права дитини
Права́ дити́ни — система можливостей, які необхідні особі для її комплексного та цілісного розвитку в умовах і відповідно до вимог середовища, беручи до уваги незрілість дитини (за міжнародно-правовими актами визнається «кожна людська істота до досягнення 18-річного віку, якщо за законом, що застосовується до даної особи, вона не досягає повноліття раніше»).
Конвенція ООН про права дитини
Конвенція ООН з прав дитини — міжнародний правовий документ, що визначає права дітей в державах-учасницях. Конвенція з прав дитини є першим і основним міжнародно-правовим документом обов'язкового характеру, що присвячений широкому спектру прав дитини. Документ складається з 54 статей, що деталізують індивідуальні права осіб віком від народження до 18 років (якщо згідно застосовним законам повноліття не настає раніше) на повний розвиток своїх можливостей в умовах, вільних від голоду і нужди, жорстокості, експлуатації та інших форм зловживань. Учасниками Конвенції з прав дитини є Святий Престол і всі країни-члени ООН, крім США, Південного Судану і Сомалі.
Конвенція про права дитини прийнята резолюцію 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року. У 2009 році світова спільнота відзначала 20-річчя підписання Конвенції ООН про права дитини.

Україна та Конвенція ООН про права дитини
Конвенція ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 та набула чинності для України 27 вересня 1991. В 1993 в Києві створено Всеукраїнській комітет захисту дітей. Згідно з Конвенцією в квітні 2001 прийнято Закон про охорону дитинства.
У 2003 та 2005 роках відповідно український Парламент ратифікував два факультативних протоколи до Конвенції:
про права дитини щодо торгівлі дітьми, дитячої проституції та дитячої порнографії
щодо участі у збройних конфліктах,.
Конвенція ООН з прав дитини — міжнародний правовий документ, що визначає права дітей в державах-учасницях. Конвенція з прав дитини є першим і основним міжнародно-правовим документом обов'язкового характеру, що присвячений широкому спектру прав дитини. Документ складається з 54 статей, що деталізують індивідуальні права осіб віком від народження до 18 років (якщо згідно застосовним законам повноліття не настає раніше) на повний розвиток своїх можливостей в умовах, вільних від голоду і нужди, жорстокості, експлуатації та інших форм зловживань. Учасниками Конвенції з прав дитини є Святий Престол і всі країни-члени ООН, крім США, Південного Судану і Сомалі.
Декларація прав дитини
Декларація прав дитини — міжнародна декларація, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року.
Права дитини
Принцип 1. Дитині повинні належати всі зазначені в цій Декларації права. Ці права мають визнаватися за всіма дітьми без будь-яких винятків і без відмінностей чи дискримінацій за ознакою раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного чи соціального походження, майнового стану, народження або іншої обставини, що стосується самої дитини чи її сім'ї.
Принцип 2. Дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. При виданні з цією метою законів головним міркуванням має бути найкраще забезпечення інтересів дитини.
Принцип 3. Дитині має належати від її народження право на ім'я і громадянство.
Принцип 4. Дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальні догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включно з належним допологовим і післяпологовим доглядом. Дитині має належати право на відповідне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.
Принцип 5. Дитині, яка є неповноцінною у фізичному, психічному або соціальному відношенні, повинні забезпечуватися спеціальні режим, освіта і піклування, необхідні з огляду на її особливий стан.
Принцип 6. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю. На суспільстві і на органах публічної влади повинен лежати обов'язок здійснювати особливе піклування про дітей, що не мають сім'ї, і про дітей, що не мають достатніх засобів для існування. Бажано, щоб багатодітним сім'ям надавалась державна або інша допомога на утримання дітей.
Принцип 7. Дитина має право на здобуття освіти, яка має бути безкоштовною і обов'язковою, в усякому разі на початкових стадіях. Їй має даватися освіта, яка сприяла б її загальному культурному розвиткові і завдяки якій вона могла б на основі рівності можливостей розвинути свої здібності і особисте мислення, а також усвідомлення моральної і соціальної відповідальності, і стати корисним членом суспільства.
Якнайкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках.
Принцип 8. Дитина повинна за всіх обставин бути серед тих, хто першими одержують захист і допомогу.
Принцип 9.Дитина повинна бути захищена від усіх форм недбалого ставлення, жорстокості і експлуатації. Вона не повинна бути об'єктом торгівлі в будь-якій формі. Дитину не слід приймати на роботу до досягнення належного вікового мінімуму; їй ні в якому разі не повинні доручатися чи дозволятися роботи або заняття, які були б шкідливі для її здоров'я чи освіти або перешкоджали її фізичному, розумовому чи моральному розвиткові.
Принцип 10. Дитина має бути захищена від практики, яка може заохочувати расову, релігійну або будь-яку іншу форму дискримінації. Вона повинна виховуватися в дусі взаєморозуміння, терпимості, дружби між народами, миру і загального братерства, а також у повному усвідомленні, що її енергія та здібності мають бути присвячені служінню на користь інших людей.


Презентація на тему «Фразеологізми» (варіант 4)


title: Презентація на тему «Джакомо Пуччини»

text:
Джакомо Пуччини
Ученицы 11 арх класса
Ефремовой Ирины

 Родился 22 декабря 1858 года в городе Лукка в Италии . Великий итальянский оперный композитор. Пуччини родился в музыкальной семье. Пятилетнего Пуччини отправили на учение к его дяде Фортунато Маджи. Впоследствии Пуччини получил место церковного органиста и хормейстера. Оперным композитором ему захотелось стать, когда он впервые услышал представление оперы Джузеппе Верди «Аида» в Пизе.  В течение четырех лет Пуччини занимался в Миланской консерватории. В 1882 г. участвовал в конкурсе одноактных опер. Его опера «Виллисы» была поставлена в 1884 г. в Teatro dal Verme и привлекла внимание Джулио Рикорди, главу влиятельного издательского дома, специализирующегося на издании партитур. Рикорди заказал Пуччини новую оперу «Эдгар».Третья его опера, «Манон Леско», законченная в 1893 г., имела огромный успех. Эта же опера знаменует собой начало работы Пуччини с либреттистами Луиджи Иллика и Джузеппе Джакоза..

За «Богемой» последовала «Тоска», премьера которой состоялась на рубеже веков, в 1900 г.17 февраля 1904 г. в Миланском театре «Ла Скала» Джакомо Пуччини представил свою новую оперу «Мадам Баттерфляй» (Чио-чио-сан) («Madama Butterfly», по мотивам пьесы Давида Беласко). Несмотря на участие выдающихся певцов Розины Сторкио, Джованни Дзенателло, Джузеппе де Лука, спектакль провалился. Друзья уговорили Пуччини переработать своё произведение, а на главную партию пригласить Соломею Крушельницкую. 29 мая на сцене театра «Гранде» в Брешии состоялась премьера обновлённой «Мадам Баттерфляй», на этот раз — триумфальная. Публика семь раз вызывала актёров и композитора на сцену.После этого новые оперы стали появляться реже. В 1910 г. Пуччини заканчивает оперу «Девушка с Запада», о которой впоследствии говорит, как о самом сильном своем произведении. Попытка написать оперетту (очевидно из-за неимоверной в то время популярности жанра) окончилась неудачей. В 1917 г. Пуччини заканчивает переработку своей оперетты в оперу «Ласточка».
В 1918 г. состоялась премьера оперы «Триптих». Эта вещь состоит из трех одноактных опер (в парижском стиле гранд-гиньоль: ужасы, сентиментальная трагедия и фарс. Последняя, фарсовая, часть, под названием «Джанни Скикки», получила известность и иногда исполняется в один вечер с оперой Масканьи «Сельская Честь», либо с оперой Леонкавалло «Паяцы».Умер Пуччини в 1924 г. в брюссельской клинике. Последний акт его последней оперы («Турандот») остался незавершенным. Есть несколько версий концовки, чаще всего исполняется версия, написанная Франко Альфано. На премьере этой оперы дирижер, близкий друг композитора, Артуро Тосканини остановил оркестр на том месте, где начиналась часть, написанная Альфано. Положив палочку, дирижер обернулся к публике и сказал, «Здесь опера кончается, потому что в этот момент маэстро умер».Необыкновенно одаренный мелодически, Пуччини твердо следовал своему убеждению, что музыка и действие в опере должны быть неразрывны. Благодаря богатству мелодий, оперы Пуччини, наряду с операми Верди и Вагнера, являются наиболее часто исполняемыми операми в мире. Редкий оперный театр сегодня решает составить репертуар сезона, не включив в него хотя бы одно произведение этого композитора.


