title: Презентація на тему «Демократія» (варіант 1)

text:
демократія
Виконали:
Мельникова Катерина
Ярка Галина
11-А клас

 Демокра́тія  — політичний режим, за якого єдиним легітимним джерелом влади в державі визнається її народ. При цьому управління державою здійснюється народом, безпосередньо (пряма демократія), або опосередковано через обраних представників (представницька демократія).

Самий термін «демократія» складається з двох грецьких слів: demos - народ і cratia - владарювання, отже, це «влада народу».

“Демократія виходить з самого народу, вона здійснюється народом і в інтересах народу.”
                                          Авраам Лінкольн
Для Геродота (у нього це поняття зустрічається вперше), так само як і для Платона, Аристотеля, Цицерона, Сенеки й інших класичних авторів демократія означала не якійсь визначений стан суспільства, а особливу форму організації державної влади - нею володіють не одна особа (як при монархії і її варіаціях, скажімо, тиранії) або група людей (приміром, при аристократії і її різновидах, начебто олігархії або плутократії), а всі.
Встановлення Сучасної конституційної  держави
Форми ДемократіЇ:
Пряма - безпосередня - форма народовладдя, за якої влада здійснюється через безпосереднє виявлення волі народу або певних соціальних груп - народне вето, народна ініціатива, народне відкликання свого обранця, плебісцит, референдум, вибори;

Непряма - представницька (виборна) - форма народовладдя, за якої влада здійснюється через виявлення волі представників народу у виборних органах - парламенти, органи місцевого самоврядування (тут депутати здійснюють свої функції представництва на основі колегіальності).
Демократія ділиться на:
 Політичну, яка передбачає лише формальну рівність, рівність прав;
Соціальну, яка заснована на рівності фактичних можливостей участі громадян в управлінні державою.
Конституційна демократія – антипод до таких форм. Вона ставить владу більшості у визначені границі, обмежує її повноваження і функції за допомогою конституції і розподілу влади і забезпечує тим самим автономію і свободу меньшості, в тому числі і окремй особі.

Юридичне визначення і інституаційне вираження суверінітету, верховної влади народу. Тільки народ, а не монарх, аристократія, бюрократія чи духовенство виступають офіційним джерелом влади. Суверінітет народу виражається в тому, що тільки йому належить засновницька , конституційна влада в державі, що тільки він вибирає своїх представників і може періодично приймати участь в розробці і прийнятті законів за допомогою народних ініціатив і референдумів.
Періодична виборність основних органів держави. Демократичною може вважатись лише та держава, громадяни якої здійснюють верховну владу, вибираються, причому вибираються на обмеженний срок.
Рівність прав громадян на участь в управлінні державою. Цей принцип потребує як мінімум рівності виборчих прав.
Прийняття рішень за більшістю і підкорення меньшості більшості при їх здійсненні.

 Характерні риси демократії:
Принципи демократії:
Принцип поділу влади

Принцип виборності основних органів державної влади.

Принцип плюралізму.

Принцип гласності.

Принцип рівності.

Принцип більшості.

Принцип незалежного контролю.
Під ідеалом демократії розуміють той сучасний її стандарт, згідно з яким оцінюють демократичність різних форм врядування. Він є відправною точкою для «будівництва» різних концепцій (в теорії) і різних моделей (на практиці) демократичного ладу. Залежно від того, як люди уявляють собі демократичний ідеал, що найбільше цінують та на чому акцентують у понятті демократії, залежить їхня прихильність до певних концепцій чи певних різновидів демократії.
Цінності Демократії:
Толерантність
Компроміс
Вибір
Відповідальність
Громадянськість
Демократія ,як політичний режим
Не праві ті, хто вважає демократію ідеальним політичним режимом. На практиці демократія не є владою народу. Керують уряди, урядові чиновники. Відомий французький державний діяч, історик і літератор Алексис де Токвиль ще в 1835 році помітив, що недоліки і слабості демократичного правління, легко видні, вони доводяться очевидними фактами (складність прийняття рішень, тривалі обговорення того або іншого питання і т.д.), тоді як його сприятливий вплив виявляється непомітним, схованим образом. Недоліки його уражають з першого ж разу, а його гарні якості дізнаються тільки з часом.

Формально юридичними принципами демократичної держави є наступні:
1) визнання народу вищим джерелом влади;
2) виборність основних органів держави;
3) рівноправність громадян (насамперед рівність виборчих прав);
4) підпорядкування меншості більшості при прийнятті рішень.

Відомі Борці за демократію

Магатма Ганді -його політичним ідеалом, що описано в праці «Гінд Сварадж», була демократична держава з мінімальними функціями центрального урядового апарату.
Вернадський Володимир Іванович- борець за демокрітію у часи першої російської революції.
Стівен Бест- борець за демократію тварин.
Аун Сан Су Чжі- лидер «Національної ліги за демократію»

Магатма Ганді


title: Презентація на тему «Професії майбутнього»

text:
Професії майбутнього
Виконав:
Учень 10 класу
Кійко Едуард
План
Становище планети
Топ – 10 професій
Висновок
Використана література

Становище планети
Через 10 – 20 років населення Землі складатиме 8,3 млрд чоловік.
Топ – 10 професій
Наномедики
Торгівці внутрішніми органами
Флеш-хірурги
Геноагрономи
Соціальний роботопрацівник
Поліцейські
Космічні архітектори
Торгівці погодою
Мережний охоронець-секретар
Стиліст для юзера
Наномедики
Нанороботи повністю замінять діагностів і ліки, і зможуть лікувати людину з середини.
Торгівці внутрішніми органами
Те що зараз може і карається законом у майбутньому набере обертів і стане нормальним явищем. Дешевше буде купити собі новий орган, а ніж вилікувати старий
Флеш-хірурги
Ця професія розуміє в собі збільшення пам’яті людини за допомогою електронних накопичувачів
Геноагрономи
Ця професія буде спрямована на вирощення генно модифікованих рослин. Для подальшого вживання у їжу.
Соціальний роботопрацівник
Роботи будуть обслуговувати людей, а роботів, в свою чергу, соціальні роботопрацівники.
Поліцейські
Без поліції зараз та і в майбутньому нікуди.
Космічні архітектори
Космічні архітектори будуть робити будівлі за межами Землі. Так звані космічні міста.
Торгівці погодою
Буває таке, що ви хочете змінити погоду? З цими людьми ви зможете втілити свої мрії.
Мережний охоронець-секретар
Мережний охоронець-секретар – це охоронець ваших даних (паролі, файли і тд) у мережі Інтернет
Стиліст для юзера
Це ваша права рука у мережі. Всі справи (створення іміджу, ведення блогів і форумів) ви зможете доручити спеціалістам.
Висновок
Отже, в майбутньому професій побільшає, з’явиться багато нових професій, і тому зникнуть старі непотрібні професії
Використана література
Большая Энциклопедия Школьника «Росмэн» 2001 год
www.google.com.ua
www.yandex.ua
www.wikipedia.ua
www.ubr.ua


title: Презентація на тему «Модерн в архітектурі» (варіант 2)

text:
Модерн в архітектурі
      Архітектура модерну вирізнялася відмовою від прямих ліній і кутів на користь більш «природніх» ліній, використанням нових технологій. Вона характеризувалася прагненням до створення одночасно і естетично красивих, і функціональних будівель. Велика увага приділялася не тільки зовнішньому вигляду будівель, але й інтер’єру. Всі конструктивні елементи — сходи, двері, стовпи, балкони — художньо оброблялися. Архітектори зверталися до примхливого декоративізму та символів в орнаментиці декорацій, у розписах, скульптурі інтер’єрів і фасадів.
Ратуша, Лондон
Ратуша, Станиславів
Одним із перших архітекторів, котрі працювали в стилі модерн, був бельгієць В. Орта, що побудував чотири будівлі в Брюселі (три з них нині готелі).
У різних країнах використовують різні назви стилю модерн:
Ар нуро – Франція і Бельгія;
Югендстиль – Німеччина;
Сецесіон – Австрія;
Ліберті - Італія.
Будинки у стилі “ар нуво”
Югендстиль
Сецесіон
Ліберті
Український архітектурний модерн (УАМ)
Будинок Полтавського земства, 1903 рік, проект Василя Кричевського. Перший будинок, збудований у новому українському стилі, що згодом отримає назву Український архітектурний модерн.
Колишня клініка Солецького, в архітектурі якої використовувалися народні гуцульські та закопанські мотиви, архітектор Олександр Лушпинський
Дякую за увагу!
Презентацію підготувала Анжела Слюсаренко


title: Презентація на тему «Ринок праці» (варіант 4)

text:
Ринок праці
Презентація Мосіюка Тараса
 Ступінь розвитку ринку праці безпосередньо впливає на процеси, що відбуваються в суспільстві. Ринок праці як невід'ємний елемент ринкової системи господарювання виконує найважливіші функції в системі відтворення робочої сили, розподілу її між галузями і секторами економіки, регулює обсяги попиту та пропозиції, надає дієвий імпульс професійної та територіальної мобільності. Тобто відносини на ринку праці не обмежуються тільки актом купівлі-продажу, вони зачіпають все, що пов'язано з системою соціального партнерства та захисту, освіти, професійної підготовки і перепідготовки кадрів, з управлінням зайнятістю на підприємствах, на регіональному та федеральному рівні.
Ринок праці, у вузькому сенсі, є взаємодія попиту на працю і її пропозиції, в результаті якого встановлюється певний рівень оплати праці і формуються соціально-економічні умови трудової діяльності.
Ринок праці
 Ринок праці - це соціально-економічна категорія, що включає в себе історично склався специфічний суспільний механізм, реалізує певний комплекс соціально-трудових відносин, сприяє встановленню та дотриманню балансу інтересів між трудящими , підприємцями та державою. Таким механізмом є модель попиту і пропозиції робочої сили (праці).
Ринок праці - це динамічна система, що включає в себе комплекс соціально-трудових відносин з приводу умов найму, використання та обміну робочої сили на життєві засоби, і механізм його самореалізації, механізм попиту і пропозиції, що функціонує на основі інформації, що надходить в вигляді змін ціни праці (заробітної плати).
У широкому сенсі ринок праці - це система відносин, що виникають в рамках соціального миру і злагоди між роботодавцями та найманими працівниками за участю державних та громадських організацій на основі попиту та пропозиції з приводу оплати та умов праці, соціальних гарантій, соціального захисту та підтримки і т.п.
Ринок праці
 До основних елементів ринку праці належать суб'єкти ринку праці, правові акти, правила і норми, що регламентують відносини суб'єктів на ринку праці, кон'юнктура, попит і пропозиція, конкуренція, мобільність на ринку праці, інфраструктура ринку праці.
Суб'єктами ринку праці є роботодавці (об'єднання та спілки роботодавців), наймані працівники (профспілки, інші об'єднання працівників) і держава в особі її уповноважених органів влади різного рівня, а також безробітні.
Ринок праці
Роботодавці - це громадяни, що керують власним підприємством, фермою, зайняті професійною діяльністю на самостійній основі та постійно використовують працю найманих працівників. Свої управлінські функції роботодавець може делегувати найманому керуючому, залишаючи за собою відповідальність за благополуччя підприємства. Об'єднання та спілки роботодавців покликані представляти і відстоювати їх інтереси у відносинах з органами влади різних рівнів, з профспілками та ін.
Ринок праці
Наймані працівники - це громадяни, які уклали письмовий трудовий договір, контракт або усну угоду з керівником підприємства будь-якої форми власності або окремою особою про умови трудової діяльності, за яку вони отримують обумовлену при наймі оплату готівкою або натурою. Найманими працівниками вважаються і особи, обрані, призначені або затверджені на оплачувану посаду, включаючи директорів і керуючих підприємств. Для представництва і захисту своїх інтересів наймані працівники об'єднуються. Найбільш доступна і поширена форма об'єднання - професійні спілки (профспілки).
Ринок праці
Профспілка - добровільне громадське об'єднання громадян, пов'язаних спільними виробничими, професійними інтересами по роду їх діяльності, що створюється з метою представництва і захисту їхніх соціально-трудових прав та інтересів.
Ринок праці
Держава як суб'єкт ринку праці представлено федеральними органами влади, органами влади суб'єктів Федерації і місцевого самоврядування, а також галузевими органами управління.
В якості суб'єкта вони виконують такі функції:
-соціально-економічні, пов'язані із забезпеченням повної зайнятості шляхом стимулювання створення робочих місць у всіх секторах економіки;
-законодавчі, пов'язані розробкою основних юридичних норм і правил;
-регулювання ринку праці непрямими методами;
-захисту прав усіх суб'єктів ринку праці;
-рольові (функції роботодавця на державних і муніципальних підприємствах).
Ступінь виконання зазначених функцій залежить від економічних, політичних, соціальних факторів, і їх конкретного поєднання в тому чи іншому історичному періоді.
Крім цього держава виступає як роботодавець на державних підприємствах і в якості інвестора, фінансуючи великі соціально значущі проекти та програми.
Ринок праці
Дія ринкового механізму веде до вивільнення частини працівників, до появи безробіття. Щоб підтримати вивільняється персонал в період відсутності роботи, створити умови для їх перепідготовки та повторне залучення до трудового процесу, законом про зайнятість населення передбачаються виплати допомоги по безробіттю, компенсацій при звільненні, при переїзді до нового місця роботи, виплати стипендій під час навчання та ін Значна безробіття виникла на початку XIX ст., тоді як соціальні виплати з'явилися тільки в XX ст. після впертої боротьби робітничого класу за свої права.
Ринок праці
Ринок праці
Ринок праці
Кон'юнктура - це тимчасова ситуація, що характеризує сукупність ознак, що виражають поточний стан ринку праці в певний період. Кон'юнктура пов'язана зі співвідношенням попиту та пропозиції в розрізі всіх складових ринку праці. Попит складається з числа вакансій і посад працівників, яким роботодавець шукає заміну. Пропозиція формується з тих, хто, будучи незайнятим, шукає робоче місце, з тих, хто має роботу, але незадоволений нею, і, нарешті, зайнятих, але ризикують втратити роботу. Кількісно попит і пропозиція на ринку праці характеризуються показниками частини економічно активного населення та чисельності зайнятих і вільних робочих місць.
Ринок праці
Важливий елемент ринкового механізму - конкуренція. Конкуренція на ринку праці є наявність великого числа незалежних роботодавців та найманих працівників, можливість для них вільно боротися за престижні робочі місця і кваліфікованих працівників, вільно входити на ринок і залишати його.
Мобільність на ринку праці - це процес переміщення робочої сили на нові робочі місця. Перехід на нове робоче місце може супроводжуватися зміною виду зайнятості (професії), території, роботодавця.
Інфраструктура ринку праці - це державні установи сприяння зайнятості, кадрові служби підприємств і організацій, комерційні та некомерційні біржі праці, агентства з підбору персоналу та інші, які займаються питаннями профорієнтації, підвищення кваліфікації, підготовкою та перепідготовкою, а також працевлаштуванням незайнятих громадян, їх соціальним захистом і підтримкою.
Ринок праці
Дякую за увагу!


