title: Презентація на тему «Фаст-фуд чи Здорова їжа?»

text:
ФАСТ-ФУД чи КОРИСНА ЇЖА?
Фастфуд : [fɑstfud] - швидка їжа). Іншими словами, прийом їжі здійснюється не довше 10 хвилин.
    Історія фаст-фуду
Сучасний фаст-фуд був відомий ще стародавнім римлянам і отримав назву «термополія». Принцип недорогої та поживної їжі одразу знайшов своїх прихильників серед древніх. На сучасній території Риму мали місце маленькі намети, де відвідувачам пропонувалися свіжий хліб, м'ясо, фрукти і навіть солодощі.
Піонерами у галузі фаст-фуду без сумнівів вважається Америка. У 1920 у Канзасі було відкрито перший ресторан швидкого харчування "White Castle". До меню входили такі страви як гамбургери та картопля-фрі. До цього часу американці воліли готувати їжу самостійно вдома, але з бурхливим промисловим зростанням і розвитком автомобілебудування в країні у них перестало вистачати часу на готування. Ось тут і з’явилися перші ресторани, що торгують фаст-фудом. Коли деякі відвідувачі почали замислюватися про те, чи не шкідлива така їжа, хазяїн мережі Біллі Інграм придумав хитрий хід. Він найняв декількох молодих людей, які за невелику плату щодня приходили в «Білий замок» у білих халатах і замовляли там гамбургери. Відвідувачі приймали їх за лікарів і заспокоювалися. Раз гамбургери їдять навіть лікарі, значить, вони дійсно безпечні для здоров’я.

У Китаї задовго до появи «Доширака» на базарах торгували гарячою локшиною швидкого приготування, в Індії були популярні коржики чапаті з гострим соусом і рис з шматочками курки під соусом каррі
То чому ж він такий шкідливий?
До складу харчів швидкого приготування входить велика кількість жирів, в першу чергу це стосується гамбургерів. Не слід також зловживати продуктами швидкого харчування, так як це може негативно вплинути на шлунок чи печінку.
Згідно дослідам Лондонського університету, діти, що харчуються фаст-фудом регулярно, мають нижчий рівень  IQ, ніж ті, що харчуються повноцінно.
У фаст-фуди вкладають не найякісніші продукти. Взяти ті ж сосиски – там відсоток м’яса взагалі мінімальний. А інші складові тільки шкодять нашому організму
Фаст-фуди – це завжди гаряче тісто, що дуже важко переноситься і шлунком, і підшлункової залозою.
Фаст-фуд викликає майже наркотичну залежність
 Калорійне, жирне і нездорове харчування викликає залежність. У мозку людей, які звикли їсти жирне, відбуваються подібні процеси, як і в наркозалежних та курців.
«В організмі піддослідних пацюків, котрих ми три місяці годували “швидкою їжею”, відбулися незворотні зміни»
Фахівці з Науково-дослідного інституту біології Харківського національного університету провели експеримент – і були шоковані: у пацюків, котрих три місяці годували їжею, яку прийнято називати фаст-фудом, відбулися незворотні зміни в організмі. Навіть, коли тварин почали годувати традиційними харчами, патологія не зникла.

Навесні 2008 року ми почали першу серію експериментів, – розповів доктор біологічних наук, директор інституту Анатолій Божков. – Відібрали групу молодих пацюків, бо нас цікавив вплив «швидкої їжі» саме на організм, що розвивається. Кожна з тварин важила 100 грамів. Упродовж експерименту раціон гризунів був змішаний: 50% становили страви фаст-фуду і ще 50% – звична для них їжа. До того ж, одні тварини отримували гамбургери та картоплю фрі, а інші – сухарики та чіпси. Була й контрольна група, яка нормально харчувалася. Три місяці ми спостерігали за ними.І отримали результат: пацюки, в раціоні яких були гамбургери та картопля, “обганяли” за вагою своїх ровесників із контрольної групи, які не їли фаст-фуду. Помітили цікаву закономірність: хоча тварини і мали більшу вагу, та їхні внутрішні органи відставали у розвитку, зокрема серйозні проблеми були з печінкою. Також зафіксували зміни щодо білка в сироватці крові. Змінилися не на краще й імунологічні показники.
Жахливі наслідки експерименту
Американський документаліст Морган Сперлок вирішив експериментальним шляхом перевірити, наскільки американський фаст-фуд шкідливий для здоров’я. Протягом місяця він три рази в день харчувався в «МакДональдс», причому завжди брав подвійні порції, які так щедро пропонували йому співробітники. До кінця експерименту він набрав 12 кілограм зайвої ваги, дуже зіпсував печінку і заробив зниження сексуального бажання і підвищений рівень холестерину в крові.
Проблеми,що хвилюють багатьох
За даними Всесвітньої організації охорони здоров’я, майже 177 мільйонів дітей у світі страждають на захворювання, що так чи інакше пов’язані з надлишковою вагою. Всесвітня організація охорони здоров’я прогнозує, що до 2015 року з проблемою ожиріння стикнуться 2,3 мільярда людей, старших 15 років.

Не існує захворювання гірше, ніж ожиріння, а надмірне споживання жиру призводить саме до цього. Якщо у вас з'явилося ожиріння – це значить, що попереду вас може чекати варикозне розширення вен, гіпертонія, діабет, холецистит або суглобові захворювання …
     То як з цим боротися?
Коли людина харчується більш-менш правильно, він зберігає своє здоров'я. Необов'язково фанатично дотримуватися принципів ЗСЖ, досить споживати натуральні продукти без добавок, соусів, хімії, ніяких бистропаков. Каша повинна бути кашею, а не пластівцями з хімією, овочі повинні бути овочами, м'ясо - м'ясом, фрукти - фруктами, а не пакетірованих соками, аптечними вітамінами і мармеладом.
   Топ-9 корисних продуктів

2

3

4

5

1
6

7

8

9
Буряк - дуже корисний овоч, який містить багато вітамінів та мікроелементів.

Мангольд: довге листя і стебла мангольда містять багато вітамінів К, А, Е, а також натрій, магній калій.
Капуста: овоч містить мікроелементи, корисні для людей, хворих на рак, та й здоровим не завадять.
Кориця: має високі антимікробні та антиоксидантні властивості.
Гранатовий сік: гранатовий сік знижує тиск і є хорошим антиоксидантом.
Чорнослив: вітаміни добре зберігаються у сухофруктах.
Гарбузове насіння: найпоживніша частина гарбуза, яка містить магній.
Куркума: «суперзірка» спецій має протиракові властивості.
Заморожена чорниця. Її ягоди смачні й корисні весь рік, морожені чи свіжі.
Здорова їжа – шлях до боротьби    з ожирінням і фаст-фудом
           Тож обирати вам!
Презентацію підготувала учениця 10-А класу
Новоселецька Тетяна
                                    Дякую за увагу


Презентація на тему «Дорожно-транспортные происшествия»


title: Презентація на тему «Аварія на Першій Фукусімській АЕС» (варіант 2)

text:
Аварія на Першій Фукусімській АЕС
11 березня 2011 року на північно-східному узбережжі Японії стався землетрус силою 8,8 балів за шкалою Ріхтера, найбільший за всю історію наукових спостережень землетрусів у Японії. Він сколихнув всю Японію і викликав цунамі, яке обрушилося на східне узбережжя країни, руйнуючи будинки та комунікації, забираючи життя десятків тисяч людей.
Землетрус став причиною збою електропостачання на атомній станції Фукусіма з шістьма атомними енергоблоками. Цунамі затопило резервні дизельні генератори, і станція залишилася без електропостачання, яке необхідне для роботи системи охолодження реакторів.
12 березня 2011 о 8:36 за київським часом стався вибух на першому енергоблоці АЕС, у результаті якого зруйнувалося частина бетонних конструкцій зовнішньої оболонки блоку. Наступного дня вийшла з ладу система аварійного охолодження третього блоку, що привело до нового вибуху, який стався 14 березня. З 15 по 18 березня вибухи відбулися ще на двох блоках, а 3-й та 4-й енергоблоки охопила пожежа, що привело викиду радіоактивних речовин у атмосферу.
Понад 150 тисяч людей покинули заражені території в радіусі 50 км від АЕС. У 20-кілометрову зону евакуації досі закритий в'їзд, так як фахівці вважають, що ці землі непридатні для життя протягом найближчих десятиліть. Силами вертольотної авіації, пожежників та поліції вдалось ліквідувати пожежі та налагодити роботи з наповнення водою гермооболонок атомних реакторів. До 27 березня на чотирьох постраждалих енергоблоках вдалось відновити роботу приладів управління і деякі робочі функції.
Після аварії на АЕС "Фукусіма-1"  великі території зазнали радіоактивного забруднення. Крім того, радіоактивні елементи потрапили в прибережні води префектури Фукусіма.

Зокрема, жителям префектури забороняли їсти певні види овочів через перевищення вмісту радіоактивних елементів. Було заборонено вивозити на ринок із цієї місцевості рис, м’ясо та ін.

Наразі Японія направила всі сили на очищення навколишньої території від радіоактивного сміття.

Будинки, школи, муніципальні землі потребують дезактивації, аж до заміни грунту. Близько 29 млн м3 радіоактивного ґрунту повинно бути вивезено з префектури Фукусіма. Це технічно дуже складно зробити, і уряд Японії досі не вирішив, куди можна буде складувати радіоактивні грунти.
Лише невелика кількість людей, які були евакуйовані, вже отримали грошові компенсації.

Аварія стала найбільшою за чверть століття після катастрофи на Чорнобильській АЕС. Після цього Японія тимчасово перейшла на використання теплових електростанцій, закупівля палива для яких занадто дорога. До аварії ядерна енергія забезпечувала близько 30% потреб Японії в електроенергії.

Наслідки аварії:
Відзначимо, що землетрус і аварія на АЕС "Фукусіма-1" майже на третину скоротили потік іноземних туристів, що відвідали Японію в 2011 році. Це найбільш різке річне зниження даного показника з 1971 року.
Після критики за нездатність проявити якості керівника під час кризи, викликаної руйнівним землетрусом, цунамі і катастрофою на АЕС, у вересні 2011 року подав у відставку прем’єр-міністр Японії Наото Кан. Разом з ним помінявся весь склад уряду.

Також подав у відставку президент компанії-оператора аварійної АЕС «Фукусіма-1» TEPCO. Він взяв на себе відповідальність за атомну кризу, яка охопила Японію.

За підсумками 2011 року у Японії було відзначено торговий дефіцит - вперше за 30 років. Це пов'язують саме з втратами економіки через землетрус і цунамі.

Дякуємо за увагу!


title: Презентація на тему «Емо» (варіант 1)

text:
    Емо (англ. emo: від англ. emotional — емоційний) — молодіжна субкультура, яка утворилась на базі прибічників однойменного музичного жанру.
    Найпоширеніша субкультура серед підлітків 13-17 років (хоча іноді трапляються й старші прихильники). Головне для представників цієї субкультури -емоції. І вони черпають їх звідусіль - із музики, книг, кіно. Часто в емо-музиці переважає крик («скрім»), плач, вереск.