title: Презентація на тему «Музична культура» (варіант 2)

text:
Музична культура
Підготувала
Учениця 10-Б класу
Брикова Ганна
В презентації ми розглянемо:
Первісні музичні інструменти
Музика і музичні інструменти (сопілки та флейти, виготовлені із рогів тварин, дудочки, виготовлені із пташиних кісток, що нагадують флейту Пана, ударні й шумові інструменти, наприклад: набірний браслет із кісток мамонта, молоток із рогу оленя та ін.) виконували функції оберегів і використовувались під час заклинань і молитов, набуваючи магічно-охоронного значення.
Ріг тура, як сигнальний інструмент.
До основних  українських народних інструментів належать:
кобза
 бандура
ліра
свищики
     окарини
скрипки
сопілка
сурми
трембіта
ріжки
цимбали

шумові й ударні музичні інструменти.
Музична культура східних слов'ян
Музична культура східних слов'ян
Давні  слов’яни вшановували пращурів та поклонялися язичницьким богам. Поклоніння здійснювали в храмах і капищах з ідолами. Релігійні обряди на честь Перуна ( бога грому й блискавки), Стрибога (бога вітрів),  Ярила (бога сонця), Лади (богині кохання) супроводжувались співами, ритуальними танцями, грою на музичних інструментах і завершувались спільним застіллям.
Пісенну творчість давніх слов’ян поділяють на календарно-обрядову і родинно-обрядову.
Календарно-обрядові пісні  нерозривно пов’язані з порами року, відповідними звичаями і землеробством.Оскільки вони були ритуальними, то мали закличний, піднесений характер.
Календарно-обрядові пісні
Веснянки, гаївки
Щедрівки, колядки
Купальські русальні
Жниварські

Зимовий цикл
Зимовий цикл календарних пісень складається в Україні з колядок і щедрівок. Змістом їх було побажання успіху в новому землеробському році, здоров'я і добробуту сім'ї, величання господаря. Прикладом пісень цього циклу є «Щедрик».
Весняний цикл
Веснянки та гаївки починали співати з настанням весни. Спів веснянок в Україні завжди супроводжувався танками, хороводами, іграми, які дівчата виконували в полі, на галявинах. Веснянки оспівували явища природи, молодість і дівочу вроду. Люди очікували весну і закликали її.
Русальні пісні виконувались наприкінці травня — на початку червня. Вони уславлювали весняну природу, людське кохання. За народними віруваннями, русалки в цей час виходили з води — бігали полями, могли залоскотати подорожніх.
Літній цикл
Купальські  пісні здавна виконувались на літнє свято Івана Купала, ними проводжали весну. Це свято супроводжували певні обряди — молодь стрибала через вогнище, дівчата ворожили, плели вінки та пускали їх за водою, уранці купалися в росі.
Весінній цикл
Зажинання першого снопа. До нього зверталися, співали величальних пісень. Коли жали на чужому полі, співали також і господареві. Під час самих жнив обрядів не було; співали й жартували, повертаючись дорогою з поля. Значне місце в тематиці пісень посідали скарги на тяжку працю, звертання до сонця, очікування вечора.
У жнивах  розрізняють три етапи: початок жнив (зажинки), самі  жнива й завершення жнив (обжинки).
Обжинки — найурочистіша частина жнив, що складалася з кількох епізодів: завивання «бороди»; обряд вінка — обирали серед жниць «царівну», коронували її вінком, до рук давали прикрашений стрічками і квітами сніп, співаючи, йшли до села, обходячи двори, вітали господарів із завершенням жнив і плели всі разом вінок, який вручали господареві, за вінок вимагали викуп – пропонували влаштувати вечерю, після чого танцювали й співали.
Родинно-обрядові пісні супроводжували знаменні події в житті людини (народження, весілля, похорон тощо) та відображали особистісні взаємини між членами родини, громади. За характером виконання родинно-обрядові пісні були урочистими, веселими, ліричними або жалобними.
Весільні пісні
Весь цикл пісень, що супроводжують весілля, умовно можна розподілити на дві основні частини:
1) до шлюбу,  у центрі — ліричний образ молодої, її прощання з батьківським домом, дівуванням, подругами;
2) після шлюбу — пісні величальні, вітальні, жартівливі, танцювальні.
Жартівливі, сатиричні пісні
Весела пісня — це одна з форм залицяння та взаємопізнання парубків і дівчат. Жартівливі пісні про молодь висміюють дівочі й парубочі вади (лінощі та недбальство, дурість і недотепність, нескромність : легковажність), різні недоречні ситуації під час дівування й парубкування, комічні освідчення та непорозуміння. Пісні такого характеру пронизані  м'яким інтимним гумором.
Коломийки
Коломийки — це короткі пісеньки-куплети, що складаються з двох віршів. Зміст коломийок здебільшого побутовий: кохання, розлука, жарти, кепкування, життя селянина, рекрута, жовніра, сатира на багатіїв, владу, різні сторони життя. Коломийки домінують у фольклорі гуцулів і бойків.
Колискові пісні
За своїм виникненням цей вид пісень теж належить до найстаровинніших. Вони виконувалися напівнаспівно, мали невелику за обсягом мелодію, розмірений ритмічний рух. Типові, найпоширеніші образи колискових — сіренький котик, коза рогата, горобчик та інші тварини.
Музична культура античних міст Північного Причорномор'я
Музична культура античних міст Північного Причорномор'я
У античних державах Північного Причорномор'я, музика відігравала значну роль у повсякденному, святковому та релігійному житті. Вона залишалася з людиною від перших хвилин її народження і до останнього подиху. Проводи до могили супроводжувалися жалобними звуками аулосів (флейт). На аулосі та лірі греки навчалися грати ще з дитячих років.
Лірику виконували під акомпанемент струнного інструменту ліри. Ліру, що мала сім струн, виготовляли з жил тварин. Кількість струн на кіфарі варіювалася від трьох до дванадцяти. Через складність гри її використовували лише професіонали. Рідше за інші інструменти грали на арфі і переважно жінки.
На багатьох грецьких святах відбувалися музичні агони, тобто змагання. Вони проводилися в усіх грецьких полісах, "гімназіях", на різних святах та іграх. Змагання, у тому числі спортивні, були поширеною формою побутування грецької культури. Навіть у школах замість іспитів проводилися змагання різних дисциплін, у тому числі музичних. Античний театр обов'язково супроводжувався музикою. Хор з музичним акомпанементом був обов'язковим при виконанні трагедії, комедії або сатиричної драми.
Музична культура Київської держави: народна, придворно-світська, церковна
Народна
Найбільшим скарбом музичної культури українського народу стала народна пісня, що ввібрала традиції ще язичницьких, тобто дохристиянських  часів, і пізніше відобразила весь складний тернистий шлях історії нашого народу, його надії та сподівання, здобутки й втрати. Український музичний фольклор містить величезну кількість пісень, танців, замовлянь, обрядів; у ньому, мов у краплині води, відбилась душа народу.
 Світська музика
У музичному побуті княжого двору часів Київської Русі популярним стає мистецтво народних співців-сказителів билин і пісень, музикантів і фокусників-скоморохів, що поєднувалося з інтересом до різних «заморських» музикантів та їхніх інструментів. Серед світських музикантів особливе місце посідали співці-дружинники на княжих дворах, які у своїх піснях, акомпануючи собі на гуслах, славили подвиги князів і їхньої раті, піднімали бойовий дух, згадували видатні події минулого.
Церковна музика
Християнський церковний спів Київської Русі спирався на традиції візантійської культури, об'єднавшись у такий спосіб із «братами по вірі», болгарами, греками, грузинами, сербами. Із цих країн приїжджали на Русь не лише священики, але й співаки, музиканти, які передавали знання канонів церковної музики східного обряду.
 Із часом на основі візантійських зразків сформувався власний духовний спів, який згодом почали називати київським розспівом. Для кожного тижня, починаючи від Великодня, свята Христового Воскресіння, православне богослужіння мало свій глас, тобто свою особливу мелодію, яких загалом було вісім. Коли закінчували співати всі вісім гласів, то починали знову від всього. Тому і вся система церковного співу називалась «восьмігласієм».

Особливого розвитку на Русі на була музика дзвонів, яку виконували по нотах. Дзвони супроводжували християнські свята, збирали людей на віче. Передзвін церковних дзвонів – це невеличкий музичний концерт. Під час свят виконувались по кілька десятків таких творів дзвонової музики.

Давньоруські музичні  інструменти
Гусла, роги, бубни, свирілі, пищики, сопілки, дерев'яні труби.
У княжих дворах також використовували іноземні інструменти – металеві труби, орган,  “ смики ”, бронзові мідні дзвони та дзвіночки.

