title: Презентація на тему «Львівський гурт “ЛуГоСад”»

text:
Львівський гурт “ЛуГоСад”
Виконала
учениця 11-Б класу
Кривич Юлія
ЛуГоСад

      “ ЛУГОСАД”— літературна група, до складу якої входили Іван Лучук  Назар Гончар  і Роман Садловський.  Група заснована у Львові 19 січня 1984 (датування за першою писемною згадкою назви в листі Н. Гончара до І. Лучука). Назва складається з початкових літер прізвищ учасників: ЛУчук, ГОнчар, САДловський.  Усі учасники групи народилися у Львові,              в один рік закінчили Львівський університет (1986).

Склад:
Іван Лучук
Назар Гончар
Роман Садловський
        Лугосадівці, позиціонуючи  себе як явище маргінальне, потрапили до фарватеру літературного процесу зміни епох, створивши прецедент поетичного угруповання із власною естетикою та літературномистецькою ідеологією, із власним канонічним корпусом поетичних текстів.
        У літературному процесі 80–90х років минулого століття ЛУГОСАД зайняв своє гідне місце. Властиво, він не лише зайняв своє місце, але й був діяльним співтворцем того літературного процесу. У процесах поетичного розвитку, які відбувалися в Україні напередодні незалежності , під час та після “зміни формацій”.
           ЛУГОСАД завжди дистанціювався від політики.
          Поетичний доробок лугосадівців найпоказовіше представлений у канонічному корпусі їхніх поетичних текстів — книжковому виданні «ЛУГОСАД: поетичний ар'єрґард» (що складається з трьох частин: «Ритм полюсів» Лучука, «Закон всесвітнього мерехтіння» Гончара, «Зимівля» Садловського). Поза цим канонічним корпусом існує ціла низка різноманітних поетичних публікацій — і окремих книжкових, і в періодиці, і в різних виданнях. Саме сукупність їхніх поетичних текстів і творить феномен поетичного ар'єрґарду.
    Митці захищали теорію поетичного ар'єргарду, охороняючи “ з тилу поетичне слово, що знаходиться на марші ”.

   “Лугосадівці” плекають естетичні знахідки українського бароко й українського модерну.

      Вірші «лугосадівців» перекладені німецькою, польською, білоруською, словацькою, болгарською, англійською, італійською, сербською, хорватською, фінською та іншими мовами. 2007 року перевидали антологію «Лугосад. Об'єктивність канону».
        Із відходом Назара Гончара 21 травня 2009 р. Лугосад перейшов в історію літератури.


title: Презентація на тему «Гарри Эс Трумэн»

text:
Гарри Эс Трумэн
33-й президент США
(1945 – 1953)
Гарри Эс Трумэн
Как сказал однажды Гарри Трумэн, «Я всю жизнь хотел стать либо пианистом в борделе, либо политиком. Сказать по правде, разницы я так и не обнаружил».

Вне США многие стороны политики Гарри Трумэна (особенно внешней) часто вызывают критику, однако американские историки считают его одним из самых выдающихся президентов.
Га́рри Эс Тру́мэн — государственный деятель США, 33-й президент США в 1945—1953 годах, от Демократической партии.

Трумэн сделал антисоветизм официальным курсом США во взаимоотношениях с соцлагерем. Автор концепции сдерживания коммунизма посредст-вом холодной войны.

Ранние годы
Трумэн родился 8 мая 1884 года в городе Ламар вторым ребёнком в семье Джона Андерсона Трумэна и Марты Эллен Трумэн. У него были брат Джон Вивиан и сестра Мэри Джейн Трумэн.
Его отец работал фермером. Через 10 месяцев после рождения Г. Трумэна семья переехала в Харронсвиль. Когда ему исполнилось 6 лет, все переехали в Индепенденс. В 8 лет Г. Трумэн пошёл в школу; его увлечениями были музыка, чтение и история. На зерновой бирже его отец разорился, и Г. Трумэн не смог поступить в колледж и работал на элеваторе.

Первая мировая война
В 1905 году Трумэн был призван в Миссурийскую Национальную Гвардию и служил там до 1911 года. До отправления во Францию работал в городе Форт-Силл в штате Оклахома. Во время первой мировой войны командовал артиллерийской батареей D 129-го полка полевой артиллерии 60-й бригады 35-й пехотной дивизии. Во время внезапной атаки немецких войск в Вогезах батарея начала рассеиваться; Трумэн велел возвратиться на обратную позицию. Пока Трумэн командовал батареей, ни один солдат не погиб.
Политика
После 1914 год у Трумэна появился интерес к политике. Он приветствовал избрание Вудро Вильсона на пост президента.Судья округа Джексон
В 1922 году благодаря мэру Канзас-Сити Тому Пендергасту Трумэн становится судьёй окружного суда в восточном округе Джексон. Хотя в 1924 году на переизбрании окружного судьи он потерпел неудачу, в 1926 и 1930 году он всё же был избран им.
Сенатор США
В 1934 году Трумэн был избран сенатором США. Он был сторонником «нового курса», предложенного Рузвельтом. В 1940 году он возглавил чрезвычайный комитет по исследованию программы вооружения федерального правительства.
Вице-президент
В ноябре 1944 года Франклин Рузвельт перед президентскими выборами остановился на кандидатуре Трумэна на пост вице-президента. Демократическое партийное руководство решительно высказывалось против повторного избрания вице-президента Генри Уоллеса. 20 января 1945 г. начался четвёртый срок Рузвельта. Трумэн вступил в полномочия вице-президента, а уже 12 апреля 1945 г., когда Рузвельт умер, Трумэн стал президентом США.
 «Несмотря на ухудшение состояния здоровья Рузвельта, Трумэна за все три месяца пребывания на посту вице-президента ни разу не привлекали к участию в выработке ключевых внешнеполитических решений. Не был он и введен в курс дела относительно проекта создания атомной бомбы».
Период президентства
Когда Трумэн стал президентом США, он столкнулся со сложной ситуацией — в Европе завершался разгром нацистской Германии, а отношения с СССР ухудшались.
Клемент Эттли, Трумэн и Иосиф Сталин на Потсдамской конференции (17 июля по 2 августа 1945 года)
Конец Второй мировой войны
Трумэн считал, что Рузвельт на конференции в Ялте пошёл на слишком большие уступки Сталину. Возникли разногласия по поводу освобождения Европы и особенно Восточной Европы. 24 июля Трумэн уведомил Сталина, что США создали атомную бомбу, не говоря об этом прямо. Он надеялся, что война с Японией будет окончена до того, как СССР объявит ей войну. В своём потсдамском дневнике президент писал: «Мы разработали самое ужасное оружие в истории человечества… Это оружие будет применено против Японии… так, чтобы военные объекты, солдаты и моряки были целями, а не женщины и дети. Даже если японцы дикие — беспощадны, жестоки и фанатичны, то мы, как руководители мира, для общего блага не можем сбросить эту ужасную бомбу ни на старую, ни на новую столицу». В августе 1945 года Трумэн был инициатором атомной атаки Хиросимы и Нагасаки. После этого войска США оккупировали Японию.
Холодная война
После войны отношения между СССР и США стали ухудшаться. 5 марта 1946 бывший тогда в США Уинстон Черчилль получил приглашение Вестминстерского колледжа в Фултоне прочитать лекцию о «мировых делах». Черчилль выставил условие, что Трумэн должен сопровождать его в Фултон и присутствовать при речи, которую он произнесёт. 12 марта 1947 года Трумэн провозгласил свою доктрину, которая предполагала помощь Турции и Греции для того, чтобы спасти их от «международного коммунизма». Это было одним из ключевых событий начала холодной войны.
План Маршалла
В 1947 году был разработан план Маршалла, который предполагал восстановление экономик европейских стран на определённых условиях. В программе участвовали 17 стран.
План реконструкции, выработанный на встрече участников европейских государств, был обнародован 5 июня 1947 года. Предлагалась такая же помощь СССР и его союзникам, но Советский Союз отказался от участия.
План действовал четыре года начиная с апреля 1948 года. Во время этого периода 13 миллиардов долларов экономической и технической помощи было выделено чтобы помочь восстановлению европейских стран, объединившихся в Организацию Европейского Экономического Сотрудничества.

НАТО
Трумэн был сторонником создания военного блока НАТО. Он предлагал это сделать для того, чтобы остановить экспансию Советского Союза в Европе. 4 апреля 1949 года США, Канада, ряд европейских стран и Турция подписали договор о создании нового военного альянса. Китай
1 октября 1949 года Мао Цзэдун провозгласил Китайскую Народную Республику. Свергнутый Чан Кайши бежал на остров Тайвань под прикрытием войск США. С их ведома Тайвань устраивал военные налёты на китайские города, пока в районе города Шанхай не была размещена советская группировка ВВС.

Вьетнам
В 1945 году Хо Ши Мин во Вьетнаме провозгласил на освобождённой территории независимую Демократическую Республику Вьетнам (ДРВ). Однако Франция начала колониальную войну против Вьетнама. После того, как в 1950 году ДРВ была официально признана СССР и Китаем, США начали оказывать значительную военно-экономическую помощь Франции. В 1950 году Франции было выделено 10 млн долларов, в 1951 — еще 150 млн долларов.

Война в Корее
25 июня 1950 года северокорейская армия начала наступление на Южную Корею. Практически сразу в войну вмешались США, сумев заручиться при этом поддержкой ООН. Понеся тяжёлые поражения в первый месяц, в дальнейшем американские войска сумели остановить продвижение северокорейцев, а в сентябре — начать успешное контрнаступление. От полного уничтожения КНДР была спасена Китаем, отправившем ей на помощь значительные военные силы. После новой серии поражений войск ООН линия фронта стабилизировалась, и в Корее началась позиционная война.

Корейская война была одним из важнейших событий во внешней политике США первой половины 1950-х годов. Её затягивание и ставшая очевидной к 1952 году бесплодность самым негативным образом отразились на политическом рейтинге Трумэна, не баллотировавшегося на очередных президентских выборах. Победа на них кандидата от республиканцев Дуайта Эйзенхауэра была во многом обусловлена его обещаниями прекратить боевые действия в Корее.

Главным образом в связи с Корейской войной Трумэн остался в истории США как президент, имевший самый низкий рейтинг во время пребывания на посту.
Внутренняя политика
В период президентства Трумэна оставались напряжёнными отношения с профсоюзами. В 1947 году был принят известный закон Тафта — Хартли, существенно ограничивающий право на забастовку. В том же году Трумэн предпринимает первые попытки расовой десегрегации, что вызывает раскол в Демократической партии и появление группы диксикратов. Была принята программа обеспечения безопасности страны, в сенате влиянием пользовался Джозеф Маккарти, который считал, что коммунисты проникли в правительство, что привело к значительному ущемлению гражданских прав и свобод и травле коммунистов (маккартизм).
 В 1948 году Трумэн представил программу «Справедливый курс», которая предусматривала контроль цен, кредитов, промышленных продуктов, экспорта, зарплат и квартирных плат. Однако Конгресс контролировался республиканцами, которые были против этого. На протяжении своего срока он противостоял Конгрессу и накладывал вето, если что-то казалось ему неправильным.
Доктрина Трумэна
Концепция доктрины Трумэна эволюционно пришла взамен концепции доктрины Монро, президента США с 1817 по 1825 годы. Которая означала, что США намекали Англии о недопустимости вмешиваться во внутренние дела молодых, только что созданных государств. Из этой концепции следовало, что США обращали внимание в основном на внутреннее развитие, чем на внешнее.
Во времена Трумэна концепция Монро уже не удовлетворяла амбиций правящих классов, поскольку США по результатам Второй мировой войны (1939 − 1945) обрели мощь как экономическая супердержава. Суть концепции: вмешательство во внутренние дела государств с целью противодействия коммунистической угрозе, поскольку от падения демократического режима страдали, якобы, интересы США.