Зовнішній Вигляд

Хлопці:

Дівчата:

Атрибутика


title: Презентація на тему «Карл Маркс –автор теории прибавочной стоимости»

text:
«Карл Маркс –автор теории прибавочной стоимости»
Подготовила
Ученица 11 класса
Борейко Мария

-    родился  5 мая 1818г. в семье адвоката Генриха Маркса;-    в 1830—1835гг. Карл посещал гимназию Фридриха- Вильгельма города Трир, которую закончил в 17-летнем возрасте;-   окончив гимназию в Трире, поступил в университет, сначала в Бонне, где проучился два семестра, потом в Берлине, где изучал юридические науки, но впоследствии увлекся историей и философией;-  в 1836г. обручился с Женни  фон Вестфален

- в 1841г. окончил Берлинский университет экстерном;-  в1842—1843 гг. работал журналистом и редактором  газеты «Rheinische Zeitung»(в статьях критиковал правительство) - в1843г. Маркс подружился с Генрихом Гейне и Фридрихом Энгельсом;- 1848г. организовал   выпуск ежедневной революционной газеты «Neue Rheinische Zeitung»;

- В 1850-х годах Карл Маркс приступил к систематической разработке своей экономической теории, интенсивно занимался в библиотеке Британского музея;- В мае 1867 года вышел в свет первый том «Капитала»,написанного Марксом;- умер в Лондоне в 1883 году в возрасте 64 лет
     Основной экономический труд К. Маркса «Капитал» состоит из четырех томов.
Обзор «Капитала» Маркса

В первом томе, названном «Процесс производства капитала», Маркс рассматривает стоимость, лежащую в основе цены, стоимость рабочей силы и ее заработную плату, прибавочную стоимость  – основу прибыли, это понятие является центральным в его теории. Второй том, «Процесс обращения капитала», посвящен анализу движения капитала, его оборота и кругооборота

В третьем томе, «Процесс капиталистического производства, взятый в целом», рассматривается процесс распределения прибавочной стоимости (ее превращенных форм) между получателями прибыли, процента, торговой прибыли, земельной ренты. Показан механизм трансформации стоимости товара в цену производства. Четвертый том, «Теории прибавочной стоимости», содержит критический обзор экономических теорий с точки зрения трактовки существа и форм распределения прибавочной стоимости
Теория прибавочной стоимости
    Прибавочная стоимость лежит в основе доходов владельцев капитала – предпринимательской прибыли, торговой прибыли, процента.
    Предпосылкой производства прибавочной стоимости является превращение рабочей силы в товар

      Действие этого механизма заключается в том, что неэквивалентный по существу обмен деятельностью между рабочим и капиталистом, между трудом и капиталом, осуществляется в действительности на основе закона стоимости, т. е. на основе обмена эквивалентов — товаров, имеющих одинаковую стоимость
Маркс детально прослеживал процесс создания прибавочной стоимости. Центральной проблемой теории является объяснение механизма капиталистической эксплуатации на основе товарно-денежных отношений в буржуазном обществе.

    Главный вывод Маркса из этой теории состоял в том, что невозможно примирить буржуазию и пролетариат в рамках существующей системы. Таким образом, хотя внешне отношения капиталиста и наемного рабочего выглядят как равноправные, в действительности же за ними скрывается факт эксплуатации наемного труда капиталом.


title: Презентація на тему «Творчество П.П. Рубенса и В.Р. Рембрандта»

text:
Творчество П.П. Рубенса и В.Р. Рембрандта
Подготовила ученица 11-А классаКасперук Карина
План.
Цель.
Барокко.
Характерные особенности барочной живописи.
П.П.Рубенс – создатель барочной живописи.
Портреты Рубенса.
Рубенс-пейзажист.
Графика Рубенса.
Женщины Рубенса. Обнаженная натура в творчестве художника.
Религиозная и мифологическаяживопись Рубенса.
Интересные факты из жизни Рубенса.
Творчество голландского художника Рембрандта.
Ранние годы творчества Рембрандта.
Второй амстердамский период.
Поздние вершины Рембрандта.
Интересные факты о Рембрандте.
Список источников.
Цель.
Познакомиться с самыми знаменитыми картинами П.П. Рубенса и В.Р. Рембрандта, основных представителей эпохи барокко. Узнать краткие сведения о картинах. Познакомиться со способами воплощения черт барокко в картинах художников.
Барокко.
Барокко (итал. barocco — «странный», «причудливый»; порт. perola barroca — «жемчужина неправильной формы») — характеристика европейской культуры XVII—XVIII веков, центром которой была Франция. Стиль барокко появился в XVI—XVII веках в итальянских городах: Риме, Мантуе, Венеции, Флоренции. Именно эпоху барокко принято считать началом триумфального шествия «западной цивилизации».
Характерные особенности барочной живописи.
Стиль барокко в живописи характеризуется динамизмом композиций и пышностью форм, аристократичностью и незаурядностью сюжетов. Самые характерные черты барокко — броская цветистость и динамичность; яркий пример — творчество Рубенса.
П.П.Рубенс – создатель барочной живописи.
Даже великие художники очень редко заслуживают чести называться основоположниками нового стиля в живописи. Рубенс — исключение. Он стал создателем живого, волнующе-яркого стиля художественного выражения, позже названного барокко.
Автопортрет Питера Пауля Рубенса
Портреты Рубенса.
Автопортрет Рубенса с первой женой, Изабеллой Брандт, 1609-1610.Холст, масло, 178х136. Альт Пинакотека, Мюнхен
Портреты Рубенса.
Портрет юной девочки, 1615-16. Холст, масло, 37х27.Вадус, Музей Лихнетштейна
Портреты Рубенса.
Елена Фоурмен с детьми, 1636-1637. Дерево, масло, 115х85.Музей Лувр, Париж
Портреты Рубенса.
Женщина с зеркалом, 1640. Холст, масло.Кассель, Стаатлих Музей
Портреты Рубенса.
Альберт и Николас Рубенсы, дети художника, 1626-1627.Дерево, масло, 157х93. Музей Лихтенштейна, Вадус
Рубенс-пейзажист.
Применяя свой свободный, плавный стиль, разработанный им самим, он, вероятно, лишь для собственного удовольствия рисовал ту землю, на которую так долго глядел с восторгом и любовью. После его смерти осталось семнадцать его ландшафтов. Настоящие чудеса света и цвета, эти картины часто носят личностый характер, они гораздо сильнее прочувствованы им, чем многие крупные сцены, написанные прежде. Здесь он страстно, точными, уверенными мазками, проявляет творческую энергию, свойственную его ранним работам. Цвет пейзажей отличается блеском и яркостью, его очертания приглушены, смягчены. Кажется, что свет исходит из самой картины, из глубины.
Рубенс-пейзажист.
Летний пейзаж с видом Хет Стина, 1635.Дерево, масло, 137х235. Лондон, Национальная Галерея, Англия
Рубенс-пейзажист.
Пейзаж с радугой, 1636. Дерево, масло.Альт Пинакотека, Мюнхен
Рубенс-пейзажист.
Пейзаж с руинами Палатина в Риме, 1608. Дерево, масло, 76х107.Музей Лувр, Париж, Франция
Рубенс-пейзажист.
Ферма в Лакене, 1618. Холст, масло.Королевская Коллекция, Лондон
Рубенс-пейзажист.
Пейзаж с коровами, 1636. Дерево, масло.Альт Пинакотека, Мюнхен
Графика Рубенса.
Несмотря на то, что Рубенс в большей степени проявил себя в живописи, однако грандиозность и сила его рисунков дают ему право занять достойное место среди самых великих рисовальщиков всех времен. Начиная работу над картиной, Рубенс часто делал карандашные наброски главных фигур с позирующих ему моделей. Многие из его набросков сделаны пастелью, — он их обычно делал, чтобы продемонстрировать одну-две детали из будущего большого полотна своему покровителю, чтобы тот мог иметь представление о том, как будет выглядеть работа в окончательном виде.
Графика Рубенса.
Обнаженный юноша в духе Микеланджело
Графика Рубенса.
Портрет сына художника Николаса
Графика Рубенса.
Портрет Инфанты Изабеллы. Эскиз к картине
Графика Рубенса.
Рисунки для картины 'Вакх'
Графика Рубенса.
Набросок льва
Графика Рубенса.
Всадник на коне
Женщины Рубенса. Обнаженная натура в творчестве художника.
Нигде так явственно не чувствуется задорный, веселый, полный здоровой жизни дух Рубенса, как в картинах, изображающих обнаженную женскую натуру. Эротические, как и подобает быть всем «ню», но не пошлые, цельные, но не банальные, его обнаженные женские фигуры свидетельствуют о его сердцем прочувствованном, получаемом от жизни удовольствии.
По его мнению, тело человека до последней детали в такой же степени творение Божие, как и жизнь любого святого, и хотя он часто помещал обнаженные женские фигуры на фоне прошлой, языческой истории, он рисовал их всегда с откровенной прямотой, что отражало его крепкие религиозные убеждения.
Женщины Рубенса.
Три Грации, 1639. Дерево, масло, 221х181.Музей Прадо, Мадрид
Женщины Рубенса.
Венера перед зеркалом, 1615. Дерево, масло, 124х98.Коллекция принца Лихтенштейна, Вена, Австрия
Женщины Рубенса.
Отшельник и спящая Анжелика, 1626-1628.Дерево, масло, 43х66. Вена, Исторический Музей
Женщины Рубенса.
Вирсавия у фонтана, 1635. Дубовая доска, масло, 175х126.Дрезденская Картинная Галерея, Германия
Женщины Рубенса.
Венера, Купид, Бахус и Цецера, 1612-13.Холст, масло, 141х200. Стаатлих Музей, Кассель
Женщины Рубенса.
Андромеда, 1638. Дуб, масло, 189х94.Стаатлих Музей, Берлин
Шубка. Портрет Елены Фоурмен, второй жены Рубенса, 1630-е.Дерево, масло, 176х83. Исторический Музей, Вена
Религиозная и мифологическаяживопись Рубенса.
Одной из тем, в которой Рубенс проявил себя наиболее ярко и полнокровно, стала религиозная и мифологическая живопись. Для ее полного понимания важно вспомнить, что Рубенс жил с 1577 по 1640 год, в тот период, который обычно историки называют Контрреформацией, так как он характеризовался возрождением римско-католической церкви, предпринимавшей энергичные усилия с целью подавления последствий протестантской реформации. Это было время острых столкновений, в ходе которых человеческий дух и интеллект добивались больших успехов, но оно также известно своей алчностью, нетерпимостью и беспримерной жестокостью.
Религиозная и мифологическаяживопись Рубенса.
Христос у Симона-фарисея, 1618-1620. Холст, перенесенный с дерева, масло, 189х255.Государственный Эрмитаж, Санкт-Петербуг
Религиозная и мифологическаяживопись Рубенса.
Аллегория - Четыре Континента, 1615.Холст, масло, 209х284. Исторический Музей, Вена
Религиозная и мифологическаяживопись Рубенса.
Тайная Вечеря, 1631-1632. Холст, масло, 304х250.Пинакотека ди Брера, Милан, Италия
Религиозная и мифологическаяживопись Рубенса.
Юдифь с головой Олофрена, 1616. Холст, масло, 120х111.Музей герцога Ульриха Антона, Брауншвейг
Религиозная и мифологическаяживопись Рубенса.
Воскрешение Христа, 1612. Дерево, масло, 138х98.Антверпен, Кафедральный Собор
Религиозная и мифологическаяживопись Рубенса.
Снятие с креста, 1616-1617. Холст, масло, 425х295.Лилль, Музей Изобразительных Искусств, Франция
Религиозная и мифологическаяживопись Рубенса.
Святое семейство и Святая Анна, 1630.Холст, масло, 115х90. Музей Прадо, Мадрид
Религиозная и мифологическаяживопись Рубенса.
Воздвижение распятого Христа, 1610.Дерево, масло, 460х340. Антверпен, Кафедральный Собор
Интересные факты из жизни Рубенса.
Рубенс помимо занятий живописью был послом при дворе Испании, он подписал мирный договор с Англией.
Полотно Рубенса "Избиение младенцев" на аукционе было продано за 73 миллиона евро.