Клавіші розучували ніч. Із мелодій ледь летіли зорі.
Котик з казки ледь торкає віч  музикою радості і волі.
І дитячий невмирущий дзвін  колискових сонячних, яскравих,
Піднімав народи із колін мовою небесної заграви.
Скрипка розривалася на біль, і Кармен журилася у пісні.
Наче листя, линув звідусіль ніжний тенор солодково-різний.
І лише у вирі хризантем
Прокидався вальс п’янкого літа.
Із гілок закоханих дощем
Било клавіш невмируще світло...
Не співав так ніжно ще рояль,
В серце прямо музика не лилась...
В нотах лиш замріяна печаль
Й мрія не вчарована лишилась.
Дощ терпкий верхів’ям стугонів
І зливавсь в холодні неба соти.
«Музико!» - лиш крикнути хотів,
Та... замовк. Бо слово влилось в ноти...
Використана література
http://www.refmaniya.org.ua/chudozhnya-kultura/perv-sn-muzichn-nstrumenti-muzichna-kultura-sch-dnich-slov-yan
http://www.hllab.dp.ua/Store/texts/music/index.htm
http://pidruchniki.ws/19900421/kulturologiya/muzika_antichnih_derzhav
http://www.ebk.net.ua/Book/synopsis/istoriya/part2/014.htm
http://probapera.org/publication/13/7212/muzyka.html
Підручник художньої культури 10 клас


Презентація на тему «Розвиток науки й техніки після Першої світової війни»


Презентація на тему «Кінематограф України» (варіант 4)


Презентація на тему «Естетичний феномен китайського живопису» (варіант 1)


title: Презентація на тему «Архітектура Близького й Далекого Сходу» (варіант 1)

text:
Презентація на тему:“Архітектура Близького й Далекого Сходу”
Підготувала:
Учениця 11 класу
Жара Аліна
1.Культова арабо-мусульманська архітектура
Блакитна мечеть (Стамбул)

Мавзолей Гур-Емір (Узбекистан)
    До культових споруд арабо-мусульманської архітектури належать мечеті (храми), медресе (духовні школи-семінарії), а також мавзолеї (поховальні споруди).
                                           Тадж-Махал -  мавзолей , мечеть  (Індія)

Мечеть халіфа Омара (Єрусалим)
                               Мінарет Кутб –Мінар (Індія)
    Надзвичайний інтерес для світового мистецтва становить пам'ятка мусульманської архітектури узбецького міста Самарканд — мавзолей Гур-Емір, родова усипальня славнозвісного завойовника й правителя Тамерлана. її назва перекладається як «могила володаря». Цей шедевр середньовічного зодчества відіграв важливу роль у розвитку світової ісламської архітектури. Гур-Емір став прообразом відомих пам'яток архітектури епохи Великих моголів: мавзолею Хамейуна в Делі й Тадж- Махалу в Агрі, зведених нащадками славетного Тимура, які свого часу були правителями Північної Індії.
Мавзолей завоевателя  Аміра Тимура
2.Мавританський Стиль
Хенераліфе
Хіральда
Альгамбра
На початку 8 століття араби утворили в Іспанії халіфат, який в 13 ст. скоротився до крихітного Гранадського емірату та й пав у 1492. Безпосереднє сусідство з християнським Заходом, безперестанні мирні відносини або неприязні зіткнення з ним, фізичні особливості Піренейського півострова, родючість його грунту, благодатність клімату та взагалі умови, що дозволили іспанським маврам жити життям, окремим від їхніх одноплемінників в інших країнах, докорінно змінили їх характер з суворого та войовничого на м'який, культурний, і сприяли високому розвитку їх мистецтва

    У мавританській архітектурі слід розрізняти 3 періоди: представницею першого може служити Велика мечеть у Корлобі (нині католицький собор); зразками другого або перехідного періоду є вежа Хіральда та Алькасар у Севільї, а про третій період — періоді вищої досконалості мавританського стилю — дають прекрасне поняття гренадські палаци Альгамбра та Хенераліфе .
Альгамбра
Севільський Алькасар

3.Храми Індії
 Печерні храми Еллори
Кандар'я-Махадева , храмовий комплекс Кхаджурахо
Храм Сомнатх
Храм Каши Вишванатх (Варанаси)
Храм Джаганнатхи в Пурі
Храм Тирумалі Венкатешварі
Храм Мінакши
Храм Кедарнатха
Храм Лотоса
Хармандір-Сахіб (Амритсар, Золотий храм)
4.Храми Далекого Сходу
Храми Китаю, побудовані під впливом китайського буддизму, вражають своїми витонченими обрисами і багатим оздобленням. Гострі багатоярусні дахи - один з головних символів цієї країни, і дивно уявити собі подорож по Китаю, позбавлене уважного вивчення його релігійних споруд.
Храм Неба
Монастир Шаолінь
Храм Нефритового Будди
Храм Юаньтун
5.Велика Китайська стіна

    Велику Китайську стіну вважають одним з найграндіозніших споруд і відносять до найбільших досягнень земної цивілізації. Як правило, різні країни світу асоціюються у нас з тими чи іншими будівлями і спорудами. У США це статуя Свободи, у Великобританії - Біг-Бен і Стоунхендж, у Франції - собор Нотр-Дам, в Індії - Тадж-Махал, у Росії - Кремль і безліч християнських храмів.

     Китайська стіна вже дуже давно є символом Китаю - як для усього світу, так і для місцевих жителів.
     Є навіть особлива напис біля входу на відреставровану частину стіни, приблизно з таким змістом: "Той, хто не був на Великій Китайській Стіні - не може вважати себе справжнім китайцем ".
     Таку горду і амбітну напис свого часу наказала зробити людина, яку в Китаї шанують досі, як великого вождя, хоча його роль в історії країни була досить суперечливою - його звали Мао Цзедун. Стіна дійсно є одним із самих грамотних будівельних споруд в світі, і, мабуть, найбільш масштабним.
     Велику стіну будували протягом тисячоліть.

Початок Великої Китайської Стіни

    Починаючись від Ляодунского затоки, стіна проходить на північний схід від китайської столиці - Пекіна, через північну частину країни до пустелі Гобі. Точну довжину Великої Китайської стіни назвати важко: якщо вимірювати від початку до кінця, то вийде 2450 км, а якщо рахувати всі відгалуження, то буде набагато більше - близько 6500 км, тому вчені планують провести топографічну зйомку, і визначити точну довжину Китайської стіни.
Цікавий  Факт
   Міцність Великої китайської стіни забезпечує рисова                   каша

Китайські вчені розкрили секрет міцності і довговічності Великої стіни: хіміки стверджують, що кам'яні блоки скріплює розчин, до складу якого входить рисова каша.
За словами фахівців, робітники, що працювали на будівництві Великої китайської стіни близько 6 тисяч років тому, готували розчин для скріплення блоків з вареного рису і гашеного вапна. На той час використання у будівництві рисової каші було доволі прогресивним та новаторським кроком.

     "Секрет розчину, що використовувався для будівництва Великої китайської стіни полягає в особливому поєднанні органічних і неорганічних речовин, які входять до складу суміші. Амілопектин з рису і карбонат кальцію з вапна, взаємодіючи, утворюють сполуку, що характеризується високою механічною міцністю", - пояснюють експерти. Підтверджує слова дослідників і той факт, що на ділянках, куди потрапляв цей розчин, до сьогодні не може прорости трава, яка, як відомо, пробивається навіть крізь товстий шар асфальту.Цікаво і те, що рис використовувався не тільки для будівництва, а й становив основу раціону працівників.
     Технологія будівництва із застосуванням рисового розчину використовувалася не тільки при зведенні муру, але і для будівництва інших тогочасних об'єктів, на зразок усипальниць та храмових комплексів.


Презентація на тему «Музыкальный мир ХХ века» (варіант 2)


title: Презентація на тему «Hand Made»

text:
История возникновения «Hand Made»
Презентацию подготовила
ученица 10 класса:
Жерновая Е.А.

История

Сама идея “хенд мейда”зародилась в самой Америке, в 60-х гг. 20в. Эскапистки настроенные хиппи начинали осваивать ремёсла коренных народов Америки – индейцев и изготавливать все, что могли, вручную или на примитивных станках. Вы хорошо можете себе представить типичных образчик “хендмейда, скорее всего у этого изделия будут просматриваться этнические черты с элементами разных культур и народов.
Итак, главный девиз хендмейда в этом измерении:”Да здравствует необщее выражение лица!”. То есть оснаватели этого течения пытались сотворить что-то “единственное”, неповторимое, в едином экземпляре.
Наиболее популярные виды «хенд мейд» и их приблизительная стоимость
Валяние
Букеты из конфет Вышивка
Вытынанка
Вязание
Декор
Декупаж
Карвинг
Канзаши
Кулинария
Квилинг
Макраме
Мыловарение
Открытки
Папье маше
Плетение из разных материалов
Полимерная глина
Роспись
Свадебный декор и декор для дома
И МНОГОЕ ДРУГОЕ!