Покушение
1 ноября 1950 года двое пуэрториканцев, Гриселио Торресола и Оскар Колаццо пытались убить Трумэна в его собственном доме. Однако они не смогли проникнуть в его дом — Торресола был убит, а Колаццо ранен и арестован. Последний был приговорён к смертной казни на электрическом стуле, однако в последний момент Трумэн заменил ему казнь пожизненным заключением.

После президентства
Трумэн не выдвигал свою кандидатуру на выборах 1952 года. Президентом страны стал Дуайт Эйзенхауэр. В 1957 году в Индепенденсе Трумэн открыл свою библиотеку. В 1963 году президентом стал Линдон Джонсон, который осуществил многие планы Трумэна.
Cкончался Трумэн в 7.50 утра 26 декабря 1972 года от пневмонии в Канзас-Сити. Похоронен во дворе Библиотеки Трумэна.
В 1995 году о нём снят фильм «Трумэн» (Truman).

Интересные факты
На столе Гарри Трумэна стояла табличка с надписью «Фишка дальше не идёт». Эту фразу из обихода игроков в покер Трумэн сделал своим девизом.
«Труменом» называли грузовой автомобиль ЗИЛ-157.
Его именем назван герой популярного в 90-е годы телесериала «Твин Пикс» — шериф Гарри Трумен.
Стал счастливым талисманом Университета штата Миссури. Вернее не он, а тигр, названный Трумэном в его честь.
 Интересно, что буква S в его имени Harry S Truman вообще ничего не значит.


title: Презентація на тему «Театри Одеси»

text:
Театри Одеси
Виконала
Учениця 10-В класу
Бірюк Анна

Одеський національний академічний театр опери та                              балету

Театральне життя в Одесі веде свою історію з перших днів існування міста, а театр опери і балету по праву можна назвати старійшиною серед цілого ряду міських культурних установ.
Одеса добилася права будувати оперний театр у 1804 році, а в 1809 році він був вже побудований. 10 лютого 1810 відбулася перша вистава – російська група П. Фортунатова поставила одноактну оперу Фреліха «Нове Сімейство» та водевіль «Утішена вдова».
У 1873 році в оперному театрі сталася пожежа, і він повністю згорів. Не про яке відновлення не могло бути й мови. Це була трагедія, яку пом'якшувала одна обставина – ніхто з людей не постраждав.

Розробити проект нового театру, було запропоновано віденським архітекторам Ф. Фельнеру та Г. Гельмеру, за проектами яких були побудовані театри в багатьох містах Європи (Відні, Будапешті, Дрездені, Загребі та ін.) Пройшло майже одинадцять років з моменту пожежі до закладки першого каменя в підставу будівлі нового оперного театру, а урочисте відкриття театру відбулося 1 жовтня 1887 року.
Новий одеський оперний театр був побудований в стилі віденського «бароко». Його фасади були прикрашені лоджіями, балконами, алегоричними скульптурними композиціями, що символізують всі види театрального мистецтва.
Над фасадом підноситься скульптурна група, що зображає одну з муз, – покровительку мистецтва Мельпомену. Вона сидить в колісниці, запряженій чотирма розлюченими пантерами, які скорені нею. Трохи нижче розташовані скульптурні групи, також на сюжети із стародавньої міфології. Внизу, біля центрального входу, на високих постаментах встановлено дві скульптурні групи, що втілюють Комедію і Трагедію: зліва – фрагмент трагедії Еврипіда «Іполит», справа – епізод з комедії Аристофана «Птахи». По фронтону будівлі, в нішах верхнього ярусу, встановлені бюсти геніальних творців російської літератури і мистецтва: Пушкіна, Глинки, Грибоєдова та Гоголя.

У 1926 році театру було присвоєно звання «академічний».
22 вересня 2007 після 11-річної реконструкції театр знову відчинив двері перед одеситами та гостями міста. З нагоди відкриття і в зв'язку з 120-річчям театру було присвоєно статус «національного».
На сьогоднішній день в репертуарі театру кілька десятків постановок, серед яких «Жизель», «Спляча красуня», «Лускунчик», «Кармен», «Травіата», «Лебедине озеро» та багато інших.

Одеський академічний театр музичної комедії імені М. Водяного

Колектив театру почав формуватися в місті Львові восени 1946 року, а вже навесні наступного показав перший спектакль з символічною назвою «Одинадцять невідомих».
Нову сучасну будівля театру музичної комедії на 1300 місць було побудовано в 1981 році, за проектом одеського архітектора Генріха Топуза. Сьогодні це одна з найсучасніших і технічно оснащених театральних майданчиків Одеси, де працюють як молоді, так і досвідчені артисти, яких знає і любить одеська публіка.

Багаторічні творчі заслуги колективу були гідно оцінені, і в 2006 році театр отримав статус «академічного».На сьогоднішній день в репертуарі театру є спектаклі практично всіх напрямів і жанрів музичного театру від класичної оперети до рок-опери, численні види мюзиклу: від бродвейської класики до мюзиклу-детектива та мюзиклу в стилі джаз.
На сьогоднішній день, крім власних театральних постановок, у театрі, який зараз названий на честь улюбленця одеської публіки М. Водяного, проходять різні концерти і спектаклі відомих російських і українських, а також світових зірок театру та естради.

Одеська обласна                    філармонія

Одеська обласна філармонія належить до числа кращих концертних організацій України. Щорічно вона знайомить своїх слухачів з творами світової музичної культури, з яскравими творіннями сучасної української та світової музичної сцени.
Сьогодні творчий колектив одеської філармонії являє собою сузір'я видатних діячів мистецтв: співаків, інструменталістів, майстрів розмовного жанру, лекторів-музикознавців. Зусиллями артистів одеської філармонії створюються цікаві творчі проекти, музичні та освітні програми. Особливе місце в роботі філармонії займає виховання підростаючого покоління, з цією метою проводяться музичні абонементи та недільні концерти для дітей. Артисти одеської філармонії багато уваги приділяють гастрольній діяльності, регулярно виступаючи як в Україні, так і за її межами.

Артистами філармонії щорічно готуються нові програми, що представляють собою велику естетичну та культурну цінність, будь то літературні вечори, концерти фортепіанної, симфонічної музики, фольклорні програми чи естрадні концерти. Регулярно обновлюваний репертуар дозволяє слухачем знайомитися з творами класичного і сучасного мистецтва, яке відображає дух, ритм та характер нашого часу.

Одеський академічний російський драматичний театр

Одеський російський театр – найстаріший театр на Півдні України був побудований в 1874 році купцем Олександром Семеновичем Велікановим та призначався для виступів коханої одеситами драматичної трупи відомого провінційного актора і антрепренера Миколи Карловича Милославського.
Спочатку театр носив назву по імені свого власника – «Театр Веліканова», але в 1875 році Веліканов продав театр іншому власникові – Ф. Рафаловічу, який перейменував своє придбання, назвавши його Руським театром.
У ті роки Російський театр служив майданчиком для найбільших театральних подій міста і на його сцені в кінці 19-го – початку 20-го століття грали великі Сара Бернар і Елеонора Дузе, Бенуа Коклен та Жан Муне-Сюллі, Марія Савіна та Володимир Давидов, Марія Заньковецька та Марко Кропивницький ..

У 1926 році в цій будівлі був остаточно прописаний державний Одеський російський драматичний театр, який з успіхом працював майже 80 років.
У 2001 році в будівлі театру розпочався капітальний ремонт і після майже двох років реконструкції театр знову відкрив двері для публіки.Оновивши театральну будівлю, театр узяв курс на оновлення репертуару і омолоджування трупи. У театр був прийнятий цілий ряд молодих акторів і актрис – випускників акторських курсів з різних навчальних закладів. Зберігши декілька кращих вистав, створених раніше, театр здійснив цілий ряд нових резонансних постановок.
Особливу увагу театр приділяє залученню кращих режисерських сил. Художнє керівництво театром здійснює режисерська колегія, що складається з трьох режисерів – Олексія Гирби, Сергія Голомазова, Олексія Литвина.
У 2009 році наказом міністерства культури і туризму України від 10.12.2009 р. Одеському обласному російському драматичному театру було присвоєно звання «академічного».

Одеський російський театр відомий далеко за межами Одеси і України. Спектаклі театру регулярно беруть участь у різних міжнародних фестивалях; театр виїжджає на гастролі за межі України. З 2006 року на базі театру щорічно проходить міжнародний театральний фестиваль «Зустрічі в Одесі». Він проходить на початку вересня і є завершальним акордом святкування дня народження Одеси. «Зустрічі в Одесі» стоять в одному ряду з самими престижними театральними фестивалями пострадянського простору.

Одеський академічний український музично-драматичний театр ім. В. Василько

Ініціаторами створення в Одесі стаціонарного українського театру виступили представники широкої театральної громадськості міста, а також робочі одеських заводів і фабрик, порту, студенти, які в початку 1925 року підняли перед органами влади питання про створення Одеського українського театру.
До свого 5-річного ювілею театр отримав «за сміливість у творчому пошуку, за новаторство творчості» ім'я Революції та нове приміщення, в будівлі якого він знаходиться і до цього дня.
У 1995 році театр отримав ім'я видатного українського актора, режисера, драматурга, історика і теоретика театру, театрального педагога – народного артиста СРСР Василя Василька, який очолював колектив в різні періоди його діяльності та поставив близько 20 вистав, що увійшли до «золотого фонду» Одеської української сцени.

Сьогодні Одеський академічний український музично-драматичний театр імені В. Василька – колектив з історією, що нараховує майже дев'яносто років. Театр відомий далеко за межами України і географія гастролей надзвичайно широка від Одеси до берегів Неви і в протилежну сторону – з Одеси до острова Сахалін. Спектаклі театру є призерами багатьох театральних фестивалів.

У театральному фойє на вітрині глядачі можуть побачити відзнаки, нагороди, призи, отримані театром впродовж останніх декількох років, а про творчі досягнення колективу в попередні сезони можна дізнатися, оглянувши музейну експозицію.
На сьогоднішній день на театральній афіші представлена українська класика і сучасні п'єси українських авторів, твори світової класики та зарубіжна драматургія.
Крім власних вистав у театрі часто відбуваються концерти та виступи зірок першої величини російської, української та зарубіжної естради.

Дякую за увагу!


title: Презентація на тему «Футуризм» (варіант 2)

text:
Футуризм
          Футуризм -
    Авангардний напрям в літературі та мистецтві , що розвинувся на початку 20ст. здебільшого в Італії та Росії  й обстоював крайній формалізм, пропагував культ індивідуалізму, відкидав загальноприйняті мовні та поетично-мистецькі норми.
    На світогляд футуристів великий вплив мали філософські погляди Ніцше з його культом «надлюдини».
Основні ознаки футуризму в літературі:
Не цікавиться людиною;
Характерний виключний динамізм(зупинка-зло);
На перший план висувається дієслово;
Бунтарство, вираження масового настрою натовпу;
Культ техніки;
Заперечення культурних традицій, спроба створити мистецтво, спрямоване в майбутнє.
                   Приклади:
 Гнєдов Василь
Семенко Михайло «Дерзання» і «Кверо-футуризм»
Шкурупій Георгій «Психетози. Вітрина третя»
Маяковський Володимир
Філіп-по Томмазо Марінетті  Маніфест футуризму


title: Презентація на тему «The most dangerous profession»

text:
The most dangerous profession

Fireman
Miners
Physician
Pilots and flight attendants
Police
Climber
Snake Man
Driver
Archaeologists

Builders


title: Презентація на тему «Європейский Союз»

text:
www.themegallery.com
LOGO
www.themegallery.com
1
2
3
4
2
1
3
1.
2.
3.
5.
6.