"Избиение младенцев"
Интересные факты из жизни Рубенса.
Приблизительно 2 000 картин были приписаны его студии. Одна из причин, по которой он смог произвести так много полотен - то, что он нанимал многочисленных помощников, талантливых в живописи животных, или оформлении второстепенного пейзажа. Хотя найм помощников не был запрещен, размер студии Рубенса заставил некоторых критиков обвинять его в управлении фабрикой живописи.
Однажды художник подслушал разговор своих помощников, что без них Рубенс не сможет обойтись. И в ту же ночь один нарисовал картину с пейзажами, животными и мифологичесикми персонажами. И сказал помощникам: "Я использую вас, чтобы работа шла быстрее. Но могу обойтись и без вас. Только где тогда вы будете рисовать свои пейзажи и животных?"
Творчество голландского художника Рембрандта Харменса Ван Рейна (1606-1669).
Он был крупнейшим в Европе мастером рисунка и офорта. Для его творчества характерно стремление к философскому осмыслению жизни, честность к себе и людям, интерес к духовному миру человека. Нравственная оценка событий и человека - основной нерв искусства мастера. Одухотворенность модели и драматизм события художник великолепно передавал через эффекты светотени, когда пространство словно тонет в тени, в золотистых сумерках, а луч света выделяет отдельные фигуры людей, их лица, жесты и движения. В этом методе живописного построения картины Рембрандту не было и нет равных
Автопортрет. 1669
Ранние годы творчества Рембрандта.
Наряду с религиозной живописью важнейшим жанром для молодого Рембрандта становится портрет; старательно изучая мимику, фиксируя в ту пору даже резкие, гротескные гримасы, он делает портретные образы (в том числе автопортреты, а также изображения родных и близких ему людей). В картинах, как светских, так и религиозных, доминируют сильные драматические эффекты.
Ранние годы творчества Рембрандта.
В картине «Урок анатомии доктора Тюлпа» (1632, Маурицхейс), принесшей ему большой успех, он новаторски решает проблему группового портрета, построив его на контрасте разнообразных реакций учеников и спокойствии центральной фигуры ученого-медика, изъясняющего строение человеческого тела.
Ранние годы творчества Рембрандта.
«Автопортрет с Саскией» (около 1635, Картинная галерея, Дрезден)
Ранние годы творчества Рембрандта.
«Ослепление Самсона», 1636, Штеделевский художественный институт, Франкфурт-на-Майне
Ранние годы творчества Рембрандта.
«Жертвоприношение Авраама», 1635, Эрмитаж
Ранние годы творчества Рембрандта.
«Похищение Ганимеда» (1635, Картинная галерея, Дрезден) выглядит карикатурно (юный герой писает со страха).
Ранние годы творчества Рембрандта.
Образ  «Данаи» (1636, Эрмитаж), как и рембрандтовские ню вообще, полон интимной, домашней эротики и совершенно антиклассичен.
Ранние годы творчества Рембрандта.
«Ночной дозор» (1642, Государственный музей, Амстердам).
Второй амстердамский период.
С 1640-х годах Рембрандт постепенно отказывается от бравурных внешних эффектов, в его работах усиливаются черты созерцательности, мистического самоуглубления.
 Библейско-евангельские композиции принимают теперь характер домашних, бытовых сцен, где божественное начало как бы просвечивает изнутри, в мерцающих золотисто-коричневых красочных гаммах. Таковы, например, «Святое семейство», «Христос в Эммаусе» .
 Рембрандт все чаще драматически укрупняет фигуры («Иаков, благословляющий сыновей Иосифа», 1656, Картинная галерея, Кассель), окутывая образы обаянием неизъяснимой тайны (как в так называемом «Польском всаднике», или «Путешествии Блудного сына», около 1655-57, собрание Фрик, Нью-Йорк).

Второй амстердамский период.
«Святое семейство» (1645-46, варианты в Эрмитаже и Картинной галерее, Кассель).
Второй амстердамский период.
«Христос в Эммаусе» (1648, Лувр)
Второй амстердамский период.
«Иаков, благословляющий сыновей Иосифа», 1656, Картинная галерея, Кассель
Второй амстердамский период.
«Польский всадник»( Нью-Йорк).
Второй амстердамский период.
Зимний пейзаж( Государственная художественная галерея, Кассель, Германия.
Поздние вершины Рембрандта.
Фактура его картин превращается в подлинную материю света: свободные лессировки усиливают до предела эффект сияния, которое как бы озаряет красочную массу изнутри, акцентируя психологические узлы композиции.
Рембрандт оставил огромное графическое наследие — своего рода многолетний дневник, полный острых бытовых наблюдений, художественных замыслов, мистико-философских интуиций. Он много работал карандашом, чаще, однако, обращаясь к рисунку гусиным пером в сочетании с кистью. Первые его опыты в области офорта (фигуры нищих, бродяг, крестьян) относятся еще к лейденскому периоду. Со временем он стал великим реформатором искусства гравюры (офорт, часто в сочетании с сухой иглой): виртуозно применяя повторные травления, создавая серийные оттиски, разнообразные по силе тона и штриха, добиваясь удивительной образной глубины содержания.
Поздние вершины Рембрандта.
«Отречение Петра» (1660, Государственный музей, Амстердам)
Поздние вершины Рембрандта.
«Портрет супружеской четы» (так называемая «Еврейская невеста», около 1662).
Поздние вершины Рембрандта.
«Возвращение Блудного сына» (около 1668-69, Эрмитаж).
Поздние вершины Рембрандта.
«Христос, исцеляющий больных», 1643-49
Поздние вершины Рембрандта.
«Три дерева» (1643).
Поздние вершины Рембрандта.
«Три креста»(1653).
Поздние вершины Рембрандта.
«Фауст» (около 1652).
Поздние вершины Рембрандта.
«Се Человек» («Христос перед толпой»,1655).
Интересные факты о Рембрандте.

Первая слава пришла к художнику с картиной "Урок анатомии доктора Тюльпа".
Рембрандт женился ради карьеры, чтобы войти в высший свет. И на него сразу посыпались заказы.
Свои картины начинал писать с заднего плана (остальные художники работали вначале над передним планом).
При рисовании волос художник процарапывал острым концом кисти по непросохшей краске - новшество в живописи.
Хотя после смерти жены Рембрандту досталось поместье и пожизненная пенсия, умер он в нищете. В книге описи значилось: 3 куртки, 10 колпаков и принадлежности для рисования.
Картина "Ночной дозор" изначально изображала стрелковую роту, солдаты вышли на солнечную площадь с развевающимися флагами. Картину обнаружили в 19 веке, она была черная от копоти и сажи, казалось, что на картине изображена ночь. Отсюда и название "Ночной дозор".
Вывод.
П.П. Рубенс и Рембрандт – яркие представители эпохи барокко, которые в своем творчестве в полной мере воплотили основные черты стиля: П.П. Рубенс – через изображение подвижности, безудержной жизнедеятельности и чувственности, Рембрандт – через выражение на своих полотнах всего спектра человеческих переживаний с непревзойденной эмоциональной насыщенностью.
Список источников.
http://ilion-elf.narod.ru/hudogniki/Barroko.html
http://rybens.ru
http://www.museum-online.ru/baroque/Piter_Paul_Rubens
http://smallbay.ru/rubens.htmlс
http://kurspresent.ru/page/rubens-piter-paul
http://i-fakt.ru/interesnye-fakty-o-rubense/
http://www.museum-online.ru/Baroque/Harmenszoon_van_Rijn_Rembrandt
http://www.wm-painting.ru/MasterPieces/p19_sectionid/26/p19_imageid/218
http://www.bibliotekar.ru/Krembrandt/
http://rembr.ru
Художественная культура 11класс ( Автора: Назаренко Н.В., Ковалева И.А., Мерзликина М.М., Тулинова В.А.).


title: Презентація на тему «Стимулювання ефективної праці та напрямки його вдосконалення»

text:
15.Стимулювання ефективної праці та напрямки його вдосконалення
Підготувала: Босович Валентина
Команда: Бостонська матриця
Мотивація праці
Одна з найважливіших функцій менеджменту, що представляє собою спонукання працівників до діяльності по досягненню цілей підприємства через задоволення їх власних потреб.

Види мотивації
пряма
владна (примусова)
опосередкована (стимулювання)
Пряма мотивація
Являє собою безпосередній вплив на  працівника і його систему цінностей шляхом:
переконання
навіювання
психологічного впливу
агітації
демонстрації прикладу
 Владна (примусова) мотивація
Базується на загрозі погіршення задоволення яких-небудь потреб працівника при невиконанні ним встановлених вимог.
Стимулювання
Метод формування мотивів, що передбачає право вибору працівником варіанти поведінки відповідно до його інтересів.
Основними завданнями мотивації:
визнання праці співробітників, що досягли значних результатів;
демонстрація високих результатів праці;
популяризація результатів праці зразкових співробітників;
застосування різних форм визнання заслуг;
підняття морального стану;
забезпечення процесу підвищення трудової активності.
Принципи побудови ефективної системи праці:
виявлення першочергових необхідних матеріальних і нематеріальних потреб;
володіння інформацією про діючу систему стимулів на підприємстві;
надані матеріальні стимули повинні бути економічно виправданими;
система стимулів повинна бути зрозумілою співробітникам.
Практичне втілення працівників:
економічні(прямі)
економічні(непрямі)
адміністративні
організаційно-виробничі
морально-психологічні.
соціальні (не грошові)
Теорії мотивації:
змістовні
процесуальні

Змістовні теорії мотивації:
- Теорія потреб А. Маслоу; - Теорія існування, зв'язку і росту Альдерфера; - Теорія набутих потреб Д. Мак-Клелланда; - Теорія двох факторів Ф. Герцберга.
Умови досягнення     результатів:
прикладення зусиллля працівника
здібності і характер працівника
створення працівником власної ролі
Процесуальні теорії мотивації
Теорія очікування В. Врума;
Теорія справедливості Адамса;
Модель мотивації Портера-Лоулера.

Види стимулювання:
матеріальний
моральний
особистий
груповий
Умови праці в СРСР
1. Не працювали тільки непрацездатні.
2.Всім діставалося відносно порівну.
3.Індивідуальних надбавок чи винагород в конвертах не існувало.
4. За найменшу провину працівник цілком міг отримати тюремний термін.

5. Указ, прийнятий в 1940 році, перевів країну на восьмигодинний робочий день та семиденний робочий тиждень.
6. Перевід кваліфікованих робітників з одного підприємства на інше.
7. Директора підприємства могли покарати за занадто м’яке ставлення до підлеглих.
Принципи, запропоновані Г.Фордом:
1. Побудована чітко по вертикалі організація управління кількома підприємствами, управління всіма частинами та етапами виробництва з єдиного центра.
2. Масове виробництво, що забезпечує мінімальну вартість і задовольняє потреби масового покупця і є максимально прибутковим.
3. Розвиток стандартизації, що дозволяє швидко і без зайвих витрат переходити на випуск нових видів продукції.
4. Конвеєр з глибоким поділом праці.
5. Постійне вдосконалення системи управління.

Умови праці в
В офісі не існує  розпорядоку дня.
На роботу в компанію складно потрапити, але ще складніше звільнитися з неї.
На території Google-містечка розташовано 20 безкоштовних ресторанів.
Дозволено працювати з собаками.
Регулярно в Google дають концерти зірки рівня Елтона Джона.