«Хенд мейд»

«Хенд мейд»
   Таким образом, историю возникновения «хенд мейда» нельзя точно узнать, так как она зарождалась по всему миру, в каждом уголке. Главной целью создания было сотворение вещи, которая не будет иметь себе подобной, в которую вложенно огромное количество сил, терпения и навыков. Именно это и оправдывает достаточно высокую цену изделий, но ведь кто будет задаваться этим вопросом, видя такую красоту?:)
Спасибо за внимание!


title: Презентація на тему «Лад»

text:
ЛАД

ЛАД (офіційна назва Ліга арабських держав ) - одна з регіональних організацій арабських держав Південно-Західної Азії, Північної і Північно-Східної Африки. Створена в Каїрі 22 березня 1945 року. Згідно з статутом ЛАД — це «добровільна організація суверенних арабських держав, яка ставить своєю метою зміцнення тісних зв'язків між ними, координацію їх політичної діяльності, досягнення прогресу між країнами Арабського Сходу». Пакт, або Статут ЛАД. за формою є міжнародним договором, надає важливого значення співробітництву в галузях економіки, фінансів, транспорту, культури.

Члени — 21 держава: Алжир. Бахрейн, Джібуті, Єгипет, Йорданія, Ірак, Катар, Кувейт, Ліван, Лівія, Єменська Республіка Мавританія. Марокко, ОАЕ, Оман, Саудівська Аравія, Сірія, Сомалі, Судан, Туніс, ОВП.
Спочатку ініціаторами об'єднання виступили представники Хашимітів — правлячої династії в Йорданії та Іраку. Проте їхні плани «Великої Сирії» та «Родючого півмісяця» були відкинуті іншими арабськими країнами. Ініціативу об'єднання взяв на себе Єгипет.Восени 1944р. в Александрії на установчій конференції арабських країн було підписано так званий Александрійський протокол, що передбачав створення Ліги арабських держав.

Ліга арабських держав зіграла важливу роль у формуванні шкільної програми; підвищення ролі жінок в арабському суспільстві, сприянню соціального захисту дітей; заохочення молодіжних і спортивних програм, збереження арабської культурної спадщини і розвиток культурного обміну між державами-членами.
Площа країн-членів Ліги арабських держав становить близько 14 млн км² і частково охоплює два континенти , пустелю Сахару і деякі родючі території (долина Нілу ).

Ліга арабських держав багата величезними ресурсами нафти і природного газу
За час існування організації було проведено більш ніж 30 самітів , проте  перший ( 1970 ) , другий ( 1976 ) та п`ятий( 1988 ) надзвичайні саміти набули значного розголосу по всьому світові.
        ДЯКУЄМО ЗА УВАГУ!
Виконали учениці 31 групи Бодрик Ірина та Рибченко Ніна


Презентація на тему «Мао Цзедун» (варіант 2)


title: Презентація на тему «Поза межами болю»

text:
Осип  Турянський
1880-1933
“ ПОЗА МЕЖАМИ БОЛЮ “
 Кузьма Н.В.
«Поет мусить пройти найглибше пекло буття й найвищі небесні вершини людського щастя. Тоді його слово буде хвилювати».
                     О.Турянський
( Псевдонім - Іван Думка )

Через сльози і терпіння
Шлях веде до просвітління:
Хто боровся, скутий тьмою,
Тому сонце — мрія мрій».
Мета.
Розкрити учням за допомогою змісту твору жахливість війни як явища, допомогти  зрозуміти умовність зображення художньої реальності на конкретному матеріалі;
розглянути ідейно-художній зміст окремих фрагментів твору;
розвивати  вміння пізнавати і розуміти справжню вартість речей, явищ, почуттів,
формувати навички композиційного і пообразного аналізу; спонукати до самостійних висновків;
домогтися усвідомлення важливої переваги в житті духовного над матеріальним.
           План уроку
 Тема та сюжет твору  «Поза межами болю» О. Турянського.
 Аналіз композиції повісті.
 Ідейно-художнє звучання образів.
 Жанрова специфіка твору.
 Ідейне спрямування повісті-поеми.
Тема твору – трагедія і жах подій Першої світової війни.

Сюжет автобіографічний: перехід через гори військовополонених австрійців, втеча товаришів, їх загибель, за винятком автора (Оглядівський).
Аналіз композиції твору
Кому присвятив свій твір письменник і чому?
На скільки умовних частин можна розділити твір?
Як визначив жанр твору  сам автор?
Визначте композиційні елементи: експозицію, зав'язку…
Чи композиція твору традиційна?

«Поза межами болю» — це хроніка передсмертних марень, прокльонів та спогадів сімох виснажених солдат, що відстали від загального каравану (як у справжніх солдат у них лишилися тільки прізвища): українців Добровського та Оглядівського (сам автор), угорця Сабо, австрійця Штранцінгера, поляка Пшилуського, сербів Ніколіча та Бояні. «Ми тут вже здійснили ідеал братньої прихильності і любові», — скаже один з героїв, замерзаючи біля згаслого вогнища.
Автор показав людей, які поза межами болю виживали інакше: замерзаючи від холоду й не маючи, чим розпалити вогонь, вони не чіпають скрипки збожеволілого й осліплого від горя Штранцінгера.
Кадри з кінофільму
За мотивами повісті «Поза межами болю» 1989 року знято однойменний художній фільм (режисер — Ярослав Лупій).
Історичний матеріал Першої світової війни став для
О. Турянського предметом художнього узагальнення. Письменник показав боротьбу в людині біологічних інстинктів і духовної волі до життя, підніс загальнолюдські цінності — дружбу, вірність, гуманізм, любов до рідних та батьківщини, що єднають людські серця, звільняють і просвітлюють душу.
Твори
Антивоєнна психологічна повість-поема з часів Першої світової війни «Поза межами болю» (1917–1921; одночасно німецький переклад); повісті «Дума пралісу» (1922), «Син землі» (1933); збірка оповідань «Боротьба за великість», комедія «Раби» (1927); літературно-критичні нариси.

Підсумок уроку. «Незакінчене речення»:
Для мене твір «Поза межами болю» - це …  .
Із твору я зрозумів, що …  .
Після прочитаного твору  війну я став(ла) сприймати як…  .
Найголовніше для людини в екстремальній ситуації це…  .
Домашнє завдання

Написати твір-роздум на тему: “ Загальнолюдські мотиви  та гуманістичні цінності в повісті  “ПОЗА МЕЖАМИ БОЛЮ”


title: Презентація на тему «Гімнастика»

text:
Гімнастика
Вільні вправи
Вправи на колоді
Вправи на коні
Вправи на перекладині
Вправи на кільцях
Опорний стрибок
Вправи на брусах
Художня гімнастика


Презентація на тему «Франциско Франко»


Презентація на тему «Українське поетичне кіно»


title: Презентація на тему «Спорт в Україні у 60-80рр»

text:
Спорт в Україні у 60-80рр
Розвиток спорту на України під час перебування у СРСР. Відомі спортсмени, досягнення, інфраструктура.

Латиніна Лариса – ще одна видатна персона у історії Українського спорту. Родом вона з Херсону. Є дев’ятиразовою олімпійською чемпіонкою з спортивної гімнастики, багаторазвою медалісткою. Лариса на першій же олімпіаді (ще у 1956 році) завоювала золото, її переможна серія продовжилась аж до 1964 року.  У командних змагання її вклад був також відчутним, вже на останок карєри вона стала тренером і продовжила працювати у тій же сфері. По праву її занесли у міжнародний зал слави спортивної гімнастики.
Дерюгіна Ірина – народилась у Києві, заслужений майстер спорту СРСР (1977) з художньої гімнастики в індивідуальній першості. Єдина радянська гімнастка, яка двічі була абсолютною чемпіонкою світу в 1977 і 1979рр. Однозначно, що її успіхи у цьому виду спорту стали поштовхом для його подАльшого розвитку в Україні. Вона мала ідеальні передумови для успіху. ЇЇ матір була професійним тренером, тому дівчина змалечку стала на шлях спортивних здобутків. Ірина була медалісткою численних чемпіонатів і кубків СРСР, чемпіонату Європи і Світу. ЇЇ чоловіком став на той час один із найкращих футболістів світу Олег Блохін.
Якщо говорити про місто Львів, то потрібно згадати про футбольний клуб Карпати, котрий був заснований у 1963 році. Перший же свій повний сезон команда завершила на 7 місці, це дозволило клубу закріпитись у футбольному середовищі, котре було вже й так доволі насичене, але особливих успіхів не було. Переломним став 1966 рік, саме тоді сталось кардинальне оновлення складу. Після 3-х років молоді футболістки, які в більшості були хлопцями із західної України, вийшли на новий рівень і сенсаційно виграли кубок СРСР у 1969 році, одразу ж вийшли у вищу лігу. Головними зірками команди стали Володимир Даниоюк, Володимир Булгаков та Ростислав Поточняк і капітан Ігор Кульчицький. Вони стали кістяком команди на довгий час.

