title: Презентація на тему «Епоха Титанів» (варіант 2)

text:
Образотворче мистецтво Італії. “Епоха Титанів”
Виконала учениця 11-А класу:Вовчак Вікторія
Епоха Відродження
Ренесанс – назва як окремого художнього стилю, так і епохи, де органічно поєднані сфери суспільного та духовного життя: політика, релігія, філософія, наука, мистецтво. З французької це слово перекладається як Відродження. Вперше його використав італійський художник, архітектор, мистецтвознавець Джорджо Вазарі в своїй книзі «Життєписання».В Італії період Відродження припадає на період із 14 до середини 16 століття, в країнах Західної Європи – Німеччині. Нідерландах, Англії, Франції, Іспанії – з 14 до початку 17 століття.
Титани епохи Відродження
Є митці, твори яких ми можемо назвати символами епохи Відродження: в них ця епоха знайшла своє найяскравіше виявлення.
Леонардо да Вінчі
Леонардо да Вінчі(1455-1519) Леонардо да Вінчі народився 15 квітня 1452 року в селищі Анкіано поблизу Вінчі,укріпленої фортеці за 30 км від Флоренції.Батько намагався залучити Леонардо до сімейної професії, алебезуспішно: син не цікавився законами суспільства.Леонардо не мав прізвища в сучасному розумінні; «да Вінчі» означає просто «(родом) з містечка Вінчі». З 1490-х років зосередився на архітектурі і анатомії. У 1490 створена Вітрувіанська людина — уславлений малюнок, який іноді називають канонічними пропорціями. Виконана глиняна модель кінного монумента Франческо Сфорца. Але її зруйнують бешкетуючи вояки-французи в Мілані

У 1495-1498 Леонардо працює над фрескою «Таємна вечеря» в монастирі Санта-Марія делле Граціє в Мілані.

В жодній іншій картині Леонардо глибина та імла атмосфери («сфумато») не передані з такою досконалістю, як у «Мона Лізі». Це повітряна перспектива, ймовірно, краща за виконанням."Мона Ліза" отримала всесвітню славу не тільки завдяки якості роботи Леонардо, яка вражає і художніх шанувальників, і професіоналів. Картина вивчалася істориками і копіювалась живописцями, але вона б не довго залишалася відомою лише для знавців мистецтва, якби не її виняткова історія. В 1911 році «Мона Ліза» була викрадена і лише три роки опісля, завдяки випадковим обставинам, повернена музею. Протягом цього часу «Мона Ліза» не сходила з обкладинок газет і журналів всього світу. Тому не дивно, що «Мону Лізу» копіювали частіше за всі інші картини. Картина стала об'єктом поклоніння як шедевр світової класики.

«Пані з горностаєм» (італ. Dama con l'ermellino) — жіночий портрет пензля Леонардо да Вінчі, написаний близько 1489–1490 років. На думку багатьох дослідників, зображує Чечилію Галлерані
Мікеланджело Буонарроті
Перш за все Мікеланджело більше відомий як скульптур та архітектор, а вже потім як художник. На превеликий жаль, не всі з його скульптур збереглись до нашого часу.
Дави́д — шедевр епохи Відродження, мармурова скульптура Мікеланджело, створена протягом 1501 — 1504 рр. Статуя зображає біблійного персонажа Давида перед вирішальним двобоєм із филистимлянином Голіафом. Молодий пастух, майбутній цар Ізраїлю, зосереджено дивиться на свого невидимого супротивника, готуючись до битви. Скульптуру було встановлено 8 вересня 1504 році на площі Синьйорії у Флоренції[а], й з того часу скульптура трактувалася як символ Флорентійської республіки, а згодом — цілої епохи Ренесансу.
Одна з чудових робіт Мікеланджело — гробниця папи Юлія II. Її прикрашають красиві мармурові статуї. Одна з них — велична постать біблійного мудреця Мойсея і статуї двох полонених юнаків. Але й переможені юнаки у Мікеланджело так само сильні та прекрасні.

Видатна скульпура митця, на якій зображена Божа Марія, яка тримає на руках знятого з хреста мертвого Ісуса. Скульптура називається “Оплакування Христа”. Копії цієї скульптури можна знайти у багатьох католицьких церквах західної Європи.

Окрім скульптур Мікеланджело прославився ще й як архітектор, це саме він спроектував прекрасний собор святого Петра у Римі.
Але найбільшу заслугу та славу на поприщі мистецтва йому приніс знаменитий розпис стелі Сікстинської капели у Ватикані.

Стеля сікстинської капела – велике мистецьке творіння Мікеланджело, є плодом його безперервної та важкої праці, яка тривала на протязі чотирьох років, з 1508 по 1512 роки. Сам розпис стелі, яким займався майстер, був справжнісіньким героїчним вчинком, адже Мікеланджело доводилось його робити у дуже важких умовах, при поганому освітлені, лежачи на спині, на спеціальному помості. Площа стелі Сікстинської капели складає біля 600 квадратних метрів, на яких було намальовано близько 300 фігур. Розписом Мікеланджело займався один, без жодних помічників, а замовник роботи – папа Римський Юлій другий виявився дуже нетерплячим та постійно турбував майстра, бажаючи бачити, як йде робота. Кажуть, навіть якось розгніваний художник скинув з свого помосту дошки на папу, що дошкуляв йому своїми зауваженнями знизу.
Рафаель Санті
Італійський живописець, графік, скульптор і архітектор епохи Відродження. Втілив у своїх творах гуманістичні ідеали високого Відродження.
На своїх картинах Рафаель дуже любив малювати образ діви Марії (Мадонни) за що його навіть прозвали “Майстром Мадонн”.
Це одна з ранніх картин художника “Мадонна Конестабіле” (йому було лише 19 років, коли він намалював її)

Рафаель Санті
“Сікстинська Мадонна” одна з найвідоміших
картин художника. Намальована Рафаелем на замовлення Папи Юлія другого на честь перемоги над французами,
які нападали в ті часи на Італію. На картині Мадонна
з маленьким Ісусом зображена в оточенні святої
Варвари та папи Римського Сикста другого.

“Афінська школа” одна з 4-ох фресок зроблена Рафаелем у папському палаці. Чотири фрески є алегоричними символами чотирьох колон, на яких тримається вся людська цивілізація: філософія, богослов’я, правосуддя та поезія. “Афінська школа” зрозуміло є втіленням філософії, на фресці зображені всі видатні філософи давньої Греції (незважаючи що вони жили в різні часи) такі як Піфагор, Сократ, Діоген, Епікур, Птоломей
Епоха Високого Відродження мала величезне значення для подальшого розвитку і піднесення культури і мистецтв. Дивовижні творіння майстрів того часу продовжують викликати захоплення і до цього дня.


title: Презентація на тему «Як зберегти тепло в школі?»

text:
Як зберегти тепло в школі  ?
Підготувала:
        Жара Аліна,11 клас

     У приміщеннях (класі, квартирі, школі, будинку) тепло втрачається двома способами:
 1. Шляхом вентиляції – проникнення холодного повітря у приміщення через щілини в огороджувальних конструкціях  та видалення теплого повітря у довкілля.
2. Шляхом теплопередачі у довкілля повітря поступає від внутрішнього приміщення до зовнішнього повітря.
Але як зберегти тепло в школі ?
Ось декілька простих способів збереження тепла :
    1. Провітрювати вікна економно. Ефективніше провітрювати частіше, але по декілька хвилин ніж тривалий час тримати відчинене вікно.
   2.Встановлювати комфортну           температуру  в приміщенні. Один зайвий градус в приміщенні це витрати близько 4-6% енергії.
3.Закривати двері школи. В холодний період року і у школі стане на 2 °С тепліше.
4.Встановити енергозберігаючі вікна з потрійним склом.
5.Зробити теплоізоляцію школи. Утеплити по школі підлогу, дах , стіни, горище, вікна, двері .
6.Пофарбувати батарею в темний колір. Доведено, що темний колір віддає до 10% більше тепла .
7.Розташувати за нагрівальною панеллю фольговану відбиваючу плівку.
8.Якщо штори закривають радіатори – гріється об’єм вікна, а не кімнати. Втрачається до 20% тепла радіатора. Взимку штори повинні бути такої довжини, щоб закривали вікна, але не радіатори.
9.Електричний вентилятор здатний всього за годину витягти багато тепла з вашої оселі;Порада: Вимикайте пристрій, як тільки він зробить свою справу.
10.Якщо ваші батареї недостатньо нагріваються – проблемою може бути утворення повітряних пробок.Щоб вирішити проблему достатньо відкрутити клапан на батареї і дочекатися, доки потече вода.
Підведемо підсумки:
1. Одне енергозберігаюче вікно коштує від 1000 гривень до 2500 гривень .
2. Один термометр коштує від 20 гривень .
3. Фарба для батарей коштує від 50 до 150 гривень .
4. Пароізоляційна плівка фольгована коштує від 500 гривень за рулон .
5. Щоб заклеїти одне старе вікно ми витратимо трохи більше , ніж 50 гривень .


title: Презентація на тему «Вироби з бісеру»

text:
Вироби з бісеру

Історія виникнення бісеру
Історія бісеру походить з далекого минулого. Вважають, що бісер прийшов до нас з Древнього Єгипту, де одяг фараонів був розшитий бісером. Перший бісер – невеликі бусини зі шматочків скла або дерева.

Зараз з бісеру виготовляють дуже багато виробів, використовуючи не лише кольоровий бісер різного розміру, але й коштовне каміння, різноманітні дерев’яні, скляні, пластикові бусини.

З бісеру можна виготовляти прикраси

Також виготовляють квіти

Та дерева

Також використовують бісер у вишиванках

Бісер використовують в іконах

Використовують бісер в рушниках

Використовують бісер у писанках

З бісеру виготовляють різноманітні вироби


title: Презентація на тему «Альтернативні джерела енергії» (варіант 5)

text:
Альтернативні джерела енергії
Підготувала
Оленченко Катерина, 11-Б
Зараз, як ніколи раніш, гостро постало питання: що чекає на людство ? Очевидно, що зараз людство переживає енергетичну кризу: бажані потреби людства у електричній енергії у декілька разів перевищують виготовлення! Матеріальні потреби людства як і популяція людей постійно збільшуються, тому потреба у енергії збільшується геометрично.
 За останнє десятиліття інтерес до альтернативних джерел енергії постійно зростає, оскільки в багатьох відносинах вони необмежені. У міру того як постачання палива стає менш надійним і більш дорогим, ці джерела стають усе більш привабливими і більш економічними.
Енергія річок
Багато тисячоліть служить людині енергія, що міститься в текучій воді. Запаси ціеї енергії величезні. Люди навчились використовувати цю енергію раніше за всі інші.
Переваги:
Недоліки
Постійно відновлювальний запас енергії
Простота в користуванні
Відсутність забруднення атмосфери
Мала собівартість електроенергії
Затоплення великих площ
Зміна кліматичних умов регіону
Порушення біоценозу
Велика вартість будівництва
Отже повний перехід на видобування енергії лише з річкових потоків може бути не менш небезпечним, ніж використання паливних ресурсів. Зараз ми можемо казати лише про часткове енергокористування річками у тих місцях, де постійні розливи річок стають справжніми стихійними лихами
Енергія припливів
 У припливах і відпливах, що змінюють один одного двічі на день, також зосереджена величезна енергія. Припливи – це результат гравітаційного притягання великих мас води океанів з боку Місяця і Сонця. При обертанні Землі частина води океану піднімається і якийсь час утримується в цьому положенні гравітаційним притяганням. Коли «горб» підйому води досягає суші настає приплив. Подальше обертання Землі послабляє вплив Місяця на цю частину океану, і приплив спадає.
Середня висота припливу складає усього лише 0,5 м, за винятком тих випадків, коли водяні маси переміщаються у відносно вузьких межах. У таких випадках виникає хвиля, висота якої може в 10-20 разів перевищувати нормальну висоту припливного підйому.
Наслідки будівництва припливних електростанцій
Коли ми дивимося на припливи з їх загрозливою енергією, нам варто подумати про вплив на навколишнє середовище припливних басейнів.
   Припливні води, що надходять, можуть піднятися на 15 см, а це здатне привести до вторгнення морської води в прибережні колодязі і створити загрозу для будівель, розташованих поблизу верхньої відмітки припливу.
Можливе прискорення берегової ерозії, а низинні ділянки, включаючи дороги, будуть затоплятися, коли шторми і припливи, що збільшилися, об’єднають зусилля. Берегова смуга буде практично непридатна для використання через більш високі припливи.
Наслідки будівництва припливних електростанцій
Відплив, що може виявитися нижче на 15 см, здатний утруднити доступ до човнів і до води з причалів.
   Збільшена висота припливу може викликати надходження більш солоної води в устя річок і цим змінити співвідношення водних організмів, що живуть там.
   Зі збільшенням амплітуди припливів виникнуть посилені припливні плини, що може привести до розмивання і переносу піщаних відмілин і до заповнення піском існуючих судноплавних рукавів

Енергія вітру
Енергія повітряних мас, що постійно рухаються, у сотні разів перевищує запаси гідроенергії усіх річок планети. Всюди і постійно на землі дмуть вітри: від легкого вітерця до могутніх ураганів.
  Уже сьогодні в Данії вітроенергетика покриває близько 2% потреб країни в електроенергії. У США на декількох станціях працює близько 17 тисяч вітроагрегатів загальною потужністю до 1500 Мвт. Вітроенергетичні пристрої випускаються не тільки в США і Данії, але і Великій Британії, Канаді, Японії і деяких інших країнах.