Довготривала пам’ять
Інформація, статистика
Абстракність
‘’Вогонь травлення’’
Активна праця


title: Презентація на тему «Витрати підприємства»

text:
Презентація
на тему:
«Витрати підприємства»
Економічна характеристика витрат підприємства
У процесі своєї діяльності підприємство здійснює матеріальні та грошові витрати. Залежно від ролі, яку вони відіграють у процесі відтворення, їх поділяють на три групи:
Витрати, пов'язані з основною діяльністю підприємства. Це витрати на виробництво та реалізацію продукції, так звані поточні витрати, які відшкодовуються за рахунок виручки від реалізації продукції (послуг).

Витрати, пов'язані з інвестиційною діяльністю, тобто на розширення та оновлення виробництва. Одноразові витрати на просте та розширене відтворення основних фондів, приріст оборотних коштів та формування додаткової робочої сили для нового виробництва. Джерелами фінансування цих витрат є амортизаційні відрахування, прибуток, емісія цінних паперів, кредити тощо.
Розрізняють витрати економічні та бухгалтерські. Економічні витрати – це всі види виплат постачальникам за сировину та матеріальні ресурси. Ці витрати складаються із зовнішніх (явних) та внутрішніх (неявних або імпліцитних). Зовнішні витрати – це платежі постачальникам матеріальних ресурсів, виплата заробітної плати, нарахування амортизації тощо. Ця група витрат і становитиме бухгалтерські витрати, які фактично відповідають витратам наших підприємств.

Внутрішні витрати мають неявний, імпліцитний характар, оскільки відображають використання ресурсів, що належать власнику підприємства у вигляді землі, приміщень, активів тощо, за які він формально не платить. Підприємець фактично здійснює ці витрати, але не в явній формі не в грошовій. Звідси бухгалтерські витрати - це різниця між економічними та імпліцитними витратами.
Поняття „економічні витрати" є загальноприйнятим, бухгалтерські – обчислюються на практиці для визначення реальної суми фактично здійснених витрат, оподаткованого прибутку тощо.

Витрати майже завжди здійснюються у натуральній та грошовій формі. Планування та облік витрат у натуральній формі має важливе значення для організації виробництва. Проте, для оцінки результатів виробництва необхідна грошова оцінка витрат.

Методологічні принципи формування в бухгалтерському обліку інформації про витрати підприємства та її розкриття у фінансовій звітності визначаються Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 16 „Витрати".
Витрати – це зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, яке призводить до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власниками).

Якщо хоча б одна з умов визнання активів не виконується, актив не визнається, а витрати з придбання цього активу списуються у поточному періоді на „Інші операційні витрати«.
Із зменшенням активів виникають такі витрати:
списання матеріалів на виробництва продукції, для ремонту основних засобів, на адміністративні цілі;
списання основних засобів, нематеріальних активів, МШП, що стали непридатними;
нарахування амортизації;
втрати від знецінення запасів;
нестачі запасів (товарів, готової продукції, комплектуючих виробів, сировини);
належні до сплати або сплачені штрафи, пені, неустойки;
нарахування резерву сумнівних боргів або списання дебіторської заборгованості, яка не сплачена;
благодійні внески.
Зобов'язанням є заборгованість, що виникла внаслідок минулих подій, погашення якої призведе до зменшення ресурсів підприємства, які втілюють економічні вигоди.

До витрат, що збільшують зобов'язання, належать такі нарахування:

заробітної плати працівникам підприємства, які перебувають з ним у трудових відносинах;
податків, зборів, обов'язкових платежів;
відрахувань на страхування;
орендної плати, комунальних послуг, витрат зв'язку, послуг реклами;
послуг сторонніх організацій (медичних, консультаційних, юридичних, аудиторських).


Презентація на тему «Солдат в бою»


Презентація на тему «Молодіжні субкультури» (варіант 9)


Презентація на тему «Форми збереження культурної спадщини. Провідні художні музеї світу»


Презентація на тему «Безпека дитини в Інтернеті» (варіант 1)


title: Презентація на тему «Молодіжні субкультури» (варіант 18)

text:
Молодіжні субкультури

Субкультура — це певний стиль, спосіб життя і мислення
окремих соціальних груп всередині суспільства.
Термін “молодіжна субкультура”  з'явився у 60-ті роки ХХ ст.
Поява її є свідченням того, що молодь набуває свого політичного, ідеологічного, економічного статусу в сучасному житті, а отже й відповідальності.
Основними причинами виникнення “молодіжної субкультури” є:
самостійні пошуки молоддю свого місця в житті, намагання самоствердитися;
прагнення молоді бути комусь потрібними, корисними;
самим знайти вірних друзів, які в будь-якій ситуації допоможуть.

У сучасному світі розрізняють субкультури:
підлітково-молодіжні (рокери, байкери, хіпі тощо), яка ламає традиційні механізми соціалізації і намагається створити специфічний спосіб життя;
професійні (театрального світу, армійського, наукових робітників, медиків);
кримінальні субкультури (хулігани, шахраї повії, наркомани та ін.), які створюють стандарти поведінки, типові тільки для даного кола людей;
релігійні, авторитарні секти ("Свідки Ієгові", "Аум Сінріке" та ін.), які сповідують однодумство і сувору дисципліну.
Основні ознаки молодіжної субкультури

Виклик цінностям дорослих та експерименти з власним способом життя
Входження до різних груп однолітків

Своєрідні смаки, особливо в одязі, музиці

Основні види молодіжної субкультури
Байкери
Репери
Готи
Скінхеди
Панки
Растамани
Фріки
Граффітери
Рольовики

Репери та хіп-хопери
Людина-репер не лише займається спортом (що вже є плюс), вона виявляє себе творчо. А прояв таланту завжди сприяє зростанню особистості. Це величезний плюс.
Характеристика
Проблеми
Серед представників угруповання «Ганста» культивується агресивний стиль поведінки. Вони прагнуть володіти вогнепальною зброєю, оскільки вважають, що світ жорстокий і лише вони самі здатні себе захистити. Вони не визнають нікого і ніщо, вищих за себе

Готи

Характеристика
Зазвичай ці молоді люди шукають натхнення, а значить, вони творчі особи. Захоплення даною субкультурою — це спосіб накопичити енергію. А їх вигляд заперечує порожнечу нічного гламуру

Проблеми
Занепокоєння викликають сатаністи. їхня ідеологія — це епатаж і бунт проти церковно-традиціоналістської системи. Представники цього спрямування здатні осквернити церковні предмети, вдатися до кривавих жертвопринесень та інших дій, які супроводжують культ поклоніння сатані

Скінхеди

Характеристика
Головне гасло скінхедів — «Тільки сильні можуть жити». Отже, потрібно бути сильним, і не тільки тілом, але й духом

Проблеми
Мінусів набагато більше. Свою ідею вони сприймають надто буквально. Скінхеди здатні до безглуздої агресії щодо інших людей. Вони здатні убити «чужого»

Панки

Характеристика
Плюси виділити неможливо

Проблеми
Там, де з'являються панки, — бійки, пограбування, насильство з метою наруги над особистістю

Растамани

Характеристика
Досить спокійна культура і нешкідлива для суспільства. Як кажуть: «Чим би дитина не тішилася...»

Проблеми
По суті, їх заняття — це неробство, така людина навряд чи здатна чогось досягти у соціальному житті

Фріки

Характеристика
Не виявляють негативного ставлення ні до чого

Проблеми
Власне їх свобода є їхнім головним мінусом: вона дає їм все, але безпосередньо на них неможливо вплинути ззовні. Тобто поки що це нешкідливо і весело, але хто знає, у що це трансформується згодом...

Графітери

Характеристика
Походить від італ. «графіті», що спочатку означало «надряпаний»

Проблеми
Проблеми з місцевою владо, певними людьми , які вважають їх формою прояву "вандалізму"

Рольовики

Характеристика
Лише інтелектуально розвинені люди стають рольовиками. Вони освічені, начитані, інтелігентні і миролюбні

Проблеми
Є небезпека «загратися» за тим або іншим сценарієм і вже не вийти з ролі. За таких обставин людина просто «випадає» із суспільства

Сьогодні глобалізаційні процеси активно проникають у повсякденне суспільного життя. Сучасна молодь соціалізується в рамках глобального знання, глобальних іміджів. Цей процес породжує новий тип соціальної диференціації та суспільної культури. Частиною загальної суспільної культури є молодіжна культура, яка формується з двох складових: власне створеної молоддю, що позиціонує своє бачення, очікування, наміри, та культури попереднього покоління з принципами та традиціями, які вже склалися. Молодь завжди перебуває у пошуку нової ідентичності, створенні нового стилю.
Сучасна молодь — це перше покоління, яке від початку сприйняло культуру як культуру мас-медіа. «Перша кібергенерація» — так назвав розвиток сучасних молодіжних рухів Дуглас Кельнер. Поняття «молодіжна культура» є багатозначним і неоднозначним. Так, залежно від ідеологічної спрямованості, говорять про «молодіжну культуру», «молодіжну субкультуру» і навіть про «контркультуру».
Сьогодні молодіжна культура розвивається під впливом ЗМІ та комп'ютерних технологій.


title: Презентація на тему «Maleficent»

text:
Maleficent
Prepared
A student of 10th class
Fantasy fiction film directed
by Robert Stromberg at the studio "Walt Disney"
in 2014. The film is a remake of the Disney animated film in 1959 "Sleeping Beauty";
It outlines the story from the perspective of the evil fairy
 Maleficent, played by American
actress Angelina Jolie. Also took part
In the film actors El Fanning, Sharlto Copley, Juno Temple, Sam Riley and others
in the U.S. Premiere of the film took
 place on May 30, 2014. In Russia,
the film was released a day earlier,
 May 29, 2014
Story
Young sorceress Maleficent led their lives in an enchanted swamp, surrounded by fantastic creatures, but one day everything changed ... In her world invaded by people who brought destruction and chaos, and Maleficent had to defend his subjects, calling upon the powerful dark forces. In the heat of battle Maleficent imposed a terrible curse on the newborn king's daughter, the beautiful Aurora. But seeing how the little princess grows, Maleficent begins to doubt the correctness of his act - in fact, probably, Aurora can breathe new life into a magical forest kingdom.
Cast
Angelina Jolie - Maleficent
Ella Purnell - young Maleficent
Izobell Molloy - Maleficent in childhood
El Fanning - Aurora
Vivienne Jolie-Pitt - five year old Aurora
Eleanor Worthington Cox - eight-Aurora
Sharlto Copley - Stefan
Jackson Buse - young Stephen
Michael Higgins - Stefan childhood
Imelda Staunton - Notgrass
Lesley Manville - Flitl
Juno Temple - Fislvit
Sam Riley - Diaval
Brenton Tueytes - Philip
New Hannah - Leila
Kenneth Krenhem - King Henry
Music
Musical score for the film "Maleficent" was written by American composer James Newton Howard. The official soundtrack was released on May 27, 2014. January 23, 2014 it was announced that singer Lana Del Rey record a cover version of the song «Once Upon a Dream» from the original cartoon in 1959 as the main soundtrack. Lana Del Rey was chosen singer song itself Angelina Jolie. The single was released on January 26.
Critical reaction
The film received mostly positive reviews from critics. Robbie Collin of Publishing «The Telegraph» wrote in his review that "a new interpretation of Sleeping Beauty lacks true charm, but Angelina Jolie save the situation." Some Russian bloggers visited the preview screening, also expressed positive feedback. At the same time it was suggested that the film "a mile redolent of radical feminism on the verge muzhenenavistnichestva. The presence of women in the life of the main characters carries either destructive or neutral useless character ", and that" talk about the lesbian subtext of the film, even in an environment far removed from the religious fanaticism of the materialists can not be avoided. "

In Russia, the film received mostly positive reviews. Correspondent Denis Korsakov from the newspaper "Komsomolskaya Pravda" in his review wrote, "that" Maleficent "- a great tale, maybe the best Hollywood fairy tale, which appeared on the screens for many years." Radio commentator "Vesti FM" Anton Dolin wrote, "that the film contains heretical dualism that conceals all the obvious disadvantages and makes the film, if not absolutely a success, but it is certainly very interesting and like nothing on earth." Sergei Obolonkov columnist of the magazine «The Hollywood Reporter» in his review described "" Maleficent "fairy tale that despite the wrenching story, quite capable not only of interest to young viewers, but also evoke a certain curiosity among their parents."
Did you know that ...
May 12, 2009 it was reported that Brad Bird engaged in the project, based on the Walt Disney animated film "Sleeping Beauty" (1959), whose history is retold on behalf of Maleficent with Angelina Jolie as Maleficent itself. In January 2010 it was reported that Tim Burton may be the director of this project. In May 2011, it became clear that Burton left the project. Disney studio began to look for a replacement, and a potential candidate was David Yates. January 6, 2012 Disney studio has officially announced that the project will be directed by Robert Stromberg.