Динамо Київ – тринадцятиразовий чемпіон СРСР з футболу. Це, ймовірно, одна з найкращих футбольних команд у історії футболу. Ця команда двічи завоювала Кубок володарів кубків (1975,1986), Суперкубок європи (1975). Саме київська команда була передовою у всьому союзі, а московські команди залишались довгий час у тіні киян. Склад був в більшості з українці, тренери також. У той час за Динамо виступали легенди Українського футболу : Володимир Мунтян, Йожеф Сабо, Леонід Буряк, Анатолій Дем’яненко, Володимир Безсонов, а Олег Блохін, та Ігор Бєланов взагалі стали володарями найпрестижнішої нагороди для футболіста – Золотого м’яча. Саме вони дарували тисячам фанатів на стадіонах справжнє футбольне свято. А диригентом цього оркестру був метр – Валерій Лобановський, которого й надалі називають одним з найкращих тренерів футболу в історії.
Олімпійські ігри у москві 1980 стали найбільш результативними для СрСр за всю історію. Чималий вклад у цю звитягу зробили українські спортсмени і спортсменки, Загалом було здобуто 195 медалей і без участі наших наврядчи це було б можливим. Українці були у багатьох видах змагань : легка атлетика, метання диску, вільна боротьба, фехтування. Та Найбільш пам’ятним для українців став жіночий гандобол, де 10 з 14 дівчат були з україни, тренер також був українцем. Турчин Ігор Євдокимович разом із тією командою увійшов в історію гандболу здобувши більше 13 перемог у таких турнірах як чмепіонат світу з гандболу, Олмпійських іграх, відкритих чемпіонатах. Його досягнення є справедливо записані у Книзі рекордів гіннеса.


title: Презентація на тему «Види та характеристики протигазів»

text:
Види та характеристики протигазів
Виконав:
учень 6.г класу
Бендас Юрій
Протигаз
Протигаз - це прилад для захисту обличчя, очей та органів дихання людини від радіоактивних і отруйних речовин, шкідливих домішок, бактеріальних засобів, які находяться в повітрі у вигляді аерозолів, газів або пари.
Поява протигазів
Протигази з'явилися під час першої світової війни як засіб захисту людей від смертельної дії отруйних речовин. Вперше отруйні речовини (далі по тексту - ОР) були застосовані німецькою армією проти англо-французьких військ під бельгійським містечком Іпр 22 квітня 1915 року. Як отруйну речовину було використано хлор. Хлор у газоподібному стані був випущений з балонів, і вітер поніс жовту хмару отрути у бік ворожого війська. За мить 5 000 вояків загинуло на місці, а ще 15 000 вояків постраждало через отруєння різної тяжкості. 31 травня 1915 року під Болімовим поблизу Варшави німецькі війська випустили в бік російських військ 265 тонн хлору. Внаслідок його застосування російські війська зазнали дуже високих втрат.

Миколай Зелінський
     Видатний російський хімік Миколай Зєлінскій вирішив винайти універсальний поглинач, який діяв би по принципу сорбції всіх ОР в незалежності від їх хімічної природи. В якості такого поглинача він вирішив використовувати деревне вугілля. Вчений винайшов спосіб здійснювати активацію, тобто багатократне підвищення природніх поглинальних абсорбуючих здатностей деревного вугілля. Інженер заводу "Треугольник" Е.Л. Куммант виготовив гумову маску, до якої приєднувалася коробка з активованим вугіллям. Протигаз Зєлінского-Кумманта являв собою гумову маску з двома скельцями для очей. До нижньої частини маски приєднувалася масивна прямокутна коробка, наповнена активованим вугіллям.
Протигази за принципом захисту можна поділити на:
Фільтруючі протигази, які очищають вдихуване повітря
Фільтруючі протигази характеризуються таким показником, як захисна потужність.Захисна потужність вимірюється коефіцієнтом проскоку, який дорівнює відношенню концентрації СДОР після фільтрації до концентрації їх перед фільтрацією (у відсотках).
Допустимий коефіцієнт проскоку аерозолів – не більш 0,01%.

Ізолюючі протигази, які ізолюють органи дихання від зовнішнього середовища
Ізолюючі протигази застосовуються при наявності у повітрі отруйних речовин, які не затримують фільтруючі протигази, при наявності кисню в атмосфері менше ніж 16 об. %. Процес дихання відбувається незалежно від оточуючого середовища за рахунок запасу кисню і поглинання виділеного вуглекислого газу.
Загальновійськовий протигаз:
1- фільтрувально-поглинаюча коробка; 2- лицьова частина (шолом-маска); 3- окулярний вузол; 4- клапанна коробка; 5- сполучна трубка.
Ізолюючий протигаз ИП-4:
1 - лицьова частина; 2- регенеративний патрон; 3- дихальний мішок; 4- сумка; 5- каркас.
Зразки сучасних протигазів, які використовуються на теренах СНДзліва-праворуч: ГП-5; ГП-7, ГП-7В.
Дякую за увагу!


title: Презентація на тему «Я електрик-практик»

text:
Виконала учениця 9-А класу
Присяжненко Анастасія
Я електрик-практик
Електри́чний струм— упорядкований напрямлений рух електрично заряджених частинок у просторі. Заряди, які створюють електричний струм, називають носіями струму: у металах це електрони, у напівпровідниках — електрони та дірки, в електролітах — позитивно та негативно заряджені йони, в іонізованих газах — йони й електрони.
Що таке електричний струм
Блискавка є природним проявом іскрового електричного розряду. Встановлено електричну природу полярного сяйва. Вогні святого Ельма — природний прояв коронного електричного розряду.Повний струм, що протікає на всю поверхню Землі, при цьому може складати приблизно 1800 А.
Сила струму вимірюється приладами, які називають амперметрами і гальванометрами. В цих приладах зазвичай вимірюється не сам струм, а механічна дія створеного ним магнітного поля.
Електрика у природі та як її вимірюють
ЕЛЕ́КТРИК-фахівець з електротехніки; електротехнік. Електрик твердою рукою включає рубильник.Також лагодить пошкоджені електро-проводи(провідники ).
Електрики
Електробезпека — це система організаційних та технічних заходів і засобів, що забезпечують захист людей від шкідливого та небезпечного впливу електричного струму, електричної дуги.Безпечним вважається струм, тривале проходження якого через організм людини не робить йому шкоди і не викликає жодних відчуттів, його величина не перевищує 50 мкА змінного струму частотою 50 Гц і 100 мкА постійного струму.
Електробезпека
— Усунути вплив на організм ушкоджуючих факторів, котрі
загрожують здоров'ю та життю потерпших, оцінити стан потерпшого;
— Визначити характер та важкість травми, найбільшу загрозу для
життя потерпшого і послідовність заходів щодо його рятування;
— Виконати необхідні заходи з рятування потерпших в послідовності терміновості (відновити прохідність дихальних шляхів, здійснити штучне
дихання, провести зовнішній масаж серця);
— Підтримати основні життєві функції потерпшого до прибуття
медичного працівника;
— Викликати швидку медичну допомогу або вжити заходів щодо
транспортування потерпілого до найближчого лікувального закладу.
Перша допомога при ураженні струмом
Вікторія Полісюк – 25-річна дівчина яка вже прикута до ліжка 13 років і знаходиться на апараті штучної вентиляції легенів, а її тіло нерухоме. Одного разу у всьому районі вимкнули світло через аварію, і апарат відключився. Ремонтний бригадир сказав, що постачання електрики буде лише завтра.Віку відключили від апарату та практично вручну за допомогою спеціального пристрою накачували її легені повітрям. Але довго так тривати не могло. Проте сусіди та інші люди навколо, знаючи проблему цієї сім’ї, зробили неможливе – вони протягнули електричні подовжувачі, підключені один до одного, ледве не на кілометр (!) до магазину, де стояв дизель-генератор, і стерегли всю ніч цей провід.
Життєві випадки з електро-необхідністю


title: Презентація на тему «Діти вулиці — розплата за байдужість»