Енергія вітру
У нашій країні вітряки можна будувати на узбережжях Чорного і Азовського морів, у степових районах, а також у горах Криму і Карпат. У нинішню епоху високих цін на паливо можна вважати, що вітродвигуни виявляться конкурентноздатними по вартості і зможуть брати участь у задоволенні енергетичних потреб країни.
Енергія Сонця
Сонячна енергія – це кінетична енергія випромінювання (в основному світла), що утворюється в результаті реакцій у надрах Сонця. Оскільки її запаси практично невичерпні (її відносять до поновлюваних енергоресурсів.

Світлове випромінювання можна вловлювати безпосередньо, коли воно досягає Землі. Це
 називається прямим використанням сонячної енергії.
Перспективи сонячної енергетики
Використання сонячної енергії може бути корисно в декількох аспектах:
По-перше, при заміні нею викопного палива зменшується забруднення повітря і води.
По-друге, заміна викопного палива означає скорочення імпорту палива, особливо нафти.
По-третє, заміняючи атомне паливо, ми знижуємо погрозу поширення атомної зброї.
Нарешті, сонячні джерела можуть забезпечити нам деякий захист, зменшуючи нашу залежність від безперебійного постачання паливом.

Перспективи сонячної енергетики
З погляду навколишнього середовища і стійкого розвитку ці альтернативні джерела електрики цілком надійні. На жаль, вони ніяк не вирішують проблему скорочення запасів сирої нафти, що, як і раніше, необхідна для транспорту.
Пасивні сонячні нагрівальні системи дуже рентабельні, і має сенс включати їх у проекти всіх нових будинків. Однак, поки ще існуючі і використовувані будинки не зміняться, споживання традиційних енергоресурсів не знизиться; у кращому випадку сповільниться його ріст.

Висновок
Розглянувши найбільш перспективні заміни паливній енергетиці можна прийти до висновків, що майбутнє світової енергетики саме за океанічною енергетикою. Незважаючи на те, що зараз найбільша увага приділяється атомній енергетиці, я вважаю, що в наступному сторіччі людство прагнутиме до "чистої" енергетики, до того ж, така енергетика може стати рентабільнішою за традиційну.
Дякую за увагу!!!


title: Презентація на тему «Телебачення» (варіант 1)

text:
Презентація на тему:   «Телебачення»Виконала:   Прищепа Єлизавета
Загальні відомості
	Телебачення - (від грец. τῆλε — далеко) — загальний термін, що охоплює всі аспекти технології та практичної діяльності, пов’язаних з передачею зображень із звуковим супроводом на далекі віддалі. Телебачення є потужним засобом комунікації, засобом масової інформації.
Історія телебачення
	Зараз, мабуть, неможливо уявити життя людства без телебачення. Але насправді історія телебачення не така уже й давня. Виявляється, перші телевізійні системи були створені тільки в XX столітті. У 1923 році Чарльз Дженкінс здійснив передачу нерухомого зображення по радіо з Вашингтона до Філадельфії та Бостона, а в 1925 році йому вдалося передати зображення рухомих фігур. Перед глядачем за одну секунду змінювалося 12,5 кадрів – це була подія, з якої почалася історія телебачення.
	Потім швидкість була збільшена до 25 кадрів у секунду. Втім, з роками ентузіазм вщух. Виявилося, що отримати хороше, чітке зображення в механічному телебаченні взагалі неможливо. Історія телебачення стверджує, що широкого поширення механічне телебачення не отримало і, в кінці кінців, повсюдно поступилося електронному телебаченню.
	Першим, хто запропонував застосувати електронно-променеву трубку для телевізійної передачі, був Борис Розінг – радянський фізик і винахідник, основоположник електронного телебачення.
	Історія телебачення дуже добре пам’ятає 1907 рік, саме тоді Борис Розінг отримав патент на спосіб електричної передачі зображення на відстані. Для цього Розінг використовував два барабани з дзеркальним покриттям.
	Після довгих і наполегливих дослідів зі своєю апаратурою Борис Розінг зумів отримати перше зображення на екрані свого приймача – саме так і почалася історія телебачення, такого звичного для нас сьогодні. Перший телевізор міг передавати зображення простих геометричних фігур, а також рух руки. Повідомлення про винахід Розінга були надруковані в технічних журналах США, Японії та Німеччини і зробили великий вплив на подальший розвиток телебачення.
	На початку 21 століття історія
телебачення входить в нову еру –
на зміну електронному поступово
приходить цифрове телебачення.
Технічні принципи
	Отримання телевізійного сигналу базується на скануванні зображення від оптичної системи телевізійних камер й перетворення коливань світлового потоку в електричний сигнал. Результатом сканування є одновимірний сигнал, що розбивається на кадри й рядки. Послідовність рядків і кадрів може записуватися на носій інформації або, в традиційному ефірному телебаченні, поступати до передавачів, де низькочастотний телевізійний сигнал зазвичай модулюює високочастотні коливання, які випромінюються в простір за допомогою антен. Модульований високочастотний сигнал збуджує коливання в антенах приймальних пристроїв, і   від антен поступають на вхід телевізора, де сигнал демодулюється, в ньому виділяються кадри й рядки, і відображається на екранах телевізорів.
Застосування телебачення
	Разом з радіомовленням телебачення є одним з наймасовіших засобів інформації, освіти, політичного і культурного виховання людства; також одним з основних засобів зв'язку, широко використовуваним у наукових дослідженнях при обсервації об'єктів з віддалі, в техніці, промисловості, транспорті, будівництві, сільському господарстві, метеорології, космічних і нуклеарних дослідженнях, у військовій справі тощо. Телебачення буває монохроматичним (чорно-білим) і кольоровим.
Екологічні аспекти
Електронно-променеві трубки (ЕПТ) телевізорів старого типу містять свинець. Деякі з нових дисплейних технологій (LCD) використовують лампи, що містять ртуть. Оскільки телевізори в розвинених країнах вимінюються раз на кілька років, то зростає занепокоєння з приводу відповідних електронних відходів (викинутих телевізорів). Існують також проблеми, пов'язані зі здоров'ям та охороною праці професійних дизасемблерів, які видобувають мідні дроти та інші матеріали з ЕПТ. З екологічними проблемами пов'язані також щораз жорсткіші вимоги щодо енергозбереження нових телевізорів
Цікаві факти щодо телебачення
За статистичними даними Німеччини, середній німець проводить перед телевізором 3 години 15 хвилин у день, 5-6 тижнів на рік чи 10 років за життя. Найбільшими прихильниками телебачення є пенсіонери, що присвячують йому 245 хвилин на день – значно більше, ніж молодь. Втім, все більше молодих людей захоплюються комп’ютером.
За даними Інтернет-опитування серед телеглядачів Росії, середній тривалість перегляду в робочі дні складає близько двох з половиною годин, у вихідні – більше трьох. Більшість респондентів зазвичай не планує, яку саме передачу хотіли б дивитися, а просто вмикає телевізор.
В США, що дуже потерпає від телеманії та пов’язаного з нею ожиріння, з 1994 року існує організація «Америка, вільна від телебачення», яка влаштовує акції добровільної відмови від перегляду телепередач.
Середній українець проводить в межах 10-30 годин у тиждень за телевізором (для порівняння: нормований робочий тиждень складає 40 годин). Це вважається за найдоступніший вид відпочинку, а для тих, кому за 40 – ще й найліпший.
При споживанні їжі перед телевізором використовується лише 35% енергії, отриманої з харчів. Інші 65% відкладаються у вигляді жиру, який можливо буде використано організмом, а можливо й ні. За переглядом телепередач частіше вживають їжу, яку не треба їсти виделкою – щоб не відриватися.


title: Презентація на тему «Зимові свята України»

text:
Зимові свята України.
Презентація
Нізіцької Олександри
10-А клас.
Зимові свята:

19 грудня – свято Миколи Чудотворця
1 січня – Новий рік
7 січня - Різдво Христове
19 січня – свято Водохрещі
Свято Масляної

День Святого Миколая.
19грудня - день святого Миколая. Св. Миколай також відомий під іменами: Міколай, Міклаш, Йолупукі, Сейнт Ніколаус, Сантаклос, Фадер Крісмас, Пер Ноель, Сінтер Клаас.
Це найбажаніший день у році для дітлахів. Напередодні свята діти пишуть до нього листи зі своїми побажаннями і вкидають їх у поштову скриньку.
А в ніч на 19 грудня до кожної дитинки приходить Святий Миколай і кладе під подушку подарунки.
В сучасні часи з’явилась добра традиція – саме у день святого Миколая опікуватись сиротами та знедоленими дітьми, даруючи їм подарунки.
Новий рік.

Новий рік – одне з найдавніших і найпопулярніших календарних свят. Це, мабуть, єдина подія, яку протягом століть щорічно відзначають у всіх країнах і на всіх континентах, яку знають, люблять і яку з нетерпінням чекають люди, різні у своїх етно-національних традиціях і релігійних переконаннях.

Різдво.
7 січня особлива духовна радість обіймає кожного з нас, бо цей день – незвичайний. Ми прославляємо одну з найвеличніших подій Священної історії щирим і сповненим радості привітанням: „Христос рождається – славіте Його!”
Коляда.
Споконвіку існував у нашому народі гарний звичай бажати один одному щастя-здоров'я, многих літ і всяких статків у хаті і родині.
Готувалися до колядування заздалегідь — виготовляли колядницькі обладунки: восьмикутну зірку, маски Кози, Ведмедика. Різдвяні колядницькі гурти споряджали переважно парубки. Вони обирали отамана — хлопця, котрий вирізнявся спритністю, дотепністю і якого в селі поважали. Крім того, він мав уміти гарно починати пісню, зробити в ній вивід. Традиційний одяг колядницьких ватаг — білі та коричневі кожушки й свитки, чоботи власної роботи, хустки або віночки у дівчат. Святкові ватаги залежно від регіону різнилися своїм кількісним складом і обрядовими персонажами.

 Водохреща.
Ще не встигли прийти свята як скоро вони відійдуть. Як співається в коляді: «А той третій празник – Святе Водохреща». Хрещення Господнє — третє і завершальне велике свято різдвяно-новорічного циклу, яке в народі має назву Йордан, або Водохреща. Православні та греко-католицькі християни відзначають його 19 січня, тому воно збігається зі святом Богоявлення.

Бажаю щасливого Нового року! Нехай щастить у Новому році!