Презентація на тему «Видатні церкви та собори України»


Презентація на тему «Социум»


Презентація на тему «Особенности чайной церемонии в Японии»


title: Презентація на тему «Економіст»

text:
Економіст
.
На перший погляд, ця професія може здатися нудною.
  Але економіка - це гра.
  І якщо ти зрозумів правила - тобі ніколи не буде нудно.
      Економіка (від грец. Éikos - будинок і nomos - закон, буквально - правила ведення господарства) - господарська діяльність (виробництво, розподіл, обмін і споживання товарів). Професія економіста є однією з найбільш популярних в даний час. Які ж посади можна віднести до професії економіста? Багато хто під цим терміном розуміють не тільки власне професію економіста, але і багато інших професії (фінансист, бухгалтер, меркетолог, комерсант, менеджер і т. д.), але все це різні спеціальності. Фінансист, бухгалтер, маркетолог і т.д. стають головними людьми в організаціях, компаніях, на виробництві. Від них залежить не тільки успішність організації, але часто і можливість її подальшого існування. Тому не дивний той ажіотаж, який існує по відношенню до цих фахівців. В результаті, спеціальність стала користуватися великим попитом у молоді.
Що таке економіка?

Економіст займається плануванням, аналізом і
прогнозуванням фінансового стану
підприємства на майбутній період часу. з
декількох варіантів прогнозів вибирає
оптимальний. Найчастіше на підприємстві функції
економіста виконує бухгалтер і навпаки. ці
дві професії можна назвати суміжними. основне
ж їх відмінність полягає в тому, що бухгалтер
працює з фінансовими документами за минулий
період, а економіст дивиться в майбутнє. Економіст - це фахівець в галузі фінансового планування, дослідження і управління фінансово-господарською діяльністю. Економіст бере участь в системі планування бюджету організації і здійснює контроль за його витратою, проводить аудит, а нерідко і сам займається бухгалтерським обліком.
Про професію економіста
Види діяльності:
збір, обробка, упорядкування інформації про економічні явища і процеси (для досягнення найвищих результатів підприємств і організацій);
аналіз ходу і результату економічної діяльності та оцінка її успішності;
вдосконалення процесу економічної діяльності;
планування діяльності підприємства;
визначення системи оплати праці та заохочень для всіх категорій працівників підприємства;
аналіз причин перевитрат фонду заробітної плати;
робота, пов'язана з розрахунками і переробкою великих обсягів інформації, вираженої в цифрах; складання економічних обгрунтувань, довідок, періодичної звітності, анотацій і оглядів.
 Вміння аналізувати великий обсяг інформації
хороша пам'ять
  Висока концентрація уваги
терпіння
комунікабельність
організаторські здібності
Особисті якості
МІСЦЕ РОБОТИ ТА ОРІЄНТОВНИЙ РОЗПОДІЛ ЕКОНОМІСТІВ З РІЗНИХ СФЕР
Фінанси, бугалтерія - 18%
Банки, страхові компанії - 16%
Дослідницькі центри - 14%
Урядові організації - 12%
Освіта та профпідготовка - 10%
Консультування - 10%
Інші професії - 20%

     Почати можна з позиції рядового економіста, в
перспективі - стати керуючим підприємством,
який відповідає за розвиток компанії, її
конкурентоспроможність, контролює і координує
діяльність всіх структурних підрозділів. В
середньому початківець економіст може розраховувати
на $ 700-800. Багато що залежить від специфіки галузі: в
будівельній сфері, харчової, в банках зарплати
можуть бути вищими - від $ 1000. З досвідом зростуть і
доходи. Середня зарплата фахівця,
Який пропрацював у певній сфері близько двох років,
- $ 1500-1800.
Кар´єра і зарплата
Додаткові особливості:
 В залежності від професійного досвіду і загального рівня ерудиції, економісти можуть виступати як в ролі фінансових аналітиків, так і в ролі експертів.

Основне завдання економіста - грамотний розподіл грошових потоків компанії з метою забезпечення рентабельності виробничої діяльності.
Економісти були і залишаються найбільш затребуваними фахівцями на ринку праці.
Висока заробітна плата. Від $ 400 до 1500 і вище.
Плюси професії
Одна з основних вимог роботодавця до кандидатів - досвід роботи на аналогічних посадах.

Перш ніж ви станете висококласним фахівцем, здатним давати точні прогнози і ефективні рекомендації, пройде не один рік.
Мінуси професії
    Яку спеціальність можна отримати, закінчивши економічний факультет? Це безпосередньо економічні спеціальності - економіка, економіка і управління на підприємстві (по галузях), економічна теорія, економіка праці, світова економіка, національна економіка, математичні методи в економіці, бухгалтерський облік, аналіз і аудит, фінанси та кредит, статистика, а також інші спеціальності, які, тим не менш, можна віднести до економічних (комерція, маркетинг, менеджмент), тому що на 80% навчальні плани з цих спеціальностей однакові.
На замітку


title: Презентація на тему «John Lennon»

text:
Click to edit Master title style
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level
May 1969
	Protesting with his soul one, Yoko Ono, over the hate in the world; Vietnam, assassination of M.L.K Jr., riots, and the Soviet Union.
and on November 15, 250,000 Vietnam protesters in Washington D.C. sang his song together.
October 9, 1940
John Lennon was different and he knew it.
It was something inside him, something in the way he viewed the world.
No one else seemed to 	understand: not his teachers, his aunt and uncle, his friends.
It made him angry, tough, and afraid.
John meets Paul
	John and his band, the Quarry Men, were playing for the Liverpool City dance. Paul saw the performance and was amazed that John created some of his own lyrics.
They were introduced to each other and Paul showed the band what he could do.
John accepted him for he knew that he would do good for the band.
Why?
Beatles
The Quarry Men were getting bigger and needed a new name.
They were booked with shows in clubs.
Brian Epstein, a suit and tie guy heard the Beatles and decided to manage them.
Beatlemania
Now with drugs and exhaustion, John was distant from his wife, Cynthia.
Cynthia was terrified.
1966
After more than fourteen hundred performances the Beatles had just played their last show.
Who was he without the Beatles?
Despite his fascination with LSD and his 	growing interest in Yoko, John had songs to write, albums to record.
Deeply connected with one another musically and personally, they were functioning at the height of their career.
1967-1969
The Beatles write some of their best works.
John and Yoko meet and fall in love and he left his wife Cynthia.
1969-1971
As part of his new, post-Beatle	politically aware state, John spoke out against racism and sexism, 	saying Yoko had opened his eyes.
He hated it.
1975-1980
December 6, 1980
11:00 a.m
with a .38 revolver pointed straight at John
and repeatedly squeezed the trigger


title: Презентація на тему «Джозеф Генри»

text:
«Джозеф Генри»
Подготовила ученица 11-А класса,
Герасимова Елизавета
Презентация на тему:
Джозеф Генри
Джозеф Генри – американский физик, считающийся одним из величайших ученых не только в США, но и во всем мире. Он открыл явление самоиндукции, работал над созданием электромагнитов и электромагнитных реле, почти одновременно с Майклом Фарадеем открыл явление электромагнитной индукции.  За заслуги в области изучения электромагнетизма в его честь названа единица измерения индуктивности Гн (генри). Генри входил в число первых 50 выдающихся ученых, включенных президентом Линкольном в состав
      Национальной Академии наук США (1863), и с  1868 года до конца жизни был её бессменным президентом.
Ранние годы
Albany Academy
Джозеф Генри (1829)

Памятный знак
на месте экспериментов Генри по электромагнитизму в Олбани

Принстонские годы
Посещение Европы
Одна из экспериментальных схем Генри с каскадным соединением трансформаторов
Джозеф Генри (1840)
Дом-музей Генри в Принстонском университете
Джозеф Генри (1860)
Джозеф Генри с женой Гарриет и их
дочери Каролина, Елена и Мэри
(с молотками для игры в крикет, 1865)
Признание
Признание
Джозеф Генри: хронология
17.12.1797. Родился в Олбани (штат Нью-Йорк), родители – Уильям и Энн Генри.
1804. Переехал в Голуэй (пригород Олбани), где учился в школе, позже названную его именем.
1813. Избран президентом театрального общества Трибуны (Олбани).
1819 – 1822. Обучался в Академии Олбани.
1826 – 1832. Профессор математики и естественной философии Академии Олбани.
1827. Начал исследования электромагнетизма.
1829. Стал библиотекарем Академии Олбани. Награждён званием почётный член-корреспондент Union College (Awarded an Honorary A.M. from Union College).
03.05.1830. Женился на Гарриет Александр (1808-1882).
1831. Публикации основополагающей работы по электромагнетизму и статьи об электродвигателе в научном журнале «American Journal of Science». Продемонстрировал прототип телеграфа.
1832 – 1848. Профессор естественной философии в Колледже Нью-Джерси (Принстонский университет).
1846 – 1878. Директор Смитсоновского института.
1848. Организовал Смитсоновскую наблюдательную метеорологическую сеть.
1849 – 1850. Президент Ассоциации Америки по содействию развитию науки.
1851. Удостоен Гарвардским университетом звания почетного доктора права.
1852 – 1878. Член (с 1871 председатель) Государственного совета по маякам.
1868 – 1878. Президент Академии наук США.
1871. Избран президентом Философского общества в Вашингтоне, округ Колумбия.
13.05.1878. Умер в Вашингтоне.
ProPowerPoint.Ru

Спасибо за внимание!


title: Презентація на тему «Міжнародний рух капіталів»

text:
Міжнародний рух капіталів
Переміщення капіталу між країнами або його вивезення – важлива форма міжнародних економічних відносин.
Це процес вилучення частини капіталу з національного обороту даної країни і застосування його в економічній діяльності інших країн. Як форма світогосподарських зв'язків вивезення капіталу сформувалося на початку XX ст.
Рух капіталів зумовлений рядом причин
Перенакопи-чення капіталу в окремих країнах
Неспівпадіння попиту і пропозиції капіталу в різних регіонах світової економіки
Загострення проблем сировинних ресурсів
Різниця в цінах на фактори виробництва в різних країнах
загострення суперечностей на світовому ринку товарів і послуг
Чинники, що зумовлюють рух капіталів
Теорія ринкової влади С.Хаймера — суб'єкт інвестиційної діяльності, що вивозить капітал, керується прагненням домінувати на ринку та досягнути ринкової влади. Закордонне інвестування здійснюється з метою придушення конкуренції і збереження контролю над ринком
Концепція конкурентоспроможності галузі — пояснює міжнародний рух капіталу посиленням конкуренції технологічного характеру між суб'єктами ринку капіталів.
Концепція технологічного нагромадження розглядає міжнародний рух капіталу як наслідок розвитку технології,інноваційного процесу.
Інфраструктура міжнародного ринку капіталів
кредитні інститути, що приймають вклади і задовольняють потреби в інвестиційних кредитах
кредитні інститути, що ведуть справи клієнтів на біржах
інвестиційні фонди і компанії
великі підприємствагромадські емітенти
інвестиційні банки
Форми міжнародного руху капіталу
За джерелами походження:
офіційний (державний)
приватний (недержавний) капітал.

За характером використання коштів:
підприємницький;
позичковий (міжнародний
кредит);
міжнародна економічна
 допомога.

Підприємницьким капіталом називають ті засоби, які вкладаються у виробництво з метою отримання доходу. Тоді як позичковий капітал вивозиться у вигляді множинних позик, що надаються державами, великими міжнародними банками та валютними фондами.