title: Презентація на тему «Моя майбутня професія - вчитель»

text: The End


Презентація на тему «Конфлікт і шляхи його подолання» (варіант 1)


Презентація на тему «Цікаві факти про Україну»


title: Презентація на тему «Засоби масової інформації» (варіант 1)

text:
Підготувала: Климчук Д.
Учениця 11-А класу
Перевірила: Юшко Ю. В.
Презентація на тему «Засоби масової інформації»
План
1. Засоби масової інформації.
2. Преса.
3. Телебачення.
4. Інтернет-ЗМІ.
5. Розвиток засобів масової інформації.
6. Головні функції ЗМІ.
7. Характерні риси  засобів масової інформації.
8. Політичне маніпулювання.
9. Способи політичного маніпулювання.
10. Цензура.
11. Свобода і цензура в сучасних ЗМІ.
12. Висновок.
13. Список використаної літератури.
Засоби масової інформації – це періодичні друковані видання та інші засоби поширення інформації, спрямовані на охоплення необмеженого кола осіб з метою їх оперативного інформування про події та явища у світі, окремій країні, певному регіоні, а також на виконання певних соціальних функцій.
 Преса — друковані засоби масової інформації (періодичні друковані видання), які виходять під постійною назвою, з періодичністю один і більше номерів (випусків) протягом року. Під пресою розуміють газети, журнали, альманахи, збірки, бюлетені, рідше книги, листівки, що мають визначений тираж.
 Телеба́чення— загальний термін, що охоплює всі аспекти технології та практичної діяльності, пов’язаних з передачею зображень із звуковим супроводом на далекі віддалі. Телебачення є потужним засобом комунікації, засобом масової інформації.
 Телебачення не знає ані політичних, ні географічних меж, долає простір та палестинці час. Воно робить людини співучасником подій, навіть, здійснені ж без нього.
Телебачення створює фон нашому житті, змінює наші звички, привертає до обговоренню різних проблем, формує суспільну свідомість.

Інтернет-ЗМІ (інтернет-видання, інтернет-газета) — регулярно оновлюваний інформаційний сайт, який ставить своїм завданням виконувати функцію засобу масової інформації і користується певною популярністю і авторитетом (має свою постійну аудиторію).

Інформація спочатку поширювалась усно, а з розвитком писемності – письмово: на папірусі, папері, камені.  Газети, які дещо нагадували сучасні, виникли після винаходу Йоганном Гутенбергом у 1450 р. друкарського станка.
Наступний прорив у розвитку ЗМІ відбувся у ХІХ ст. із винаходом телеграфу, телефону та радіо. На початку ХХ ст. розпочали регулярно транслювати радіопередачі, а з 30-х років минулого століття в наше життя упевнено ввійшло телебачення. Радянський Союз транслював першу телевізійну програму в 1939 р., а регулярне мовлення розпочалося 1946 р. в Москві.
Справжня революція відбулась із винаходженням Інтернету, комп’ютерних мереж, електронної пошти.
До головних функцій ЗМІ в демократичному суспільстві належать такі:інформаційна – отримання й поширення інформації про найважливіші події в суспільстві, яка впливає на формування громадської думки з різних питань;
освітня – ЗМІ доносять до громадян певні знання, які в подальшому дозволяють їм орієнтуватися в суперечливих потоках інформації;
політичної соціалізації – через ЗМІ громадяни засвоюють певні стандарти політичної поведінки, цінності й норми, що дозволяють їм адаптуватися до реальності;
контролю за діяльністю суб’єктів влади, їх критики – ЗМІ інформують як про позитивні, так і про негативні факти діяльності уряду, окремих посадовців;
Мобілізаційна – ЗМІ спонукають людей до певних дій чи до бездіяльності.

Політика як сфера суспільної діяльності найбільше потребує засобів масової інформації для встановлення і підтримки постійних зв'язків між її суб'єктами. Політика є неможлива без опосередкованих форм спілкування і спеціальних засобів зв'язку між різними носіями влади, а також між державою та громадянами. У сучасному суспільстві ЗМІ все більше виступають не лише необхідною передавальною ланкою у складі механізмів політики, але й її творцем.
Характерні риси засобів масової інформації:
публічність (необмежене, неперсоніфіковане коло споживачів);
наявність спеціальних технічних засобів;
непряма, розділена в просторі та часі взаємодія комунікаційних партнерів;
непостійний характер аудиторії;
переважна односпрямованість впливу від комунікатора до реципієнта.
Найбільш масовий і сильний політичний вплив на суспільство мають аудіовізуальні засоби масової інформації, насамперед телебачення. Думку про першість телебачення за ступенем охоплення населення України підтверджують результати опитування "Української маркетингової групи" .
ЗМІ забезпечують представникам різних суспільних груп можливість публічно виражати свої думки, знаходити та об'єднувати однодумців, чітко формулювати та представляти в громадській думці свої інтереси. Без преси, телебачення, радіомовлення жоден громадянин не може правильно зорієнтуватися у політичних процесах, визначити свою політичну орієнтацію, приймати відповідальні рішення.
 Історичний досвід свідчить, що ЗМІ можуть служити різним, не тільки демократичним, політичним цілям: як розвивати у людей прагнення до свободи, соціальної справедливості, допомагати їм у компетентній участі в політиці, так і духовно закріпачувати, дезінформувати, залякувати населення, сіяти недовіру і страх.
Політичне маніпулювання
 Під поняттям "політичне маніпулювання" розуміють приховане управління політичною свідомістю та поведінкою людей з метою примусити їх до дії (бездіяльності) всупереч власним інтересам. Маніпулювання здійснюється непомітно для тих, ким управляють; воно не тягне за собою безпосередніх жертв і крові, не потребує величезних матеріальних затрат. Політичне маніпулювання переважно ґрунтується на систематичному впровадженні у масову свідомість соціальнонолітичних міфів.
Способи політичного маніпулювання:
пряма підтасовка фактів;
 замовчування невигідної інформації,
розповсюдження брехні та наклепів;
напівправда (висвітлення конкретних, незначущих деталей при одночасному замовчуванні більш важливих фактів або загальна неправдива інтерпретація подій);
навішування ярликів для компроментації політиків чи політичних ідей тощо.
Цензура – це контроль офіційної влади за змістом, випуском та поширенням друкованої продукції, змістом і виконанням (показом) сценічних постановок, радіо- й телевізійних передач, а інколи й приватного листування (перлюстрація) з метою недопущення або обмеження поширення ідей та відомостей, які ця влада визнає за небажані чи шкідливі.
Свобода і цензура в сучасних ЗМІ
Ми часто говоримо про свободу слова та цензуру в Україні. Але чи насправді вони існують в нашій державі і в сучасних ЗМІ. Перша, мабуть ні, а остання діє, але в спосіб який обмежує права громадян України. Засоби масової інформації в Україні знаходяться під абсолютним контролем влади. Ззовні ситуація можливо виглядає не так погано і немає такого жорсткого контролю який був за часів Кучми. Але час від часу виходять наяв факти, які свідчать про протилежне.
Є і цензура в Україні. Діапазон  її застовування достатньо широкий – це й пряма цензура у формі «замовлень», або «нарядів» (які матеріали варто чи не варто випускати), цензура і держзамовлення, що впроваджується шляхом зняття сюжетів, прогам та публікацій, які присвячуються проблемам навмисно нерозголошеним для широкої громадськості, цензура в образі інституту акредитації, який має законні повноваження позбавляти права на існування будь-яке виданная. А нинішня політична, соціальна та економічна ситуація в Україні спонукає до роздумів та запитань, чи будуть колись існувати вільні демократичні ЗМІ,  свобода слова та правильно застосовувана цензура в Україні.
Висновок.
Зазнаючи оновлення, система засобів масової інформації в умовах національного відродження виступає як ефективний інструмент суспільного впливу й досягнення громадянської злагоди, що є важливим фактором функціонування сучасного демократичного суспільства.
Список використаної літератури:
1. http://referatcentral.org.ua
2. http://uk.wikipedia.org/wiki
3. http://blog.i.ua/user/1444501/173334


title: Презентація на тему «Засоби особистої гігієни» (варіант 2)

text:
Засоби особистої гігієни
Засоби гігієни — загальна назва речей, що використовуються для краси, або гігієни тіла людини.
Що відносять до засобів особистої гігієни? До їх числа слід віднести гелі та шампуні для душу, туалетне мило, зубну пасту, ополіскувачі для порожнини рота, серветки (вони можуть бути вологими або паперовими). Сюди ж відносять креми, лосьйони, прокладки і багато іншого.
Щорічно виробники різних країн світу займаються розробкою і наступним випуском нової продукції, яка наділена унікальними корисними властивостями. Вона відрізняється новим дизайном і упаковкою. Сучасній людині (незалежно від віку і статі) складно уявити своє життя без вищеперерахованих засобів.
Розглянемо мило, яке може бути звичайним і рідким. Варто зауважити, що обидва варіанти даного засобу відрізняються своєю ефективністю. Людині залишається лише вибрати той, який буде влаштовувати його і за призначенням, і за запахом. Особливою популярністю останнім часом користується мило ручної роботи, яке виготовляють виключно з компонентів натурального походження.
Альтернативою мила є гель для душу. Це засіб чудово піниться, а також дозволяє зробити шкіру м'якою. гелі для душу виробляються на водній основі, яка дозволяє додавати до складу засобу найбільшу кількість корисних компонентів. Також гелі якщо й містять луг, то дуже рідко і в невеликих кількостях.
Гелі для душу можна поділити на декілька категорій:- зволожуючі- Тонізуючі- Антибактеріальні- масажні- Масло для душу- Крем-гелі- та інші
Група, до якої відносяться засоби особистої гігієни, представлені кремами та лосьйонами, дуже широка. Загальним завданням всіх кремів є приведення шкіри людини до належного вигляду. Однак крему виконують не тільки загальну задачу, а й вузькі. Так, є крему, які пом'якшують і зволожують шкіру. Їх рекомендують до використання людям зі стягнутої і сухою шкірою. Завдання кремів для жирної шкіри є підсушування і ліквідація неприємного жирного блиску. Лосьйони призначені для очищення шкіри.
Засоби догляду за ротовою порожниною Розрізняють такі засоби догляду:
- зубна паста
- ополіскувач
- зубна нитка
- спрей для ротової порожнини