Презентація на тему «Рєпін Ілля»


title: Презентація на тему «Шансон»

text:
В історії музичного мистецтва кожна країна залишила світові свої суто національні явища, які є її своєрідними візитними картками. У музичному мистецтві Франції – це шансон .

Шансон –унікальне явище французького музичного мистецтва.

Французька музика — одна з
найвпливовіших  європейських
музичних культур, черпає витоки з
фольклору кельтських і
германських племен, які жили у
давні часи на території нинішньої
Франції. Французька музикальна
культура розвивалася,
взаємодіючи також з
музикальними культурами інших
європейських народів, зокрема
італійського та німецького.
Як музичний жанр він зародився з балад ще у Середньовіччі і був досить простим за своєю структурою . Першим композитором був Гільйом де Машо .Особливої популярності цей жанр набув на межі 19-20 ст. разом з революційним підйомом народу.
Після Першої світової війни увійшли в моду ритми американського фокстроту і південноамериканського танго.Співаки того часу –Моріс Шевальє ,Жозефіна Бекер. У 1930-1940-х  роках пісенне мистецтво вирізнялося різноманітністю.Наприклад ,співачка Едіт Піаф , була дуже шанована французами ,як засновниця сучасного пісеннного мистецтва .

      У 1950-х рр. оформилися два головні напрями оригінальної франкомовної пісні,що існують до цього часу-класичний шансон й естрадна пісня. Автори тексту були й   виконавцями. Багато зробили для популяризації шансону французи Лео Ферре , Жорж Брассанс , Сальваторе Адамо .Їхні пісні набули популярності в усіх країнах світу. Наприклад пісня Ж.Бреля “Ne me quitte pas”

Шансон не забутий і у наш
час. Шансоньє, які прийшли
на сцену у кінці ХХ – на
початку ХХІ ст., використовують
нові підходи до сучасної легкої
музики. Вони включають
елементу року,
латиноамериканські та інші
етнічні ритми,  електронну
музику тощо. Але, як і раніше,
всі виконавці дуже вимогливо
ставляться до змісту текстів
своїх пісень. Представники
«нового шансону» - Домінік А,
Бенжамен Бйолі, його сестра
Коралі Клеман, Керен Анн,
Олівія Руїз і багато інших.

Таким чином шансон є популярною композицією ,дуже ліричною,завжди сповненою почуттів і змісту. Насамперед увага приділяється мелодії. Вірші зазвичай присвячені красивим історіям життя і кохання..
Головне завдання музики шансону в її класичному розумінні-передати відтінки настрою виконавця ,щоб слухач теж захотів наспівувати мелодію.


title: Презентація на тему «Основні жанри образотворчого мистецтва»

text:
Основні жанри образотворчого мистецтва
   Портрет
Натюрморт
Інтер’єр
  Пейзаж
Батальний
Релігійно-міфологічний


Презентація на тему «Архітектура. Стиль в архітектурі»


Презентація на тему «Конвенція ООН про права дитини» (варіант 2)


title: Презентація на тему «Правоохоронні та правозахисні органи України»

text:
Правоохоронні та правозахисні органи України
Підготували
Учениці 10-А класу
Ройко Ольга та Шикалюк Ірина
Правоохоронні органи — це органи, наділені державними повноваженнями щодо охорони суспільних відносин, урегульованих правом, правоохоронну діяльність здійснюють на підставі Конституції і законів України.

Міліція — державний озброєний орган виконавчої влади, покликаний захищати життя, здоров'я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.
 Стаття 1. Міліція в Україні

     Міліція  в  Україні  -  державний  озброєний орган виконавчої влади,  який  захищає  життя,  здоров'я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.
Стаття 2. Основними завданнями міліції є:
забезпечення особистої безпеки громадян, захист їх прав і свобод, законних інтересів;
запобігання правопорушенням та їх припинення;
охорона і забезпечення громадського порядку;
виявлення і розкриття злочинів, розшук осіб, які їх вчинили;
забезпечення безпеки дорожнього руху;
захист власності від злочинних посягань;
виконання кримінальних покарань і адміністративних стягнень.

Систему органів прокуратури складають:
 Генеральна прокуратура України,
 прокуратура Автономної Республіки Крим,
обласні прокуратури, прокуратури міст Києва і Севастополя (на правах обласних),
міські,
районні,
міжрайонні,
 інші прирівнені до них прокуратури, а також військові прокуратури.
Служба безпеки України (СБУ) — це державний правоохоронний орган спеціального призначення, який забезпечує державну безпеку України. Правовою основою діяльності Служби безпеки України є Закон України "Про Службу безпеки України" від 25 березня 1992 р.
Правозахисні організації України
Правозахисні організації – це організації, які спрямовують свою діяльність на захист та просування прав людини.
Правозахисні організації в Україні утворюються для здійснення діяльності по захисту фізичних і юридичних осіб від правопорушень та зловживань правом із боку суспільства, держави, місцевого самоврядування, недержавних об'єднань людей та окремих фізичних осіб.

Правозахисні органи  України
Органи юстиції
Виконавча служба(утворюється і здійснює правозахисну діяльність на підставі Конституції і законів України "Про державну виконавчу службу" та "Про виконавче провадження". Завданням ДВС є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб відповідно до законів України)
Державні нотаріуси (працюють у державних нотаріальних конторах і в державних нотаріальних архівах. Їх правозахисна діяльність полягає в обов'язку посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені законом, із метою надання їм юридичної вірогідності)
Органи РАГСУ (завдання: а) забезпечення повної, своєчасної і правильної реєстрації актів громадянського стану; б) внесення до актових записів необхідних змін, доповнень та виправлень; в) поновлення втрачених та анулювання повторно складених актових записів; г) видача громадянам свідоцтв про реєстрацію; д) збереження архівного фонду.)

Органи захисту прав споживачів
Держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров'я і життєдіяльності.
Держава створює умови для здобуття споживачами потрібних знань з питань реалізації їх прав.

Уповноважений Верховної Ради України з прав людини
Уповноважений є посадовою особою, що здійснює свою діяльність незалежно від інших державних органів та посадових осіб. Він здійснює свою діяльність на підставі відомостей про порушення прав і свобод людини і громадянина.

Міжнародна міжурядова організація
 Міжнародна міжурядова організація(ММУО)— це добровільне об'єднання суверенних держав або міжнародних організацій, створене на основі міждержавного договору для координації діяльності держав у конкретній галузі співробітництва, що має відповідну систему головних і допоміжних органів, що володіє автономною волею, відмінною від воль її членів.

Відмінності між  правоохоронною та правозахисною діяльністю
Правозахисна діяльність спрямована на захист прав людини, а правоохоронна діяльність – на захист закону.
Здійснення правоохоронної діяльності відбувається державними органами, а правозахисної – як державними, так і недержавними.
Здійснення правоохоронної діяльності передбачає можливість застосування примусу, а правозахисної – виключає будь-яке застосування примусу.
 Правоохоронна діяльність здійснюється незалежно від того, порушуються чи ні права людини, тобто навіть тоді, коли правам та свободі людині нічого не загрожує, тоді як правозахисна діяльність спрямована на відновлення порушених прав.
Дякуємо за увагу!


title: Презентація на тему «Ниткова графіка»

text:
Ниткова графіка.
Підготувала Бабенко Єлизавета           8-А
   Ниткова графіка  - графічна техніка отримання зображення на картоні чи іншому твердому матеріалі. Ниткову графіку також інколи називають ізографіка або вишивка на картоні. Як основу використовують оксамит  або цупкий папір. Нитки можуть бути звичайні: швейні, шерстяні або шовкові.
Історія виникнення.
  Ниткова графіка, як вид декоративно – прикладного мистецтва, уперше з‘ явилася  в Англії  в  XVII ст. Англійські ткачі придумали особливий спосіб переплетення ниток. Вони забивали в дощечки цвяхи й у певній послідовності натягали на них нитки. У результаті виходили ажурні мереживні вироби, які використовувалися для прикраси житла.
Техніка виконання
Заповнення кута: накреслити на виворітній стороні картону будь-який кут розділити кожну сторону кута на 12 рівних частин пронумерувати отримані точки, починаючи від вершини. Вершину кута позначити точкою «О».Зробити голкою або шилом проколи у всіх точках, крім вершини («О») втягати нитку в голку заповнити кут за пропонованою схемою.
Заповнення кола: накреслити коло радіусом 50 ммрозділити коло на 12 рівних частинзробити проколи в усіх отриманих точкахвтягати нитку в голку заповнити коло за схемою
Фон для ізонитки
    Дошку, використовувану в оригінальній техніці ниткового дизайну, замінюють на картон - кольоровий або білий. Можна вишивати по шкірі. Складніше вишивати по оксамитовому папері. Так як папір на відміну від тканини не володіє пластичністю і при сильному натягу нитки або ривку може порватися, необхідно контролювати свої зусилля при вишиванні і стежити за відповідністю товщини голки, нитки, відстанню між найближчими проколами і властивостями паперу. Колір фону підбирається в залежності від задуму картини. Проколи на картоні треба робити дуже акуратно, щоб не зіпсувати зовнішній вигляд, і краще з лицьового боку через шаблон. Якщо розрахунок малюнка йде на виворітній стороні, то з виворотньої сторони можна помітити точки, а основний прокол робити з лицьової.
Нитки.
    Вони є основним елементом картини. Для вишивання можна використовувати  будь-які, не дуже товсті нитки, крім вовняних Краще виглядають нитки з блиском, ніж прості матові. Шовкові нитки хороші при оформленні листівок із щільного паперу з дрібним малюнком.Зовсім непривабливі виходять картини з простих х/б білих і кольорових ниток, що застосовуються для пошиття, оскільки вони мають бляклі тони, але їх можна використовувати в тренувальних вправах або при розробці власного задуму .Муліне має багату колірну палітру, але вітчизняне муліне розсипається.Найбільш оптимальним є використання ірису. Нитки з блиском, кручені, потрібної товщини, багата колірна гамма, є і з переходом кольору.
Кольори.
   Гармонійне поєднання часто полягає у зрівноважуванні теплих і холодних тонів. Теплі кольори сприймаються оком як наближені, тобто виступають вперед, а холодні - як відступаючі назад, тобто віддаляються. З цього випливає, що для фону потрібно використовувати холодні тони, а для візерунка картини - теплі.
Картини з використанням ниткової графіки.


title: Презентація на тему «Образотворче мистецтво Італії:Епоха Титанів»

text:
Образотворче мистецтвоІталії:Епоха Титанів
Підготувала: Учениця 11-В класу
Нижня Інна
Епоха Відродження
Ренесанс – назва як окремого художнього стилю, так і епохи, де органічно поєднані сфери суспільного та духовного життя: політика, релігія. Філософія, наука, мистецтво. З французької це слово перекладається як Відродження. Вперше його використав італійський художник, архітектор, мистецтвознавець Джорджо Вазарі в своїй книзі  «Життєписання».
 В Італії період Відродження припадає на період  із 14 до  середини 16 століття, в країнах Західної Європи – Німеччині. Нідерландах, Англії, Франції, Іспанії – з14 до початку 17 століття.

Титани Епохи Відродження
Є митці, твори яких ми можемо назвати символами епохи Відродження: в них ця епоха знайшла своє найяскравіше виявлення. Саме них ми називаємо титанами Відродження.

Леонардо да Вінчі
                                                                     Мікеланджело Буонарроті                   Рафаель Санті

Леонардо да Вінчі
(1455-1519) Леонардо да Вінчі народився 15 квітня 1452 року в селищі Анкіано поблизу Вінчі,
укріпленої фортеці за 30 км від Флоренції.

                                                                Батько намагався залучити Леонардо до сімейної професії, але
                                                                безуспішно: син не цікавився законами суспільства.
                                                                Леонардо не мав прізвища в сучасному розумінні; «да Вінчі» означає
                                                                просто «(родом) з містечка Вінчі». З 1490-х років зосередився на
                                                                архітектурі і анатомії.