Angelina Jolie said she grew up on cartoons studio Disney, and especially liked her "Sleeping Beauty" (1959). She also said that the character Maleficent always bring her in horror, but still admired.

This is the first Disney movie to many actors, including Angelina Jolie, Imelda Staunton, Sharlto Copley, Brenton Tueytes, Juno Temple, as well as writer Paul Dini, Miranda Richardson and Elle Fanning.

Initially, the movie director was supposed to be Tim Burton.
Angelina Jolie has admitted that in the makeup and costume looked so intimidating that outright frightened children on the set. One child even said, "Mom, please, ask this wicked witch is not talking to me." One only daughter Jolie, Vivienne Jolie-Pitt, who plays the role of Princess Aurora in infancy was not scared.

Jude Law was considered for the role of King Stephen.

Operator "Maleficent" became Dean Semler, who filmed directing Angelina Jolie's "In the Land of Blood and Honey" (2011).

In the role of a little princess Aurora starred Vivienne Jolie-Pitt, daughter of Angelina Jolie and Brad Pitt.

The film is the directorial debut of Robert Stromberg.

Angelina Jolie has worked with costume designers and makeup artists to create a formidable form Maleficent. Disney studio executives objected, hoping to take advantage of the beauty of Jolie for marketing purposes, but the actress insisted that her character must save frightening features Maleficent from the cartoon "The Sleeping Beauty" (1959).
Emma Thompson and Judi Dench were considered on the role of fairies.

Logan Marshall-Green, George Blagden, Gael Garcia Bernal and Jim Sturgess considered for the role, which eventually went to Sam Riley.

"Maleficent" (2014) - the first live-action film for Paul Dini in his career writer.

Shortly before the death of Richard D. Zanuck offered him to become a producer of this film.

Patrick Stewart could get a role in this film.

For 400 years, the tale of Sleeping Beauty paraphrased under different names around 1000, if you include some medieval beliefs. Easy to trace the evolution of the character. Her features veiled in the French prose romances unknown author "Perseforest" 1527, and in the tale of the Italian writer Giambattista Basile, entitled "The sun, moon and Talia," which was included in a collection of "Tale of Tales" ("Pentameron"). The chapters in this collection are the first printed stories. In 1697 his version of history offered by Charles Perrault in his book "Tales of Mother Goose" - it was called "The Beauty sleeping in the woods." In 1812, the brothers Grimm, Wilhelm and Jacob Grimm substantially reworked plot Perrault. Story of the beautiful princess who fell victim of evil spells, called "Shipovnichek." Why Maleficent began to become the personification of the female incarnation of absolute evil is now difficult to establish. The tale describes Basile queen jealous and vengeful villain, but she was married to the King, and not had a witch who cast a spell on the entire royal family. Perrault turned villain in the evil witch, this version of the story is the closest classic film Disney. In addition, Perrault introduced readers tale Prince Charming. New hero became important, and perhaps essential element tales - because only his kiss could remove evil spells from Sleeping Beauty.
Filming began June 11, 2012 on the famous British studio Pinewood Studios. Most of the picture was filmed on the grounds of the studio. For five months crew "invaded" six pavilions, several square kilometers of field sites, as well as some other production areas.

One of the survey sites became an ancient castle - exactly recreated, both inside and outside, a copy of the majestic buildings that Disney animators drew in 1959. Sex in the castle lined with marble. In the original animated film Castle combines several architectural styles. The creators of the film "Maleficent" (2014) could not afford it, because modern audience would not believe in the existence of the castle, which would combine Victorian, Gothic and Romanesque styles of architecture. They had to stop the choice on one style and stick to it afterwards. It was also a hybrid, but a much more logical: a kind of Prague Romanesque style with clear lines. Also suspended were invented support, linking all the rooms of the castle and become a connecting link.

In total for the film was over 2,000 costumes sewn by hand literally.

According to producer Joe Roth, they would not have to make a film, if Angelina Jolie refused to play a major role.
Review
Tales are different - good and evil, friendship and enmity, love and betrayal. But almost every fairy tale is always uniquely accents - each character takes the side or good or evil. Therefore, as a child, everything seems easier - no halftone, only black and white.

The evil witch has always been evil. Princess - lovely. Evil will be defeated, and the love story end wedding. That's why grown-up children and often angers the obvious absurdity lies - tales lie! And if they do not, something back. Why, tell me, was the evil witch? And if it is so, then why the princess left a chance for salvation, and not one fell swoop destroyed her and the entire kingdom?

In this regard, "Maleficent" - a wonderful tale! The authors were, so to speak, into the stream. In a world where heroes are tired of ideal and slowly began to turn them villains appeared, finally, psychologically realistic characters - not overdone hero, not exaggerated scoundrel, but absolutely real and it is humanly understandable. Though topped two horns and wings on his back.

Watch is not only adults who want magic, but do not want makeweight in the form of sugary fairy deception. It must be shown and children - not all the evil that it seems. All is not gold that glitters. When they are ready, of course. It is very healthy and proper history of the formation of friendship, love and greatness.

Well, Jolie - certainly this role it! Even with the sharp cheekbones makeup and other attributes it looks natural. Awesome beauty, I would say. Frightening and beautiful.
Thank you for your attention!


title: Презентація на тему «Фурі»

text:
Фурі
?
Субкультура фурі
Субкультура фурі поєднує людей, які захоплюються антропоморфними тваринами в образотворчому мистецтві, анімації, художній літературі та дизайні. Відмінною рисою субкультури є прагнення до втілення образу антропоморфної тварини у творчості, або собі через ідентифікацію з нею.
Антропоморфною твариною прийнято вважати вигадану істоту, що поєднує у собі якості людини та тварини як в анатомічному, так і духовному плані.

Детальніше про фурі
Наділяються людськими якостями в основному хижі ссавці — леви, гепарди, лиси, вовки, а також гризуни. Ці звірі покриті хутром, тому у англомовних носіїв субкультури мають прізвисько «пухнасті» (furries). Це слово традиційно є назвою субкультури.

Саме в диснеївській анімації антропоморфна тварина повноцінно оживає, набуваючи ті чи інші риси людини, стає доброю або злою, боягузливою або хороброю.

Приклади антропоморфних тварин в анімації: Робін Гуд з одноіменного мультфільму має зовнішність лиса з деякими рисами людської анатомії та має людський розум; Сімба з мультфільму «Король-лев» — лев із стилізованою зовнішністю та здібністю розмовляти людською мовою; Поведінка Тода, лиса з мультфільму «Лисиць і мисливський пес», обумовлюється наявністю людських якостей, наявність яких у тварин можна тільки припускати.

Історія
	Антропоморфні тварини присутні у творчості різних епох: від античних міфіві легенд до сучасної анімації. У XX столітті основним популяризатором антропоморфного мистецтва були комікси та анімація, які і згуртували шанувальників того чи іншого твору у певні співтовариства. Завдяки розвитку інформаційних технологій, головним чином Інтернету, стихійно утворилося спільне співтовариство, що поєднало розрізнені групи шанувальників антропоморфної анімації вже не на основі симпатії до того чи іншого твору, а заради антропоморфності як такової. Так на початку 1990-х років у США з'явилося поняття furry, яке окреслило шанувальників антропоморфних тварин як єдине furry-співтовариство. З появою поняття furry, об'єднуюча роль анімації заслабла, тому що субкультура сама почала породжувати фурі-арт (як правило, некомерційні малюнки з фурі-тематикою).
Поняття субкультури furry поєднує:
1.Шанувальників анімаційних фільмів або оповідань з участю антропоморфних тварин. Наприклад: мультфільм «The Lion King» або цикл романів «Редволл» письменника Брайена Джейкса.
2.Художників, що полюбляють малювати антропоморфних тварин, тобто митців фурі-арта.
3.Усіх, хто ототожнює себе з антропоморфними тваринами.

Важливо розрізняти!
	Важливо розрізняти феномен furry і субкультуру furry.
	Наприклад, субкультура драконів походить з феномену furry, але відрізняється від фурі-субкультури унікальними взаєминами між "драконами" та загальним устроєм їх співтовариства. Поняття «драконність» схоже на «фурність», єдина відміність це те, що саме драконів наділяють людськими якостями, а не тварин.

	Отже, особливістю субкультури furry є самоототожнення частини її представників з антропоморфними тваринами, що є прагненням походити на тварину своїми поведінкою та зовнішним виглядом, або переважно прагненням малювати певний вид тварин.
	Кожен, хто ідентифікує себе як фурі, сприймає образ тварини по-своєму, естетизує саме ті риси тварини, які властиві його особистості. Практичного аспекту це не має, часто весь сенс полягає в самому процесі втілення бажання. При наявності певних навичок, відбувається втілення свого бачення фурі в персонажах некомерційних оповідань або малюнків.
	Кількість ідентифікуючих себе як фурі в Росії та в Україні доходить близько до трьохсот осіб.

Примітка: Для стислості викладу під фурі мається на увазі людина, що ідентифікує себе антропоморфною твариною.


title: Презентація на тему «The Normans»

text:
The Normans
William the Conqueror
William II
Henry I
Stephen
Empress Matilda


title: Презентація на тему «Folk remedies for common illnesses»

text:
Folk remedies for common illnesses

Treating headaches

Attachment to the forehead headbands with slices of raw potato, fresh cut cabbage leaves.
Also can help  fresh blackcurrant  juice.
Applied to the temples large copper coins.
Head massage.
Rituals of headaches

Rituals can be read as a patient, and the means which it will accept (oil, water, etc.). Sometimes it is  the last resort, when everything has been tried! The patient must believe in the effectiveness of this method.
Treatment for cough

Good medical effect have leaves and roots of plantain . It is necessary to prepare a decoction on a water bath for rinsing and use up to ten times per day.
It is necessary to rub the chest warm sunflower oil, cover a woolen scarf  and put a heating pad on top. For 2-3 times cough will pass.
Under a blanket you  must breathe aroma of fresh onions for 15 minutes.
Extreme treatments for running nose

Bury your nose clean onion or garlic juice - unpleasant, but incredibly effectively.
Compress of gauze , soaked in kerosene and position as insoles in warm woolen socks.
Treatment with hydrogen peroxide - the dosage is important, and  reaction of each organism is also  very important.
Treatment of dental pain

Applied to the sick tooth pieces of raw beets.
Chewing the root, stem or leaf of plantain
From the side of the sick tooth in the ear  you must put root  of plantain and  keep it  there until the disappearance of pain.