Зубна паста.
Зубна паста — желеподібна маса (паста або гель) для чищення зубів. Раніше її готували на основі крейди, сучасні зубні пасти в основному виготовляють із силікатів.
Спінювання пасти забезпечують поверхнево-активні речовини (ПАР). Введення ПАР дозволяє звести мікроушкодження зубної емалі при чищенні зубів до мінімуму.
Перша згадка про зубну пасту міститься в єгипетському манускрипті IV століття н. е., її рецептом була суміш порошкоподібної солі, перцю, листя м'яти і квіток іриса.

Шампуні.
 Шампунь — це рідка лікарська форма, яка складається з розчинника (вода, екстракти рослинної сировини спирт, гліцерин тощо), розчинних лужних солей вищих жирних кислот і розчинених в ньому або змішаних з ним діючих, біологічно активних речовин.
Шампуні поділяються за такими ознаками:
За призначенням:
•	звичайні — потребують додаткового використання інших косметичних засобів, кондиціонерів, ополіскувачів;
•	спеціальні — м'якої дії, щоденного користування, що поліпшують будову волосся, не подразнюють шкіру голови, оскільки мають нейтральний рівень рН (препарати «2 в 1» — шампунь і бальзам-ополіскувач);
•	лікувальні — призначені для особливо чутливого і пошкодженого волосся. До їхнього складу входять спеціальні лікувальні препарати;
•	особливого призначення — використовуються до або після хімічної завивки чи фарбування волосся, нейтралізують залишки окисника, надають волоссю міцності, закривають луску кутикули тощо.
За статево-віковими: для дорослих; для дітей.
За консистенцією: рідкі; желеподібні; кремоподібні.
За концентрацією поверхнево-активних речовин (ПАР): звичайні; концентровані, що вимагають розведення водою.
За типом волосся: для сухого; жирного; нормального волосся; універсальні.
Класифікація.
За виконуваними функціями:
•	звичайні - потребують додаткового використання інших косметичних засобів, кондиціонерів, ополіскувачів;
•	з додатковими функціями:
•	для частого застосування;
•	«живильні» містять корисні добавки;
•	для ламкого, посіченого і ослабленого волосся — відновлюють структуру волосся;
•	лікувальні — призначені для «проблемного», особливо чутливого і пошкодженого волосся.
•	комплексної дії:
•	відтінкові;
•	фарбувальні;
•	освітлюючі;
•	шампуні «Два в одному» — шампунь та кондиціонер або бальзам, або ополіскував;
•	шампуні «Три в одному» - шампунь + бальзам + ополіскувач або кондиціонер, або шампунь + кондиціонер + ополіскувач.
За основою:
•	Лужні шампуні — шампуні на мильній основі, що мають гарну миючу здатність, але через наявність спирту в їх рецептах вони негативно впливають на суху шкіру і волосся.
•	Безлужні шампуні рекомендують для волосся з сильно пошкодженою структурою. У більшості ці шампуні виготовляються на основі саноніна, що отримують його з кори і коріння різних рослин. Крім саноніна до складу входять речовини, що володіють лікувальними властивостями й пом'якшують, подразнюючу властивість саноніна. До них відносять анолін, лецитин, спермацет та інші.
Паперова продукція
 Розрізняють такі види серветок:
- звичайні(сухі)
- вологі
- для обличчя

Дякуємо за увагу!


title: Презентація на тему «Avalanche»

text:
	An avalanche  is a rapid flow of snow down a sloping surface. While avalanches are sudden, the warning signs are almost always numerous before they let loose. Yet in 90 percent of avalanche incidents, the snow slides are triggered by the victim or someone in the victim's party. Avalanches kill more than 150 people worldwide each year. Most are snowmobilers, skiers, and snowboarders.
	Disastrous avalanches occur when massive slabs of snow break loose from a mountainside and shatter like broken glass as they race downhill. These moving masses can reach speeds of 80 miles (130 kilometers) per hour within about five seconds. Victims caught in these events seldom escape.
	Storminess, temperature, wind, slope steepness and orientation (the direction it faces), terrain, vegetation, and general snowpack conditions are all factors that influence whether and how a slope avalanches. Different combinations of these factors create low, moderate, considerable, and high avalanche hazards.
		During World War I, an estimated 40,000 to 80,000 soldiers died as a result of avalanches during the mountain campaign in the Alps at the Austrian-Italian front, many of which were caused by artillery fire
		A large avalanche in Montroc, France, in 1999, 300,000 cubic metres of snow slid on a 30° slope, achieving a speed of 100 km/h (60 mph). It killed 12 people in their chalets under 100,000 tons of snow, 5 meters (15 ft) deep. The mayor of Chamonix was convicted of second-degree murder for not evacuating the area, but received a suspended sentence.
Heronymivka school
11 form
Moroz Bogdan


title: Презентація на тему «Свята, обряди та звичаї»

text:
Свята, обряди та звичаї
Підготувала Петрухно Юлія. Учения 5-б класу
Духовну культуру й побут українського суспільства неможливо уявити без звичаїв та різноманітних обрядів.
Виділяють три типи обрядовості: трудова, сімейна та календарна.
Трудові свята й обряди — органічна складова святково-обрядової культури українського народу. Взаємозв'язок свят і праці має традиції, що сягають доісторичних часів.
Сімейна обрядовість. Сімейне життя українців традиційно супроводжувалося різноманітними обрядами та ритуалами, які в образно-символічній формі відзначали певні етапи життя людини та найважливіші стадії розвитку родини в її життєвому циклі: утворення сім'ї, народження дитини, її повноліття, сімейні ювілеї, смерть когось із членів сім'ї.
Календарні свята та обряди. Календар свят визначався аграрним устроєм життя. Селяни нерідко замовляли хресний хід і молебень у полі до початку оранки, сівби, перед початком жнив. Відмічали день святого, ім’ям якого був названий місцевий храм.