                                                               У 1490 створена Вітрувіанська людина —
                                                                уславлений малюнок, який іноді називають канонічними пропорціями.
                                                                Виконана глиняна модель кінного монумента Франческо Сфорца. Але її
                                                                зруйнують бешкетуючи вояки-французи в Мілані

.

Леонардо да Вінчі
                                                                                У 1495-1498 Леонардо працює над фрескою «Таємна вечеря» в
                                                                                монастирі Санта-Марія делле Граціє в Мілані. Завдяки його
                                                                                роботам мистецтво живопису перейшло на якісно новий етап
                                                                                свого розвитку.

                                                                                В жодній іншій картині Леонардо глибина та імла атмосфери («сфумато») не передані з
                                                                                такою досконалістю, як у «Мона Лізі». Це повітряна перспектива, ймовірно, краща за
                                                                                виконанням."Мона Ліза" отримала всесвітню славу не тільки завдяки якості роботи
                                                                                Леонардо, яка вражає і художніх шанувальників, і професіоналів. Картина вивчалася
                                                                                істориками і копіювалась живописцями, але вона б не довго залишалася відомою лише
                                                                                для знавців мистецтва, якби не її виняткова історія. В 1911 році «Мона Ліза» була
                                                                                викрадена і лише три роки опісля, завдяки випадковим обставинам, повернена музею.
                                                                                Протягом цього часу «Мона Ліза» не сходила з обкладинок газет і журналів всього світу.
                                                                                Тому не дивно, що «Мону Лізу» копіювали частіше за всі інші картини. Картина стала
                                                                                об'єктом поклоніння як шедевр світової класики.

Леонардо да Вінчі
         2 травня помер в оточенні учнів і своїх шедеврів в Кло-Люсе. За словами Вазарі, да Вінчі помер на руках короля  Франциска I, свого близького друга. Ця малодостовірна, але поширена у Франції легенда знайшла віддзеркалення в полотнах Енгра, Ангеліки Кауфмана і багатьох інших живописців. Леонардо да Вінчі був похований в замку Амбуаз. На могильній плиті вибито напис: «У стінах цього монастиря покоїться прах Леонардо да Вінчі, найбільшого художника, інженера і архітектора Французького королівства».
Мікеланджело Буонарроті
Один із найбільших майстрів Відродження — скульптор, живописець і архітектор Мікеланджело. Він народився в Італії 6 березня 1475 р. Коли він був зовсім маленьким, його мама захворіла, тому за малюком доглядала родина каменярів. Пізніше Мікеланджело говорив, що навчився створювати кам'яні скульптури саме завдяки цим людям.

                                                      Цікавий факт, що «Пієта» — єдина робота, підписана художником. Він випадково
                                                      підслухав розмову про те, ніби цю скульптуру створив інший художник. Тієї ж ночі
                                                      майстер прокрався до творіння і вигравіював на ньому своє ім'я.

Мікеланджело Буонарроті
Одна з чудових робіт Мікеланджело — гробниця папи Юлія II. Її прикрашають красиві мармурові статуї. Одна з них — велична постать біблійного мудреця Мойсея і статуї двох полонених юнаків. Але й переможені юнаки у Мікеланджело так само сильні та прекрасні.

Мікеланджело Буонарроті
Мікеланджело Буонарроті у свої неперевершені роботи вносив мужність, красу і силу людини. Своїм мистецтвом, стверджуючи свободу і людську красу, він довів свою щиру любов до людей.

Святе Сімейство
                                                                                Сивіла Дельфійська

Мікеланджело Буонарроті
Дави́д — шедевр епохи Відродження, мармурова скульптура Мікеланджело, створена протягом 1501 — 1504 рр. Статуя зображає біблійного персонажа Давида перед вирішальним двобоєм із филистимлянином Голіафом. Молодий пастух, майбутній цар Ізраїлю, зосереджено дивиться на свого невидимого супротивника, готуючись до битви. Скульптуру було встановлено 8 вересня 1504 році на площі Синьйорії у Флоренції[а], й з того часу скульптура трактувалася як символ Флорентійської республіки, а згодом — цілої епохи Ренесансу.

Рафаель Санті
Рафаель народився у містечку Урбіно в області Марке, був сином Джованні Санті – придворного художника урбінського герцога. Дитиною вчився у місцевого маляра Тімотео Віті. У 1500 році Рафаель поїхав до Перуджі, пішов вчитися до майстерні П'єтро Перуджино – головного митця умбрійської живописної школи. Вплив Перуджино відчутний у ранніх творах Рафаеля. На своїх картинах Рафаель дуже любив малювати образ діви Марії (Мадонни) за що його навіть прозвали “Майстром Мадонн”.

Це одна з ранніх картин художника “Мадонна Конестабіле” (йому було лише 19 років, коли він намалював її)

Рафаель Санті
У 1504 році Рафаель переїздить до Флоренції, яка на той час була справжньою Меккою високого мистецтва, серцевиною Ренесансу. У Флоренції художником намальовано ряд цікавих картин з зображенням Діви Марії:

    “Заручення Діви Марії” – на картині зображено
            Діву Марію під час її заручення з своїм
                  майбутнім чоловіком Йосипом.

Рафаель Санті

“Сікстинська Мадонна” одна з найвідоміших
картин художника. Намальована Рафаелем на
 замовлення Папи Юлія другого (того самого,
що доручив Мікеланджело розмалювати стелю
 Сікстинської капели) на честь перемоги над французами,
які нападали в ті часи на Італію. На картині Мадонна
 з маленьким Ісусом зображена в оточенні святої
 Варвари та папи Римського Сикста другого.
Рафаель Санті

“Афінська школа” одна з 4-ох фресок зроблена Рафаелем у папському палаці. Чотири фрески є алегоричними символами чотирьох колон, на яких тримається вся людська цивілізація: філософія, богослов’я, правосуддя та поезія. “Афінська школа” зрозуміло є втіленням філософії, на фресці зображені всі видатні філософи давньої Греції (незважаючи що вони жили в різні часи) такі як Піфагор, Сократ, Діоген, Епікур, Птоломей.
Висновок
Сьогоднішній екскурс у мистецтво італійського відродження мені хочеться завершити прекрасним віршем невідомого автора (звучить музика О.Лассо).

Апеннінські рівнини з південними схилами Альп,
Ломбардія, П’ємонт, Кампанія і навіть Тоскана,
Італійська земля, як безцінний з небес діамант,
Найпрекрасніша в світі та зовсім для мене незнана.

Гірськолижні курорти, шикарні альпійські луги,
Ватикан зачарує ваш розум із папським престолом.
Час спливає піском і безмежні твої береги,
Та вінчають моря, прикрашаючи все суходолом…

Не повернуться мрії,якщо вже побачили храм.
Базиліка Максенція, Курія в світлі багаття…
В вічних гротах натхнення черпав знаменитий Адам
Та молитись приходили люди.


title: Презентація на тему «Експресіонізм» (варіант 1)

text:
ЕКспресіонізм
Виникнення
Основний творчий принцип експресіонізму — відображення загостреного суб'єктивного світобачення через гіпертрофоване авторське «Я», напругу його переживань та емоцій, бурхливу реакцію на дегуманізацію суспільства, знеособлення в ньому людини, на розпад духовності, засвідчений катаклізмами світового масштабу початку ХХ ст. З усіх напрямків нового мистецтва 20 ст. експресіонізм гостро відобразив конфлікт художньої особи, людини взагалі з трагічною й антигуманною буржуазною дійсністю. В творах одних майстрів експресіонізм приводив до надзвичайного загострення трагічного світосприйняття , у інших — до художніх утопій, елітарності, замкненого середовища, котре сприймалося острівцем порятунку духовних та гуманістичних цінностей. Цей конфлікт призводив до радикальності художніх рішень, до бунтівного протиставлення і розриву з академічними традиціями.
Протиріччя самого експресіонізму, надміру агресивні форми його, що відразу впадали у око, викликали несприйняття як консервативної публіки, так і радикальних політичних систем - нацизму в Німеччині, фашизму в Італії, комунізму в СРСР. За часів Гітлера твори багатьох експресіоністів в Німеччині або продавали за кордон, або знищували. Значні цензурні обмеження мали ці твори і в СРСР за часів сталінської імперії.
Стилістика експресіонізму в 20 столітті відбилася у кіно, живописі, графіці, літературі, скульптурі, найменше у архітектурі.

Визначальні риси експресіонізму
зацікавленість глибинними психічними процесами;
заперечення як позитивізму, так і раціоналізму;
оновлення формально-стилістичних засобів, художньої образності та виразності, часом непоєднуваних між собою, як глибокий ліризм і всеохоплюючий пафос;
суб'єктивізм і зацікавленість громадянською темою;
бунт проти сталих академічних форм в образотворчому мистецтві при збереженні головних жанрів (портрет, батальний жанр, побутова картина, міфологічний чи релігійний образ, пейзаж, навіть натюрморт).
Головні представники в живописі
Егон Шиле
Ернст Барлах
Отто Дікс
Жорж Руо
Хайм Сутін
Генрих Кампендонк
Ернст Людвіг Кірхнер
Вільгельм Лембрук
Франц Марк
Кандінський Василь Васильович
Едвард Мунк
Осип Цадкин
Віткевич Станіслав Ігнацій.

Віткевич Станіслав Ігнацій, композиція, 1918 р.

Франц Марк
Егон Шиле. Глечики, 1918, Відень, прив. збірка

Егон Шиле

Ернст Людвіг Кірхнер, рожеві троянди, 1918, Сент Луїс, Міссурі, США.

Едвард Мунк. Хвора дочка, 1907, Лондон.

Віткевич Станіслав Ігнацій. Австралійський пейзаж, пастель, 1918 р.

Франц Марк
У літературі України
В українській літературі експресіонізм започаткував Василь Стефаник, який від декадентських поезій у прозі перейшов на засади експресіонізму. Класичний експресіонізм утвердив Осип Турянський повістю «Поза межами болю». У стильову течію експресіонізму частково вписується творчість Миколи Куліша («97»), частково — Миколи Бажана (збірка «17-й патруль»), а особливо проза Миколи Хвильового (зокрема твір "Я (Романтика)"), Івана Дніпровського, Юрія Липи, Тодосія Осьмачки.

Експресіонізм в архітектурі
Стиль характеризувався використанням ранньо-модерністичних новітніх матеріалів, зовнішнім новаторством, та незвичайно масивними формами, які виходили або внаслідок природніх біоморфних форм, або технічних можливостей, зокрема масовим виробництвом цегли, гартованого і спеціального скла. Багато експресіоністів брало участь у першій світовій війні. Їхні враження, переживання, думки, ідеї, що виникли під впливом політичної нестабільності та соціальних змін у післявоєнний період та особливо після Німецької революції 1919 року відбилися на утопічному характері їхніх творів. Економічна нестабільність у період з 1914 до середини 1920-их сповільнила розвиток будівництва. Це стало причиною, що деякі твори так і залишилися лише проектами на папері і досі не були втілені в життя, для прикладу Alpine ArchitectureБруно Таута чи Formspiels Германна Фінстерліна.
Важливими подіями для розвитку архітектурного еспресіонізму були: Вуркбундська виставка 1914 року (Кельн), вистави і театральні дійства у «Великому театрі» у Берліні, листи «Скляних ланцюгів», а також діяльність Амстердамської школи.