За термінами вивезення капіталу:
короткостроковий (до одного року)
середньостроковий (від 1 до 5 років)
довгостроковий (більше 5 років)
За типом фінансових зобов'язань:
кредитні операції
інвестиційні операції

За цілями використання:
прямі інвестиції
портфельні інвестиції
Прямими інвестиціями називається підприємницький капітал за кордоном, що забезпечує контроль на підприємствами, в які він вкладений.
Портфельні інвестиції — це суто (винятково) фінансові активи у вигляді облігацій та акцій, які деномінуються в національну валюту.
Отже, особливістю міжнародного руху капіталів на сучасному етапі є і посилення його політичної і воєнної спрямованості. Особливо це стосується надання кредитів розвинутими країнами та міжнародними фінансовими організаціями.


title: Презентація на тему «Ренессанс»

text:
Ренессанс

Оглавление
История ренессанса
Проторенессанс
Живопись
Раннее возрождение
Леонардо Да Винчи

ВОЗРОЖДЕНИЕ, Ренессанс— эпоха в культурном и идейном развитии ряда стран Западной и Центральной Европы, а также некоторых стран Восточной Европы.

Основные черты культуры возрождения:
Светский характер,
Гуманистическое мировоззрение,
 Обращение к античному культурному наследию, его своего рода «возрождение» (отсюда и название).

Эпоху возрождения разделяют на четыре периода:
Проторенессанс (XIII в.)
Раннее Возрождение (XV в.),
Высокое Возрождение (конец XV — первая четверть XVI в.) ,
Позднее Возрождение (XVI в.).

Проторенессанс тесно связан со средневековьем, с романскими и готическими традициями, этот период явился подготовкой для эпохи Возрождения. Он делится на два подпериода: до смерти Джотто  ди Бондоне и после (1337 год)
проторенессанс

Джотто ди Бондоне (Giotto di Bondone) (1266 или 1267-1337), флорентийский художник, величайший живописец и архитектор периода Предвозрождения.

 Второй отрезок времени связан с эпидемией чумы, обрушившейся на Италию. Все открытия совершались на интуитивном уровне. В конце XIII века во Флоренции возводится главное храмовое сооружение — собор Санта Мария дель Фьоре, автором был Арнольфо ди Камбио, затем работу продолжил Джотто, спроектировавший кампанилу Флорентийского собора.

искусство проторенессанса
Ранее всего искусство проторенессанса проявилось в скульптуре (Никколо и Джованни Пизано, Арнольфо ди Камбио, Андреа Пизано). Живопись представлена двумя художественными школами: Флоренции (Чимабуэ, Джотто) и Сиены (Дуччо, Симоне Мартини).

Джованни Пизано. Кафедра церкви Сант-Андреа в Пистойе (1297—1301)

архитектура

живопись

Раннее возрождение
Период так называемого «Раннего Возрождения» охватывает собой в Италии время с 1420 по 1500 года. В течение этих восьмидесяти лет искусство ещё не вполне отрешается от преданий недавнего прошлого, но пробует примешивать к ним элементы, заимствованные из классической древности.

Филиппо Брунеллески.архитектура

Донато ди Никколо ди Бетто Барди

Скульптура св.георгия

«амур-атис»
«мадонна падуанского алтаря»
Живопись.мазаччо гвиди
Санта-Мария дель Кармине. роспись церкви
«изгнание из рая»
“Чудо со статиром”
 “Святой Петр, исцеляющий больных своей тенью”
Искусство высокого возрождения

В центре этого искусства, обобщённого по художественному языку, - образ идеально прекрасного человека, совершенного физически и духовно, образ человека-героя, сумевшего подняться над уровнем повседневности. В основе такого искусства лежит всепоглощающая вера в безграничные возможности человека по самоусовершенствованию, самоутверждению, вера в разумное устройство мира, в торжество прогресса. На первый план выдвинулись проблемы гражданского долга, высоких моральных качеств, подвига..
Творчество трех великих итальянских мастеров знаменует собой вершину Ренессанса, это — Леонардо да Винчи (1452 - 1519), Микеланджело Бунаротти (1475 - 1564) и Рафаэль Санти (1483 - 1520).
Леонардо да Винчи

«Джаконда»; «мона лиза»
«дама с горностаем»
«тайная вечеря»
Микеланджело буонарроти
«сотворение адама»
фрески
Рафаэль санти
«Малая Мадонна Каупера», 1505
«Дама с единорогом», 1505
«Святая Катерина», 1507
Возлюбленная и модель рафаэля - форнарина
Позднее возрождение
Позднее Возрождение в Италии охватывает период с 1530-х по 1590—1620-е годы. Некоторые исследователи причисляют к Позднему Возрождению и 1630-е, но эта позиция вызывает споры среди искусствоведов и историков. Искусство и культура этого времени настолько разнообразны по своим проявлениям, что сводить их к одному знаменателю можно только с большой долей условности.
Антонио да Корреджо
«Рождество Христово», 1530
Тициано Вечеллио
Кающаяся Мария Магдалина1560-е
«Мадонна семейства Пезаро», 1519-1526
«Аллегория времени»,1565
Спасибо за просмотр!


title: Презентація на тему «Сузір’я. Відстані до небесних світил. Зоряні величини»

text:
Презентація
На тему: небесна сфера. Сузір'я. Відстані до небесних світил. Зоряні величини.
Виконала учениця 11-Б класу
Кліщенко Анастасія
Передмова
Зоряне небо!.. Напевне, немає людини, яку б не вражала його витончена довершеність, його незбагненна краса і таємничість. Недаремно давні греки дали всьому зоряному Всесвіту назву космос, що означає - оздоба, прикраса. І в цьому немає нічого дивного! Свого часу М. Коперник висловився з захопленням: «...Бо що може бути чарівнішим від небосхилу, який вміщує у собі все прекрасне?»

Ствердження Арістотеля
Розмірковуючи над будовою зоряного Всесвіту, філософ Арістотель (384-322 рр. до н. е.) стверджував: «Всесвіт - досконалий, а тому сферичний, бо сфера - єдина досконала фігура». Згідно з його розрахунками, радіус Всесвіту, тобто відстань до сфери зір, має бути у дев'ять разів більшою, ніж відстань від Землі до Сонця, а Земля, за його уявленнями, займає центральне положення у Всесвіті, адже «усі важкі тіла прямують до центра Землі, а оскільки будь-яке тіло прямує до центра всесвіту, то Земля мусить перебувати нерухомо в цьому центрі». Щоправда, інший відомий грецький філософ Демокріт (460-370 рр. до н. е.), а ближче до наших часів Галілей доводили протилежне: Всесвіт - безмежний, зорі перебувають на різних відстанях від Землі, але ця різниця у відстанях на око не сприймається, тому і здається, що зорі знаходяться на внутрішній поверхні деякої сфери. Це виявилось і справді так!

Поняття небесної сфери

Небесна сфера - уявна сфера довільного радіуса, в центрі якої знаходиться спостерігач і на яку спроектовано всі світила так, як він бачить їх у певний момент часу з певної точки простору.

Поняття Сузір'я
Сузір'я — це певна ділянка зоряного неба з чітко окресленими межами, що охоплює всі належні їй світила і яка має власну назву.

Скільки зір на небі???
    Перше враження від спостереження зоряного неба - це незліченність зір і хаотичність їхнього розташування на небосхилі. Насправді ж зір, які можна побачити неозброєним оком, на небі Землі близько 6 000.

Видиме розташування зір
Видиме розташування зір на небі змінюється надзвичайно повільно. Без точних вимірів помітити його впродовж сотень і навіть тисяч років неможливо. Ця обставина дозволила за незапам'ятних часів намалювати по найяскравіших зорях перші характерні «зоряні візерунки» - сузір'я.

Більшість їхніх назв, які використовуються й сьогодні - це спадок від давніх греків. Так, у творі «Альмагест» Птолемея перелічено 48 сузір'їв. Нові сузір'я з'явилися на небі після перших подорожей у південну півкулю Землі під час великих географічних мандрівок XXII-XXІ ст., а також після винайдення телескопа.

Конгрес Міжнародного Астрономічного Союзу
На початку XX ст. налічувалося 108 сузір'їв. Але на конгресі Міжнародного Астрономічного Союзу 1922 р. їхню кількість було зменшено до 88. Тоді ж було встановлено також нові межі сузір'їв, що існують і досі.

Менші групи зір

У деяких сузір'ях виділяють менші групи зір, наприклад  Плеяди та Пади в сузір'ї Тельця і у сузір'ї Великої Ведмедиці тощо.

Народні назви сузір'їв
Поряд із загальноприйнятими в астрономії назвами для окремих сузір'їв вживають і народні назви. Так, в Україні Велика Ведмедиця - це «Великий Віз», Мала Ведмедиця - «Малий Віз», Кассіопея -«Борона» чи «Пасіка», Дельфін - «Криниця», Пояс Оріона - «Косарі», Орел - «Дівчина з відрами», зоряне скупчення Пади, що утворюють голову Тельця, - «Чепіги», а зоряне скупчення Плеяди -«Стожари».

Легенда створення сузіря: Оріон та Скорпіон
Про кожну істоту, яку давні люди уявляли у візерунку конкретної групи зір і ім'ям якої називали це сузір'я, було складено певну легенду. Наприклад: син грецького бога морів Посейдона, Оріон, був хоробрим і вправним мисливцем. Не було звіра, якого він не міг би вполювати. Розлючена богиня Артеміда, охоронниця звірів, підіслала до Оріона отруйного Скорпіона, від укусу якого він загинув. Та Зевс, головний у пантеоні грецьких богів, забрав на небо і Оріона, перетворивши його на зимове сузір'я, і Скорпіона, помістивши його на літньому небі, щоб той ніколи не наздогнав Оріона.

Згодом найяскравіші зорі отримали власні назви (їх налічується 275). Із них лише 15 % - грецькі назви і 5 % - латинські, а 80 % - це арабські назви. Перекладаючи трактати арабських астрономів, європейські вчені, очевидно, спеціально залишали їх для використання. Наприклад, в арабських списках зорі сузір'я Лебідь названі прийнятим у ті часи способом: Денеб- «Яскрава на хвості», Садр - «Груди». Так вони називаються і зараз. Назва найближчої до нас зорі Проксима перекладається з грецької як «найближча».

Походження назв зорь

Давньо грецькі позначення
Майже 500 років тому зорі в кожному сузір'ї було позначено літерами грецького алфавіту а (альфа), Р (бета), у (гамма) і т. д. в міру зменшення їхньої яскравості. Щоправда, в окремих випадках порядок позначень «переплутаний», і подекуди переставлені літери для слабкіших і яскравіших зір. Наприклад, у сузір'ї Близнят найяскравіша зоря Поллукс позначена літерою р, тоді як слабкіша - Кастор - літерою а (альфа).

Для зір, яскравість яких змінюється з часом, запроваджені позначення літерами латинського алфавіту: R, S ... Z, далі RR, АZ. Якщо в сузір'ї змінних зір більше, ніж 334 (стільки комбінацій можна утворити з однієї і двох літер), то такі змінні зорі позначають так: V335, 336... (наприклад, V335 Лебедя).

Окремі зорі названо іменами вчених, що їх вивчали. Наприклад, є зоря Барнарда, яка знаходиться в сузір'ї Змієносця. Вона цікава тим, що за 180 років зміщується на небі на величину діаметра Місяця. Є зоря Тіхо Браге - залишок спалаху Наднової зорі 1572 р., яку вивчав відомий астроном Тіхо Браге.
Назва нашої зорі - Сонце - походить від індоєвропейського кореня «сау» - «світити».

Визначення відстаней до небесних світил
 Те, що відстань до Місяця дорівнює 60 радіусам Землі, за тривалістю його проходження через  тінь Землі при повному місячному затемненні встановив ще грецький вчений Гіппарх біля 150 р. до н. е.
Відстані до планет Сонячної системи вдалося визначити лише у XVII ст. через вимірювання горизонтального паралаксу.