Миколи — давнє землеробське календарне свято. Відомі два Миколи весняний, або Теплий (9 травня за ст. ст.), і зимовий (Зимній) — 6 грудня. У народних віруваннях св. Микола виступає помічником і заступником хлібороба.  До зимової дати були приурочені деякі приповідки про погоду та прогнози на майбутній врожай. Зокрема, на Харківщині казали: Як на Миколи іній — буде овес. Подекуди 4, 5 і б грудня справляли так звані Миколині святки. У ці дні варили кутю та узвар, щоб наступного року був урожай на плоди та ячмінь. Серед українського населення Галичини, Закарпаття та інших західних областей з XIX ст. набула поширення католицька традиція обдарування від імені св. Миколая. Очолювана парубком, перевдягненим у святого, група молоді обходила двори, роздаючи подарунки дітям, а неслухняним залишала палицю як пересторогу на майбутнє. Через "Миколая" хлопці та дівчата нерідко передавали подарунки своїм коханим. На Львівщині й Тернопільщині до свята випікали спеціальне печиво — миколайчики — і клали їх дітям уночі під подушку. Звичай обдарування на Миколая почасти зберігається і в наші дні.
Свят-вечір (багата кутя, вілія, коляда) — вечір 24 грудня за ст. ст. напередодні Різдва. З ним було пов'язано багато звичаїв і обрядів. 24 грудня нічого не їли до вечора, поки не з'являлася перша зоря на небі (вірили, що саме в цей час народився Ісус Христос). Підготовка до святкової вечері носила урочистий характер і розгорталася як справжній ритуал. До Свят-вечір готували чітко визначену кількість страв (7, 9 чи 12), використовуючи майже всі наявні у господарстві продукти, за винятком скоромних. Господар курив ладаном у хаті й читав молитву, щоб відвернути злі сили. Захисну функцію виконували також звичаї закликання морозу, обряди, якими застерігалися від бурі, хижих звірів, відьом, чарівників та ін. На це свято було прийнято вшановувати померлих і живих родичів.
Новий рік — одне з найдавніших і найпопулярніших календарних свят. У давніх слов'ян, як і в багатьох землеробських народів Європи, рік розпочинався навесні. Після прийняття християнства за греко-візантійським обрядом початком церковного та громадянського року стало 1 вересня. З 1700 р. Петро І увів у Росії січневе літочислення, проте на Україні під впливом Литви й Польщі, які захопили в XIV—XV ст. більшу частину її території, традиція зустрічі Н. р. 1 січня існувала ще з кінця XIV ст., хоч і тривалий час не визнавалася широкими масами.Серед українського селянства аж до початку XX ст. зберігалися новорічні традиції змішаного язичницько-християнського походження. Так, новорічні свята вважалися чарівним часом, коли пробуджувалася й ставала небезпечною всіляка нечиста сила. Вірили, що на святках присутні душі померлих родичів, яких також боялися і намагалися умилостивити. Дуже довго жила віра в те, що характер новорічного свята впливає на долю всього року. На цьому грунті сформувалися звичаї, обряди, заборони та обмеження, в яких яскраво відбився світогляд хлібороба, його невпевненість у завтрашньому дні, страх перед стихійними силами природи.
Хрещення (Водохрещі, Водохреща, Ордань, Ардан, Йордан) — народний варіант християнського свята Богоявлення.Відзначалося 6 січня за ст. ст. і знаменувало собою закінчення дванадцятиденного періоду святок. Xрещення увібрало в себе багато язичницьких і християнських обрядів, центральне місце серед яких займали обряди, пов'язані з водою. Побутували численні новорічні прикмети й ворожіння. Так, на Полтавщині у новорічну ніч дивилися на хмари: якщо вони йшли з півдня, вірили, що буде врожай на ярину, якщо з півночі — на озимину. Тієї ж ночі намагалися дізнатися, які зернові будуть найбільш урожайними наступного року. Для цього надворі лишали пучечки пшениці, жита, ячменю, вівса та ін. Вважалося, що краще вродить та культура, на яку впав іній. Яскраво ігровий характер мали ворожіння про шлюб. Специфічними складовими традиційного українського новоріччя були величальні обходи й поздоровлення (щедрування, засівання), ритуальний обмін вечерею, обряди та ігри з масками ("Маланка", "Коза") та ін. Деякі з них широко побутують й донині.
Колядування - давній звичай зимових (переважно різдвяних) обходів із виконанням величально-поздоровчих пісень (колядок) і речитативних формул (віншівок). Група чоловіків, неодруженої молоді, дітей заходила на подвір'я кожної хати, славила господарів, бажала їм здоров'я, щастя, щедрого врожаю, достатку, за що отримувала певну винагороду. В основі цих обходів лежала магічна ідея "першого дня", згідно з якою побажання, висловлені на новорічні святки, мали стати реальністю.
Щедрування — давній звичай новорічних обходів, під час яких групи щедрувальників (переважно молодь) піснями славили господарів, бажали їм здоров'я й достатку, за що отримували винагороду. Щедрування супроводжувалось магічними діями, музикою, танцями, пантомімою, обрядовими іграми з масками. Обрядових новорічних пісень — щедрівок (різновид колядок) співали окремо господарю, господині, хлопцю, дівчині, усій родині, були щедрівки дитячі, жартівливі, пародійні.На відміну від колядування щедрування незначною мірою відчуло на собі вплив християнської церкви. На кінець XIX ст. обряд переважно став явищем народної художньої творчості. Таким він зберігся й до-сьогодні.
ПОЛАЗНИК – так називали першого відвідувача хати на Різдво, Новий рік, Введення тощо. Це пов'язане з так званою магією першого дня – вірою людей в щасливу або нещасливу прикмету. Отож, стежили за тим, щоб першою до хати не зайшла жінка чи дівчина такий візит вважався небажаним. Натомість вірили, що прихід особи чоловічої статі обіцяє щастя й добробут. Часто у ролі її виступали свійські тварини (вівця, коза, навіть кінь), яких урочисто заводили в хату і годували.
Засівання (посипання) — давньо-слов'янський новорічний звичай. У перший день нового року дорослі й діти, переважно чоловічої статі, ходили від хати до хати, символічно засіваючи хлібні зерна і бажаючи господарям щастя, здоров'я, щедрого врожаю.
"Коза" — театралізований обряд-гра з масками, що мав свій усталений сценарій, пісенний і музичний репертуар. Названий за головним персонажем — парубком, перевдягненим козою (вивернутий кожух і дерев'яний макет голови тварини). Центральним моментом ритуального дійства був танець Кози, її "вмирання" і "воскресіння", що символізували циклічний круговорот часу, прихід нового року.
"Маланка" ("Меланка") — традиційний новорічний обряд із використанням масок. Назвою він зобов'язаний св. Меланії, день якої за церковним та юліанським календарем припадав на 31 грудня за ст. ст. Ще у недалекому минулому обряд "Маланка" був поширений на значній території України.
Масляна (Масниці, Масляниця, сирна неділя) — давньослов'янське свято на честь весняного пробудження природи. Християнська церква включила Масляну у свій календар: масляний тиждень напередодні Великого посту (кінець лютого — початок березня за ст. ст.), проте вона так і не набула релігійного змісту.На Україні Масляниця не мала такого широкого розмаху, як, приміром, у центрально-російських областях. Але й тут дорослі та молодь катались на конях, ходили в гості, влаштовували бенкети у складчину. У наші часи деякі елементи традиційної Масляної використовуються у святі "Проводи зими".
Благовіщення — важлива віха землеробського календаря українців. До цього" свята (25 березня за ст. ст.) лелеки звичайно прилітали з вирію та починали вити гнізда. Існувало повір'я, що на Благовіщення відкривалася земля і з неї виповзали змії, вужі та інші плазуни. За народними уявленнями, лише після Благовіщення можна було розпочинати польові роботи. Раніше ж "турбувати" землю вважалося великим гріхом.
Великдень (Паска) — найзначніше християнське свято на честь воскресіння Ісуса Христа. Відзначається у першу неділю після весняного рівнодення і повного місяця, обов'язково окремо від іудейської Пасхи. У народному побуті українців Великдень чітко утримував елементи язичницької весняної ритуалістики: випікання обрядового печива, фарбування яєць, ігри, танці й розваги молоді, вшанування предків, аграрно-магічні, очисні обряди тощо.
Юрія (Юра) — стародавнє свято землеробського календаря, що відзначалося 23 квітня за ст. ст. У народній свідомості св. Юрій (Георгій) був покровителем диких звірів і охоронцем свійських тварин. Цього дня зранку виганяли худобу в поле на Юрову росу, яка, за повір'ями, мала чудодійну силу.В уявленнях українців Юрій виступав також подавцем весняної вологи, необхідної для зростання посівів. Цього дня співали спеціальних пісень, в яких звертались до святого з проханням узяти ключі й відімкнута землю, щоб випустити теплу росу, тепле літо. Зільницький обряд був пов'язаний із збиранням лікувальних трав (зілля) і приурочувався до дня Симона Зілота (10 травня за ст. ст.). Участь у ньому брали лише баби й молодиці. Зібравшись в одній хаті напередодні, жінки смажили яєшню, варили вареники, готували інші страви та гуртом йшли до лісу збирати цілющі квіти і трави.
Купала (Івана Купала) — давньо-слов'янське свято літнього сонцестояння. Відзначалося 24 червня за ст. ст. у період підготовки до збору врожаю. Первісне Купалою, очевидно, називали ляльку або опудало, яких купали — топили у воді, заривали у землю, спалювали. Назва ж "Івана Купала" походить від народного наймення Іоанна Хрестителя, вшануванням якого православна церква намагалася подолати дохристиянські традиції.Купальську ніч вважали чарівною, коли пробуджувалася нечиста сила. Звідси — широко розповсюджені дівочі ворожіння на вінках, численні обряди і магічні прийоми, за допомогою яких застерігались від відьом. Вірили, що трави, зібрані на Купала мають особливо цілющі властивості.
Зелені свята — українська назва християнського свята Трійці, що відзначається на 50-й день після Паски. Троїцько-русальна обрядовість знаменувала завершення весняного і початок літнього календарного циклу. В основі її лежали культ рослинності, магія закликання майбутнього врожаю. Напередодні зеленої неділі, у суботу, що називалася клечаною, обов'язково прикрашали подвір'я та господарські будівлі клечанням — зеленими гілками клену, верби, липи, акації, ясеня, горіха, дуба тощо. Гілки встромляли в стріху, на воротах, біля вікон, за ікони. Підлогу або долівку в хаті встеляли запашними травами: осокою, любистком, м'ятою, пижмою, ласкавцями, татарським зіллям. На Зелені свята, як і після Великодня, провідували померлих родичів, могили яких обсипали клечаним зіллям. На кладовищі влаштовували панахиди та спільні поминальні трапези. Ця традиція подекуди збереглася до наших днів.
Маковія — спрощена українська назва церковного свята святих мучеників Маккавеїв (1 серпня за ст. ст.). Цього дня у церквах разом із хлібним колоссям святили садові квіти і головки маку, які на Різдво використовувались для приготування куті. Вдома пекли пироги і коржі з маком. Традиційні першосерпневі букети на Поділлі називалися маковійками. Звичайно їх носили до церкви дівчатка. Перед цим їх треба було добре нагодувати, бо наступний рік випаде неврожайний.
Спаса — свято православної церкви, встановлене на честь Преображення Господнього (19 серпня за ст. ст.). Цей день був немовби апофеозом радості селянина з плодів своєї діяльності. За традицією святили яблука, груші, мед, колачі з муки нового врожаю. Після церковної відправи пригощали одне одного пирогами та фруктами, особливо дітей і старців.
Покрови — християнське свято Покрова святої Богородиці, запроваджене у Візантії на згадку про чудесне визволення Константинополя від сарацинів. Серед українців, які століттями постійно страждали від чужоземних набігів, ця легенда набула особливої популярності. Божу матір (її називали у тому числі й Покровою) вважали своєю покровителькою запорізькі козаки. Щорічно 1 жовтня з великою урочистістю вони відзначали це свято на Січі у своєму головному храмі св. Покрови.
Дмитра — осіннє свято аграрного календаря, яке відзначалося 26 жовтня за ст. ст. За народними уявленнями, св. Дмитро завершував землеробський рік, замикав землю і приводив зиму. Він же тримав у себе ключі до весни, коли передавав їх св. Юрієві. Після Дмитра звичайно вже не засилали сватів, і тому казали: До Дмитра дівка хитра, а по Дмитрі лавку нею витри. Субота перед Дмитром на Волині поважалась як дідова субота, коли влаштовували поминальні обіди для старих і жебраків. На Київщині ж приказували: 3 Юрія — хороводи, з Дмитра — вечорниці. Введення — християнське свято, що знаменувало собою початок зимового циклу обрядовості. Відзначали його 21 листопада за ст. ст. На Рівненщині казали:Введення прийде, свят наведе. І дійсно, після Введення йшла низка дуже популярних у народі свят: Катерини, Андрія, Варвари, Сави, Миколи, Ганни і, нарешті, Різдво, Новий рік, Водохрещі.В окремих місцевостях на Введення, як і на Новий рік, починали деякі види робіт, що, за повір'ям, мало забезпечити успіх протягом усього року. Катерини — молодіжне свято у народному календарі українців (24 листопада за ст. ст.). Цього дня дівчата ворожили про майбутню долю. Робили це, зокрема, так: зрізали гілки вишні чи сливи і ставили їх у воду або в горщик із землею на покуті. Якщо вони розцвітали до Різдва або Нового року, це обіцяло скорий шлюб. У такий же спосіб ворожили про здоров'я або смерть у наступному році. Андрія — молодіжне свято, близьке за змістом до Катерини. Відзначалося 30 листопада за ст. ст. і відповідало церковному святу Андрія Первозванного. Молодіжні зібрання цього дня були наповнені веселощами й розвагами і подекуди називалися великими вечорницями. На Андрія вдавалися до різноманітних прийомів любовно-шлюбної магії: засівання конопель, ворожінь із балабушками, калитою тощо. Ці ворожіння мали відповісти на такі основні питання: чого чекати в Новому році — шлюбу чи смерті; якщо шлюбу — то хто буде чоловіком; чи буде шлюб щасливим. Намагалися також дізнатися про професію, матеріальне становище майбутнього чоловіка, главенство у майбутній сім'ї.Вже у минулому столітті молодіжні ворожіння втратили свою магічну функцію і перетворились на традиційні ігри, що супроводжувались сміхом і жартами. Для свята Андрія є характерною певна "карнавальна свобода". У цю ніч, як і в новорічну, негласно дозволялися деякі прояви антигромадської поведінки, які в інший час гостро засуджувалися і навіть підлягали покаранню за звичаєвим нравом. У ролі "порушників порядку" звичайно виступали парубки та підлітки. Набір типових андріївських жартів не вирізнявся особливою вибагливістю: парубки знімали з воріт хвіртки і заносили на край села, підпирали кілком двері хати, вилазили на стріху і затикали комин, пускали в димар горобців тощо. Особливо звитяжним вважалося вміння підняти воза і поставити його на чиюсь хату. Такі ритуальні безчинства творили здебільшого на подвір'ях, де були дівчата на порі.
Свято першої борозни – стародавня народна традиція, пов'язана із сільськогосподарським календарем, – початок оранки, сівби. Від успіху цих головних робіт залежить добробут селянина і його родини протягом усього року.
 Проводи на полонину (полонинський хід) – традиційне трудове свято, приурочене до літнього вигону худоби на гірські пасовища (маржини). Відзначалося на сімнадцятому тижні після Різдва в день св. Юрія – покровителя хліборобства і скотарства (23 квітня ст. ст.). За народними віруваннями, у цей день св. Юрій відмикає небо й землю і випускає на волю росу та свіжу зелену рослинність.
 Свято першого снопа – урочисте оформлення початку жнив, в основі якого лежить народна традиція зажинків. За побутуючими уявленнями, обрядові дії, пісні тощо могли забезпечити добре збереження врожаю. Такими магічними діями були обряди з першим снопом, першою жменею скошеного хліба
 Обжинки – старовинний народний звичай святкування закінчення жнив. Назва походить від слова обжинатися, тобто закінчувати жнива. В західних областях поширена назва дожинки. Головна мета О. – сприяти забезпеченню майбутнього врожаю.
ВВЕДЕННЯ – християнське свято, що знаменувало собою початок зимового циклу обрядовості. Відзначали його 21 листопада за ст. ст. На Рівненщині казали Введення прийде, свят наведе. І дійсно, після Введення йшла низка дуже популярних у народі свят Катерини, Андрія, Варвари, Сави, Миколи, Ганни і, нарешті, Різдво, Новий рік, Водохрещі.
Українські традиційні весільні обряди виникли на основі давньослов'янських, хоча з часом набули ряду локальних відмінностей (наприклад, весільна обрядність у гуцулів на Закарпатті). На процес проведення обрядів, також вплинуло введення християнства.Українські весілля повсюдно зберігали певні елементи архаїки (в т.ч. і дохристиянської), являючи собою театралізовані дійства, супроводжувані безліччю обрядів, ритуалів, народних пісень тощо. При всій різноманітності весільних обрядів в Україні в них чітко виділяються такі складові частини:СватанняУмовиниЗаручиниКомораГільцеПосадприкрашання гільця і випікання короваювласне, весілля.
Заключення Календарні свята й обряди — складний фольклорний комплекс, в якому поєднуються раціональний досвід і релігійно-магічні вірування, високоестетичні традиції та пережиткові звичаї.До складу річного аграрного кола входили зимові, весняні, літні та осінні свята, обряди і звичаї. Обов'язковими компонентами календарних свят українців були обрядовий стіл, господарська і сімейна магія, вшанування предків, передбачення майбутнього, ритуальні обходи і поздоровлення, рядження і маскування, драматичні сценки, розваги, спортивні змагання тощо. Свята супроводжувались виконанням календарно-обрядових пісень, приурочених до кожної пори року: зимові колядки та щедрівки, веснянки, купальські, троїцькі, обжинкові пісні та ін. Завдання календарної обрядовості відповідали корінним прагненням хлібороба: забезпечити добробут і щастя родини, щасливий шлюб для молоді, високий урожай та плодючість худоби, відвести всіляке зло, передбачити майбутнє і вплинути на нього. Довгі століття через свята і обряди старші покоління передавали молодим свою любов до праці, волелюбність, гостинність, життєрадісність. Свята задовольняли духовні й естетичні потреби народу, в них проявлялися його почуття, таланти, здібності.