Ернст Барлах.Скульптури на фасаді Катаріненкірхе,Любек.
Ернст Барлах. Скульптура янгола, що летить, Кельн, Антонітенкірхе.
Експресіонізм у музиці
Витоками музичного експресіонізму вважаються опера Вагнера «Тристан і Ізольда», пізні симфонії Малера і деякі твори Рихарда Штрауса. Найяскравіше втілення напрямок отримав у композиторів нововіденської школи: її засновника — Арнольда Шенберга і його учнів — Альбана Берга і Антона Веберна. У руслі експресіонізму виникла ідея духовності мистецтва, вища чистота якого вимагає повного звільнення від світу чуттєво-конкретного. У музиці хотіли бачити ідеальний приклад художньої абстракції, гри «чистих форм», які говорять про духовний, не опускається до реального. Шлях музики до духовності був зрозумілий як процес витиснення всіх засобів ліричної виразності. Центральним моментом реформи Шенберга стала відмова від тональної системи (атональність) і винайдення додекафонії.


title: Презентація на тему «Засоби масової інформації» (варіант 5)

text:
Засоби масової інформації
Виконала
Учениця 11-А класу
Родіонова Євгенія
План
1. Сучасні ЗМІ
2. Риси засобів масової інформації
3. Функції засобів масової інформації
4. Види ЗМІ
5. Політичне маніпулювання
6. Цензура
7. Висновок

Засоби масової інформації -  це розгалужена мережа установ, що займаються збором, обробкою, поширенням інформації.
Сучасні ЗМІ:
Телевізор
Телефон
Газети
Журнали
Спілкування з іншими людьми
Інтернет
Радіоприймач
Магнітофон

Характерні риси засобів масової інформації:

публічність (необмежене, неперсоніфіковане коло споживачів);
 наявність спеціальних технічних засобів
непряма, розділена в просторі та часі взаємодія комунікаційних партнерів
непостійний характер аудиторії
 переважна односпрямованість впливу від комунікатора до реципієнта(об'єкт комунікації, який залишається для комунікатора анонімним.)
Функції засобів масової інформації
інформаційна- отримання і розповсюдження відомостей про найбільш важливі для громадян і органів влади події. На основі отриманої інформації формується громадська думка про діяльність органів влади, об'єднань громадян, політичних лідерів тощо
 освітня - донесення до громадян певних знань дозволяє адекватно оцінювати, упорядковувати відомості, отримані з різних джерел, правильно орієнтуватися у суперечливому потоці інформації;
функція соціалізації - засвоєння людиною політичних норм, цінностей, зразків поведінки дозволяє їй адаптуватися до соціальної дійсності;
функція критики і контролю. Критика ЗМ1 характеризується необмеженістю свого об'єкта. Їх контрольна функція засновується на авторитеті громадської думки. ЗМ1 не можуть застосовувати санкцій до правопорушників, але вони дають юридичну та моральну оцінку подій і осіб. У демократичному суспільстві у здійсненні контрольних функцій ЗМІ опираються як на громадську думку, так і на закон;
мобілізаційна функція проявляється у спонуканні людей до певних політичних дій чи до соціальної бездіяльності;
оперативна функція - обслуговування ЗМІ політики певних об'єднань громадян
    Розрізняють наступні види ЗМІ:
друковані засоби масової інформації – преса(газети, журнали, бюлетені тощо), які мають постійну назву, нумерацію й періодично виходять у світ;
Види ЗМІ
 Під поняттям "політичне маніпулювання" розуміють приховане управління політичною свідомістю та поведінкою людей з метою примусити їх до дії (бездіяльності) всупереч власним інтересам. Маніпулювання здійснюється непомітно для тих, ким управляють; воно не тягне за собою безпосередніх жертв і крові, не потребує величезних матеріальних затрат. Політичне маніпулювання переважно ґрунтується на систематичному впровадженні у масову свідомість соціальнонолітичних міфів.
Політичне маніпулювання
Способи політичного маніпулювання:
пряма підтасовка фактів;
 замовчування невигідної інформації,
розповсюдження брехні та наклепів;
напівправда (висвітлення конкретних, незначущих деталей при одночасному замовчуванні більш важливих фактів або загальна неправдива інтерпретація подій);
навішування ярликів для компроментації політиків чи політичних ідей тощо.
Цензура – це контроль офіційної влади за змістом, випуском та поширенням друкованої продукції, змістом і виконанням (показом) сценічних постановок, радіо- й телевізійних передач, а інколи й приватного листування (перлюстрація) з метою недопущення або обмеження поширення ідей та відомостей, які ця влада визнає за небажані чи шкідливі.
Зазнаючи оновлення, система засобів масової інформації в умовах національного відродження виступає як ефективний інструмент суспільного впливу й досягнення громадянської злагоди, що є важливим фактором функціонування сучасного демократичного суспільства.
Висновок
Список використаної літератури
http://ua.textreferat.com/referat-5635.html
http://pidruchniki.ws/17240214/ekonomika/zasobi_nosiyi_informatsiyi
http://ru.osvita.ua/vnz/reports/journalism/25491/
http://referatu.net.ua/newreferats/7579/188934

Дякую за увагу!


title: Презентація на тему «Життєвий та творчий шлях Володимира Винниченко»

text:
Життєвий та творчий шлях Володимира Винниченко
Виконала:учениця 10-А класуМиколаївської гімназії №4Окулічева Ольга
Винниченко Володимир Кирилович народився 1880 року в селі Веселий Кут Єлисаветградського повіту на Херсонщині. Навчався у сільській народній школі, згодом у Єлисаветградській гімназії, на юридичному факультеті Київського університету.
Ранні роки
Революційна діяльність
У 1901 створив таємну студентську революційну організацію, яка звалась «Студентською громадою». Вступив до Революційної української партії, з 1905 року — Українська соціал-демократична робітнича партія.

За проводження пропаганди 1903 року був заарештований, виключений з університету й ув’язнений до Лук’янівської в’язниці в Києві, звідки йому згодом вдалося втекти. Незабаром новий арешт, дисциплінарний батальйон. Але він знову втік і нелегально відбув у еміграцію.
На початку Першої світової війни Винниченко повернувся до Росії і жив до 1917 р. під чужим ім’ям переважно в Москві, займаючись літературною діяльністю. Став членом Центральної Ради. Згодом очолив Генеральний секретаріат і став генеральним секретарем внутрішніх справ.
У серпні 1918 року очолив опозиційний до гетьманського режиму Павла Скоропадського Український національний союз, наполягав на відновленні УНР, створенні її найвищого органу — Директорії, головою якої став у листопаді 1918 р. Незабаром через суперечності із Симоном Петлюрою пішов у відставку та виїхав за кордон.
Наприкінці травня 1920 р. Винниченко прибув до Москви, де дістав пропозицію зайняти пост заступника голови Раднаркому УСРР. У вересні 1921 В. Винниченко очолив новостворений комітет допомоги українському студентству в Берліні.
Впродовж останніх 25 років свого життя Винниченко прожив у Мужен, де займався літературною творчістю і живописом. Помер Володимир Винниченко 6 березня 1951 р., похований у французькому місті Мужен.
Пам'ятник В. Винниченку в Кіровограді
Літературна творчість
Літературна спадщина Володимира Винниченка — золотий фонд України. Він — автор першого українського фантастичного роману «Сонячна машина». В. Винниченко написав понад сто оповідань, п'єс, сценаріїв, статей і памфлетів, історико-політичний трактат «Відродження нації», двотомну етико-філософську працю «Конкордизм», чотирнадцять романів (один із них незавершений).
У 1909 році Михайло Коцюбинський писав: «Кого у нас читають? Винниченка. Про кого скрізь йдуть розмови, як тільки річ торкається літератури? Про Винниченка. Кого купують? Знов Винниченка».
М. Коцюбинський
Творчість Винниченка розпадається на два періоди: перший охоплює більшу частину його творів «малої форми» (нариси, оповідання), написаних із 1902 до наступу реакції після революції 1905 . До другого періоду відносяться оповідання, п'єси і романи, які з'явилися після революції 1905 року.
Винниченко уже з перших кроків своєї творчості почав розповідати нове і по-новому («Біля машини», «Контрасти», «Голота», «На пристані», «Раб краси», «Хто ворог?», «Голод», «Салдатики», «Кузь та Грицунь», «Босяк», «Терень»). Всі ці твори майже повністю позбавлені народницького підходу і забарвлення; без ідеалізації, художньо показані в боротьбі батраки, селяни і їх вороги.
Перший період

До революційних творів Винниченка потрібно віднести також його яскраві нариси і оповідання із вояцького життя («Боротьба», «Мнімий господін», «Темна сила»), а також із життя дітей («Кумедія з Костем», «Федько-халамидник»). Згодом Винниченко пише низку оповідань про революційну інтелігенцію і про інтелігенцію взагалі («Промінь сонця», «Талісман», «Студент», «Зіна», а також — «Чудний епізод», «Історія Якимового будинку», «Дрібниця», «Тайна»).
Другий період
Свій другий етап Винниченко починає драмами: «Дисгармонія», «Великий Молох», «Щаблі життя, «Memento», «Базар», «Брехня», «Чорна Пантера і Білий Медвідь». Попри те, що в деяких із них революційна дійсність знаходить відоме відображення, вони все ж об'єктивно-занепадницькі, нереволюційні. Також нереволюційні, занепадницькі і його романи («Рівновага», «Чесність з собою», «Записки Кирпатого Мефістофеля», «Хочу!»). Винниченко тут уже звертається до охопленої реакцією української інтелігенції. Це пояснюється поразкою революції і національного руху. На літературну творчість В. Винниченка цього періоду вплинули філософські концепції Ф. Ніцше.


title: Презентація на тему «Мода і стиль 20-го сторіччя»

text:
Мода і стиль 20го сторіччя
Виконала студенка гр. ДК-9-4 Погодіна Катерина
У чоловіків світський одяг в традиційному розумінні втрачає своє значення. У моді довге пальто та сюртук. Замість фрака в урочистих випадках все частіше надягають смокінг. Циліндр і казанок поступаються м'якому фетровому капелюшку. Залишається біла сорочка з жорстким крохмальним коміром і поступово з'являється кольорова з коміром порівняно м'яким. Поступово став переважати спортивний тип одягу в тому середовищі, де раніше був допустимий лише світський костюм.
Чоловічий одяг
Вважається, що зйомний комір придумала в 1827 році в Нью-Йорку домогосподарка Ханна Монтегю, яка замучилася приводити в порядок сорочки чоловіка. Вона відпорола комір від сорочки, випрала і пришила на ґудзиках назад. Чоловік був настільки задоволений результатом, що хвалився всім чоловікам в окрузі і скоро всі дружини цього району підхопили новий винахід, що згодом набув популярності й в усьому світі. Зйомні коміри були зроблені вручну і шилися з бавовни або льону.
Історія чоловічих зйомних комірців
Чоловіки з античних часів носили капелюхи для того, щоб сховатися від сонця, виглядати модно, зігрітися, а також трохи додати у зрості. На початку ХХ століття вони набули шаленої популярності; на вулицях неможливо було знайти людину з неприкритою головою. Основні види капелюхів, що були модними на той час – це циліндр, котелок, федора, хомбург, трілбі на інші, що зараз ми можемо побачити на старих фото та у фільмах.