text:
Проект на тему:«Діти вулиці — розплата за байдужість»
Підготували:
учні 6 гімназійного класу
Черепанин Христина,
Комарницька Мар’яна,
Комарницький Богдан
Їхній дім — це вулиці нашого міста. Їхня їжа — кусень чорного хліба. Їхнє життя — це «запах» клею «Момент». Хто вони? На більшості з них наліплено ярлик «Діти вулиці».
Вже нікого не дивує поява на вулиці маленьких брудних бродяг. Вони по одному блукають лабіринтами вулиць, намагаючись якось заробити собі на життя, і майже нічим не привертають уваги перехожих. Вони живуть у своєму світі, світі кольорових барв галюцинацій. Це вони сьогодні проходять жорстоку школу життя в такому специфічному «навчальному закладі», як вулиця. За часів затяжної економічної кризи та моральної апатії суспільства вони страждають найбільше, їхні нинішні поневіряння, їхній біль — то неоплатний рахунок дорослим, наша відкрита невигойна рана, наш сором і наша ганьба.
Ідеться про надто тривожне явище. Ось лише кілька цифр невеселої статистики: у 2004 р. з 11,5 мільйона неповнолітніх громадян держави 1 мільйон 225 тисяч перебували на спеціальному обліку як діти із соціально незахищених родин, сироти, умовно засуджені, наркомани, токсикомани, чи перебували в колоніях. Це все ж десять відсотків дітей, які живуть у надто складних соціальних умовах.
Суспільна криза останніх років позначилася на житті й побуті наймолодших громадян. Хто сьогодні тікає на вулицю, хто ночує на залізничних вокзалах, теплотрасах чи будь-яких місцях мегаполісів, де можна сховатися від негоди, хто жебракує в метрополітенах та на речових ринках? Вдумайтесь у цифру. У цьому списку лише три відсотки становлять діти-сироти. Решта — при живих та здорових татах і мамах. В основному — це хлопчики та дівчатка віком від 12 до 15 років, кожна третя дитина — від 7 до 11 років. Збільшується кількість дітей із сільської місцевості, дітей дошкільного віку. Є ще одна категорія утікачів — вихованці інтернатів. Вони становлять 15—20 відсотків.Багато хто з безпритульників, живучи ще вдома, велику частину часу проводив на вулиці, у підвалах і переходах. Більшість із них — це діти алкоголіків, наркоманів, просто зневірених від бідності та безробіття людей. Були й такі, яких романтика вуличного життя вирвала з нормальних сімей.
Опинившись на вулиці, дитина змушена роздобути собі харчі. Хтось краде, хтось випрошує в жалісливих перехожих, а хтось пробує дрібними послугами заробити якусь копійчину.За свідченням соціальних психологів, перший крок на вулицю починається з прогуляного уроку, дрібної сварки з батьками. Діти мандрують туди, де і народ багатший, і люду більше — дивись, сотий чи тисячний перехожий розщедриться. Та вже і є за день на хліб, солодощі та ще й на ігрові автомати. На такі гроші на периферії не розжитися. Тож і втікають діти з неблагополучних чи малозабезпечених сімей до ілюзорного свободою та достатком світу, до великих міст, зокрема столиці.Місцями нічліжок дітей є теплотраси, підвали та горища житлових будинків, покинуті будинки, підсобні приміщення ринків, вокзали, залізничні вагони. А також винаймають квартири, де можна переночувати. Кожна дитина знає декілька адрес таких квартир. Двокімнатна квартира з обдертими стінами, без меблів, із забрудненою кухнею. За одну ніч у такій квартирі хазяйці віддається якась певна частина заробітку. В одній кімнаті може ночувати до ЗО дітей.
Є ще вибір — підвали, там ти вже можеш бути собі господарем. Збирається маленька групка дітей, вибирають собі старшого, називають його татом. У такий же спосіб вибирається і мати. Батьківський вік може становити 9—10 років. Головне, щоб батьки були активними і знали, де можна знайти щось поїсти. В обов'язки «матері» входить любов до своєї групи, своїх дітей, прибирання «квартири», вкладання діточок у «ліжечко». «Батько» шукає, де можна заробити грошей і чим нагодувати своїх дітей. От і доводиться найбільш обділеним  і незахищеним самим шукати порятунку в цьому жорстокому світі.
Заробіток «середнього жебрака» іноді становить до двохсот гривень на день, тобто шість тисяч на місяць. Однак при цьому вони не шикують. Причина досить банальна, і про неї добре відомо правоохоронцям. Адже і метро, і переходи — то «чиясь територія», і за неї слід сплачувати «податок». Ідеться про той важковстановлений кримінал, котрий активно використовує сіромах задля власного збагачення. Звичайно, певний відсоток від зборів жебраки залишають собі (при цьому, з фінансової точки зору, він становить суму навіть вищу, ніж у середньостатистичного службовця), та, накопичивши таким чином певну суму, не припиняють свій промисел, жебрацтво перетворюється на фах. Розігруються вистави в метро, і часом настільки професійно, що до вартості жетона за проїзд варто було б додати ще пару копійчин. Цікаві прем'єри, нові акторські відкриття. Якщо бути уважним, то можна помітити, що часом одна й та сама дівчина то просить милостиню на лікування чоловіка-інваліда, то наступного дня веде за собою «голодних діточок», яких, наче тимчасові декора-ції, «колеги по професії» взяли напрокат у малозабезпечених сусідів або на платформах вокзалів, де ховаються неповнолітні, які залишили рідні домівки, тікаючи від п'яних батьків чи у пошуках романтики. А потім їх викидають як мотлох або ж повертають туди, де взяли.
На обліку служб у справах неповнолітніх перебувають понад 129 тис. дітей, які бродяжать і жебракують, скоюють правопорушення, вживають наркотичні речовини й алкогольні напої. У 2003 р. за різні порушення в міліцію було доставлено 69 тис. неповнолітніх.Безпритульникам взагалі не подобається жити в притулках і дитячих установах, хоча там, на думку дорослих, цілком нормальні умови: триразове харчування, чистий одяг, своє ліжко з тумбочкою. Притулок для них — все одно що в'язниця, настільки малолітні бродяги розбещені свободою, наркотиками, розгнузданим підвальним сексом, жебрацьким заробітком. Тому вони утримуються там недовго: підхарчуються, іноді одягнуться, медсестра замаже нариви та садна, і через декілька днів багато хто з них тікає.
Проблема нещасного дитинства в Україні набула такої гостроти, що на неї почала звертати увагу європейська спільнота, за підтримки якої, зокрема, реалізується міжнародний проект «Надання допомоги «дітям вулиці» та соціально незахищеним категоріям дітей і підлітків», участь у якому беруть Інтернаціональний союз з Німеччини та Ліга соціальних працівників України. А міжнародна організація «СОС — Кіндердорф» у м. Бровари Київської області планує будівництво дитячого селища для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківської опіки та піклування.У нашій країні не повинно бути нічиїх дітей — це, наші з вами діти, це діти України. І малолітні жебраки на вокзалах, і неповнолітні токсикомани в під'їздах так чи інакше — це наше майбутнє. І те, яким воно буде, залежить сьогодні від наших рішень.


title: Презентація на тему «Чотири стилі батьківського виховання»

text:
4
3
2
1
0


title: Презентація на тему «Тоталітаризм» (варіант 3)

text:
Тоталітаризм
Тоталітаризм-форма державного правління, для якої характерний повний контроль держави над усіма  сферами життя суспільства: сферою виробництва, розподілу та обміну продуктів праці, політичним і духовним життям суспільства, поведінкою та думками громадян.
Слово «тоталітаризм»(лат. totalitos цілісний — той, що охоплює усе загалом)було введено в обіг 1923 року італійським політиком Джованні Амендолою, який використовував його на означення політичного ладу фашистської Італії для підкреслення відмінностей цього ладу від відомих в історії прикладів диктатури.
Ознаки тоталітаризму
Різновиди тоталітаризму
Залежно від пануючої ідеології, яка впливає на зміст політичної діяльності, тоталітаризм може бути представлений як комунізм, фашизм і націонал-соціалізм. Історично першою і класичною формою тоталітаризму став комунізм. Комуністичний тоталітаризм виник після Великої Жовтневої революції 1917 р. в Росії.
Другим різновидом тоталітарних політичних систем є фашизм. Виникає в Італії в 1922 р. Італійський фашизм ставив за мету діяльності не побудову "нового суспільства, а відродження величі італійської нації і Римської імперії".
Третій різновид тоталітаризму — націонал-соціалізм. Як реальний політичний і суспільний устрій він виник у Німеччині в 1933 р. Націонал-соціалізм має багато спільного як з фашизмом, так і з комунізмом. Але, якщо мета діяльності комуністів — побудова комуністичного суспільства, фашистів — відродження Римської імперії, то націонал-соціалістів — світове панування арійської раси.
Передумови виникнення тоталітаризму
У найдраматичніші періоди своєї історії людство намагалося знайти єдино правильний вихід із ситуації, що склалася. Обивателі, не у змозі самостійно розібратися у причинах такого стану речей, у всьому звинуватили демократію. Саме в ній вони вбачали корінь зла і схилялися до думки, що лише «сильна» влада може забезпечити їм спокійне й сите життя. Найбільше такі погляди були поширені у країнах, які або програли війну (Німеччина та Росія), або ж не отримали від перемоги в ній того, на що, на їхню думку, вони заслуговували (Італія).
Німецький тоталітаризм
Після Першої Світової війни Німеччина виплачувала величезні репарації переможцям війни. Почуття приниженої нації породжувало бажання реваншу. На шляху до влади Гітлер обіцяв відновити в країні порядок, покінчити з інфляцією, здійсниш великі державні соціально-економічні програми і, разом з тим, відгороджувати власність від націоналізації і одержавлення тощо. Звернення і обіцянка Гітлера стосувались промисловців, військових кіл, великого числа дрібних придатних власників, які і стали його масовою опорою. Ідея відновлення національного престижу Німеччини стала фактором, що згуртовує, об'єднує все німецьке суспільство. І у 1933-1934 рр. у Німеччині остаточно затвердився Гітлерівський тоталітаризм.
Італійський тоталітаризм
У 1925 р. Муссоліні домігся прийняття закону, згідно якого голова уряду назначався королем. У 1926 році в Італії остаточно затвердився тоталітаризм. Цього ж року уряд отримав законодавчі повноваження ,були розпущені всі «антинаціональні» партії. Формально Італія залишилась парламентською монархією, а в дійсності король та парламент не відігравали ніякої ролі. Муссоліні відмінив вибори. Поширились фашистські рухи.
Радянський тоталітаризм
В СРСР тоталітаризм сформувався у 1929 р. Сталінський тоталітаризм характеризувався тотальним відчуженням народу від власності й політичної влади, всеосяжним контролем компартійної верхівки над усіма сферами життя суспільства. Зрощування партійного і державного апаратів, монополізація політичної влади призвела до утвердження режиму беззаконня і політичного терору. Радянському тоталітарному режиму було властиве широке використання єдиної ідеології, намагання пояснити кожен аспект соціального життя. Головною функцією ідеологічної складової тоталітарного режиму було придушення інакомислення. Єдиним джерелом істини вважалася Комуністична партія. Однодумність культивувалась через позбавлення громадян об'єктивної інформації, яка живила б їх власні погляди. Ще однією важливою рисою радянського тоталітаризму був контроль над економікою. Режим контролював усі галузі економіки через державне соціально-економічне планування, на підставі якого визначались завдання для кожного підприємства.
Тоталітарна символіка
«Червона зірка» - символ комуністичної влади
Знамено Муссоліні
Тоталітарна символіка
Нацистська свастика
«Німецький Орел» часів Третього Рейху