Дякую за увагу 


Презентація на тему «Альтернативні джерела енергії» (варіант 4)


title: Презентація на тему «Нація» (варіант 3)

text:
Нація
Виконали учні 7-В класу:
Шевченко К. та Решетнюк О.

Нація – це етнополітична спільнота людей, якій притаманний високий рівень внутрішньої солідарності та самоусвідомлення, включення у політичне життя, існування власної автономії або прагнення до неї.
Нація формується єдністю таких посад:
Наявність власної території – т. зв. «життєвого простору»;
Спільного походження;
Спільної історії;
Власної мови;
Національної самосвідомості;
Національної ментальності;
Спільності економічних та господарських зв’язків.

Існують два основні значення терміна:
Етнічна спільнота;
Політична спільнота.
Етнічна спільнота
Етнічна спільнота — спільнота, яка має спільне історичне походження, з єдиною мовою і самосвідомістю (як особистим відчуттям «національної ідентичності» так і колективним усвідомленням своєї єдності і відмінності від інших), власною державністю або прагненням до її створення. У цьому значенні фактично є синонімом терміну народ.

Політична спільнота
Політична спільнота громадян певної держави — політична нація (нація-держава) — це сукупність політично суб'єктивних громадян,що здійснюють колективні національні інтереси через механізм власної політичної організації — національної держави. Нація визначається, як основний державотворчий елемент, джерело державної влади та носій державного суверенітету. Часто вживається як синонім терміну держава, коли мається на увазі її населення, наприклад для посилання на «національні» університети, банки та інші установи.

Зародження національної свідомості в Європі
 Поняття нації (нім. Volk), як важливої ідеї з'явилося у XVIII столітті в роботах німецького філософа Йогана Готфріда Гернера, який доклав зусиль до формування поняття національної держави. В цей час тривала промислова революція, що дала початок індустріальному суспільству. Ці зміни спричинили до росту національної самосвідомості в Європі.
Світовий досвід націєтворення
На сучасному етапі розвитку світового співтовариства нації відіграють у політиці особливу роль, вони виступають головними дійовими особами на міжнародній арені. Тому людство нині як ніколи цікавить походження та утворення націй.

Народність — це етносоціальна спільність людей, щопроживає на спільній території, розмовляє однією мовою і має спільні риси характеру, психологічний склад, особливості культурного розвитку.

На зміну народності приходить нація, яка історично виникає на основі спільності умов життя, території, мови, свідомості і так далі. Тобто етнічна нація відрізняється від народності наявністю економічної, соціальної та політичної спільності.

Формування більшості сучасних націй починається у ХVIII ст. і пов’язане з універсалізацією капіталістичних суспільних відносин та формуванням світового ринку товарно-грошових відносин.

У сучасному світі більшість держав є багатонаціональними, тобто поєднують кілька етносів. Тому одним із головних завдань держави є підтримання порядку та стабільності, злагоди між народами, які її населяють.
Формування політичної нації в Україні

Високою фазою розвитку нації є нація політична, тобто згуртування у спільних інтересах в одній державі різнокультурних громад на основі рівності громадянських прав та взаємоповаги. До політичної нації в Україні належать українці, росіяни, білоруси, румуни, угорці, євреї, кримські татари та інші етнічні групи.

Головними цінностями загальногромадянської ідеології могли б стати відчуття відповідальності за долю країни, патріотизм, гуманізм, демократія, соціальна справедливість, освіченість. І, що особливо важливо, – науково-об'єктивне висвітлення історії становлення й утвердження Української держави.

 « Державна самостійність є головна умова існування нації…»
                                                                                Микола Міхновський


title: Презентація на тему «Біогаз»

text:
Біогаз
Виконали
Учениці 11-Б класу
Гаврилюк Ольга та
Матвієць Аліна
Біога́з (також каналізаційний газ) — різновид біопалива — газ, який утворюється при мікробіологічному розкладанні метановим угрупованням біомаси чи біовідходів (розкладання біомаси відбувається під впливом трьох видів бактерій), твердих і рідких органічних відходів: на звалищах, болотах, каналізації, вигрібних ямах тощо.
Склад
Склад газу нестабільний і залежить від багатьох факторів. Склад біогазу: 55-75% метану, 25-45% СО2, незначні домішки водню (Н2) і сірководню (Н2S), азоту, ароматичних вуглеводнів, галогено-ароматичних вуглеводнів.
Порівняння з природним газом
Отриманий в результаті метанового бродіння біогаз, як правило, поступається за теплотворними властивостями природному газу. Проте після відповідної технологічної сепарації (поглинання і використання на інші технологічні потреби наявного вуглекислого газу) перевершує природний газ за теплотворністю.

Утворення газу
Сам процес утворення газу — це так зване метанове бродіння. Його суть полягає в анаеробному бродінні (без доступу повітря), яке відбувається внаслідок життєдіяльності мікроорганізмів і супроводжується рядом біохімічних реакцій. Власне сам процес утворення газу (біогазу) складається з двох етапів: перший — розщеплення мікроорганізмами біополімерів до мономерів, другий — переробка мономерних біомолекул мікроорганізмами.

Перша стадія досить енергетично невигідний процес, в її результаті вивільняється замало вільної енергії, якою могли б живитися мікроорганізми, тому для успішного проходження даного етапу потрібно підтримувати умови для успішного розвитку мікрофлори.
Другий етап — окиснення утворених мономерних молекул, природний окисно-відновний процес. Але за відсутності стандартного окисника даного процесу (кисню повітря) відбувається диспропорціонування за ступенями окиснення присутніх в молекулах атомів (сірка, азот та карбон). В результаті чого ми отримуємо бажаний метан (CH4), та гази-домішки, які вважаються не корисними, і навіть шкідливими: CO2, NH3, H2S.
Використання біогазу
Біогаз, одержуваний з відходів життєдіяльності тварин і птахів, може замінити в Україні 6 млрд м3 природного газу, однак для його одержання необхідні значні інвестиції, строк окупності яких становить  4 - 5 років.
Для порівняння: Китай проектує через кілька років довести виробництво біогазу до 100—120 млрд м³. Щорічні потреби споживання в Україні становлять 10 млрд м³ природного газу (2013 рік).
Звалищний газ

Одним з перспективних джерел енергії є звалищний газ, що утворюється в результаті розкладання органічної частини твердих побутових відходів в анаеробних умовах, що виникають невдовзі після їхнього санітарного поховання.
Тільки в містах утворюється 400—450 млн т твердих побутових відходів на рік. Вихід газу з теплотою згоряння 17-20 МДж/м3 становить 100 м3/т твердих побутових відходів протягом 20 років зі швидкістю 5 м3/т у рік.
Звалищний газ
Потенціал звалищного газу в країнах Європейського Союзу наближається до 9 млрд м3/рік, у США — 13 млрд м3/рік, в Україні — близько 1 млрд м3 на рік. Зі звалищ може бути добутий за допомогою свердловини і вакуум-насосів.
Екологія
Виробництво біогазу дозволяє скоротити кількість викидів метану в атмосферу. Метан вносить серйозні корективи до стану атмосфери Землі. Формується «лінза» з газів і особливо з'єднань вуглецю, яка перешкоджає виходу тепла в космічний простір. Таким чином, тепло концентрується в самій атмосфері, і на планеті стає все спекотніше і спекотніше. В цьому процесі метан має в 21 раз сильніший негативний вплив, ніж двоокис вуглецю.
Екологія
Таким чином виробництво біогазу і подальше його використання для виробництва тепла і електроенергії є найефективнішим засобом боротьби з глобальним потеплінням. Біомаса, яка залишається після переробки відходів може використовуватись в сільському господарстві як добриво. Причому такі добрива значно краще і ефективніше впливають на ґрунт, на розвиток рослин та на ґрунтові води, на відміну від штучних добрив.

Дякуємо за увагу!


title: Презентація на тему «Volcanoes: Eruptions and Hazards»

text:
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level
Volcanoes: Eruptions and Hazards
What is a volcano?
vent
cone
magma chamber
conduit
What causes volcanoes?
The Formation of Magma
 Mantle rock melts when the temperature increases
or the pressure decreases.
What causes volcanoes?
Where Volcanoes Form
 Tectonic Plate Boundaries!!!
Plates
Earthquakes
Volcanoes
Volcanoes and Earthquakes are found on places where plates meet
What causes volcanoes?
What causes volcanoes?
Hot Spots
How and why do volcanoes erupt?
Hot, molten rock (magma) is buoyant (has a lower density than the surrounding rocks) and will rise up through the crust to erupt on the surface.
Same principle as hot air rising, e.g. how a hot air balloon works
When magma reaches the surface it depends on how easily it flows (viscosity) and the amount of gas (H2O, CO2, S) it has in it as to how it erupts.
Large amounts of gas and a high viscosity (sticky) magma will form an explosive eruption!
Think about shaking a carbonated drink and then releasing the cap.
Small amounts of gas and (or) low viscosity (runny) magma will form an effusive eruption
Where the magma just trickles out of the volcano (lava flow).
How and why do volcanoes erupt?
The Composition of Magma Determines whether it is explosive or not!
  Pyroclastic material
 Rock fragments created by 		     eruptions
magma explodes from volcano and solidifies in the air
existing rock is shattered by powerful eruptions
Volcanic blocks
Volcanic bombs
Lapilli
Volcanic ash
What Erupts from a Volcano?
What Erupts from a Volcano?
Lava can be
	thick or thin.
Blocky lava
Pahoehoe
Aa
Pillow lava
How do volcanoes affect the Earth?
Flows and Fallouts
 hot ash can flow really quickly
Knock down buildings
Dam rivers (flooding/drought)
Kill crops and livestock