4) Pressure on the carotid  artery under the lower jaw of the patient on the side of the tooth. Keep up the pain calming down.
5) Mix equal amounts of salt, onion and garlic. The resulting slurry was put on the aching tooth, covering the top with cotton for 10-15 minutes.
Treatment of injuries

Apply to the affected area sliced potatoes.
Boil 500 g white beans, mash well and apply 1-2 times on bruised place.
Dab to the affected area viper fat.
Recommended  to put fresh cabbage leaves  to the affected area 1-2 times a day.

The main antidote for poisoning

Ammonia - against alcohol, bitter almonds, hydrocyanic acid.
Wine - against harmful fumes and poisonous mushrooms.
Charcoal - against the rotten fish, tainted meat, poisonous mushrooms, poisonous shellfish, acids.

Iron rust - against arsenic.
Starch - against poisoning  of iodine preparations
Magnesia - against acids.


title: Презентація на тему «Проблема збереження миру»

text:
Презентація на тему: “Проблема збереження миру”
Уже на початку XX століття людство зіткнулося з проблемами, що набувають величезного значення для долі людської цивілізації в цілому, і називаються глобальними.
Найважливішою глобальною проблемою сучасності є відвернення війни (насамперед ракетно-ядерної), припинення гонки озброєнь і роззброєння. Війна є альтернативою самого людського буття.
     Глобальні проблеми людства :
Війна і мир;
Економічна відсталість багатьох країн світу;
Катастрофічне забруднення навколишнього середовища, повітряного басейну та океанів;
Вичерпання природних ресурсів;
Енергетична, сировинна, продовольча й демографічна проблеми;
Поширення цілого ряду нових захворювань(зокрема найнебезпечнішого з них-СНІДу), тощо.

За підрахунками істориків упродовж останніх 6 тис. років мирними, тобто без воєн, були лише 292 роки. У нашому столітті людство пережило дві страшні світові війни, але навіть після закінчення останньої з них у збройних конфліктах у світі загинуло понад 20 млн. людей.
      Які ж основні причини воєн?
Антагонізм класів і держав, рас і націй, релігійних конфесій;
Поява ракетно-ядерної зброї;

Конфронтация двох різних суспільних систем: соціалістичної і капіталістичної;

Уроджена властивість людини до насильства, інстинкт руйнування, агресивність щодо подібних собі.

Війни на Близькому Сході та в Афганістані
  Наслідки воєн в Югославії та Чечні
Гонка озброєнь — це політичне протистояння двох або декількох держав за перевагу в області збройних сил. Під час такого протистояння кожна з сторін робить величезні запаси зброї, намагаючись встановити паритет з супротивником або обігнати його.
Ракетно-ядерна зброя
Міжконтинентальні балістичні ракети
Як припинити ведення військових дій?
Людству стає все більш зрозумілим, що не в нарощуванні військового потенціалу слід шукати шляхи до міцного миру та загальної безпеки.
Вихід - у політиці розумної військової достатності, довіри між країнами і народами, здорового глузду в міжнародних відносинах.
Тероризм (від лат. terror — страх, залякування) — це форма політичного екстремізму, застосування найжорсткіших методів насилля, включаючи фізичне знищення людей, для досягнення певних цілей.
Найбільш поширені у світі терористичні    акти:
Напади на державні або промислові об'єкти;
Захоплення державних установ або посольств;
Захоплення літаків або інших транспортних засобів;
Дії проти особистості жертви;
Викрадення;
Політичні вбивства;
Вибухи або масові вбивства.

Отже, проблема збереження миру на Землі залишається гострою, і вирішення цієї проблеми - найважливіша передумова для розв'язання інших глобальних проблем людства.
Дякую за увагу!
Презентацію виконала учениця 10-А класуЧайка тетяна


Презентація на тему «Цветаева Марина Ивановна» (варіант 1)


title: Презентація на тему «Безпека людини і право» (варіант 1)

text:
Безпека людини . Право.
Для того щоб людина могла існувати як біологічна жива істота, їй потрібна можливість мати їжу, одяг, житло. Оскільки людина живе у суспільстві, їй, як члену суспільства, необхідно мати змогу вчитися, працювати, бути вільною і рівноправною з усіма іншими людьми. Їй потрібні також можливість брати участь у житті цієї держави, вимагати від держави захисту від будь-яких посягань тощо. Можливість людини мати певні матеріальні, соціальні, культурні і духовні блага, які необхідні їй для нормального існування і розвитку, називають правами людини.

   Права людини є найвищою цінністю, що визнана світовою спільнотою. Кожній людині належать певні права без огляду на час і місце, в якому вона живе, а також віросповідання, колір шкіри, походження, національність. Кожна людина є вільною, тобто в демократичній державі їй дозволено все, чого не забороняє закон . Права людини є непорушні, це означає, що жодна влада не може їх відібрати.
Кожна людина має право на життя й право на честь і гідність особистості, право на свободу й особисту недоторканність, право на охорону приватного життя, свободу думки, совісті, релігії, право на рівність перед законом та інші права.
В юридичній літературі поряд зі словами «права людини» ви можете зустріти поняття «свободи», наприклад свобода слова, свобода думки тощо. Право є тим, реалізацію чого держава гарантує, свобода ж є простором, в який державі не можна втручатися. Свобода – необхідна умова розвитку особистості. Тому кажуть «права і свободи людини».

Безпека людини – це забезпечення захисту фундаментальних прав і свобод, що становлять основу життя людини. Поняття «безпека» визначається як захищеність суспільства, особистості, держави від небезпек,  загроз та надзвичайних ситуацій.

Безпека людини — це найважливіший аспект якості життя

Поняття безпека людини означає забезпечення захисту фундаментальних прав і свобод, що становлять основу життя людини. Це означає також і забезпечення захисту людей від надзвичайних і широко розповсюджених загроз або ситуацій. Безпека людини передбачає створення політичних, соціальних, природоохоронних, економічних і культурних систем, які допомагають вижити в критичних ситуаціях і забезпечують благополуччя та гідне повсякденне життя людей.

Безпека передбачає, що розвиток людства служить інтересам людини й розширенню її можливостей як учасника процесу розвитку. Розвиток людини - це процес розширення свободи вибору. Це можливість вибрати довге й здорове життя, здобувати знання й мати доступ до ресурсів, необхідних для підтримки гідного рівня життя.

    Отже, можна виділити такі найважливіші аспекти безпеки людини:

Екологічна безпека передбачає захист від екологічних катастроф та екологічного забруднення, наявність чистого повітря й води; можливість проживання в екологічно чистому середовищі й придбання екологічно безпечної їжі.

Аспекти безпеки :
Продовольча безпека — доступність основних продуктів харчування.

Суспільна й культурна безпека передбачає захист культурного різноманіття й суспільного розвитку від руйнівних тенденцій.
Аспекти безпеки :
Політична безпека пов'язана з можливістю жити в тому суспільстві, що визнає основні права людини.

Безпека для здоров'я означає можливість жити в безпечному для здоров'я довкіллі, доступність ефективного медичного обслуговування.
Аспекти безпеки :
Економічна безпека означає забезпеченість доходом, достатнім для задоволення насущних потреб.

Особиста безпека — це свобода й захист людини від загроз насильства.
Кожна людина повинна передбачити небезпеки і готуватися до них заздалегідь, бути готовою протистояти будь-якій небезпеці та дотримуватися основних правил безпеки:
Передбачувати та розпізнавати небезпеки і по можливості уникати їх.
Знати небезпеки навколо і власні можливості.
За необхідності діяти швидко і грамотно, виконуючи правила щодо збереження свого життя.

Загроза
   Загроза – це сукупність умов та чинників, що створюють небезпеку для життєво важливих інтересів особистості, суспільства, держави.
    Для створення умов, безпечних для життя та існування, слід максимально знизити загрози й ризики, враховуючи те, що вони будуть різними у зв'язку з індивідуальними особливостями людей.

Загрози бувають :
    Деякі загрози однакові для всіх людей, наприклад тероризм, екологічні катастрофи, злочинність, хвороби.
    Інші загрози можуть становити небезпеку для певної груп людей, наприклад, насильство над жінками й дітьми.
    Є загрози тривалі й короткочасні, глобальні й регіональні, природного характеру й антропогенного.
    Одним загрозам можна запобігти повністю, іншим — тільки частково, третім — неможливо запобігти зовсім, наприклад землетрусу.

Загрози :
Загрози особистої безпеки пов'язані з природними й техногенними аваріями та катастрофами, ризиком нещасних випадків на виробництві, на транспорті, у побуті, на дорогах. Ріст злочинності також є чинником загрози особистої безпеки.

  Загроза продовольчої безпеки оцінюється на основі аналізу добового споживання калорій, за допомогою індексу виробництва продуктів харчування на душу населення та інших показників.
Загрози :
Військові та бойові дії (війни між державами, етнічні, релігійні, політичні конфлікти із застосуванням військової сили) також становлять безпосередню небезпеку для життя людини.
  Загрози політичної безпеки характеризуються політичними переслідуваннями, катуваннями, жорстоким поводженням, репресіями з боку держави стосовно окремих осіб і груп.
    Наприклад, при оцінці економічної безпеки першочергове значення мають показники безробіття. Безробіття — це один з головних індикаторів економічної безпеки людини. Добре оплачувана робота є головною умовою запобігання загрози бідності та її наслідків.
     До загроз безпеки здоров'я належать неповноцінне харчування, небезпечні для здоров'я умови праці, малі й нестабільні доходи, бідність, зниження доступу до ефективного медичного обслуговування.

Для одержання своєчасної інформації про загрози створена система своєчасного попередження — моніторинг безпеки людини.
Моніторинг безпеки людини :
Моніторинг безпеки людини :
Загрози культурної й суспільної безпеки викликають руйнування традиційних спільнот — сім'ї, громади, організації, етнічної групи. Зменшення культурного різноманіття має безліч негативних наслідків для прогресу розвитку суспільства.
Загроза екологічної безпеки визначається рівнем радіаційного, хімічного або забруднення навколишнього середовища геомагнітними й електромагнітними випромінюваннями.

    Пряме кількісне вимірювання безпеки людини неможливе, є тільки непрямі показники. Слід ураховувати те, що безпека людини визначається не тільки ризиками великомасштабних аварій і катастроф, але також і ризиками повсякденного життя. Прискорення ритму життя й підвищення нестабільності розвитку сприяють росту уразливості людини саме в повсякденному житті. Ризики втрати робочого місця, доходів, забруднення довкілля, хвороб, загрози насильства стають усе більш актуальними для кожної людини.

Ризик
     Ризик — імовірність того чи іншого випадку, коли людина може зазнати негативного впливу чинників природного чи техногенного походження, що призведе до втрати життя чи здоров'я окремої людини або групи людей. (Розрахунки ризику здебільшого ретроспективні, вони базуються на аналізі конкретного процесу чи явища, яке вже відбулося і статистичне визначене.) Це оцінка небезпеки, усвідомлена можливість її існування. Ризик характеризує ймовірність виникнення небезпеки від будь-якого фактора. Розраховують ризик (Р) за формулою
Р = Ч : В,
де Ч — частота того чи іншого наслідку, явища, події за певний проміжок часу; В — величина, з якою співвідноситься частота Ч (час, чисельність, критична чи вікова група, популяція тощо).

    Небезпека — це наявність в оточенні людини об'єктів, речовин, явищ та умов, що несуть у собі загрозу здоров'ю і життю людини.
    Небезпеки, створені самою людиною, різноманітні. Війни, тероризм, злочини, СНІД, голод, наркоманія, техногенні катастрофи – і це ще далеко не весь перелік.