Горизонтальний паралакс
Горизонтальний паралакс - це кут між напрямом на світило з якої-небудь точки земної поверхні і напрямом з центра Землі.
Відстані до близьких зір визначають за допомогою вимірювання їхнього річного паралаксу.

Річний паралакс П
Річний паралакс П — кут, під яким із зорі було б видно радіус земної орбіти.
Вперше надійні річні паралакси було виміряно в середині XIX ст. Дотепер відомо точні величини річних паралаксів майже для 100 000 зір, і на цій основі розроблено біля десяти інших методів визначення відстаней до віддаленіших об'єктів.

Оскільки відстані між астрономічними об'єктами дуже великі, то користуватися звичними одиницями довжини (метр, кілометр) незручно. Тому в астрономії використовують особливі одиниці для вимірювання відстаней: астрономічна одиниця (а. о.), яка дорівнює середній відстані Землі від Сонця (149 600 000 км), і парсек (пк), від слів «паралакс» і «секунда» - відстань, з якої середній радіус земної орбіти видно під кутом 1" (секунда дуги). Часто використовують похідні одиниці: кілопарсек (1 кпк = 1 000 пк) і мегапарсек (1 Мпк = 1 000 000 пк).

Інколи використовується одиниця довжини світловий рік (св. р.). Це така відстань, яку проходить світло за один рік, поширюючись зі швидкістю 300 000 км/с.
Між одиницями довжини, що використовуються в астрономії, існують такі співвідношення:
1 пк = 3,26 св. р. = 206 265 а.о. = З • 10 ^16 м; 1 св. р. = 0,3066 пк = 63 240 а. о. = 9,5 • 10 ^15 м.

Дякую за увагу


Презентація на тему «Древнееврейское царство»


title: Презентація на тему «Джон Адамс»

text:
Джон Адамс
Один з лідерів американської революції, політик, другий президент США. Був учасником першого та другого Континентальних конгресів представників англійських колоній в Америці. Брав участь у роботі зі складання Декларації незалежності. Був першим послом США у Великій Британії. був першим в історії країни віце-президентом. Був другим президентом Сполучених Штатів.
Джон Адамс молодший, наймолодший з трьох синів, народився 30 жовтня 1735, у місті Квінсі, колонії Массачусетс (тепер штат). Майбутній президент народився у скромній, дуже релігійній сім'ї. Вже з дитинства дітей привчали до важкої роботи, зокрема і молодого Джона Адамса.
Коли йому було 16 років, він поступив в Гарвардський коледж. Адамс дуже добре вчився і успішно закінчив коледж. Батько хотів щоб Джон став пастором, але син вирішує стати адвокатом. 1758 року Джон Адамс розпочав свою кар'єру в якості адвоката. ін одружився на Абіґейл Сміт, дочці місцевого пастора. Вона зіграє впливову роль у політичних поглядах свого чоловіка. В них було 5 дітей серед яких і майбутній президент Джон Квінсі
Адамс боровся за Декларацію незалежності, він був її головним захисником та одним з п’яти, яким доручили написати її.  Також конгрес вдвічі посилав Адамса представляти молодий союз держав (штатів) в Європі. Нова конституція Массачусетса здебільшого написана самим Адамсом й відповідає його особистим поглядам на політику та суспільство. Ще він виступив проти звільнення рабів у рідному штаті.
Під час перших президентських виборів Сполучених Штатів Америки 1789 року, Адамс посів друге, з тринадцяти, місце після Джорджа Вашингтона. Таким чином, відповідно до конституції, Адамс обійняв посаду першого Віце Президента.
Вибори 1796 року були першими за участю політичних партій. Головним опонентом Адамса був Томас Джефферсон. Під час президентської кампанії, замість того щоб брати активну учась у неї, Адамс залишався вдома у своєму місті Квінсі. Він називав процес президентської кампанії дурним та злим. Агітаційну кампанію за нього проводила партія. Джон Адамс переміг у півничних штатах, Томас Джефферсон у південних. Адамс став другим Президентом США 4 березня 1797.
Був президентом з 1797 по 1801 рр. Видав Акт «проти чужої антиурядової агітації»,в якому заборонялося імігрантам та громадянам Америки критикувати федеральний уряд. Батько-засновник американського флоту. За його президентсва до Конституції було додано 11 поправку. Також за його президентсва була так звана неофіційна «Тиха» війна між США та Францією.

Дякуємо за увагу!


title: Презентація на тему «Співдружність Незалежних Держав» (варіант 1)

text:
Співдружність Незалежних Держав
Заснування СНД
СНД було засновано головами Білорусії, Росії та України шляхом підписання 8 грудня 1991 року в Віскулях під Брестом (Білорусь) Угоди про створення Співдружності Незалежних Держав (відомо в ЗМІ як Біловезька угода).
Прапор Співдружності Незалежних Держав
Заснований:19 січня 1996
Автор прапора: Олександр Васильович Григор'єв. Композиція символізує прагнення до рівноправного партнерства, єдності, миру і стабільності.
У документі, що складався з Преамбули і 14 статей, констатувалося, що Союз РСР припиняв своє існування як суб'єкт міжнародного права і геополітичної реальності. Однак, грунтуючись на історичній спільності народів, зв'язках між ними, враховуючи двосторонні договори, прагнення до демократичної правової держави, намір розвивати свої відносини на основі взаємного визнання і поваги державного суверенітету, сторони домовилися про утворення Співдружності Незалежних Держав
Склад СНД
Члени СНД
Азербайджан	21 грудня 1991
Білорусь	 8 грудня 1991
Вірменія	21 грудня 1991
Казахстан	21 грудня 1991
Киргизстан	21 грудня 1991
Молдова	21 грудня 1991
Росія	                  11 грудня 1991
Таджикистан	21 грудня 1991
Узбекистан	21 грудня 1991

Держави-спостерігачі
  1. Україна              8 грудня 1991
  2.Туркменістан	26 серпня 2005
Колишні члени СНД
   1.Туркменістан
21 грудня 1991-26 серпня 2005
   2.Грузія
23 жовтня 1993-18 серпня 2009

Основними цілями організації є:
співпраця в політичній, економічній, екологічній, гуманітарній, культурній та інших областях;
всебічний розвиток держав-членів в рамках загального економічного простору, міждержавної кооперації та інтеграції;
забезпечення прав і свобод людини;
співпраця в забезпеченні міжнародного миру і безпеки, досягнення загального і повного роззброєння;
взаємна правова допомога;
мирне вирішення суперечок і конфліктів між державами організації.
Зона вільної торгівлі СНД
Зона вільної торгівлі СНД— угода держав СНД, що підписали в 2011 році Договір про зону вільної торгівлі. Договір, проект якого був розроблений російським міністерством економічного розвитку, передбачає «зведення до мінімуму винятків з номенклатури товарів, до яких застосовуються імпортні мита», експортні мита повинні бути зафіксовані на певному рівні, а згодом поетапно скасовані. Договір замінив більше ста двосторонніх документів, що регламентують режим вільної торгівлі на просторі співдружності.
Військова співпраця
На вересневому (2004 року) саміті СНД в Астані (Казахстан) прийнято рішення реформувати структури СНД — зокрема, створити Раду безпеки СНД по боротьбі з тероризмом.

В даний час в рамках СНД існують дві паралельні колективні військові структури. Одна з них — Рада міністрів оборони СНД, створена в 1992 році для вироблення єдиної військової політики. При ній існують постійний секретаріат і Штаб з координації військового співробітництва СНД.         Друга - Організація договору про колективну безпеку (ОДКБ). В рамках ОДКБ створені колективні сили швидкого розгортання в складі кількох батальйонів мобільних військ, вертолітної ескадрильї, армійської авіації.

У 2002–2004 роках співпраця у військовій області розвивалася в основному в рамках ОДКБ. В ОДКБ регулярно проводяться спільні навчання. Одна з оборонних структур — це Об'єднана система ППО СНД. У 2005 році в рамках СНД затверджені фінансування на ППО в розмірі 2,3 млрд руб.
Міждержавний банк
Міждержавний банк — міжнародна фінансова організація, утворена в 1993 році десятьма країнами СНД: Республікою Вірменія, Республікою Білорусь, Республікою Казахстан, Киргизькою Республікою, Республікою Молдова, Російською Федерацією, Республікою Таджикистан, Туркменістаном, Республікою Узбекистан та Україною. Основний напрямок роботи Міждержавного банку — вирішення питань, що виникають при співпраці країн Співдружності Незалежних Держав у галузі фінансів. Функції Міждержавного банку змінювалися відповідно до ситуації в економічній та фінансовій сферах Співдружності Незалежних Держав. Після розпаду рублевої зони і підписання Угоди про створення Платіжного союзу Банк став спеціалізованим інститутом цього союзу. У жовтні 1996 року шістьма державами (Вірменія, Білорусь, Киргизія, Молдова, Російська Федерація, Таджикистан) був підписаний Протокол, відповідно до якого Банк допущений на внутрішні валютні ринки цих держав з правом проводити банківські операції та угоди. Банк здійснює основні операції на території держав, що входять до Співдружності Незалежних Держав, розвиває інвестиційно-кредитну діяльність в рамках СНД.
У зв'язку з наростанням відцентрових процесів в СНД , в останні роки неодноразово порушувалося питання про необхідність його реформування . При цьому відсутня єдність думок про можливі напрямки цього процесу. У липні 2006 на неформальному саміті глав держав Співдружності президент Казахстану Нурсултан Назарбаєв запропонував свій варіант - він вважає , що СНД слід зосередитися на наступних областях співпраці: узгоджена міграційна політика, розвиток єдиних транспортних комунікацій, взаємодія в науково-освітній та культурно-гуманітарній сферах, співпраця при боротьбі з транскордонною злочинністю .
Як відзначали деякі ЗМІ, у 2006 році скептицизм щодо життєздатності та ефективності СНД був пов'язаний ще й з торговими війнами між Росією, з одного боку, і Грузією, Молдавією, Україною - з іншого, але особливо - з різким загостренням відносин між Росією і Грузією. Останні події, на думку деяких спостерігачів, поставили СНД на грань виживання, оскільки російські санкції проти країни, яка входить до СНД, виявилися безпрецедентними.
Після того як Росія перейшла на ринкові ціни на газ, що поставляється партнерам по СНД , Співдружність позбулося одного з об'єднуючих факторів - низьких цін на газ і нафту. Так з Туркменією була досягнута домовленість про експорт її газу через «Газпром». В Узбекистані російські компанії освоюють місцеві родовища енергоресурсів. У Вірменії «Газпром» отримав у власність магістральний газопровід з Ірану. З Молдовою досягнута домовленість про те, що «Молдовгаз», 50% якого належить «Газпрому», проведе додаткову емісію акцій, яку Молдавія оплатить, внісши в компанію газорозподільні мережі, а «Газпром» - грошові кошти.
Підготувала учениця 11-а класуХімій Богдана


Презентація на тему «День Святого Николая в Украине»


title: Презентація на тему «Голландская пейзажная живопись. Рембрандт»

text:
Голландская пейзажная живопись. Рембрандт.
Коваль Юлия
11-А
Середина XVII века — время наивысшего подъема голландской пейзажной живописи.
Правдивый показ человека и окружающего его мира - определяющие черты искусства этой небольшой, но мощной буржуазной республики, занявшей в XVII в. одно из первых мест в экономической и культурной жизни Европы. Любовь простого человека к своей родине, путем долгой героической борьбы, отвоеванной у испанцев в эпоху нидерландской революции, нашла свое выражение в развитии реалистического пейзажа. Голландия дала многих прекрасных художников, сделавших изображение природы своей специальностью. Нигде в XVII в. пейзажная живопись не получила такого развития, как в этой маленькой стране.
Якоб-ван Рейсдал
Пейзаж с водопадом  [1660-1665]