Climatic Changes
Ash & Gases can block sunlight
Drop average global temperature noticeably
Types of Volcanoes
Shield volcano
Cinder cone volcano
Composite volcano
Craters, Calderas, and Lava Plateau
Crater
 From explosions of material out of the vent and the collapse of material back into vent

Caldera
 Much larger depression that forms when magma chamber empties and its roof collapses
Lava Plateau
 Forms when lava erupts from long cracks, or fissures, and spreads out evenly (thousands of km)
Explosive Eruptions
Mt. Redoubt
Above: Large eruption column and ash cloud from an explosive eruption at Mt Redoubt, Alaska
Three products from an explosive eruption
Ash fall
Pyroclastic flow
Pyroclastic surge
Explosive Eruptions
Pyroclastic flows on Montserrat, buried the capital city.
Direct measurements of pyroclastic flows are extremely dangerous!!!
Effusive Eruptions
Effusive eruptions are characterised by outpourings of lava on to the ground.
Hawaii
Courtesy of www.swisseduc.ch
Pyroclastic flow
Lahars/Mud flows
Pyroclastic fall
Lava flow
Noxious Gas
Earthquakes
Volcanic Hazards
Courtesy of www.swisseduc.ch
Pyroclastic Flow
For example, eruption of Vesuvius in 79 AD destroyed the city of Pompeii
Pompeii (79AD)
	On August 24, 79AD Mount Vesuvius literally blew its top, erupting tonnes of molten ash, pumice and sulfuric gas miles into the atmosphere. Pyroclastic flows flowed over the city of Pompeii and surrounding areas.
Pompeii (79AD)
	Pyroclastic flows of poisonous gas and hot volcanic debris engulfed the cities of Pompeii, Herculaneum and Stabiae suffocating the inhabitants and burying the buildings.
Pompeii (79AD)
	The cities remained buried and undiscovered for almost 1700 years until excavation began in 1748. These excavations continue today and provide insight into life during the Roman Empire.
How do pyroclastic flows cause devastation?
Pyroclastic Flow - lahars
Hot volcanic activity can melt snow and ice
Melt water picks up rock and debris
Forms fast flowing, high energy torrents
Destroys all in its path
Pyroclastic Fall
Ash load
Collapses roofs
Brings down power lines
Kills plants
Contaminates water supplies
Respiratory hazard for humans and animals
Lava Flow
It is not just explosive volcanic activity that can be hazardous. Effusive (lava) activity is also dangerous.
Volcano Monitoring
Volcano Observatories are set up on all active volcanoes that threaten the human population. These are designed to monitor and potentially to predict the eruptive behaviour of the volcano in question.
Seismicity
Deformation
Gas Output
(on volcano and remote sensing techniques)

These three things are the most important precursors to an eruption.
Volcano Monitoring
 Gas samples are collected from fumaroles and active vents.

 Gas levels may also be monitored by remote sensing techniques
Gas Monitoring
In Summary..
Volcanoes are extremely hazardous.
However, the volcano can be studied, monitored and understood.
Each volcano is different, and offers a unique set of dangers
 Plans may be emplaced to help control potential damage.
There are lots of uncertainties about why volcanoes form, because scientists have to rely on models based on rock samples and other data.
There are lots of uncertainties about why volcanoes form, because scientists have to rely on models based on rock samples and other data.
The Earth is made of many different and distinct layers. The deeper layers are composed of heavier materials; they are hotter, denser and under much greater pressure than the outer layers. Core: The Earth has a iron-nickel core that is about 2,100 miles in radius. The inner core may have a temperature up to about 13,000°F (7,200°C = 7,500 K), which is hotter than the surface of the Sun. The inner core (which has a radius of about 750 miles (1,228 km) is solid. The outer core is in a liquid state and is about 1,400 miles (2,260 km) thick.
If you release the pressure of a magma chamber (by cracking the surrounding rock or breaking through to the surface) the gas dissolved in the magma will start to exsolve (separate from the melt forming bubbles). These bubbles, called vesicles, rapidly expand and rise through the magma. (Think about shaking up a bottle of carbonated drink to build up the pressure and then taking the top off the bottle to quickly release the pressure - what happens?)
The rapid escape of gas (volatiles) causes magma to fragment and erupt explosively.

Presenter: read through the facts about explosive eruptions. Give examples of the volumes and distances. For example, the local swimming pool might be approximately 25km from the school. So get the children to think about how far that is to drive from the school to the pool and then imagine that distance going straight up into the air!
There are many hazards associated with volcanic eruptions: see list. (these are presented in turn in following slides)
These ancient cities remained buried and undiscovered for almost 1700 years until excavation began in 1748. These excavations continue today and as entire cities are preserved as they were on the day in 79AD when they were hit by the pyroclastic flows from Vesuvius, they provide a uniquely preserved snapshot of Roman life and culture.
We have seen the effect of pyroclastic flows entering a town. But what are the exact processes that cause the damage?
Moving on from pyroclastic flows, there are other hazards associated with volcanic eruptions. Such as Pyroclastic Fall:
An explosive eruption will produce an eruption column of hot gas, ash and debris ejected kilometres into the air. As this debris falls back down to the ground it can cause a lot of damage.
Like too much snow on a roof, too much ash raining down from an eruption column can cause the roof to collapse.
Ash loading on power lines will cause them to fall.
As little as 1 centimetre of ash accumulated on the leaves of a plant will stop it from being able to photosynthesize and therefore the plant will die.
Lots of fine ash falling in lakes, rivers and water reservoirs will cause contamination making it unfit to drink, or to live in if you are a fish etc.
Very fine ash particles, if inhaled by humans, can cause extensive damage to the lungs causing a respiratory disease called silicosis.

Gas (volatile) composition and abundance can be measured directly from the volcano by gathering samples from the vents and fumeroles.
Or, using remote sensing techniques. For example, the amount of sulfur dioxide (SO2) released by a volcano can be measured indirectly by a correlation spectrometer or COSPEC. The spectrometer compares the light coming through the volcanic plume to a known spectra of sulfur dioxide, thereby measuring the SO2 levels in the plume.


title: Презентація на тему «Restaurant» (варіант 1)

text:
	made bySasha Kas’yanenko
Restaurant ” Food of God’s “
In that presentation I want to tell you :
History  of  name of the restaurant
Some point from menus
Exclusiveness of restaurant
  		There is a legend which say that ,in ages when the Gods wall on Ears, was live a great cook  and his dishes was  so tasty that he cooked only for Gods.  And the recipe of his dishes was  in big secrets , but  man afraid to forget  a recipe and recorded them  on scrolls. With time  scroll was missed.  But we was find that scroll and
    take all recipe from it. In the title of the scroll was written  “ food of God’s”
In the menu we have  some dishes.  First – main dishes with salad.
  After  main dish get ready to second dish, than  you can book snack .
 Also you can choose  wine  on your taste . After all you can  select the best chef ‘s sweets.
	The  main difference from other  restaurants :
 1) low prices – it enables pour people visiting the restaurant and taste best dishes .
 2) comfortable design – small but very cozy restaurant will be attractive for all.
 3) interesting decorations – inimitable design with beautiful paintings  and  perfect details
 I think that will  attract people to restaurant. And I think  with time all will go to that restaurant.


title: Презентація на тему «Стільниковий зв’язок»

text:
 Стільниковий зв’язок
Стільнико́вий зв'язо́к — один із видів мобільного радіозв'язку, в основі якого лежить стільникова мережа. Особливість стільникового зв'язку полягає в тому, що зона покриття ділиться на «стільники», що визначається зонами покриття окремих базових станцій . Стільники частково перекриваються й разом утворюють мережу. На ідеальній (рівній і без забудови) поверхні зона покриття однієї базової станції являє собою коло, тому складена з них мережа має вигляд шестикутних зон (бджолиних стільників).
Мережу становлять рознесені в просторі прийомопередавачі, що працюють у тому самому частотному діапазоні, і комутувальне устаткування, що дозволяє визначати поточне місце розташування рухливих абонентів і забезпечувати безперервність зв'язку при переміщенні абонента із зони дії одного прийомопередавача в зону дії іншого.
Принципова схема побудови стільникової мережі та використання базовими станціями чотирьох частотних діапазонів (F1..4)
Базова станція мобільного оператора BTS Vodafone у Чехії
Історія
Створено винахідником телефону Беллом (США), була висунута чудова ідея стільникового принципу організації мереж рухомого зв'язку. У таких мережах зони обслуговування окремих БС утворюють стільники, розмір яких визначається територіальної щільністю абонентів мережі. Частотні канали, які використовуються для роботи однією з БС мережі, можуть повторно розподілятися за певним законом для роботи інших БС, що входять у цю мережу. Це забезпечує високу ефективність використання РПС. В стільникових мережах абонент, переміщаючись із зони дії однієї бс в іншу, може підтримувати постійний зв'язок  з рухомим абонентом. Такі мережі охоплюють великі території, і абонент, якщо він знаходиться в зоні дії хоча б однієї з БС, що входить в загальну мережу, може вийти на зв'язок або його може викликати інший абонент незалежно від свого місцезнаходження (послуга роумінгу).
Через двадцять років ця ідея знайшла своє втілення в стільникових мережах рухомого зв'язку загального користування. Впровадження таких мереж починається з 70-х років, спочатку в США, а пізніше в європейських країнах, в Японії і в інших регіонах світу. Завдяки їх створення нові послуги рухомого зв'язку стали доступними для сотень мільйонів людей багатьох країн світу
Антени базової станції на вежі
Антенна щогла базової станції, замаскована під дерево
Етапи розвитку
Стільникові технології пройшли декілька етапів розвитку:
1G-технології. Початок 80-х. Перше покоління стільникових мереж використовувало аналогові технології. В таких мережах передавали тільки телефонні розмови;
2G-технології. Середина 90-х. Цифрове кодування та передавання мовлення і коротких текстових повідомлень;
2.5G-технології. 2001 рік (США). Цифрові мережі з передаванням мовлення, тексту, приєднання до Internet;
3G-технології. Технології наступного покоління. Швидкість передавання до 2 Мбіт/с. Передавання мультимедійних даних. Окремі технології доступні в Японії.
Стільникові технології можна розглядати згідно з протокольними рівнями. На фізичному та канальному рівнях визначають різні методи доступу, які відображені у різноманітних технологіях.

США
Вперше мобільний телефонний радіозв'язок був застосований у США 1921 року поліцією Детройту, що використала однобічний диспетчерський зв'язок у діапазоні 2 МГц для передачі інформації від центрального передавача до приймачів, установленим на автомашинах. В 1933 році поліція Нью-Йорка початку використовувати систему двостороннього рухливого телефонного радіозв'язку також у діапазоні 2 МГц. У 1934 році Федеральна комісія зв'язку США виділила для телефонного радіозв'язку 4 канали в діапазоні 30…40 МГц, і в 1940 році телефонним радіозв'язком користувалися вже близько 10 тисяч поліцейських автомашин. У всіх цих системах використовувалася амплітудна модуляція. Частотна модуляція почала використовуватися в тому ж році й до 1946 року повністю витіснила амплітудну. Перший суспільний рухливий радіотелефон з'явився в 1946 році у Сент-Луїсі (фірма Bell Telephone Laboratories), у ньому використався діапазон 150 Мгц.
СРСР
У СРСР перший дослідний зразок мобільного дуплексного телефону ЛК-1 та базову станцію до нього створив 1957 року московський інженер Л. І. Куприянович. Мобільний радіотелефон важив біля 3 кг і мав радіус дії 20-30 км. У 1958 році Купріянович створив вдосконалену модель апарата вагою 0,5 кг і розміром із коробку для цигарок. У 60-х роках перший дослідний зразок кишенькового мобільного радіотелефону продемонстрував болгарський винахідник Христо Бочваров. На виставці «Інтероргтехніка-66» Болгарія представила комплект для організації місцевого мобільного зв'язку з кишенькових мобільних телефонів РАТ-0,5 й АТРТ-0,5 і базової станції РАТЦ-10, що забезпечувала підключення 10 абонентів.
Наприкінці 50-х років у СРСР починається розробка системи автомобільного радіотелефону «Алтай», що була введена в дослідну експлуатацію в 1963 році. Система «Алтай» спочатку працювала на частоті 150 МГц. У 1970 році система вже працювала в 30 містах СРСР і для неї був виділений діапазон 330 МГц.