 Циліндр                          Котелок                          Хомбург                     Трілбі
Капелюхи у чоловічій моді ХХ століття
У силуетах суконь майже не було прямих ліній, форма рукавів і капелюшків нагадувала крила метелика або екзотичну квітку. Верхній одяг був таким ж елегантним і красивим. У моді були напівдовгі жакети з басками, вишитими вилогами і кишеньковими лацканами. Рукава-жиго звужувалися до низу. Робилися такі жакети з легкого сукна всіх м'яких кольорів. А з довгих речей дами воліли пальто фасону «діректуар». Декору в цю епоху було багато - вишивки, стрічки, аплікації, біжутерія. Багато оздоблень бантиками з чорного оксамиту як на спідницях, так і на ліфах.
Жіноча мода ХХ століття
1903 р. - поля капелюха тепер загнуті наверх , відкриваючи зачіску. капелюшки прикрашають і знизу, і зверху.
В якості обробки часто використовують тасьму з страусиного пір‘я.
Літні капелюхи - соломка різних кольорів. Іноді соломку обтягували мереживом.
" Спартрі " або італійська соломка - соломка саржевого переплетення. У моді пір'я страуса, чаплі.
Невеликі капелюшки прикрашали пір'ям папуг, опудалами птахів, мереживом, штучними квітами, стрічками. У краї капелюха часто вставляли металевий дріт . Кріпили капелюх за допомогою шпильок. З розвитком транспорту капелюшні шпильки стають небезпечними і виходять з ужитку
Жіночі капелюшки
Мода 20 століття внесла свої зміни у взуття. Тепер взуття підкреслює обрис стопи. Виробляються асиметричні устілки.
Для виготовлення взуття використовуються всілякі матеріали : атлас, шовк, шкіра, замша. Виготовляються черевики на гудзиках , на шнурках , на стрічках , гачках або взагалі без застібок. Чоловіки в основному носили чоботи або штиблети . У ході були так само напівчоботи .
       Взуття
Коли носіння корсета було загальною практикою, існували навіть спеціальні корсети: спортивні, для прогулянок на велосипеді, ігри в теніс або катанні на конях, були корсети для носіння під час вагітності.
Жіночі корсети дозволяюлт підкреслити природні вигини фігури, зменшивши талію і зорово збільшивши стегна і груди.
Чоловіки теж носили корсети, щоб зробити фігуру стрункішою.
Корсети
Дякую за увагу!


title: Презентація на тему «Australia» (варіант 6)

text:
 Australian history is almost always picturesque;  It does not read like history, but like the most beautiful of lies.  And all of a fresh new sort, no mouldy old stale ones.  It is full of surprises, and adventures, and incongruities, and contradictions, and incredibilities ;
                                                Mark Twain
Plan
Early History
Early History
The greatest population density for Aborigines developed in the southern and eastern regions, the River Murray valley in particular.
"Firestick farming" amongst northern Australian people was used to encourage plant growth that attracted animals.
The Name of Australia
The Discovery of Australia
 The first recorded European landfall on the Australian continent, are attributed to the Dutch navigator Willem Janszoon.
The Dutch charted the whole of the western and northern coastlines and named the island continent "New Holland".
William Dampier, an English explorer landed on the north-west coast of New Holland in 1688 and again in 1699 on a return trip.

The "First Fleet"

In 1770, James Cook sailed along and mapped the east coast, which he named New South Wales and claimed for Great Britain. In 1780, the British Government sent a fleet of ships, the "First Fleet", under the command of Captain Arthur Phillip, to establish a new penal colony in New South Wales.
The first settlement led to the foundation of Sydney, the establishment of farming, industry and commerce; and the exploration and settlement of other regions.

Recherche Bay
In 1792, two French ships, La Recherche and L'Espérance anchored in a harbour near Tasmania's southernmost point they called Recherche Bay.
Convicts and free settlers

        When the Bellona transport came to anchor in Sydney Cove on 16 January 1793, she brought with her the first immigrant free settlers.
Irish Convicts
One in three convicts transported after 1798 was Irish, about a fifth of whom were transported in connection with the political and agrarian disturbances common in Ireland at the time.
The Foundation of Modern Australia
A Gold Rush
A gold rush began in Australia in the early 1850s and the Eureka Rebellion against mining licence fees in 1854 was an early expression of civil disobedience .Between 1855 and 1890, the six colonies individually gained responsible government, managing most of their own affairs while remaining part of the British Empire. The Colonial Office in London retained control of some matters, notably foreign affairs,defence, and international shipping.
The Modern Australia
Melbourne, Victoria.

On 1 January 1901, federation of the colonies was achieved after a decade of planning, consultation and voting. The Commonwealth of Australia was established and it became a dominion of the British Empire in 1907.
World War I
In 1914, Australia joined Britain in fighting World War I, with support from both the outgoing Commonwealth Liberal Party and the incoming Australian Labor Party. Australians took part in many of the major battles fought on the Western Front.
ANZUS

Since 1951, Australia has been a formal military ally of the US, under the ANZUS treaty. 1939-1945 World War II: Anzac troops in Greece, Crete, and N-Africa (El Alamein) and the Pacific. The Japanese bomb Darwin in 1942.
 After World War II Australia encouraged immigration from Europe. Since the 1970s and following the abolition of the White Australia policy, immigration from Asia and elsewhere was also promoted. As a result, Australia's demography, culture, and self-image were transformed.
 The final constitutional ties between Australia and the UK were severed with the passing of the Australia Act 1986, ending any British role in the government of the Australian States, and closing the option of judicial appeals to the Privy Council in London.

  Thank you for watching!


title: Презентація на тему «Хімічна зброя»

text:
Хімічна зброя
Все, що треба знати.
Що це таке?
Вид зброї масового ураження, дія якої заснована на токсичних властивостях хімічних речовин. Головними компонентами хімічної зброї є бойові отруйні засоби і їх застосування, включаючи носії, прилади і пристрої керування, які використовуються для доставки хімічних боєприпасів до цілі.
Характеристика отруйних речовин, засоби і способи захисту від них
За тактичним призначенням і за характером вражаючої дії ОР поділяються на групи:
смертельні або летальні (для смертельного ураження чи виводу з ладу людей на тривалий термін),
що тимчасово виводять з ладу або інкапаситанти (діють на нервову систему і викликають психічні розлади),
дратівні і навчальні або ірританти.
ОР нервово-паралітичної дії
ОР шкірнонаривної дії
ОР задушливої дії
ОР загальноотруйної дії
ОР подразнювальної дії
ОР психохімічної дії
Кінець


title: Презентація на тему «Демократія» (варіант 6)

text:
ДЕМОКРАТІЯ
Слово «демократія» відоме ще від часів Давньої Греції і у перекладі з грецької означає «владу народу». У ранній період свого існування в Давній Греції демократія розумілася як особлива форма або різновид організації держави, при якому владою володіє не одна особа (як при монархії, тиранії), і не група осіб (як при аристократії, олігархії), а всі громадяни, що користуються рівними правами на управління державою.
Слово «демократія» вживається в різному значенні:
• як форма держави;
• як політичний режим;
• як принцип організації та діяльності державних органів і громадських організацій.

Коли про державу кажуть, що вона — демократична, то мають на увазі наявність усіх цих значень. Демократія як форма держави можлива в країнах із демократичним режимом, а відтак, із демократичним принципом організації та діяльності всіх суб'єктів політичної системи суспільства (органи держави, державні організації, громадські об'єднання, трудові колективи), котрі одночасно є й суб'єктами демократії. Зрозуміло, що суб'єктами демократії є насамперед громадянин і народ.
Демократія ніде і ніколи не існувала без держави. Реально демократія є формою (різновидом) держави, яка характеризується, щонайменше, такими ознаками:
визнанням народу вищим джерелом влади;
виборністю основних органів держави;
рівноправністю громадян і насамперед рівністю їх виборчих прав;
підкоренням меншості більшості (перших останнім) при прийнятті рішень.
Сучасні демократичні держави (а бути демократичною державою є престижним) доповнюються низкою інших ознак і принципів:

 (1) додержання прав людини, їх пріоритет над правами держави;
 (2) конституційне обмеження влади більшості над меншістю;
 (3) повага до прав меншості на власну думку і її вільне вираження;
 (4) верховенство закону;
 (5) поділ влади та ін.
Ознаки демократії:
Демократія має державний характер:
виражається в делегуванні народом своїх повноважень державним органам. Народ бере участь в управлінні справами в суспільстві і державі як безпосередньо (самоврядування), так і через представницькі органи. Він не може здійснювати сам належну йому владу і делегує державним органам частину своїх повноважень;
забезпечується виборністю органів держави, тобто демократичною процедурою організації органів держави в результаті конкурентних, вільних і чесних виборів;
проявляється в спроможності державної влади впливати на поведінку та діяльність людей, підкоряти їх собі з метою управління суспільними справами.

 Демократія передбачає проголошення, гарантування та фактичне втілення прав громадян — економічних, політичних, громадянських, соціальних, культурних, а так само — й їх обов'язків відповідно до міжнародних стандартів, закріплених у Хартії прав людини (Загальна декларація прав людини 1948р., Міжнародний пакт про громадянські і політичні права 1966 p. і Міжнародний пакт про економічні, соціальні і культурні права 1966 p., які набрали сили від 23 березня 1976 р., та ін.). Законом України від 10 грудня 1991 р. «Про дію міжнародних договорів на території України» встановлено порядок застосування міжнародних норм про права людини.

Демократія передбачає законність як режим суспільно-політичного життя. Режим громадсько-політичного життя виражається у вимогах до всього суспільства — до всіх суб'єктів політичної системи (вони ж — і суб'єкти демократії) і, насамперед, до державних органів — засновуватися і функціонувати на основі суворого і неухильного виконання правових норм. Кожний орган держави, кожна посадова особа повинні мати стільки повноважень, скільки необхідно, щоб створити умови для реалізації прав людини, їх охорони і захисту.
Демократія припускає взаємну відповідальність держави і громадянина, що виражається у вимозі утримуватися від учинення дій, що порушують їх взаємні права і обов'язки. У Конституції України наголошено: «Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави» (ст. 3). Арбітром у можливих конфліктах між державою і громадянином є незалежний і демократичний суд.
   Функції демократії — основні напрямки її впливу на суспільні відносини, метою яких є підвищення соціально-політичної активності громадян в управлінні суспільством і державою.

Функції демократії можна поділити на дві групи:
 що розкривають зв'язок із суспільними відносинами;
 що виражають внутрішні функції діяльності держави. До числа найзагальніших функцій демократії можна віднести такі:
Організаційно-політичну
Регулятивно-компромісну
Суспільно-стимулюючу
Установчу
Контрольну
Охоронну

   Принципи демократії — незаперечні вихідні вимоги, які ставляться до всіх учасників політичної діяльності, тобто до суб'єктів демократії.

Основні принципи демократії:
1) політична свобода — свобода вибору суспільного ладу і форми правління, право народу визначати і змінювати конституційний лад (ст. 5 Конституції України), забезпечення захисту і її людини. Свобода має первинне призначення — на її основі може виникнути рівність і нерівність, але вона допускає рівноправність;
2) рівноправність громадян — означає рівність усіх перед законом, рівну відповідальність за скоєне правопорушення, право на рівний захист перед судом. Дотримання рівноправності гарантується: не може бути привілеїв або обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового становища, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Найважливіший аспект рівноправності — рівність прав і свобод чоловіка і жінки, що мають однакові можливості для їх реалізації;

3) виборність органів держави і постійний контакт із ними населення — допускає формування органів влади і місцевого самоврядування шляхом народного волевиявлення, забезпечує їх змінюваність, підконтрольність і взаємоконтроль, рівну можливість кожного реалізувати свої виборчі права. У демократичній державі ті самі люди не повинні тривалий час безперервно обіймати посади в органах влади: це викликає недовіру громадян, призводить до втрати легітимності цих органів;
4) поділ влади — означає взаємозалежність і взаємне обмеження різних гілок влади: законодавчої, виконавчої, судової, що служить перешкодою для перетворення влади на засіб придушення свободи і рівності;

5) прийняття рішень за волею більшості при обов'язковому дотриманні прав меншості — означає поєднання волі більшості з гарантіями прав особи, яка перебуває в меншості — етнічній, релігійній, політичній; відсутність дискримінації, придушення прав особи, яка не є у більшості при прийнятті рішень;
6) плюралізм — означає багатоманітність суспільних явищ, розширює коло політичного вибору, допускає не лише плюралізм думок, але й політичний плюралізм — множинність партій, суспільних об'єднань тощо с різними програмами та статутами, що діють у рамках конституції. Демократія можлива в тому разі, коли в її основі полягає принцип плюралізму, проте не всякий плюралізм є неодмінно демократичним. Лише у сукупності з іншими принципами плюралізм набуває універсального значення для сучасної демократії.

Функції демократії реалізуються через її форми та інститути. Форма демократії — це її зовнішнє вираження.

Інститути демократії — це легітимні і легальні елементи політичної системи суспільства, які безпосередньо створюють демократичний режим у державі через втілення в них принципів демократії.

У системі інститутів безпосередньої демократії найважливіше місце належить виборам.

Вибори — форма безпосередньої участі громадян в управлінні державою шляхом формування вищих представницьких органів, органів місцевого самоврядування, їх персонального складу.