С неослабевающим интересом передавали художники незатейливые виды родной природы: холмистые гряды дюн, далекие просторы широко разлившихся рек с раскинувшимися на их берегах городами, проходящие у хижин проселочные дороги. Скромные картины пейзажистов заняли прочное место в обстановке голландских домов, украсив, наряду с портретами, стены уютных комнат.
Рембрандт Харменс ван Рейн (1606-1669)
Голландский живописец, рисовальщик и офортист.
Творчество Рембрандта, проникнутое стремлением к глубоко философскому постижению жизни, внутреннего мира человека со всем богатством его душевных переживаний, знаменует собой вершину развития голландского искусства XVII века.
Аллегория музыки, 1626
Рейксмузеум, Амстердам
Товит, подозревающий жену в воровстве, 1626, Рейксмузеум
Художественное наследие Рембрандта отличается исключительным многообразием: он писал портреты, натюрморты, пейзажи, жанровые сцены, картины на исторические, библейские, мифологические темы, Рембрандт был непревзойденным мастером рисунка и офорта.
Картины Рембрандта лейденского периода отмечены поисками творческой самостоятельности, хотя в них ещё заметно воздействие Ластмана и мастеров голландского караваджизма (“Принесение во храм”, около 1628-1629, Кунстхалле, Гамбург).
В картинах “Апостол Павел” (около 1629-1630, национальный музей, Нюрнберг) и “Симеон во храме” (1631, Маурицхейс, Гаага) он впервые использовал светотень как средство усиления одухотворенности и эмоциональной выразительности образов. эти же годы Рембрандт упорно работал над портретом, изучая мимику человеческого лица.
1630-е годы - период семейного счастья и огромного художественного успеха Рембрандта. Картина “Урок анатомии доктора Тулпа” (1632, Маурицхёйс, Гаага), в которой художник новаторски разрешил проблему группового портрета, придав композиции жизненную непринужденность и объединив портретируемых единым действием, принесла Рембрандту широкую известность.
Шедевры рембрандта
Ночной дозор (1642) ,363 х 437 см
Возвращение блудного сына (ок. 1669)
262 х 206 см
Даная, (1636), 185 x 203 см, Эрмитаж, Санкт-Петербург


Презентація на тему «Білки, жири і вуглеводи в їжі»


title: Презентація на тему «Міжнародна торгівля»

text:
10
9
8
7
6
5
4
3
2
1
0,5%
83,6
0.,4%
67,7
81,7
13409
81,4
13 120
2,7
435
2,8
458
2,9
470
2,9
472
3,4
556
3,0
477
3,5
574
3,3
540
3,8
632
3,8
609
4,3
708
3,9
634
4,6
762
4,9
782
6,9
1 133
8,1
1 301
7,3
1 206
8,9
1 428
13,2
2 166
9,1
1 465
100
16 415
100
16 127


title: Презентація на тему «Бароко» (варіант 8)

text:
Бароко
Баро́ко (від порт. barroco ісп. barrueco та фр. baroque — перлина неправильної форми) — стиль у європейському мистецтві (живописі, скульптурі, музиці, літературі) та архітектурі початку 16 — кінця 18 ст. Хронологічно бароко слідує за Ренесансом, за ним слідує Класицизм. За естетичним визначенням, бароко — стиль, що виникає на хвилі кризи гуманізму і народження маньєризму. Він висловлює бажання насолоджуватись дарунками життя, мистецтва і природи. Якщо ренесанс мав незначне поширення в країнах за межами Західної Європи, то з доби бароко почалося справжнє поширення європейської цивілізації на інші континенти. Бароко в перекладі з італійської означає «чудернацький». Великого значення в цей час набули церемоніали, етикет, ушляхетнення образу життя й зовнішнього вигляду людини. Ці постулати знайшли своє відображення в мистецтві. Основні риси стилю бароко — парадність, урочистість, пишність, динамічність. Особливо необхідно відзначити прагнення до синтезу мистецтв — взаємопроникнення архітектури, скульптури, живопису й декоративного мистецтва. Архітектура бароко відрізняється просторовим розмахом, плавністю й складним поєднанням криволінійних форм, злиттям об'ємів у динамічну масу, багату на скульптурний декор. Часто зустрічаються розгорнуті колонади, пілястри. Куполи набувають складних форм, стають багатоярусними. Характерні деталі бароко — теламот (атлант), каріатида й маскарон.
Батьківщиною бароко вважається Італія та її такі визначні мистецькі центри, як Рим,Мантуя, в меншій мірі Венеція і Флоренція — де зберігаються перші зразки бароко в архітектурі, скульптурі, живописі.

Загальна характеристика
Культура бароко позначена тяжінням до:
  Прагнення вразити читача пишним оздобленням твору;
  Відтворенням постійного руху, пишності, вихору часу;
  Алегоризм;
  Різкий контраст;
  Тенденції життєствердного сприйняття дійсності;
  Вираження просвітницької тематики;

Засновником бароко в Італії вважають Мікеланджело Буонаротті (1475—1564). Саме він підсилив архітектуру велетенським ордером, широко використовував карнизи, подвоєння пілястр та колон, тісняву архітектурних елементів та надлюдський розмір. Скульптурні та архітектурні твори генія й досі справляють враження скорботи, напруги, нервовості, хоча зберігають чітку побудову, симетрію і потойбічну, майже неможливу красу.
Характерною є пишнота, парадність, яскравість кольорів, контрастність, екстравагантність орнаменту, асиметрія конструкцій. В бароковій архітектурі панують сильні контрасти об'ємів, перебільшена пластика фасадів, ефекти світлотіні та кольору. Живопис і скульптура відзначаються декоративно-театральними композиціями, тонкою розробкою колориту і ефектів освітлення, ускладненою пластикою, парадністю. У музиці — поява опери, розвиток вільного поліфонічного стилю (зокрема у творчості Йоганна Себастьяна Баха).
Бароковий стиль домінував у європейському мистецтві в 17 столітті. В деяких країнах він також захопив кінець 16 і середину 18 століть (Італія, Польща, Австрія, Україна, Латинська Америка). Представниками цього стилю є Пітер Пауль Рубенс, Антон ван Дейк (Фландрія), в живописі: Кортона, Караваджо, в архітектурі Л. Берніні (Італія),Бартоломей Растреллі (Росія), в літературі: Педро Кальдерон (Іспанія), А. д'Обіньє (Франція), Михайло Ломоносов(Росія), в музиці період бароко тривав з 1600 до 1750, представниками якого є Клаудіо Монтеверді, Антоніо Вівальді,Йоганн Себастьян Бах, Ґеорґ Фридерик Гендель.

Мікеланджело Буонаротті (1475—1564)
Історія
Бароко виникло і набуло великого розвитку в Італії, замінивши прості і ясні форми мистецтва Раннього і Високого Відродження. Пов'язане з дворянською культурою часів розквіту абсолютизму, бароко було покликане прославляти знать і церкву. Але в ньому відбилися і прогресивні ідеї, зумовлені тогочасною боротьбою за національну єдність в різних країнах Європи. Поряд з цим бароко відкрило нові можливості для мистецтва, що особливо яскраво виявилися в синтезі мистецтв, в створенні грандіозних міських і паркових ансамблів тощо.
Найкращі представники італійського бароко: архітектор і скульптор Лоренцо Берніні, архітектори Франческо Борроміні і Карло Фонтана, Ювара, живописці П'єтро да Кортона, Джордано Лука, Маньяско, Дж. Б.Тьєполо. Здобуті в Італії досягнення бароко лягли в основу подальшого розвитку мистецтва Іспанії та її американських колоній, а також Німеччини, частково Франції, Фландрії, Польщі та України в її складі, Австрії та Чехословаччини в її складі тощо.
Демократичну гілку бароко в живописі уособлювали твори Караваджо та його послідовників — Сальватора Рози та ін.
Особливо стилем бароко переймалися єзуїти. Бароко, завдяки їх зусиллям, поширилося тодішнім світом і навіть іноді називалося стилем єзуїтів. Воно досягло Америки і Філіппін, Китаю тощо. Відомо, що єзуїти оселилися і в Китаї. Будучи знавцями й майстрами бароко, вони ознайомили китайських майстрів зі стилістикою бароко, якою зацікавився сам імператор Цянлун. Для нього і побудували барокову садибу на європейський зразок з палацом, фонтанами в саду, бароковими павільйонами і лабіринтом. Збережені гравюри, що зафіксували барокову садибу з садом в Китаї.

Регіональні особливості бароко
Бароко мало свої регіональні особливості. Тому бароко Мексики чи Бразилії ніколи не сплутаєш з бароко Португалії або Австрії чи України. Звичайно, головний напрямок задавали італійці та єзуїти, тому стиль бароко дещо помилково називали «стилем єзуїтів». Хоча саме єзуїти зробили бароко своїм характерним стилем та будували собори та монастирі саме в бароковому стилі.
Правдою буде ствердження, що в бароковому стилі були два напрями — бароко світське (палаци знаті та королівських родин, монументи володарів країн) та бароко церковне (релігійні споруди від монастирів до поодиноких каплиць). Напрями існували окремо, але постійно збагачували один одного схожими засобами обробки та використання матеріалів чи декору. Тому в 18 ст. зала церкви нагадувала пишну залу палацу і навпаки, що помічали й сучасники.
Серед визначних зразків світського бароко садово-палацові ансамблі Вілянов у Варшаві (Польща), мисливський замок Ступініджі біля Турину (Італія), Шенбрунн в Відні (Австрія), декілька замків і палаців Чехії, Німеччини, Франції.

визначні зразки світського бароко
Вілянов у Варшаві (Польща)
Мисливський замок Ступініджі біля Турину (Італія)
Шенбрунн в Відні

Цікаві факти
На лицьовій стороні банкнот євро зображені ворота і вікна, на зворотному - мости. Це не фотографії реальних об'єктів, а просто схематичні ілюстрації в різних архітектурних стилях. Кожна банкнота присвячена певного стилю, наприклад, 20 євро - готиці, а 100 євро - бароко і рококо.

У 1693 році при виверженні вулкана Етни на Сицилії стався потужний землетрус, який повністю зруйнував багато палаци, церкви й цілі міста. При їх відновленні архітектори отримали шанс привнести в панував у той час стиль бароко нові риси і фарби, що призвело до створення нового унікального стилю, названого сицилійським бароко.