Комерційне використання
У Норвегії громадський телефонний радіозв'язок використовувалася в якості морського мобільного зв'язку з 1931 року. У 1955 році в країні було 27 берегових радіостанцій. Наземний мобільний зв'язок почав розвиватися після Другої світової війни у вигляді приватних мереж з ручною комутацією. Таким чином, до 1970 року рухомий телефонний радіозв'язок вже отримав достатньо широке розповсюдження. Стільниковий зв'язку, що дозволило різко збільшити ємність за рахунок повторного використання частот в системі з комірчастою структурою.
Успішне комерційне використання стільниковий зв'язок уперше зазнав у Фінляндії, де 1971 року була запущена мережа Autoradiopuhelin (ARP). До 1978 року вона вже покрила 100% території Фінляндії, діаметр стільників сягав 30 км. Уже в 1986 році мережею користувались понад 30 тис. абонентів. Мережа працювала на частоті 150 МГц.
Перша автоматична комерційна система стільникового зв'язку була введена в експлуатацію в Чикаго в жовтні 1983 року компанією American Telephone and Telegraph (AT&T). У Канаді стільниковий зв'язок використовується з 1978 року, в Японії — з 1979 року, в Скандинавських країнах — з 1981 року, в Іспанії й Англії — з 1982 року. Станом на липень 1997 року стільниковий зв'язок працював більш ніж у 140 країнах усіх континентів, обслуговуючи понад 150 млн абонентів.

Принцип дії та обладнання
Основні складові стільникової мережі — це сотові телефони і базові станції. Базові станції звичайно розташовують на дахах будинків і окремих вежах. Увімкнений стільниковий телефон прослуховує радіоефір, шукаючи сигнал базової станції. Після цього телефон посилає станції свій унікальний ідентифікаційний код. Телефон і станція підтримують постійний радіоконтакт, періодично обмінюючись пакетами даних. Зв'язок телефону зі станцією може йти по аналоговому (AMPS, NAMPS, NMT-450) або цифровому (DAMPS, CDMA, GSM, UMTS) протоколу.
Стільникові мережі різних операторів з'єднані одна з одною, а також зі стаціонарною телефонною мережею. Це дозволяє абонентам одного оператора робити дзвінки абонентам іншого оператора, з мобільних телефонів на стаціонарні й зі стаціонарних на мобільні.
Головні постачальники обладнання для мобільного зв'зку стандарту GSM/UMTS у світі: Ericcson, NSN, Huawei, ZTE.

Принципова схема роботи стільникового зв'язку
Базова станція
Антена базової станції розділена на кілька секторів  кожен з яких спрямований у свій бік. Кожен сектор може обслуговувати до 72 дзвінків одночасно, в залежності від налаштування та конфігурації. Усього може бути 6 секторів («граней стільника»), таким чином, одна базова станція може обслуговувати до 432 дзвінків. Зазвичай на більшості станцій через недоцільність встановлено меншу кількість передавачів і секторів. Вважають за краще ставити більше базових станцій для поліпшення якості зв'язку. Вертикальна антена здійснює зв'язок з телефонами, кругла з'єднує станцію з контролером.
Стільникові мережі можуть складатися з базових станцій різного стандарту, що дозволяє оптимізувати роботу мережі й поліпшити її покриття. Базові станції проектуються таким чином, щоб забезпечити оптимальне покриття радіосигналом на рівні землі. Деякі авіакомпанії вже почали встановлювати на своїх літаках малопотужні базові станції, які забезпечують покриття всередині літака, вони з'єднуються з наземною мережею за допомогою супутникового каналу.
У тунелі метрополітену покриття стільникового зв'язку відбувається спеціальним випромінюючим кабелем.
Контролер
У залежності від обладнання, контролер англ. Base station controller (BSC) може обслуговувати до 60 базових станцій. Зв'язок між базовою станцією та контролером може здійснюватися через радіорелейний канал або по оптволоконному кабелю. Контролер здійснює керування роботою радіоканалів, контролює пересування абонента й здійснює передачу сигналу з однієї базової станції на іншу.
Комутатор
Кожен комутатор англ. Mobile switching center (MSC) обслуговує від 2 до 30 контролерів й здійснює управління трафіком.
Центр контролю
Цілодобовий контроль за комутаторами і контролерами здійснюється з Центру контролю мережі мобільного оператора — допоміжної структури, що має призначення запобігати й усувати нештатні ситуації в автоматизованій системі стільникової мережі, збирати й обробляти статистичні дані та працювати з запитами абонентів. На всьому обладнанні мережі стоять датчики, що посилають сигнал у ЦКС і виводять інформацію на комп'ютери диспетчерів.
Здійснення зв'язку
Після того, як набраний номер адресата, телефон зв'язується з найближчою базовою станцією службовим каналом і подає запит виділити голосовий канал. Базова станція відправляє запит на контролер (BSC), а той переадресує його на комутатор (MSC). Якщо адресат відноситься до абонентів даної мережі, то комутатор звіриться з Home Location Register (HLR), з'ясує, де в цей час знаходиться адресат, і переведе дзвінок на відповідний комутатор, звідки той його переправить на контролер, а потім на базову станцію, у радіусі дії якої в цей час знаходиться адресат. Базова станція зв'яжеться з його мобільним телефоном і з'єднає один з одним. Якщо ваш адресат абонент іншої мережі, то комутатор звернеться до відповідного комутатора іншої мережі.
Роумінг
Оператори можуть мати укладені між собою договори роумінгу. Завдяки таким договорам абонент, перебуваючи поза зоною покриття своєї мережі, може робити й приймати дзвінки через мережу іншого оператора. Як правило, це здійснюється за підвищеними тарифами.


Презентація на тему «Відповідальність неповнолітніх»


title: Презентація на тему «Royal Opera House»

text:
 Is located in Covent Garden street-Floral street.
 Was built in 1732, not only for theater productions, but also for concerts.
 Was completely destroyed after the fires of 1808 and 1856, was rebuilt by Barry (his father built the Parliament).

 Here in 1892 for the first time in the UK was performed grand opera of Wagner "Ring des Nibelungen" under the eminent composer  Gustav Mahler.
 Luxurious interior of the theater, designed in a lush combination of red, white and gold colors.
In the years 1599-1613 it belonged to William Shakespeare.

Was destroyed by fire in 1613.

In 1614-1642 years was rebuilt after a fire, then was closed and demolished in 1644  by Puritans.

In 1997 was built near the historical projects.

The roof was installed by the statue of Hercules, holding the brunt of the globe. Inscription over the entrance saying «Totus mundus agit histrionem» - "The whole world is playing a role."
Part of the audience is under the open sky, so the season is from May 19 to September 20.
As historical, the modern theater has a thatched roof, becoming the first such building in London after the ban thatched roofs in 1666.
It is the largest theater in London.
The building was built in 1904 and was equipped by Frank Metchemom with first revolving stage in London.
Also for the first time in Europe was used the lift, and the hall could accommodate more than 2,500 people.
At first, there was a famous vaudeville theater, then in the sixties - the cinema.

Now it is home to the English National Opera.

 The interior retains the features of the Baroque: massive crimson curtains and gilded stucco.
All the operas are performed in English.
As the director's decisions are very unusual, it often  becomes a target for music critics, although the skill of performers reaches the highest level.
Is the modern theater for modern productions, exhibitions, conferences and shows.

It was opened in 2010.

The construction cost
£47,000,000.
Theatre is a model and a  guide for the new theater architecture.
It is fully electrified.
It is not only the auditorium, but a number of related areas, including a cafe.
It attracts lovers of novelty and experimentation.
 Extra  fact : Hard to believe that in the years of the First World War the British government used this magnificent building as a warehouse.
Extra fact: In July 1613 the theater "Globe" was burned during the play "Henry VIII». The fire became from the theatrical cannon which misfired and gave lit wooden beams and roof of straw.
The audience at the Coliseum younger and more democratic than at the Royal Opera House, due to the relatively low cost of tickets.


title: Презентація на тему «Вишиванка»

text:
Вишиванка
Історична довідка
Історія народної вишивки в Україні іде коренями в глибину століть. Дані археологічних розкопок підтверджують, що вишивання як вид мистецтва в Україні існує з незапам'ятних часів. Вишивкою був прикрашений одяг скіфів. На жаль, пам'ятники української вишивки збереглися тільки за останні кілька століть, але і цього досить, щоб з'ясувати, що елементи символіки орнаментів української вишивки збігаються з орнаментами, що прикрашали посуд давніх жителів території України періоду неоліту, трипільської культури.
На межі 19 і 20 століть вишивана русько-українська чоловіча сорочка відривається від традиційного костюму, і починає носитися в поєднанні з європейським одягом. Провідну ролю в започаткуванні моди вдягання вишиванки під піджак часто надають Іванові Франкові, який «відрізнявся од загалу своїм костюмом — вишиваною сорочкою серед пишних комірців і краваток».
У давнині основні мотиви вишивки відображали елементи символіки різних древніх культів. Протягом багатьох століть безпосередній конкретний зміст символів на вишивках губився, але традиції їхнього використання не зникли. За мотивами орнаменти вишивок поділяються на три групи:

геометричні (абстрактні)
рослинні
зооморфні (тварини).
Вирішальний вплив на характер орнаментальних мотивів мають різноманітні вишивальні шви, так називані «техніки», яких в Україні відомо біля ста. Окремі вишивальні шви характерні для тих або інших етнографічних районів України, а деякі зустрічаються також у білоруській і російській вишивках.
Моделі-аналоги
Для вишивки потрібні такі інструменти та матеріали:
1. Голки підбирають довгі і тонкі, що легко проколюють тканину, не залишаючи великих дірок.
2. Щоб не пошкодити пучків пальців користуються наперстком.
3. Ножиці застосовують маленькі, з гострими кінчиками для вирізування кінців
ниток після закінчення вишивання.
4. Вишивати можна на різних тканинах. Якщо під час вишивання рахувати нитки
важко, то застосовують канву.
5. Для вишивання бажано користуватися нитками, що не линяють. Адже лише одна нитка після прання може зіпсувати всю вишивку.

Витрати

1. Витратити на канву 13 грн.
2. Нитки акрилові 4 кольори– 5 грн.
3. Голка — 1 грн.
4. Ножиці — 7 грн.
5. Наперсток — 1 грн.

Собівартість виробу — 27 грн.
Висновок
Я поставила перед собою мету і завдання вишити вишиванку і впоралася з цим. Я вважаю, що речі виконані своїми руками — це найкращий подарунок для
кожного. Зараз дуже ціняться різні вироби зроблені вручну, і я щаслива що маю змогу і вміння продовжувати славні традиції наших предків, які робили прекрасні речі своїми руками.
Список використаної літератури
http://skviravo.ucoz.ru
http://uk.wikipedia.org
http://ukped.com
http://svitppt.com.ua


Презентація на тему «Сатурн» (варіант 1)


title: Презентація на тему «London» (варіант 4)

text:
London
London is the capital city of the United Kingdom

It is the biggest city in Britain. It has more than 7 million people.
CHAPTER 1:  A GREAT CITY
Roman London
The Romans came to England in the year 43. Their ships came up the river Thames.
They started  a city on the banks of the river. They called it Londinium.
It was a rich town. About 50,000 people lived in it.
After the year 400, the Romans left Londinium and went back to Rome.
William the Conqueror
In 1066, England had a new King:William the Conqueror, from France.
He built a castle. We know it today as the Tower of London.
At that time, London was the biggest and most important city in England.
In 1509, Henry the 8th was the king and there were 50,000 people in London.