Дякую за увагу!Гуцул Настя 11–В клас


title: Презентація на тему «Енергозбереження» (варіант 2)

text:
Енергозбереження. Проблемиекології

Підготував:
студент групи
            ФК-44-I
    Галюк Юрій
План
Поняття  “енергозбереження”
Що таке енергія?
Джерела енергії
Традиційні джерела енергії
Відновні джерела енергії
Гідроелектростанції
Сонячні електростанції
Енергія вітру
Статистичні данні
 Практичні поради

Ене́ргія (від грец. — діяльний) — це скалярна фізична величина, загальна кількісна міра руху і взаємодії всіх видів матерії. Енергія не виникає ні з чого і нікуди не зникає, вона може тільки переходити з одного стану в інший (закон збереження енергії). Поняття енергії поєднує всі явища природи в одне ціле, є загальною характеристикою стану фізичних тіл і фізичних полів.

Constan
Що таке перетворення енергії?
У ліхтариком, хімічна енергія перетворюється в електричну енергію.

Електрична енергія потім перетворюється на світло і теплову енергію.
Традиційні джерелі енергії

Атомні електростанції
Теплоелектростанції
Гідроелектростанції
Проблематика:
Видобуток та збагачення сировини (уран, плутоній) спричиняє забруднення довкілля радіоактивними елементами. Транспортування і сировини, і відходів у всьому світі розглядається як чинник терористичноїнебезпеки. Досі немає безпечної технології знищення відходів атомної промисловості. У разі аварії радіоактивне забруднення спричиняє численні хвороби людей і на сотні років робить території непридатними для життя
 Для спорудження великих гідроелектростанцій затоплюються великі території, тобто знищуються поля, культурні пам’ятки, цілі популяції тварин та ареали поширення рослин. Дамби заважають розмножуватися і нормально існувати рибі. Зважаючи на невелику глибину штучних водойм, у них дуже часто влітку можна спостерігати процес так званого «цвітіння води», яке призводить до мору риби через зменшення концентрації розчиненого у воді кисню. До того ж «квітучу» воду значно складніше очистити до стану питної
При спалюванні виділяється велика кількість діоксиду вуглецю (СО2), що посилює парниковий ефект і спричиняє зміни клімату. До списку шкідливих викидів також належать діоксид сірки (з водою у повітрі утворює кислоту), оксиди азоту, попіл, сажа,  ртуть. При видобутку шахтним методом гинуть люди, при цьому в довкілля виділяється газ метан, що є чинником парникового ефекту. Наземний видобуток  руйнує ландшафти

Традиційні джерелі енергії
На скільки років вистачить, якщо не скоротити темпи споживання:
Відновні джерела енергії
Гідроелектроста́нція (ГЕС) — електростанція, яка за допомогою гідротурбіни перетворює кінетичну енергію води в електроенергію.
Принцип роботи ГЕС досить простий. Ланцюг гідротехнічних споруд забезпечує необхідний напір води, що надходить на лопаті гідротурбіни, яка приводить в дію генератори, що виробляють електроенергію.
Безпосередньо в самій будівлі гідроелектростанції розташовується все енергетичне обладнання. У залежності від призначення, воно має свій певне поділ. У машинному залі розташовані гідроагрегати, які безпосередньо перетворюють енергію струму води в електричну енергію. Є ще всіляке додаткове обладнання, пристрої керування й контролю над роботою ГЕС, трансформаторна станція, розподільні пристрої та багато іншого.
Гідроелектричним станції поділяються в залежності від вироблюваної потужності:
потужні - виробляють від 25 МВт до 250 МВт і вище;
середні - до 25 МВт;
малі гідроелектростанції - до 5 МВ
Сонячна енергетика — використання сонячної енергії для отримання енергії в будь-якому зручному для її використання вигляді. Сонячна енергетика використовує поновлюване джерело енергії і в перспективі може стати екологічно чистою, тобто такою, що не виробляє шкідливих відходів.

На сьогодні сонячна енергетика широко застосовується у випадках, коли малодоступність інших джерел енергії в сукупності з достатньою кількістю сонячного випромінювання виправдовує її економічно.

Отримання електроенергії за допомогою фотоелементів. Для цієї мети застосовують кремнієві сонячні батареї, ККД яких доходить до 20%. Але вартість отримання чистого кремнію досить велика.
Вітроколесо установки закріплюється на горизонтальному валі, що обертається в двох підшипниках, змонтованих у головці вітродвигуна. Обертання вітроколеса передається електрогенераторові через дві циліндричні шестерні. Голівка вітродвигуна монтується на башті, висота якої визначається з розрахунком виносу вітроколеса вище від усіх оточуючих перешкод, що можуть впливати на потоки повітря. Вона може обертатися навколо вертикальної осі. Позаду голівки закріплюється хвіст для встановлення вітроколеса на вітер. Потужність вітродвигуна без регулюючого пристрою збільшується або зменшується пропорційно до кубу швидкості вітру, наслідком чого є нерівномірність роботи електрогенератора. Щоб усунути цю ваду у вітродвигуні застосовано автоматичне регулювання швидкості обертання електрогенератора. Напруга, яка знімається з електрогенератора, стабілізується в стабілізаторі напруги. Через це вихідна напруга залишається сталою, вона коливається від 210 В до 230 В і не залежить від швидкості вітру.
Вітрова електростанція (ВЕС) також: вітроелектростанція — електростанція, яка за допомогою вітрової турбіни перетворює механічну енергію вітру на електричну.

	 Ви можете вимкнути світло, коли ви не потребуєте його!

	Купуйте енергозберігаючі лампи!

Принцип роботи енергозберігаючих ламп
Люмінесцентні лампи містять всередині суміш парів ртуті та інертного газу. Внаслідок електричного розряду між електродами створюється електричне поле, яке викликає виділення парами ртуті ультрафіолетового світла. Аби ультрафіолетове світло перетворювалось на видиме, на внутрішні стінки лампи наноситься люмінофор (речовина, яка активно випромінює світло при дії електромагнітного, ультрафіолетового чи іншого виду випромінювання).
Економія електроенергії
Звичайні лампи велику частину енергії, яку використовують перетворюють на тепло, а не на світло. Сучасні високоефективні компактні люмінесцентні лампи використовують до 80% електроенергії менше, ніж лампи розжарювання. Економія електроенергії досягається завдяки більшій ефективності та більші тривалості використання. Звичайні лампи продукують 12-15 люменів (одиниця виміру світлового потоку) на Ват спожитої електроенергії, тоді як компактні люмінесцентні лампи – 50-80.


title: Презентація на тему «Клод Оскар Моне»

text:
Клод Моне́ (14 листопада 1840 — 5 грудня 1926) — французький живописець, один із засновників імпресіонізму.
1. Біографія.
2.Творчість.
3.Картини митця.
4. Копиці сіна
5. Цикл “Копиці сіна”
6. Картини митця.
7. Тераса в Сент-Адреса
8. Висновок
План презентації
Клод Оскар Моне народився 14 листопада 1840 в Парижі. Коли хлопчикові було п'ять років, родина переїхала до Нормандії, у Гавр. Батько хотів, щоб Клод став бакалійником і приєднався до сімейного бізнесу, але син з дитинства захоплювався образотворчим мистецтвом, зокрема із задоволенням малював карикатури. На морському узбережжі Нормандії Моне зустрів Ежена Будена, відомого пейзажиста і одного з провісників імпресіонізму. Буден показав юному художнику деякі прийоми живописної роботи з натури.
У 1860 р. Моне був призваний до армії і потрапив до Алжиру, але там він захворів на тиф. Втручання тітоньки допомогло художнику демобілізуватися, і він повернувся додому вже в 1862 році.

Біографія
Моне вступив до університету на факультет мистецтв, але швидко розчарувався в пануючому там підході до живопису. Покинувши навчальний заклад, він незабаром вступив у студію живопису, яку організував Шарль Глейр. У студії він познайомився з такими художниками, як Огюст Ренуар і Фредерік Базіль. Вони були практично однолітками, дотримувалися схожих поглядів на мистецтво і незабаром склали кістяк групи імпресіоністів.
Популярність Моне приніс портрет Камілли Донс, написаний у 1866 р. («Камілла, або портрет пані в зеленій сукні»). Камілла потім стала дружиною художника, і у них народився син Жан.

Біографія
Камілла, або портрет пані в зеленій сукні
Картини Моне
Клод Моне. Камілла в японському кімоно
Камілла Моне і син Жан на пагорбі
Після початку франко-пруської війни в 1870 р. Моне їде в Англію, де знайомиться з роботами Джона Констебла і Уїльяма Тернера. Після повернення до Франції в кінці 1872 Моне пише свій знаменитий пейзаж «Враження. Сонце, що сходить». Саме ця картина і дала назву групі імпресіоністів і цілого художнього напрямку. Картина була показана на першій імпресіоністській виставці в 1874 р.
На початку 1920-х у Моне розвивається катаракта, через що йому довелося перенести дві операції. Художник помер 5 грудня 1926 р. у Живерні і був похований на місцевому церковному цвинтарі.

Біографія
Враження. Сонце, що сходить
Ранні картини Моне, такі, як «Жінка в зеленому» (1866), «Жінки в саду» (1867), та деякі пізніші — «Міст в Аржантейлі» (1874), «Скелі в Бель-Іль» (1886) — відзначаються свіжістю і багатством колориту. В пізніших творах, наприклад, «Враження. Схід Сонця» (1873), «Бульвар Капуцинок у Парижі», (1873), а особливо в картинах останніх років — серія «Стіжки» (1890–1891), «Тополі» (1891—1892), види Лондона (1900–1904) — Моне захопився передачею суб'єктивних, випадкових, скороминучих вражень, самодостатніми експериментами в розкладанні кольорів. Кращі твори Моне належать до надбань реалістичного мистецтва.
Творчість
Міст в Аржантейлі
Картини митця
Копиці,  1865
Копиці, 1865
Копиці, 1884
Копиці, 1885
Копиці, 1886
Цикл “Копиці”

Картини митця
Жінки в саду
Жінка в саду
Картини митця
Дама з парасолькою.
Тюльпани Голландії
Картини митця
Натюрморт з хризантемами

Натюрморт з соняшниками
Картини митця
Натюрморт з анемонами
Тополя в сонячному світлі
Картини митця
Будівля парламенту в Лондоні
Садова доріжка
Картини митця
Бульвар Капуцинів
Бульвар Капуцинів у Парижі
Картини митця

Регата в Аржантеї
Заводь на Сені поблизу Аржантея
Картини митця
Вітрильник у Ле-Пті-Жаневільере
Осінь в Аржантеї
Картини митця
Вітрильники, регата в Аржантеї
Маки
Тераса в Сент-Адресс
Один з ранніх шедеврів Моне , ця картина являє собою не тільки художню , а й біографічну цінність..
Дві фігури , що сидять в кріслах  - це батько Моне  і, ймовірно , тітка. Перед ними стоїть кузина художника з невідомим . У цей період Моне ще прагнув до суворого побудови картини: вона чітко прописана , ретельно вивірена по композиції і мало нагадує м'які , розмиті тони робіт художника пізнішого періоду
Написана приблизно в 1867 році. Розмір 98 * 130 см. Музей Метрополітен, Нью-Йорк
Вона написана в той період , коли художник страждає від потреби залишити Париж ( свою вагітну кохану ) і повернутися в батьківський будинок у Сент- адреса, передмісті Гавра
Клод Моне був душею всього імпресіоністського напряму. Його невтомна пристрасть до вивчення світлових ефектів стала наріжним каменем імпресіонізму. Хоча Моне протягом своєї кар'єри не раз піддавався осміянню за те, що його картини «нічого не виражають», до кінця життя художника його величезні досягнення були повсюдно прийняті й оцінені по заслугах
   Висновок
Дякую за перегляд!