Небезпеки
Небезпеки
    Сучасна людина повинна навчитися аналізувати джерела та причини виникнення небезпек, передбачувати їх появу, оцінювати її вплив на людину та довкілля. Усе це дозволить мінімізувати помилкові дії людини, своєчасно попередити загрозу для безпеки людини, пом'якшити негативні наслідки або запобігти їм.

Розуміння небезпеки людиною
    У попередженні небезпеки важливу роль відіграє сама людина, особливості її світогляду, моралі. Чим глибше людина розуміє навколишній світ, людей, закони, що діють у соціумі, тим безпечнішою є її позиція. Досвід допомагає їй передбачати наслідки розвитку різних ситуацій, зокрема й пов'язані із цим небезпеки. Слід ураховувати те, що стан особистої безпеки послаблюється, якщо людина не оцінює й не передбачає наслідків своїх дій.

Небезпека поділяється на :
за походженням — природна, техногенна, антропічна (частіше називають антропогенна), екологічна, змішана;
за часом дії негативних наслідків — імпульсна і кумулятивна;
за локалізацією — пов'язана з атмосферою, літосферою, гідросферою, космосом;
за наслідками — втомлення, захворювання, травми, смертельні випадки;

Небезпека поділяється на :
• за збитками — соціальна, технічна, екологічна;
• за сферою прояву — побутова, спортивна, дорожньо-транспортна, виробнича, військова та ін.;
• за структурою — проста і похідна (породжується взаємодією простих);
• за характером дії на людину — активна і пасивна (утворюється за рахунок енергії людини).

Найбільш слабкою з усіх можливих видів захисту є схильність бачити джерело всіх своїх лих і нещасть в інших людях або в обставинах, що не залежать від певної особи. Не випадково стародавня мудрість стверджує:

«Ніщо не може торкнутися людини, причиною чого не була б вона сама».

Захист від небезпек
    Потужними засобами психологічного захисту від небезпечних ситуацій є такі світоглядні настанови:
-  навколишній світ не зловмисний і не має на меті завдавати страждань;
-  із жодною конкретною людиною не може статися нічого такого, що вже коли-небудь не ставалося з безліччю інших людей;
-  із кожною конкретною людиною стається саме те, що має статися саме з нею, і не більше того;
-  у будь-який і кожній конкретній ситуації людина опиняється не випадково й не просто так, а з метою розв'язання певного життєвого завдання, хоча зрозуміти це завдання в більшості випадків украй складно.

Забезпечення особистої безпеки
    Для забезпечення безпеки людини створені міжнародні й вітчизняні організації, які спільно діють і здійснюють загальні проекти.  Оцінюючи загрози, запобігаючи їм, можна створювати безпечні умови для життя, враховуючи індивідуальні особливості кожної людини.

    Важливим засобом забезпечення особистої безпеки є знання психологічних закономірностей, що управляють поведінкою людей. Ці знання дозволяють приймати правильні рішення й уникати небезпеки.
    Основними регуляторами поведінки людей є совість, сором, провина й відповідальність. Усі вони взаємопов'язані, але первинним і найбільш глибоким є почуття сорому.
    Людина з дефектом почуття сорому або з його повною відсутністю непередбачувана у своїх вчинках та асоціальна. Для неї переживання провини й відповідальності не існують, а відповідні слова є порожнім звуком. Небезпека нерідко пов'язана саме з такими людьми.

    Головна мета безпеки життєдіяльності полягає у тому, щоб сформувати в людини свідоме та відповідальне ставлення до питань особистої безпеки й безпеки тих, хто її оточує. Навчити людину розпізнавати й оцінювати потенційні небезпеки, визначати шлях надійного захисту від них, уміти надавати допомогу в разі потреби собі та іншим, а також оперативно ліквідовувати наслідки прояву небезпек у різноманітних сферах людської діяльності.


title: Презентація на тему «Правові відносини» (варіант 2)

text:
Правовідносини
У будь-якому суспільстві існують зв'язки між людьми, які встановлюються у процесі їх спільної діяльності. Ці зв'язки певною мірою упорядковані і організовані за допомогою моральних, релігійних та інших соціальних норм. Але значна частина суспільних відносин будується на підставі правових норм і тому їх називають правовими відносинами.
Правовідносини є особливим видом суспільних відносин, вони визрівають у глибині суспільних відносин, обумовлюються політичними, економічними та іншими соціальними потребами, що сприяє необхідності їх визначення і захисту з боку держави.
У той же час держава не може змінювати основоположний характер тих чи інших відносин за допомогою правових засобів, а тим більше утворювати нові суспільні відносини. Вона може за допомогою прийнятих нормативноправових актів тільки прискорювати розвиток прогресивних суспільних тенденцій чи, навпаки, стримувати або витискати з життя суспільства негативні зв'язки і процеси.
Метою правових відносин є врегулювання та впорядкування певних суспільних відносин, які існують між людьми і їхніми організаціями.
Правові відносини — це врегульовані нормами права суспільні зв'язки між суб'єктами права, які є носіями суб'єктивних прав та юридичних обов'язків, що забезпечуються державою.


title: Презентація на тему «Зброя масового ураження» (варіант 2)

text:
Зброя масового ураження

Підготувала:
учениця 10 класу
Брик Юлія

Зброя масового ураження
Збро́я ма́сового ура́ження —  призначена для нанесення масових втрат або руйнувань на великій площі.
Уражаючі чинники зброї масового ураження, як правило, продовжують наносити ураження протягом тривалого часу. Також ЗМУ деморалізує як війська, так і цивільне населення. Порівнянні наслідки можуть наступити і у разі застосування звичайної зброї або здійснення терористичних актів на екологічно небезпечних об'єктах, таких якАЕС, дамбах і гідровузлах, хімічних заводах тощо.
Ядерна Зброя
Я́дерна збро́я — зброя, дія якої заснована на використанні енергії, яка вивільнюється під час ядерних реакцій. Належить до зброї масового ураження.
  Вибухи ядерної Зброї
 Види вибухівядерної зброї

Надземний вибух
Підземний вибух
Повітряний вибух
Підводний вибух
Висотний вибух
Біологічна зброя
Біологічна зброя — зброя масового ураження, що існує переважно у виді спеціальних боєприпасів і бойових приладів із засобами доставки, споряджені біологічними засобами. Біологічна зброя призначена для масового ураження людей, тварин,рослин та деяких видів воєнного майна і спорядження.
До біологічної зброї відносяться деякі види хвороботвірних мікроорганізмів, які здатні викликати інфекційні захворювання у людей (бактерії, віруси, грибки і токсини).
НаслідкиБіологічної зброї
 Хімічна зброя
 Хімічна зброя — це зброя масового ураження, дія якої ґрунтується на токсичних властивостях деяких отруйних речовин.
Перше застосування хімічної зброї
Застосування хлору у І світовій війні
Під час другої Іпрської битви на території Бельгії німецьке командування вперше віддало наказ про застосування отруйного газу – хлору.
ОР шкірнонаривної дії
Іприт має багатобічну дію. У краплинно-рідинному і пароподібному стані він вражає шкіру й очі, при вдиханні пари — дихальні шляхи й легені, при потраплянні з їжею і водою — органи травлення. Характерна дія іприту — наявність в іприті періоду схованої дії. Ознаками ураження є почевоніння шкіри, утворення дрібних бульбашок, які зливаються у великі, лопаються і переходять у виразки.
ОР загальноотруйної дії
Синильна кислота (АС) і хлорциан (СК) вражають тільки при вдиханні повітря, зараженого їхніми парами. Ознаками ураження є присмак металу в роті, роздратування  горла, запаморочення, слабість, нудота, різкі судоми, параліч. Для захисту від цих ОР використовують протигаз. Потерпілому вводять антидот.
Інфразвукова зброя
Інфразвукова́ збро́я  — зброя масового ураження, в основу її дії покладене напрямлене випромінювання потужних інфразвукових коливань з частотою нижче 16 Гц. Такі коливання діють на нервову систему, порушують роботу шлунка, викликають головний біль та неприємні відчуття в ділянці різних внутрішніх органів, можуть порушувати ритм дихання.
Електромагнітна зброя
Електромагні́тна зброя (ЕМЗ) — зброя, в якій для додання початкової швидкості заряду використовується магнітне поле, або енергія електромагнітного випромінюваннявикористовується безпосередньо для ураження цілі. В першому випадку магнітне поле використовується як альтернатива вибуховим речовинам у вогнепальній зброї. В другому — використовується можливість наведення струмів високої напруги і виведення з ладу електричного і електронного устаткування в результаті перенапруження, що виникає. Зброя другого типу позиціюється як безпечна для людей і як така, що служить для виведення з ладу техніки супротивника; відноситься до категорії «Зброя нелетальної дії».

Електромагнітна зброяЗброя майбутнього
Зброя майбутнього - перший прототип випробували на полігоні у штаті Вірджинія. Американська армія замовила потужну і суперточну зброю для кораблів. За проектом електромагнітний імпульс виштовхуватиме снаряд зі швидкістю 9 тисяч кілометрів за годину.
За задумом розробників, після влучання цієї зброї, ворожий корабель просто розвалюватиметься на частини. Дальність польоту снаряду 200 кілометрів. А це означає, що американські кораблі можуть вести обстріл, залишаючись на безпечній відстані. Як очікується, електромагнітна зброя потрапить в армію США вже за 8 років.
Генетична зброя
Генети́чна збро́я або Біогенетична зброя — зброя масового ураження, в основу її дії покладене напрямлене ураження або заподіяння шкоди населенню за його етнічною, статевою чи іншою генетично обумовленою ознакою. Є різновидом біологічної зброї, заборонене згідно з Женевським протоколом 1925 року.
Інформаційна зброя
Інформацíйна зброя  — сукупність спеціалізованих (фізичних, інформаційних, програмних, радіоелектронних) методів і засобів тимчасового або безповоротного виводу з ладу функцій і служб інформаційної інфраструктури в цілому або окремих її елементів.


title: Презентація на тему «Державна служба зайнятості України»

text:
Державна служба зайнятості України
Підготувала:
учениця  9Е класу
КСШ№ 9
Коцуба Вікторія
В умовах ринкової економіки протилежним до зайнятості населення є безробіття, яке виникає внаслідок функціонування господарського механізму, породженого внутрішніми суперечностями ринку.

 В економічному розумінні безробіття віддзеркалює невідповідність на ринку праці між відносно великою пропозицією робочої сили і попитом на неї.

Безпосереднє запровадження державної політики зайнятості здійснює державна служба зайнятості (ДСЗ), заснована на підставі Закону України "Про зайнятість населення"
 Державна служба зайнятості України  (далі –
                 ДСЗУ)  є центральним органом виконавчої
                    влади, діяльність якого спрямовується і
                    координується Кабінетом Міністрів України
                    через Міністра соціальної політики України.