title: Презентація на тему «Fashion» (варіант 2)

text:
Fashion
Progect
Fashion
Fashion clothes
Representatives from the world of fashion
Fashion clothes
Fashion clothes - a change shapes and designs clothes that occurs during relatively short periods chasu.Istorychnyy development is inseparable from fashion apparel, mainly because these concepts are identified. Fashion in clothing associated with the visual appearance of the approach to the ruling body ideals. For example, in China and Japan, it was fashionable to deform girls feet, limiting their growth, which was considered a sign of aristocracy, and in Europe deformed cast the entire torso. Crinolines emphasized the dignity and social status, generally high consumption of tissue, such as a cable or a dress was an indicator of belonging to a particular state.

Coco Chanel

Gabriel Boehner Chanel (born Gabrielle Bonheur Chanel), which was nicknamed Coco Chanel (19 August 1883 - 10 January 1971) was a leading French fashion designer whose modernism was inspired by men's fashion, and that compliance with the expensive simplicity of the created clothes made from it perhaps the most important figures in the history of fashion XX-th century. Chanel brought in female fashion fitted jacket and little black dress. Coco Effect of high fashion was so strong that it - the only fashion history - the magazine "Time" made the list of one hundred most influential people in XX stolittya.U 1912 Coco opened her first fashion house in Deauville, but World War II interrupted its activities. In 1919, Chanel opened a fashion house in Paris in the street Cambon. By this time Chanel has had clients worldwide. Many wore her flannel blazers, skirts free cut, long sweaters from Jersey, matrosky the famous suit (skirt jacket). Coco herself had her hair short, wore little hats and sunglasses.

Christian Dior

Christian Dior '(Fr. Christian Dior, 21 January 1905, Granville, Normandy - 24 October 1957, Montecatini Terme, Tuscany) - French fashion designer.In his very first collection 1947 Dior creates a totally new concept New Look. It was "a romantic line," with a new version crinolines, thin waist and adjacent bodice. This silhouette he embodied their own idea of femininity, which lacked the era of wars with its uniforms and "national service" for women. Initially, the new designer reacted with fear, but a year later the whole of Europe and America adopted a new style.Due to its optimism and acute instinct that allows him to guess you postwar France, Dior became one of those who helped turn postwar Paris fashion capital of the world status.Dior was a pioneer of active synthesis haute couture («high fashion") and scenography: a costume designer in several productions ("School for Scandal" by Richard Sheridan (Richard Sheridan) at the Theater de Matyurin, 1940, a number of productions Roland Petit ( Rolan Petit), 1950) and films (directed by Claude Otan-Lara (Claude Autant-Lara), Alfred Hitchcock (Alfred Hitchcock) and others). Created scenic toilets for such pop stars and movie screens, like Edith Piaf and Marlene Dietrich , The Beatles.


Презентація на тему «Свято Покрови Пресвятої Богородиці»


title: Презентація на тему «Вплив ЗМІ»

text:
Вплив ЗМІ: психологічні особливості

Маніпулювання - це
система засобів ідеологічного й соціально-політичного впливу з метою зміни мислення й поведінки людей всупереч їх інтересами.
Види маніпуляції:
Оперативна (або ситуаційна) маніпуляція
Стратегічна маніпуляція

Серед інших прийомів психологічного впливу ЗМІ застосовують:
прийоми лінгвістичного маніпулювання (слова-синоніми, що передають різні відтінки, а тому й формують різне ставлення);
викривлення масштабів подій та часу;
звернення до негативних рівнів свідомості;
"метод Геббельса".

Дякую за увагу!
Могиліна Вікторія, 11-Б


title: Презентація на тему «Моя майбутня професія» (варіант 5)

text:
«Моя майбутня професія –
перекладач»
Виконала:
учениця 8-А класу
Гаврилюк Яна
Острог—2013
Зміст презентації
1. Професія перекладача
2. Історія професії
3. Навчання
4. Перспективи у роботі
1. Професія перекладача
    Перекладач – це фахівець, що професійно володіє іноземною мовою та веде перекладацьку діяльність.
    Професія перекладача є затребуваною і престижною. Адже без знання іноземних мов не можливе спілкування, підтримання ділових та політичних стосунків між країнами світу.
    Переклад виконується у
різних напрямках: усний,
письмовий(художній,
публіцистичний, науковий
тощо)
2 . іСторія професії
    Професія перекладача - одна з найдавніших. Необхідність у ній виникла, як тільки склалися національні мови, відмінні одна від одної. Досить згадати відомий біблійний сюжет про Вавілонську вежу і про те, якими безпомічними стали люди, переставши розуміти
один одного.
    Відомості про перших перекладачів збереглися до наших днів завдяки історії Стародавнього Єгипту. Представники цієї професії були в Давньому Єгипті шанованими і шанованими людьми. Велику роль перекладачі грали і в Стародавній Греції, яка контактувала з країнами Сходу.
    Кілька разів робилися спроби створити і використовувати універсальну, загальну мову "есперанто". Однак ці спроби загального визнання не одержали.
    Саме древнім перекладачам ми зобов'язані перекладом Біблії на багато мов. Як ми знаємо, значна частина Старого завіту збереглася лише на грецькій мові. На Русі в давнину ченців товмачів вважали дуже освіченими людьми, а Наполеон говорив, що солдат,
що знає дві мови, і
коштує двох.
    Сьогодні попит на
перекладачів тільки
зростає.
3. Навчання
Перекладачів готують у вищих навчальних закладах: університетах, академіях на філологічних факультетах.
Так в Україні дуже відомими є такі навчальні заклади:
1. Дніпропетровський національний університет ім. Олеся Гончара
2. Дрогобичський державний
 педагогічний університет
ім. Івана Франка
3. Інститут філології
 Київського національного
 університету ім. Тараса
 Шевченка та ще багато
                                 інших.
4. Перспективи у роботі
Можливість самореалізації в будь-яких галузях: письмовий переклад, перекладач-синхроніст, усний або послідовний переклад, переклад фільмів, книг, журналів;
Людину, що володіє іноземною мовою охоче беруть у журналістику, туристичні фірми, PR-компанії, менеджмент;
Є можливість спілкуватися
   з різними людьми і вивчати
   культури інших країн;
Перекладачі також можуть
        працювати на дому,
                 через інтернет.

 Дякую за увагу!


Презентація на тему «Театр «Березіль»» (варіант 1)


title: Презентація на тему «Життя і творчість Бетховена»

text:
5

Життя і творчість Бетховена
Великий німецький композитор, диригент і піаніст,
Найяскравіший представник Віденської класичної композиторської школи

 Людвіг ван Бетховен (1770 - 1827)
    Бетховен народився
    в Бонні
    в грудні
    1770 року.