Презентація на тему «Види мистецтва»


Презентація на тему «Протитанкові і протипіхотні міни»


title: Презентація на тему «World Heritage Sites in Canada»

text:
World Heritage Sites in Canada
Banff National Park
   Canada's oldest national park, established in 1885 in the Canadian Rockies. The park accommodates numerous glaciers and ice fields, dense coniferous forests and alpine scenery. The main commercial center of the park - the town of Banff in the valley of the Bow River.
Moraine Lake (glacial lake)

Lake Louise
Castle Mountain

Lake Minnewanka
Kootenay National Park
   Park holds a luxurious mountains, lakes, as well as cold springs. This site was mined "red earth", or red ocher to paint. In the park there as hot springs and cold springs. Hot springs are in Sinclair Canyon and Redwall Fault. Cold springs, rich in iron, located in the Paint Pots

«Red earth»
Jasper National Park
  The park was founded in 1907. Located in the province of Alberta. Is the largest reserve in the Rockies. The park is one of the most visited tourist destination of environmental facilities in Canada. There are hotels, ski slopes, golf courses and other recreational infrastructure.

Yoho National Park
   Park received the name from the exclamation of the Cree. The park is situated in mountainous terrain with a large difference in altitude, from the glaciers on the mountain tops, to the numerous lakes, waterfalls in the valleys, as well as canyons and limestone caves. Often there are fossils.


title: Презентація на тему «Бароко в Україні»

text:
Бароко в
україні
Підготувала:
 учениця 9 класу
Павленко Марина
Козацьке бароко — назва архітектурного стилю, що був поширений на українських землях у XVII-XVIII ст. Виник унаслідок поєднання місцевих архітектурних традицій та європейського бароко. Період другої половини 17 - 18 ст. Козацьке бароко — назва архітектурного стилю, що був поширений на українських землях у XVII-XVIII ст. Виник унаслідок поєднання місцевих архітектурних традицій та європейського бароко. Період другої половини 17 - 18 століття називають епохою староукраїнської культури, тобто тієї, що передувала новій, створеній за останні два століття. Мистецтво тієї доби розвивається в стилі бароко, котрий проникає в усі культурні сфери і набуває свого розквіту у 18 столітті як відоме всьому світові “українське бароко”.
оліття називають епохою староукраїнської культури, тобто тієї, що передувала новій, створеній за останні два століття. Мистецтво тієї доби розвивається в стилі бароко, котрий проникає в усі культурні сфери і набуває свого розквіту у 18 столітті як відоме всьому світові “українське бароко”.
В архітектурі відрізняється від західноєвропейського бароко більш спокійними орнаментами та спрощеними формами. Певні елементи українського бароко були запозичені із російського. Стиль українського бароко продовжився до будівництва храму архієпископа Харківського Священномученика Олександра. Принципами українського бароко були пишність і своєрідне розташування частин деталей споруд, декоративність орнаменту і гра світлотінні, які підкреслювали переваги величезним площам кам'яних церков. Українські архітектори цього періоду намагалися поєднати у кам'яному храмовому будівництві європейські віяння мистецтва бароко з великими традиціями Київської Русі.
Українські архітектори доби Бароко
Іван Григорович-Барський
Степан Ковнір
Хрестовоздвиженський собор у
                     Полтаві
Собор Святого Юра
Місто Жовква, Домініканський костел
Київ, церква Андрія Першозванного
Фасад Бернардинського костелу, місто Львів.
Костел Святого Йосипа та монастир отців Лазаритів , м. Ізяслав
Почаївська лавра
Михайлівський Золотоверхий монастир
БАРОКО
В
 ІТАЛІЇ
Культура італійського Високого Відродження сприяла й великим змінам в архітектурі. Розвиток ційї доби пов’язують з Донато Броманте (1444-1514), який визначив напрямки її розвитку в ХVI ст. Його творчість пов’язана з Римом. За проектом Броманте у 1506 р. почалося спорудження собору Святого Петра в Римі – головного храму католицького світу.  Проте збудувати собор Броманте не встиг. За дорученням Папи Павла ІІІ Мікеланджело допрацював проект, за яким будівництво було завершено в 1590 р. Собор Святого Петра зараз є найбільшою церковною спорудою не лише в Італії, а й в усьому світі. Висота собору 132 м, площа 15 тис м2.

Собор Святого Петра
У ХVII ст. Рим став містом, де з’явилось чимало архітектурних пам’яток у стилі бароко. Видатним архітектором і скульптором нової епохи став Джованні-Лоренцо Берніні (1598-1680). Він завершив ансамбль собору Святого Петра, створивши величезну площу перед собором із колонадою, фонтаном та обеліском у центрі. Берніні був також автором багатьох скульптурних композицій для внутрішнього оздоблення собору. Вирізблені ним скульптури завжди справляли велике враження на глядачів завдяки дивовижному поєднанню відвертої чуттєвості з релігійним натхненням.


title: Презентація на тему «Технолог з виробництва і переробки харчової продукції»

text:
Технологз виробництваі переробки харчової продукції
Найпопулярніша професія майбутнього
За оцінками дієтологів, людина що місяця  вживає в їжу понад сто різних продуктів! Виробництво кожного їх – під суворим контролем: з якості відповідають харчові технологи.
Тому професія технолога харчового виробництва щонайменше складна й відповідальна, ніж інші професії сфери «Інженери, технологи, майстра». Адже технолог харчового виробництва повинен відмінно знати як теорію своєї роботи, а й бути відмінним практиком.
Кар'єрний ріст і фінансове питання
 Кваліфікація технолога харчового виробництва важлива з погляду кар'єрного росту.
Зарплата залежить насамперед від регіону проживання технолога харчового виробництва, специфіки установи, у якому працює технолог харчового виробництва та політики підприємства щодо рівня зарплати для співробітників.
«До кожного сорту і виду є власна рецептура»
Якщо запитати у технолога: «Чим відрізняється одна марка хлібу від іншої?», він відповість на це: «Відрізняється технологією виробництва та складом.» У радянські часи навіть існували готові збірники рецептів кожної галузі харчового виробництва, затверджені у всіх контролюючих організаціях. Фабрикам залишалося сформувати асортиментну політику, закупити необхідну сировину і найняти людей, які ознайомитися з дотриманням технологій. Ситуація на сьогодні змінилася. Конкурентна боротьба змушує підприємства постійно шукати оригінальні рецептури. Власні розробки тримаються суворо секреті – дедалі частіші останніми роками брендові скандали пов'язані саме з прагненням виробників недопущення копіювання «своїх» продуктів. За такого стану харчові технологи стають особливо цінними фахівцями. Відхід головного технолога до конкурентам – ціла трагедія, здатна а то й розорити компанію, то створити їй серйозні проблеми.
Які бувають технологи?
В м'ясній і молочній промисловості
Виноробство і пивоваріння
Кондитерське і макаронне виробництво, хліба
Консервне виробництво
Переробка
 Обов'язки харчового технолога
У харчовому виробництві немає дрібниць. Будь-яке відступ від рецептури можуть призвести до браку цілої партії товару. Неважливо в якій конкретно сфері працює харчовий технолог, його обов'язки однакові: попередити і розв'язати проблеми, які можуть виникнути в різних етапах виробництва. Він здійснює перевірку над виконанням послідовності і забезпечення якості операцій, супроводжуючих процес приготування продуктів. Наприклад, для майбутньої «Лікарської» ковбаси привезли м'ясо не того сорту або жирності - вирішувати проблеми з постачальником вирушає технолог. З якихось причин порушено необхідний час пастеризації молока – за всією суворістю відповість він також.
Вимоги
Професійні знання, вміння, навички:
Повинен знати біологію, хімію, технологію харчових виробництв.
Мікрокліматичні умови праці:
Робота у помешканні разом із специфічним мікрокліматом. Обов'язкове носіння спецодягу. Підвищені гігієнічні вимоги.
Завантаженість аналізаторів:
Зорової, смакової, кінетичної.
 Медичні протипоказання, профзахворювання:
Недоліки зору, наявність шкірних і інфекційних захворювань, харчова алергія.
Вимоги до особливостей мислення, уваги, пам'яті і сприйняття:
Практичне мислення; Гарне сприйняття кольорів і смаків. Необхідні знання з загальноосвітніх предметів:
хімія, біологія, технологія.
Потрібність професії
Сьогодні професія технолога харчових виробництв є одним із найбажаніших ринку праці. Хоча є досить багато вузів, які готують спеціалістів у цій області, тим щонайменше, багато їх випускники воліють працювати у іншій системі, так як існує думка, що кар'єрні можливості технологів обмежені, а рівень зарплати значно нижчі від, ніж, наприклад, у випускників економічних спеціальностей. Насправді ж, у зв'язку з дефіцитом, сформованим за 90-ті роках ринку праці технологів, попит ними перевищує пропозицію. Тож у великій компанії рівень зарплати-технологів не поступається рівню зарплати економістів, а зробити кар'єру часто виявляється швидше.
Навчання
У майбутнього технолога харчового виробництва, є двома способами: або піти спеціалізоване відділення («технологія бродильних виробництв і виноробства», «технологія хліба, кондитерських і макаронних виробів», «технологія продуктів», «технологія переробки» та інших.), або дістати нормальної освіти по універсальним спеціальностями «біотехнологія» чи «харчова біотехнологія». У власне харчових вузах традиційно представлені обидві можливості, в хіміко-технологічних, зазвичай, – лише друга. Слід зазначити, що у будь-якій разі технолог харчового виробництва проходить повний цикл навчання з всіх галузях.
Виробнича практика невід'ємний елемент навчання технологів. Вже з першого курсу передбачені лабораторні праці та дослідження, внаслідок чого студенти знайомляться з азами професії.
«Підводне каміння»
На жаль, у галузі спостерігається якийсь дисбаланс між великою кількістю випускників і низьким відсотком які працюють у великих компаніях. Причина банальна: рівень володіння іноземними мовами у випускників вищезгаданих вузів залишає бажати кращого, а також майже відсутні ази менеджменту і загальної теорії теперішнього бізнесу. Усе, це основному дається на економічних факультетах – економісти вчать бізнес, і по верхів технології, а технологи – навпаки, досконально знають предмет, але бізнес вивчають лише в загальних рисах. Це серйозне недолік нашої системи освіти.
Дякуємо за увагу!
Виконав: 10-А клас


title: Презентація на тему «Кухня народів світу»

text:
Cliquez pour modifier le style du titre
Cliquez pour modifier les styles du texte du masque
Deuxième niveau
Troisième niveau
Quatrième niveau
Cinquième niveau


title: Презентація на тему «Scientists of Great Britain»

text:
Scientists of    Great Britain
Isaac Newton
Isaac Newton one of the greatest men in the history of science was born in a little village in the middle of the 17th century. He studded math at Cambridge University. Newton's contribution to physics astronomy and math is so great that, he may be considered the founder of the mordent mathematics and physics. He discovered the law of motion and the universal law of gravitation. He studded the nature of light and colour and came to the conclusion that white colour consists of many different colours known as spectrum. He died when he was 84 and was burred at Westminster Abbey.
Charles Darwin
Charles Darwin was born in the beginning of the 19th century. He was a great biologist. He created a new theory of evolution. Once there were only simple organisms living in the seas, hundreds millions of years they have developed to produce all the different kind animals and plants we knew today.
Michael Faraday
Michael Faraday was born at the end of the 17th century. He was interested in electricity very much and spent long months studding this strange force. He discovered that electricity passed from the magnet to the wires and cowbell become a strong electric current. So he opened many laws of electricity and magnetism.
Lord Rutherford
Lord Rutherford the great pioneer of nuclear physics received the Nobel Prize in 1908 for his investigations into decay of elements chemistry of radiated substances.
Humphry Davy

Humphry Davy is one of the greatest English chemists. One of his inventions is the miners safety lamp, known as the Davy Lamp.
Alan Baker
Alan Baker - english mathematician. Born in London. Known for his work on effective methods in number theory. He was awarded the Fields Medal in 1970 at the age of 31.Among his interests number theory, Diophantine analysis, Diophantine geometry.