In 1600, when Elizabeth the First was the Queen, there were 200,000 people in London.
In 1665 there was a big plague in London. Fleas in rats caused the plague. More than 100,000 people  died during the Big Plague.

In 1666, there was a big fire- The Great Fire of London. It started in a bakery. It lasted for 4 days and destroyed most of the buildings in London.
The 18th Century
In the 18th Century, Britain was one of the most important countries in the world and London was its most important city.
Some Londoners were rich and they built some of the most beautiful houses. Many of them are still standing today. But, there were also many poor people in London.
Queen Victoria (1837- 1901)
She was an important monarch
At that time many railways were built. People could travel by train.
In 1851 there was the Great Exhibition at the Crystal Palace in Hyde Park. More than 6 million people came to the wonderful exhibits.
In 1863, world first underground train began to run in London.
The Crystal Palace in Hyde Park (London, 1851)
20th Century
CHAPTER 2: ROYAL LONDON
   Buckingham Palace
The Changing of the guard
At half-past eleven most mornings, the soldiers change the guard at Buckigham Palace. It takes about thirty minutes.
Hundred of visitors come and watch it every day.
The Royal Mews
Kensington Palace has been home to the royal family for over 300 years and was where Diana Princess of Wales resided.It  is in Hyde Park.
Windsor Castle
Windsor is a small town, half an hour by train from London. There, you can visit Windsor Castle, the largest and oldest occupied castle in the world, is one of the official residences of Her Majesty The Queen. She goes there at the weekends.
Hampton Court is located on the bank of the River Thames in southwest London.
The Royal Parades
* The Queen  opens the Parliament in November, when the British government begins to work for the year.
CHAPTER 3:The City and the Tower of London

The Lord Mayor's Show is one of the best known annual events in London, which dates back to 1535. The Lord Mayor is that of the City of London, the historic centre of London that is now the financial district.  A new Lord Mayor is appointed every year and the public parade reflects that the Lord Mayor is the most important person in London after the Queen.
The city is the oldest part of London. It is now the home of the bank of England and many other big offices.

Half a million business people work in the city; but  few people live in the City. One of the most popular building is known as the gherkin.
The Tower of London

There are 36 Yeoman Warders, or Beefeaters at the Tower. They tell the visitors about the Tower and its famous people
Tower Bridge
It is more than 100 years old.
When tall ships go up the river, the centre of the bridge opens
The Monument, a building 60 metres high, is also in the city. It was built to remember the Great London Fire. It is near Pudding Lane, where the fire started.
CHAPTER 4: Whitehall and the Westminster
Whitehall is a long road, to the south of Trafalgar Square. Most of the building in this road are government officies.
The Prime Minister lives at 10, Dowing Street.
There are always two soldiers on horses outside Horse Guard Parade.
 The Houses of Parliament is the home of the British Goverment. The clock high up in the Tower is called Big Ben; but really Big Ben is the bell in the clock.
CHAPTER 5: By the river Thames
You cannot see London without a visit to the river: you can walk along  the river, go across its many bridges, or go in boat to see London from the river.
Canary Wharf opened in 1991. It has 3 towers; one of them is 240 metres high. The tallest office building in Britain. There are shops, cinemas... You can take the DLR (Dockland Light Railway) to go there.
The Thames Barrier was built and opened in 1984 to avoid floods. When the sea is very high, the ten big gates on the barrier come up and stop the water. There is a visitor centre.
CHAPTER 6: Parks and Gardens
Kensington Gardens is next to Hyde Park. Here you can see a statue of Peter Pan. There is also a playground called the Diana, Princess of Wales playground.
CHAPTER 7. More museums and galleries.
The British Museum is the biggest museum in Britain and the oldest museum in the world (1759). You can learn about Greece, Rome, Egypt or Asian Cultures.
The Museum of London. It opened in 1976. There you learn about London and its people from its earliest times
The Natural History Museum. You can learn about animals and plants. There is an interesting exhibition about dinosaurs.
The Science Museum. You can learn about the science of the past and today.
Some small museums
The Dickens House Museum. The writer Charles Dickens lived in this house.
The Sherlock Holmes Museum. Sherlock Holmes was a character in the novels of Sir Arthur Conan Doyle. In the museum you can learn about him.
The National Gallery is in Trafalgar Square. A big art gallery with pictures from the 13th to the 20th century.
Madame Tussauds, wax museum

The London Dungeon,  a Museum of Horror
Thank you. I hope you enjoyed it!!!Are you ready now to answer the questions about London?
Haga clic para modificar el estilo de título del patrón
Haga clic para modificar el estilo de texto del patrón
Segundo nivel
Tercer nivel
Cuarto nivel
Quinto nivel
 Crossing the bridge!
Soldier on horse. Horse Guard Parade
Gates outside Downing Street.
Winston Churchill statue at Parliament Square.
The Tate Modern, a modern art gallery (20th and 21st century art).
The Millennium Bridge.
London Eye. Visitors travel in the capsules on the wheel for 30 minutes.
Deck chairs at Hyde Park
The Serpentine, at Hyde Park
Statue of Peter Pan
Princess of Wales playground
The British Museum
Regent Street
Piccadilly Circus
Oxford Street /  Carnaby Street


Презентація на тему «День української писемності та мови»


title: Презентація на тему «Державні символи україни» (варіант 1)

text:
Державні символи україни
Виконав:
Згідно з Конституцією України, державними символами України є
Державний Прапор України
Державний Герб України
Державний Гімн України
Державні символи Президента України.
Державний Прапор України
Державний Прапор України був затверджений Постановою Верховної Ради 28 січня 1992 року
і являє собою стяг із двох рівновеликих горизонтальних смуг синього і жовтого кольорів. Співвідношення сторін 2:3 (висота:ширина). Офіційним днем державного прапору є 23 серпня.

У період створення Української Народної Республіки 22 березня 1918 р. Центральна Рада ухвалила Закон про Державний прапор республіки, затвердивши жовто-блакитний прапор її символом
Синьо-жовті поєднання в прапорі отримали логічне тлумачення як національні кольори українського народу у XIX – на початку ХХ століть: синій колір
символізував мирне безкрайнє небо, а жовтий – стиглі пшеничні лани як символ достатку.

13 листопада 1918 р. синьо-жовтий прапор став державним символом і Західноукраїнської Народної Республіки (ЗУНР). Його було затверджено на Прикарпатській Русі, а у 1939-му – в Карпатській Україні. Під цим прапором населення Західної України зустрічало Червону армію у вересні 1939 року.
За часів радянської влади в УРСР жовто-блакитна символіка українського прапора (як і знак тризуба) була заборонена, а будь-які її прояви та відображення переслідувалися владою.

Найбільш поширене трактування прапора  України – блакитне Українське небо над ланами золотого збіжжя.
Державний Герб України
Великий Державний Герб України, згідно із статтею 20 Конституції України, встановлюється з урахуванням малого Державного Герба, як його головного елемента, і герба Війська Запорізького, і затверджується не менше як двома третинами від конституційного складу Верховної Ради України.

19 лютого 1992 р. Верховною Радою України ухвалена постанова "Про Державний Герб України", якою було затверджено «Тризуб, як малий герб України» i, відповідно, головний елемент великого герба.

З найдавніших часів тризуб шанується як магічний знак,оберіг. Його зображення археологи зустрічали у багатьох пам'ятках культури, датованих першими століттями нашої ери. Перша згадка у літописах про такі знаки належить до Х століття. За часів Київської Русі тризуб стає великокнязівським знаком. Посли київського князя Ігоря (912—945 рр.) при укладанні договору з візантійцями мали свої печатки з тризубами. Київський князь Володимир Святославович (980—1015 рр.) карбував тризуб на монетах, де з одного боку зображувався портрет володаря, а з іншого — тризуб.
Державний Гімн України
Державний Гімн України — національний гімн на музику Михайла Вербицького із словами Павла Чубинського.
15 січня 1992 музична редакція Державного гімну була затверджена Верховною Радою України, що знайшло своє відображання у Конституції України. Проте, тільки 6 березня 2003 року Верховна Рада України ухвалила Закон «Про Державний гімн України», запропонований президентом Леонідом Кучмою. Законопроектом пропонувалося затвердити як Державний гімн Національний гімн на музику Михайла Вербицького зі словами тільки першого куплета і приспіву пісні Павла Чубинського «Ще не вмерла Україна».

Конституцією встановлено, що всі урочисті збори загальнодержавного значення розпочинаються і закінчуються виконанням Державного Гімну України.
Коли вносять чи виносять прапор, коли виконують гімн, потрібно обов'язково вставати.

Державні символи Президента України
Указом Президента від 29 листопада 1999 року, було постановлено, що офіційними символами глави держави є:
Прапор (штандарт),
Президента України,
Знак Президента України,
Гербова печатка Президента України,
Булава Президента України.
Штандарт Президента України
Знак Президента України
Булава Президента України
Гербова печатка Президента України
Дякую за увагу!


title: Презентація на тему «Сузір’я» (варіант 1)

text:
NGC 6826
M 65
M 66
M 95
M 96
NGC 7009
BD -22°5866


title: Презентація на тему «Музичні ритми Америки» (варіант 1)

text:
Музичні
Ритми
америки
 Види і напрями сучасної популярної музики: блюз, джаз, рок- і поп-музика.

 Видатні музиканти і співаки.

Джаз – жанр професійної музики, який виник на початку ХХ ст. у Південних штатах США внаслідок взаємодії африканської та європейської танцювальної музики.
 Джаз-бенд
 Симфоджаз
 Вокальний джаз
Головні  витоки  джазу:

Спірічуелс

 госпел

 свінг

 блюз
спірічуелс
Спірічуелс (з англ. духовний) – жанр духовних співів афро-американців.
госпел
Госпел (з англ. Євангеліє) – вид музики, що походить від сольних одноголосних духовних гімнів північноамериканських негрів-баптистів на сюжети з Євангелія.
Махалія
Джексон
Елвіс
Преслі
Літл
Ричард
Джонні
Кеш
Біллі
Престон
Ел Грін
свінг
Свінг – стиль джазу, який сформувався і набув розвитку та величезної популярності в період між 1935-1945 роками в концертах  біг-бендів.
Бенні Гудмен
Френк  Сінатра
Бінг Кросбі
блюз
Блюз (з анл. меланхолія, журба) – світська  лірична пісня афро-американців, зазвичай сумного елегійного змісту.
регтайм
Регтайм (з англ. розірваний час) – спосіб гри на фортепіано, що імітував звучання банджо, а в 1890-ті роки розвинувся як інструментальна форма; форма міської танцювальної музики американських негрів кінця ХХ ст.
Скотт
Джоплін
Бессі
Сміт
Елла
Фіцджеральд
Дюк
Еллінгтон
Луї
Армстронг
Рок-музика
ритм-енд-блюз
 кантрі-енд-вестерн
 рок-н-рол
Елвіс
Преслі
Рей
Чарльз
Гурт
“Бітлз”
  Ритм-енд-блюз – музика  афро-американського населення США, що поєднує танцювальний біт (біт – удар) та урбаністичний (міський) блюз.

  Кантрі-енд-вестерн – це ковбойські, дорожні, матроські пісні й кантрі (сільські) блюзи, що мали особливий колорит і надзвичайну виразність.

  Рок-н-рол – перший напрям рок-музики, що набув міжнародної популярності в середині 1950-років. Це водночас новий музичний стиль і новий танець.
Білл
Хейлі
Співак у стилі кантрі та вестерн
поп-музика
Майкл Джексон
Мадонна
Уітні  Х’юстон
   Прінс
Поп-музика (англ. pop music, скорочення від popular music – популярна, загальнодоступна музика) – поняття, що охоплює різноманітні стилі, жанри та напрями масового музикування.
Мадонна
Майкл Джозеф Джексон
Уітні
Х’юстон


Презентація на тему «Леонардо да Вінчі» (варіант 11)