Світські фрески доби бароко
Джузеппе Боніто. «Архітектурні фрески палацу Портічі», Неаполь
Бартоломео Гвідобоно. Стінописи галереї палаццо Россо, Генуя, кінець 17 ст.
Малюнки доби бароко
Автопортрет Берніні, малюнок 1625 р, Оксфорд, Ашмолеан музей

Матеус Гюнтер, ескіз плафона «Еней», 1757рік, Новий замок,Штутгарт


Презентація на тему «Моя улюблена тварина»


Презентація на тему «Петро Ілліч Чайковський»


Презентація на тему «Развитие космонавтики»


title: Презентація на тему «Диско»

text:
Диско
презентацію готували: Котенко Роман
Ребрик Юрій
Лихошерстов Дмитро
Винник Іван
Павлов Максим

визначення диско
Ди́ско (англ. Disco) — стиль популярної танцювальної музики другої половини 1970-их років. З`являвся та розвивався паралельно в Америці та Європі.
дзеркальна куля – типічний логотип диско
особливості диско
 Пісні цього напрямку характеризуються високим, часто реверберованим вокалом, рівномірним чітким ритмом, визначеним четвертними нотами в партії бас-барабану, 8-мі або 16-ті тривалості у хай-хетів, причому на слабку долю (offbeat) грає відкритий хет та синкопованою електронною басовою лінією. На відміну від року, де переважають гітари, у звучанні диско переважають клавішні, струнні та електронні музичні інструменти, які створюють соковитий акомпанемент. В якості солюючих інструментів використовуються переважно оркестрові інструменти (напр. флейти). Темп — від 80 до 140 ударів на хвилину. Диско властива значна кількість оркестрових п'єс.
виконавці диско
Серед перших виконавців стилю диско — Bee Gees, Donna Summer, the Village People, The Jackson 5, Barry White та Boney M. Із зростанням популярності диско, до цього стилю зверталися й «не-дискові» виконавці, на хвилі популярності диско з'являються такі музичні фільми як Thank God It's Friday та Saturday Night Fever. Одним з перших європейських хітів диско вважається пісня «J'attendrai» Даліди.
різновиди та напрямки диско
Прийнято виділяти такі різновиди диско: Bright disco, Dance-punk, Disco polo, Euro disco, Hi-NRG, House, Italo disco — Spacesynth, Hard Disco. На початку 1980-х популярність диско спадає, проте стиль значно вплинув на виниклі у 1980-х та 1990-х напрямки електронної танцювальної музики хауз і техно. Впливи диско простежують також у таких течіях хіп-хопу 1990-х — 2000-х років, як crunk, hyphy та snap.


title: Презентація на тему «Видатні економісти»

text:
Видатні економісти
(1863—1941 )
ЗОМБАРТ ВЕРНЕР
німецький економіст, соціолог та історик, представник історичної школи політичної економії.
ЗОМБАРТ ВЕРНЕР
Завданням економіста та історика є вивчення характеру кожної економічної системи в її своєрідності ;
Господарська діяльність зумовлена різними факторами, втіленими у певних інститутах,завдяки яким можна виділити специфічні риси економічної системи.
БЕКЕР ГАРРІ СТЕНЛІ
американський економіст, професор Чиказького університету, лауреат Нобелівської премії 1992 "
1930-
БЕКЕР ГАРРІ СТЕНЛІ
Спробував дослідити, як принципи ринкової логіки й моделі "витрати—випуск" можна використати в усіх сферах людської діяльності, виходячи з передумови, що всі дії та вчинки людей ґрунтуються на одних і тих же принципах.
Фінн Ерлінг Кідланд
1943-
норвезький економіст. Лауреат Нобелівської премії з економіки 2004 р
1927 -
Вернон Ломакс Сміт
американський економіст. Лауреат Нобелівської премії 2002 р. Президент Асоціації економічної науки (1986-1987 рр)Лауреат премії Адама Сміта (1995 р.).


title: Презентація на тему «Музыкальная культура»

text:
Музыкальная культура

2

Развивалась она, прежде всего, как вокальная музыка. Истоки ее в народной русской песне. В народной песне отражалась вся жизнь народа (труд, быт, вера и т.д.). Из самых древних песен известны колыбельные, календарные песни (языческие песни, связанные со временем года – весенние песни и др.). У них узкий диапазон.

3

9-12 века – время Киевской Руси. В 988 году Русь приняла христианство. Оно пришло из Византии. Образовалось 3 основных очага музыкальной культуры:
1) Народная песня. В народной песне есть связь с язычеством. Из народа выделялись талантливые люди – скоморохи. Они веселил народ, исполняя не только музыкальные номера, но и цирковые. Они подвергались гонению со стороны церкви. Церковь не одобряла инструментальную музыку. Она признавала только вокально-духовную музыку.

4

2) Княжеский двор. Здесь центральной фигурой был певец-сказитель, который сочинял и пел нараспев песни и былины о ратных подвигах князя и его дружины. Аккомпанировал он себе на гуслях. При дворе использовали и другие инструменты – домру, рожки, гудок (струнный инструмент, имеющий 3 струны и смычок).

5

3) Церковь. Это – самый важный очаг. Развивалась письменность, иконопись. Появился “знаменный распев” (11-17 вв.). Это – молитвы-песнопения, которые исполнял мужской хор унисон. По характеру – суровые напевы, имеющие плавную мелодию и узкий диапазон. Записывались эти распевы знаменами (знаками), некоторые из которых – крюки. Они не означали точной высоты, а только направление мелодии (вверх или вниз). Эти распевы сочиняли монахи-распевщики. Самые известные из них – Федор Крестьянин (одно из наиболее известных произведений – “Стихира”), Савва Рогов. Тексты сначала переводились с византийского. В 16 веке знаменные распевы писал сам Иван IV (грозный). В дальнейшем знаменный распев стал одним из источников русской музыкальной классики (Рахманинов, Мусоргский и др.).

6

В 12-15 веках выделялось Новгородское княжество. Здесь музыкальное искусство несколько отличалось. Народ жил хорошо. Расцветало скоморошество (здесь оно не подвергалось гонению церкви). Слагались былины, но в них прославляли не подвиги князя, а ловкость, смекалку.

7

Конец 14-го – 16 вв. – время Московской Руси. В это время правили Иван Калита, Дмитрий Донской, Иван Грозный (16 век), который объединил Русь и взял у татар Казань. О взятии Казани складывали песни и былины. При дворе Ивана IV музыка получила большое развитие. Из-за границы он привез орган, клавикорды, создал “Хор государственных певчих дьяк”. Это – время расцвета знаменного пения. Богослужения отличались пышностью. В это же время появилось первое русское многоголосие (знаменный распев – одноголосие). Стало появляться строчное пение – основной голос и голоса ниже и выше от основного голоса. Дьяк Иван Шайдуров ввел новую запись – “киноварные пометы”, в которых уже фиксировалась высота звука. Запись стала более совершенной.

8

В 17 веке знаменный распев исчез. 1613 г. – начало династии Романовых (Михаил). Складывается русская нация. Возникают народные бунты. Вся эта жизнь отразилась и в народных песнях – песни-вольницы, сатирические песни. Возник новый жанр – лирическая народная песня (лирическая протяжная). Это, прежде всего, песни о тяжелой женской доле (медленные, выразительные, страдальческие). Один из ярких примеров этого жанра – песня “Лучинушка”.

9

Развивалось русское многоголосие. Во многом это связано с тем, что к России присоединилась Украина, в которой сказывалось влияние польской католической музыки (хоральное пение). Развивалось “партесное пение” – пение по партиям. Высший жанр партесного пения – духовный хоровой концерт. Это – грандиозное хоровое произведение для многих голосов (аккордовое мышление). Обязательно должны были отсутствовать инструменты. Партесные концерты писал Василий Титов (написал концерт в честь полтавской победы – 12 голосов), Николай Бавыкин.

10

В 17 веке возникли и новые светские жанры – канты и псалмы (отличие состояло только в тексте). В кантах – светский текст, а в псалмах – духовный текст. Эти жанры имеют свои особенности – 3 голоса, в которых 2 верхних голоса параллельны, а бас – гармоническая основа. Канты были сильно распространены в 18 веке – в эпоху Петра I. Тогда появились панегирические канты (хвалебные) в честь побед Петра I. Они имели кварто-квинтовые интонации и были энергичные. Форма в них куплетная. Канты повлияли в дальнейшем на русскую музыку: Глинка – заключительный хор “Ивана Сусанина” (“Славься”) – 3 голоса, склад канта (имеет черты гимна и марша); так же это проявляется в финале симфонии Глазунова.

11

С Украины в Россию пришла нотная запись на пяти линейках квадратными нотами. Вершина развития партесного стиля – духовные хоровые концерты Березовского и Бортнянского. Березовский – крепостной музыкант. Он был очень талантливым. За его огромный талант его послали в Италию. Там он учился у Падре Мартини (учитель Моцарта). Березовский покончил жизнь самоубийством. Хоровые концерты Березовского находятся на очень высоком техническом уровне, сравнимым с Моцартом. У него было огромное гармоническое и полифоническое мастерство. Концерты его состоят из разных контрастных частей (среди них попадаются фуги). Особенно популярный концерт – “Не отверзи мене во время старости” (обращение к Богу).


Презентація на тему «Цензура» (варіант 2)


Презентація на тему «Функції управління підприємством»


Презентація на тему «Диего Родригес де Сильва Веласкес» (варіант 1)


title: Презентація на тему «Экологические проблемы и их решение»

text:
Экологические проблемы и их решение
Подготовила
ученица 11А класса
Науменко Евгения
Под этим термином, впервые употребленным в 1866 г. немецким биологом Э.Геккелем (1834—1919), понимается наука о взаимоотношениях живых организмов с окружающей средой. Ученый полагал, что новая наука будет заниматься только взаимоотношениями животных и растений со средой их обитания. Этот термин прочно вошел в нашу жизнь в 70-х годах XX столетия. Однако сегодня о проблемах экологии мы фактически говорим уже как о социальной экологии — науке, изучающей проблемы взаимодействия общества и окружающей среды.
Что такое экология?
За всю историю развития, на нашей планете никогда не возникали проблемы, связанные с экологией. Эти проблемы стали проявляться в конце ХХ начале ХХI веков. Возникновение этих проблем связано с интенсивным увеличением численности человечества, с необходимостью использования огромного количества природных ресурсов, с проблемой утилизации отходов, с развитием автомобилестроения, перерабатывающих предприятий и др.Одной из наиболее значимых проблем экологии является разрушение биосферы.Для своих нужд человек вырубает все большее количество лесов, что приводит к исчезновению многих видов флоры и фауны. В следствии происходит деградация и опустынивание почв.Сжигание промышленными предприятиями различного топлива и выбросы в атмосферу огромного количества углекислого газа способствует развитию парникового эффекта и разрушению озонового слоя.
Экологическая ситуация на планете
Наиболее масштабным и значительным является химическое загрязнение среды несвойственными ей веществами химической природы. Среди них - газообразные и аэрозольные загрязнители промышленно-бытового происхождения. Прогрессирует и накопление углекислого газа в атмосфере. Дальнейшее развитие этого процесса будет усиливать нежелательную тенденцию в сторону повышения среднегодовой температуры на планете. Вызывает тревогу у экологов и продолжающееся загрязнение Мирового океана нефтью и нефтепродуктами, достигшее уже 1/5 его общей поверхности. Нефтяное загрязнение таких размеров может вызвать существенные нарушения газо- и водообмена между гидросферой и атмосферой. Не вызывает сомнений и значение химического загрязнения почвы пестицидами и ее повышенная кислотность, ведущая к распаду экосистемы. В целом, все рассмотренные факторы, которым можно приписать загрязняющий эффект, оказывают заметное влияние на процессы, происходящие в биосфере.