Будинок - музей в Бонні.
Дитинство
Після смерті діда матеріальне становище сім'ї погіршилося. У дванадцять років він вже працював помічником придворного органіста. Людвігу довелося рано кинути школу, але він вивчив латину, вивчав італійську та французьку, багато читав. Серед улюблених письменників Бетховена - давньогрецькі автори Гомер і Плутарх, англійський драматург Шекспір, німецькі поети Гете і Шиллер.
Бетховен почав складати музику, але не поспішав друкувати свої твори. Багато чого написане в Бонні згодом було їм перероблено. З юнацьких творів композитора відомі три дитячі сонати і кілька пісень.
Пісня – Бабак.
Уже в перші роки життя у Відні Бетховен завоював славу піаніста - віртуоза. Його гра вразила слухачів.
     Твори Бетховена почали широко видаватися
    і користуватися успіхом.
Молоді роки провів у Відні
Бетховен в 30 років
Бетховен складає Шосту («Пасторальну») симфонію.
- Автор багатьох творів, що вражають сучасників драматизмом і новизною музичної мови.

Лю́двіг ван Бетхо́вен
У їх числі фортепіанні сонати:
№ 8 («Патетична»),
14 («Місячна»),
соната № 21 («Аврора»).
Розквіт творчості
Джульєтті Гвиччарди композитор
  присвятив свою
  «Місячну сонату»
Хвороба Бетховена
У 1796 році Бетховен починає втрачати слух. У нього розвивається тиніт - запалення внутрішнього вуха, що приводить до дзвону у вухах. За порадою лікарів він надовго усамітнюється в маленькому містечку Хайлігенштадт. Однак спокій і тиша не поліпшують його самопочуття. Бетховен починає розуміти, що глухота невиліковна. У ці трагічні дні він пише лист, який згодом буде названо хайлігенштадтскім заповітом. Композитор розповідає про свої переживання, зізнається, що був близький до самогубства
Пізні роки
Через глухоту  Бетховен рідко виходить з дому, позбавляється звукового сприйняття. Він стає похмурий, замкнутий. Саме в ці роки композитор одне за іншим створює свої найвідоміші твори.
Єдина опера «Фіделіо»
У пізні роки Бетховен працює над своєю єдиною оперою «Фіделіо». Ця опера відноситься до жанру опер «жахів і порятунку». 20 листопада 1805 була представлена опера Бетховена "Фіделіо«. Успіх до «Фіделіо» прийшов лише в 1814 році, коли опера була поставлена у Відні, у Празі, в Берліні.
Бетховен помер 26 березня 1827 р.
 Урочисті похорони Бетховена у Відні. Понад 20 тисяч осіб йшли за за його труною
Могила Бетховена. На центральному кладовищі Відня, Австрія
Основні твори
9 симфоній
11 увертюр
16 струнних квартетів
5 концертів для фортепіано з оркестром
Концерт для скрипки з оркестром
6 тріо для струнних, духових і змішаних складів
6 юнацьких сонат для фортепіано
32 сонати для фортепіано (складені у Відні)
10 сонат для скрипки і фортепіано
5 сонат для віолончелі та фортепіано

Дякую за увагу!!!


title: Презентація на тему «Китайская опера» (варіант 1)

text:
Китайская опера
Выполнила:
ученица 11-Б класса
Прищепа Елизавета
	Китайская опера  — вид музыки, соединяющий в себе драму и мюзикл, очень популярный в Китае, где корни оперы восходят к III веку н. э.. Существует множество региональных течений китайской оперы, наиболее значимым из которых является пекинская опера.
	Пекинская опера возникла в конце XVIII века и стала в полной мере разработана и признана в середине XIX века. Сочетает в себе музыку, вокальные исполнения, пантомимы, танцы и акробатику. По одной из версий в 1790 году в Пекин на праздник в честь 80-летия императора Цяньлуна приехали сразу четыре оперные труппы из провинции Аньхой. Игра их так понравилась императору, что он велел всем артистам остаться в столице навсегда и развивать в ней театр. Основные труппы находятся в Пекине и Тяньцзине на севере и в Шанхае на юге страны. Пекинская опера представлена также и на Тайване. Самый знаменитый фильм о пекинской опере — «Прощай, моя наложница»
Грим
	В Пекинской опере для мужских ролей установлен определенный грим. Сочетая реалистичность и символичность, исходя из душевного состояния, моральных качеств, мыслей и чувств, а также внешности, возраста и гражданского состояния героя, гримеры-художники обобщают все это в наиболее типичных чертах облика и характера и в соответствии с этим создают различные образцы грима, давая характеристику персонажа так же с помощью цвета. Обычно красный цвет в гриме — это цвет верности и честности, черный — прямоты и смелости, синий и зеленый — храбрости и решительности, желтый и матово-белый — жестокости и хитрости; золотой же и серебристый цвета используют для мифических героев.
Варианты гримов
Персонажи Пекинской оперы
	Персонажи Пекинской оперы делятся на 4 основных вида, и каждый вид, в свою очередь, делится на разные, сценические роли.
Роль «шэн» — это мужская роль. В соответствии с социальным положением и возрастом роль «шэн» делится на персонажей категории «лаошен» — старых и пожилых людей с бородой и «сяошен» — молодых ребят, юношей.
Роль «дань» — это женская роль, среди них выделяются персонажи, изображающие молодых женщин и женщин средних лет. В роли «дань» входят: «циньи», то есть роли спокойных, сдержанных женщин, «хуадань» — непосредственные, смелые девушки и «В настоящее», то есть собственно главные героини.
Роль «цзин» — это так же мужская роль, в которой показаны мужские персонажи с открытым смелым характером.
Роль «мо» — это второстепенная роль, он приближается к роли «лаошен»; по возрасту персонаж «мо» должен быть старше чем персонаж «лаошен».
	Обычно персонаж «мо» предусматривается в Пекинской опере как глуповатый безродный старик из низших слоёв общества.
К роли «чоу» относятся добрые, комические персонажи или хитрые, коварные, но глупые злодеи. Подобные роли могут играть и женщины, и мужчины, и все это в Пекинской опере служит для изображения людей опять же из низших слоёв общества.
Костюмы
	Костюмы пекинской оперы очень разнообразны, имеют множество вариаций, каждый персонаж может иметь в своем костюме некие отличительные черты, но общий вид костюма отдельного амплуа строго регламентирован. Человек, изучающий особенности этих наикрасивейших в своем большинстве одеяний, легко может отличить, актер в каком амплуа сейчас перед ним на сцене.
	Костюмы классифицируются по форме, а затем распределяются по статусу и рангу. Четыре главных типа костюма составляют те, что носят представители различных амплуа в Пекинской опере.
Ман — судебный халат, считается самым высокопоставленным типом одежды, и носят его высокопоставленные должностные лица в суде.
Пи — формальное одеяние, следующая по статусу, и носили ее вне суда.
Као — броня, ее носили генералы, находясь в суде или в бою, идет третьей по статусу.
Сюэ цзы — неофициальный халат, низкий по статусу, так как его могут надевать представители всех амплуа.
И — все прочие костюмы одежда.
	По конструкции костюм обычно делился на 4 категории:
 длинный, от плеча до пят;
 короткий, сочетающий две части, в верхней части и юбка или брюки;
 специальные костюмы для определенных персонажей, как костюмы по эскизам известного актера двадцатого века — Мэй ЛаньФана;
 отдельные части костюма, которые добавляются в костюм, такие как накидки, жилеты, пояса, обувь.
История оперы Пекина
	Пекинская опера называется «оперой Востока». Она является драгоценным национальным наследием Китая и называется так потому, что как самостоятельный театральный жанр она родилась и сформировалась в Пекине. Пекинская опера существует уже более 200 лет. Ее истоки корнями уходят в XVIII век и Она берет начало от нескольких видов древних местных музыкальных драм, особенно от местных драм провинции Аньхой.
	Пекинская опера — это синтетическое исполнительное искусство, поскольку в ней представлены движения, акробатика, жесты и мимика. Грим в Пекинской опере представляет собой отдельное, весьма специфическое искусство. Характеристику персонажа можно определять по особенностям грима. Например, красный цвет в гриме означает преданность и честность, фиолетовый — храбрость и решительность, черный указывает на прямоту и верность персонажа, а белый разоблачает преступление! Синий — символ твердости и храбрости, желтый — жестокости и обмана, и, повторим, золотой и серебряный цвета применяются для характеристики буддийских и мифических героев.
	В годы реформ и открытости искусство Пекинской оперы получило новое развитие. Как драгоценное достояние искусства Китая, Пекинская опера получила большую помощь и поддержку со стороны китайского правительства. Сейчас в Большом театре «Чанъань» в Пекине круглый год идут спектакли Пекинской оперы. А конкурс любителей Пекинской оперы привлекает многочисленных любителей данного вида театрализованными представлениями со всех концов света. Кроме того, Пекинская опера еще играет важную роль в культурном обмене Китая с другими странами мира.