Загрязнение воздуха
Высокая скорость развития промышленности в развивающихся странах служит причиной резкого повышения загрязнения воздуха. Низкое качество технологий и отсутствие материальных средств на современные очистные сооружения приводит к большому количеству выбросов. Также одной из важнейших причин является использование низкокачественного топлива. Экологическая ситуация городских районов находится на критическом уровне, так как особенность этих стран - концентрация населения в небольшом количестве крупных городов. После значительного повышения уровня жизни и материального дохода жителей, увеличилось количество автотранспорта, что создало недавно неизвестную проблему выхлопных газов. Ухудшение этой ситуации происходит из – за невозможности большинства жителей приобретать современные, технологичные автомобили. Также, с использованием поддержанных автомобилей связанно такое явление, как шумовое загрязнение. Отсутствие воздухоочистительный сооружений могут привести к печальным последствиям. В настоящее время очищение воздуха проводят страны Европы и Америки, но восстановить уровень чистоты, каким он был раньше, удастся лишь через столетия...
Кислотные дожди
В процессе работы автомобильных двигателей, тепловых электростанций, и прочих заводов и фабрик в воздух в большом количестве выбрасываются оксиды азота и серы. Эти газы вступают в различные химические реакции и в итоге образуются капли кислот, которые и выпадают кислотными дождями или переносятся в виде тумана.  Выпадение кислотных осадков вызывает эрозию почв, угнетает рост растительности и уменьшает ее биоразнообразие. При повышении кислотности в водной среде гибнут обитающие там животные. У людей кислотные осадки могут вызвать заболевания органов дыхания, глаз. К тому же они являются катализаторами разрушения архитектурных построек, и тем самым несут за собой значительный экологический и экономический ущерб.  Кислотные дожди наблюдаются в США, Канаде, Германии, Швейцарии, Австралии и других странах. Экономические убытки от кислотных осадков, например в США, ежегодно составляют более 12 миллионов долларов.
Наиболее распространены азотные, фосфорные и калийные минеральные удобрения. Из них главными загрязнителями подземных вод являются нитраты. В настоящий момент грунтовые воды, находящиеся под чрезмерно удобряемой почвой, содержат нитраты в концентрациях более1000 мг/л. Это гораздо больше нормы и может быть опасно для человека. Нитраты усваиваемые растениями, которые мы в свою очередь употребляем в пищу, в больших количествах могут вызвать сильное отравление. Нерациональное использование минеральных удобрений может вызвать эрозию почв.
Минеральные удобрения
Загрязнение воды
К наиболее распространенным загрязнителям относятся нефть и нефтепродукты. Они покрывают поверхность воды тонкой, пленкой, препятствует газо- и влагообмену между водой и околоводных организмов. Серьезную угрозу чистоте водоемов наносит добыча нефти со дна озер, морей и океанов. К серьезным загрязнениям вод приводят внезапные выбросы нефти на завершающей стадии бурения скважин на дне водоемов.
Другим источником загрязнения водоемов служат катастрофы с нефтеналивными судами. Нефть попадает в море при разрывах шлангов, при протечке муфт нефтепроводов, при ее перекачке в береговые нефтехранилища, при промывке танкеров.
Все больше значения (как загрязнения водоемов) получают поверхностно-активные вещества, в том числе синтетические моющие средства (СМС). Широкое применение этих соединений в быту и промышленности приводит к увеличению их концентрации в сточных водах. Они плохо удаляются очистными сооружениями, подают водоемы, в том числе хозяйственно-питьевого назначения, а оттуда в водопроводную воду. Присутствие в воде СМС придает ей неприятный вкус и запах.
Опасными загрязнителями водоемов являются соли тяжелых металлов – свинца, железа, меди, ртути. Наибольшее поступление их воды связано с промышленными центрами, расположенных у берегов. Ионы тяжелых металлов поглощают водные растения: по тропическим цепям они поступают к растительноядным животным, а затем к плотоядным. Воды, содержащие бытовые отходы, стоки сельскохозяйственных комплексов служат источниками многих инфекционных заболеваний (паратифы, дизентерия, вирусные гепатиты, холера и др.). Широко известно распространение холерных вибрионов загрязненными водами, озер, водохранилищ
Парниковый эффект, как полагают некоторые ученые, — это современный физико-химический процесс нарушения теплового баланса планеты с ускоряющимся ростом температуры на ней. Принято считать, что этот эффект вызван накоплением в атмосфере Земли “парниковых газов”, образующихся, в основном, в процессе сжигания органического топлива. Инфракрасное (тепловое) излучение поверхности Земли не уходит в космическое пространство, а поглощается молекулами этих газов, и его энергия остается в атмосфере Земли.За последние сто лет средняя температура поверхности Земли возросла на 0.8° С. В Альпах и на Кавказе ледники уменьшились в объеме наполовину, на горе Килиманджаро — на 73%, а уровень Мирового океана повысился не менее чем на 10 см. По оценке Всемирной метеорологической службы, уже к 2050 г. концентрация двуокиси углерода в атмосфере Земли возрастает до 0.05%, а повышение средней температуры на планете составит 2-3.5° С. Результаты такого процесса точно не прогнозируются. Предполагается повышение уровня Мирового океана на 15-95 см с затоплением плотно населенных районов речных дельт в Западной Европе и Юго-Восточной Азии, сдвиг климатических поясов, изменение направления ветров, океанских течений (включая Гольфстрим) и количества осадков.
Парниковый эффект и «озоновые дыры»


title: Презентація на тему «Ксенофобия»

text:
Ксенофобия

План
Определение понятия «ксенофобия»
Объекты ксенофобии
Принцип действия ксенофобии
Объекты ксенофобии
Статистические показатели уровня ксенофобии
Виды ксенофобии
Ксенофобия в Украине
Методы Борьбы

Ксенофобия
xenos
phobos
чужинец, незнакомец
страх
Определение понятия
Ксенофо́бия — страх или ненависть к кому-либо или чему-либо чужому, незнакомому, непривычному; восприятие чужого как непонятного, непостижимого, и поэтому опасного и враждебного. Воздвигнутая в ранг мировоззрения, может стать причиной вражды по принципу национального, религиозного или социального деления людей
Особенности ксенофобии
Одна етническая группа
Разные этнические группы

Частный конфликт

украинец
украинец
украинец
циган
Формируется негативный стереотип по отношеню ко всей группе
К
О
Н
Ф
Л
И
К
Т

К
О
Н
Ф
Л
И
К
Т

Негативные последствия ксенофобии
        Предпочитаемые объекты ненависти могут быть разными, некоторые не любят русских, евреев, другие — африканцев, азербайджанцев или американцев. По подсчетам социолога Льва Гудкова, в России вероятность пересечения разных ксенофобских установок составляет 75—80 %, таким образом среднестатистический ксенофоб может избирать в качестве объекта приложения своей ненависти и «чёрных», и евреев, и китайцев, и перуанцев, даже геев или представителей иной субкультуры, достаточно того, что перед ним — чужой (инакомыслящий).
Графические данные

Индекс ксенофобии по отношению к представителям разных национальностей
Разновидности ксенофобии
Ксенофобия в Украине
         «Проявления ксенофобии случаются везде, и Украина, к сожалению, не исключение, — признает Гаджаман. — Но государство не снимает с себя ответственности за то, что такие факты есть, не скрывает их. Незадолго до открытия ассамблеи мы направили запросы губернаторам, главам облсоветов, мэрам крупных городов, профильным министрам с просьбой поделиться своим видением этой проблемы в Украине. Кто-то прислал отписки, но есть и основательные, серьезные ответы. Большинство сетует на отсутствие самостоятельного межведомственного органа, который бы системно, на государственном уровне противостоял ксенофобии и другим явлениям. Прозвучали предложения создать такие органы и в министерствах, а также областях».
Эдуард Багиров:
«То, что пытаются поднять на щит, поставить во главу угла, — отголоски событий 2005—2007 годов, когда действительно отмечались отдельные элементы ксенофобии, неприятия по отношению к иностранцам и некоторым нашим соотечественникам. Сегодня этого практически нет. Украина — цивилизованное европейское государство, чьи граждане по ментальности своей толерантны, лояльны к представителям других народов, национальностей, веры, расы, прочих признаков. Единичные случаи — не система. Обобщать и тем самым вводить в заблуждение международное сообщество — по меньшей мере, некорректно».

       После того, как на последних парламентских выборах крайне националистическая украинская партия «Свобода» во главе с Олегом Тягныбок получила 37 мест в Верховной Раде, – ситуация с проявлениями ксенофобии и расизма на Украине резко обострилась.

в 2006-м в результате нападений на почве ненависти пострадало 14 человек (погибло 2), в 2007-м – 88 (6 убитых), в 2008-м – 84 (4 убитых), в 2009-м – 37, в 2010-м – 18 (1 убит), в 2011-м – 54 человека.

       Угроза национализма, ксенофобии, расовой нетерпимости исходит не только от этой партии как таковой, но и от того, что она объединяет под своими флагами все субкультурные андеграундные движения, даже группировки спортивных фанатов с расистскими взглядами. Для всех этих островков радикального национализма "Свобода" является собирательной силой.
Светлана Кушнир о ксенофобии

Возможные способы протиаодействия ксенофобии:
Действуйте!
 Объединяйтесь!
Поддерживайте жертв!
Говорите !
          Учитесь толерантности!
Расширяет кругозор
Делает мышление более гибким, а значит и менее стереотипным

образование


title: Презентація на тему «Paralympics games»

text:
Paralympics games

                             Paralympics games-
                           international sports competitions
                           for peoplewith disabilities. Tradi-
                           tionally hold after the Olympic
                           Games, they hold in 1992 - in same arenas as the Olympic Games. 2001 this practice fixed by agreement between the IOC and the International Paralympics Committee (IPC). Summer Paralympics games held in 1960, and winter Paralympics games – in 1976 intervals in 4 years. The last events held in Vancouver, Canada  2010. There are 20 sports in the Paralympics programme.

The emergence of sports in which people can participate                             with disabilities associated with the name of an English                              neurosurgeon Ludwig Guttman, who, overcoming age-                                  old stereotypes against people with disabilities,                                    introduced the sport in the rehabilitation process of                                      patients with spinal cord injury. He proved in practice                                   that sport for people with disabilities, creating                                            conditions for a successful life, restores mental balance,                                     allowing return to normal life. During the Second                                          World War at the Stoke-Mandevylsk English town                                      hospital in Aylesbury, he established the Center for                                    treatment of spinal injuries.
   28th July 1948 group of invalids at first time of all                                       history of sport take sport equipment. There were                                              16 paralyzed women and men in this group.
   In 1956 Ludwig Gutman developed a Charter of athletes, creates a foundation on which further develops sports people with physical disadvantages. Goal Stoke Mandevylskyh games was paralyzed unite men and women from all parts of the world in the International Paralympics Movement. Stoke Mandevylskyh games was awarded the Fearnley Cup.

History of Paralympics games
Formation
In 1960 in Rome held international             competition invalids. There took                          part 400 sportsmen from 23 coun-                       tries. Games later received the                              name of "Paralympics".
   With each games increased number of participants, expanding the geography of countries grew, the number of sports. In athletes with spinal injuries athletes join other nosology.
   In 1998 in international games in Seul sportsmen-invalids received access to sports facilities the host city. From this time games became “Paralympics”. Graphic symbol of the world Paralympics movement became red, blue and green hemispheres, which symbolizes the mind, body, stubborn spirit.

Paralympics movement in Ukraine
19 Ukrainian sportsmen-invalids took part in the 10th winter Paralympics games to be held from 12 to 21 March 2010 in Vancouver, Canada. At previous Games in Turin among 39 teams of the National Paralympics team of Ukraine took third place in 2006, she participated in two competitions in sports. Shortly before the Ukrainian Games paralympics take part in a series of international competitions - the World Cup. They will be held from 25 January to 8 February 2010 in France and Germany.
   To prepare invalids to the Paralympics Games and their rehabilitation in the Ukraine was the sanatorium complex “Юний ленінець”. Centre take up 50 hectares and is located on the beach, with beach area 1200 m. Its territory is situated a beautiful lake. It was the first national level object without barriers for people with diseases of hearing, vision, musculoskeletal apparatus in Ukraine.
   The center will be training with the national teams and Deaflympic kinds of sports to participate in world championships, European and Paralympic and Deaflympic games.

Summer kinds of sport
Weightlifting (powerlifting);
Athletics;
Archery;
Swimming;
Judo;
Cycling;
Tennis in wheelchairs;
Fencing;
Soccer 7h7;
Soccer 5x5;
basketball in wheelchairs;
 Dressage;
 Shooting;
 Volleyball;
 Rugby in wheelchairs;
 Dancing Inna wheelchairs;
 Holbol;
 Table Tennis;
 rowing;
 Sailing
Winter kinds of sport
Ski Race
Biathlon
Hockey
Ski
Curling

Makarenko Galina 8-A