Служба входить до системи органів виконавчої
     влади і забезпечує реалізацію державної політики
     у сфері зайнятості населення та трудової
     міграції.
Служба у своїй діяльності керується
Конституцією та законами України,
 актами і дорученнями Президента України,
щорічним посланням Президента України до Верховної Ради України про внутрішнє і зовнішнє становище України,
актами Кабінету Міністрів України,
наказами Міністерства соціальної політики України,
 іншими актами законодавства України,
 а також дорученнями Міністра соціальної політики України.
Формування ДСЗУ
21 грудня 1990 року, з метою створення умов для реалізації прав громадян і забезпечення соціального захисту тимчасово незайнятого населення рішенням уряду України на базі бюро з працевлаштування було створено державну службу зайнятості. Саме з цього часу служба зайнятості України стала важливим інструментом держави у сфері регулювання ринку праці й соціального захисту тимчасово незайнятого населення.
Структура ДСЗУ
Відповідно до Закону України "Про зайнятість населення" ДСЗ України виконує такі функції:

— аналізує та прогнозує попит та пропозицію робочої сили, інформує населення про стан ринку праці;

— консультує громадян, роботодавців, які звертаються до ДСЗ;

— веде облік вільних робочих місць і громадян щодо звертань з питань працевлаштування;

— надає допомогу громадянам у пошуку роботи, а роботодавцям — у доборі працівників;
Схема дії інституційного механізму регулювання зайнятості.
  організовує за потребою професійну підготовку і перепідготовку громадян;
  надає послуги з працевлаштування та професійної орієнтації незайнятого населення;
   реєструє безробітних, надає в межах своєї компетенції допомогу, в тому числі й грошову;
   бере участь у підготовці перспективних і поточних програм зайнятості щодо соціальної захищеності різних груп населення.

Завдання та схема дії ДСЗУ

Сьогодні ДСЗУ надає велику кількість    соціальних послуг для населення, це:
професійне навчання, перенавчання та підвищення кваліфікації безробітних;
організація оплачуваних громадських робіт;
залучення безробітних громадян до підприємницької діяльності;
профорієнтаційні та інші послуги для населення.

Контакти:
Адреса центру: 03068, м. Київ, вул. Нововокзальна, 17
тел. +380 (44) 289-61-89, 284-38-94

Веб-сайт: http://www.dcz.gov.ua

Email: zv@dcz.adsl.com.ua

Список використаних джерел
http://pidruchniki.ws/13560615/ekonomika/gnuchki_formi_zaynyatosti
http://www.bestreferat.ru
https://menarcz.wordpress.com
http://zakon2.rada.gov.ua/laws/show/19/2013
http://czo.gov.ua/ca-registry-details?type=5&id=47
Дякую за увагу!
Державна служба зайнятості України
Підготувала:
учениця  9Е класу
КСШ№ 9
Коцуба Вікторія
2013 рік


title: Презентація на тему «Ергономіка та ергономічні дослідженння»

text:
Ергономіка та ергономічні дослідженння
Півовар Влас
Літвинюк Микита
Поняття про ергономіку
Ергоно́міка, Ергономія  — наука, яка комплексно вивчає особливості виробничої діяльності людини в системі «людина-техніка-довкілля» з метою забезпечення її ефективності, безпеки та комфорту. Сформувалася у США у 1920-х роках на межі психології, фізіології, гігієни, біомеханіки, антропології та низки технічних наук у зв'язку з ускладненням техніки, якою повинна керувати людина. Наука, що вивчає людину в умовах її діяльності на сучасному виробництві, насиченому машинами.

Ергономіка виникла у зв'язку зі значним ускладненням технічних засобів і умов їх функціонування, суттєвими змінами трудової діяльності людини. За цих обставин різко зросла «вартість» помилки людини при управлінні складними системами. Тому при проектуванні нової модернізації існуючої техніки особливо важливо враховувати можливості і особливості людей, які будуть її використовувати.
Методи і засоби ергономічних досліджень
Дослідження ергономіки зумовлюють як дизайнерські проекти обладнання, так і створення відповідного просторового середовища.
Е. використовує методи дослідження, які застосовують фізіологія, психологія, соціологія, гігієна праці, функціональна анатомія, кібернетика, системотехніка, технічна естетика тощо.
Антропометричні вимоги
Антропометричні вимоги визначають відповідність конструкцій техніки антропометричним характеристикам людини (зріст, розміри тіла та окремі рухові ланки). Показниками е раціональна робоча поза, оптимальні зони досягнення, раціональні трудові рухи.
Соматографічний аналіз
Розв’язання ергономічних завдань використовуються для вибору оптимальних співвідношень між пропорціями людської фігури й формою, розмірами машини (предмета), її елементів.
При цьому використовуються норми й прийоми технічного креслення й нарисної геометрії.
Метод проектографій
Метод проектографії полягає у тому, що зображення фігури чи силуету людини у різних положеннях проектується з діапозитивів на креслення.
Компоненти санітарно-гігієнічних умов
Вони охоплюють такі елементи:

- освітлення (природне, штучне);

- мікроклімат (фізичні параметри: температура, відносна вологість, швидкість руху повітря; йонізація, хімічний склад повітря);

- звукове наповнення (шум).

Компоненти санітарно-гігієнічних умов
Людина може переносити помірні зміни
зовнішніх умов без помітного погіршення
своєї працездатності, оскільки її організм
завдяки механізмам саморегуляції здатен
підтримувати стан життєдіяльності на
певному оптимальному рівні (гомеостаз).


title: Презентація на тему «Сімейне право» (варіант 7)

text:
Сімейне право
Виконала:
Учениця 10 класу
Дика Ірина
   Сімейне право - це одне з цивільних прав людини. пов'язане з подружніми відносинами і дітьми. Регулювання таких прав людини відбувається відповідно до Сімейного кодексу.
До них відносяться порядок та умови вступу в шлюб, розірвання шлюбу та визнання його недійсним, майнові і немайнові відносини і т.д.
    Основними джерелами сімейного права є Конституція України, Сімейний Кодекс України  та Кодекс про шлюб і сім'ю. Так, Конституція України проголошує: «Шлюб у нашому суспільстві ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.» (ст. 51). Загалом сім'я, дитинство, материнство та батьківство охороняються державою.
    Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір'ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання, між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком, між іншими членами сім'ї, визначеними у ньому. Сімейний кодекс України не регулює сімейні відносини між двоюрідними братами та сестрами, тіткою, дядьком та племінницею, племінником і між іншими родичами за походженням. Сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Частиною національного сімейного законодавства України є міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.
  Система сучасного сімейного права - це його внутрішня структурна організація елементами якої є сімейні норми, інститути та принципи.

  Сімейна норма — це одиничне, формально-визначене, загальнообов'язкове правило поведінки, що регулює та охороняє сімейні відносини.

  Сімейний інститут - це сукупність сімейних норм і принципів, що регулюють та охороняють однорідні сімейні відносини. До найважливіших із них варто віднести інститути; шлюбу, прав та обов'язків подружжя, батьків та дітей, усиновлення, опіки та піклування, реєстрації актів цивільного стану.
   Сімейні принципи- це основні засади, керівні ідеї, відповідно до яких здійснюються сімейно-правове регулювання та охорона сімейно-правових відносин. До них, наприклад, належать принципи: одношлюбності; свободи і
добровільності при укладанні та розірванні шлюбу; рівності чоловіка і жінки в особистих та майнових правах; моральної та матеріальної підтримки членів сім'ї тощо.
   На ґрунті сімейних норм і принципів виникають сімейні правовідносини. Під ними розуміють суспільні, правові відносини, що врегульовані та охороняються нормами та принципами сімейного права, учасники яких наділяються взаємними сімейними правами та обов'язками.

Для сімейних правовідносин притаманними є наступні ознаки:

 специфічний суб'єктивний склад;

тривалий характер;
невідчужува-ність прав та обов'язків;

наявність сімейних прав та обов'язків.
   Суб'єктами сімейних правовідносин можуть бути лише фізичні особи, які перебувають у шлюбі, кровному спорідненні чи відносинах усиновлення. Сімейний кодекс установлює наступний перелік суб'єктів сімейних правовідносин:
   а) подружжя;
   б) батьки, діти, усиновлювачі, усиновлені;
   в)баба, дід, прабаба, прадід, онуки, правнуки;
   г) рідні брати; рідні сестри; мачуха, вітчим, падчерка, пасинок.

   При цьому усі інші родичі (двоюрідні брати та сестри, тітки, дядьки, племінники, племінниці та ін.) не е учасниками сімейних правовідносин за винятками, встановленими законами.

Об'єктами сімейних правовідносин можуть бути:
 майнові речі

особисті немайнові речі;

дії, у тому числі послуги.
   Шлюбно-сімейне право — сукупність правових норм, які  регулюють особисті й пов'язані з ними майнові відносини громадян,що виникають із шлюбу й належності до сім'ї.

Шлюб – це…
   Сімейний союз одного чоловіка й однієї жінки (моногамний), або полігамний, який має два види: союз одного чоловіка і двох або декількох жінок (полігінний), однієї жінки і двох чи декількох чоловіків (поліандричний), закріплений законом або культурними традиціями.

Умови укладення шлюбу
1. Взаємне добровільну згоду.
2. Шлюбний вік.
3. Сторони не перебувають
в іншому шлюбі(моногамія).
4. Сторони не є родичами.
5. Сторони дієздатні.

Шлюб не можливий:
    1. між особами, з яких хоча б одна перебуває в іншому шлюбі; між родичами по прямій  висхідній і низхідній лінії;
    2. між повнорідними і неповнорідними братами   і сестрами;
    3. між усиновителями і усиновленими;
    4. між особами, з яких, принаймні,одну визнано     судомнедієздатною
   внаслідок душевної
   хвороби чи недоумства.

Права і обов’язки подружжя:
особисті
майнові

Особисті Права
Вибір
Прізвища
Занять, професії
Місця проживання
Майнові права
Майно
Дошлюбне
Отримане в дар
Нажите в шлюбі
Дякую за увагу!


Презентація на тему «ІНФЛЯЦІЯ» (варіант 1)


title: Презентація на тему «Елементи захисту української гривні»

text:
Елементи захисту української гривні
Виконала
учениця 41 групи
Рибченко Ніна

Основною метою захисту грошей є надання їм такої якості, яка б створювала умови для розпізнання підробок. Гривня має сім основних захисних елементів.
Варто зазначити, що якась одна захисна ознака не є гарантованим захистом грошових знаків. Тільки всі компоненти в комплексі - папір, фарба, вид та спосіб друку, сюжет і кількість ознак - сприяють захищеності купюр конкретного номіналу від підробки.
Кількість підроблених банкнот української гривні в порівнянні з іншими валютами свідчить про високий рівень захисту. Так, за підсумками 2012 року на 1 млн. шт. банкнот гривні припадало лише 4,1 шт. підроблених банкнот. Для порівняння, у країнах Євросоюзу цей показник становив приблизно 36 шт. підроблених банкнот євро. За 9 місяців поточного року кількість вилучених з обігу підроблених банкнот гривні знаходиться на рівні аналогічного періоду минулого року.
Захисний комплекс розділяють на кілька груп.
Водяний знак –  зображення світлими лініями тризуба, яке повторюється по всій площі банкноти і видиме за розглядування протии світла (1, 2, 5, 10, 20 гривень); зображення портрета на білому полі, що повторює портрет на лицьовому боці банкноти і видиме за розглядування проти світла (50, 100 гривень).

Захисна нитка –  вертикальна темна смужка шириною 0,8  мм у товщі паперу, видима проти світла, що має напис «Україна», який можна прочитати за допомогою збільшувального скла (50, 100 гривень).
Мікротекст – слова або цифри, що повторюються, які можна прочитати за допомогою збільшувального скла (1, 2, 5, 10, 50, 100 гривень).

Знак для сліпих –  рельєфний елемент,  розміщений у лівому нижньому куті банкноти,  який відчувається кінчиками пальців і визначає номінал банкноти (50, 100, 200, 500 гривень).

Кодовий малюнок – малюнок,  зображення на якому змінюється за розглядування під різними кутами до поверхні банкноти (2, 5, 10, 20, 50, 100, 200, 500 гривень).

Рельєфні  елементи –  елементи зображення,  які виступають над поверхнею паперу і відчутні на дотик (2, 5, 10, 20, 50, 100, 200, 500 гривень).

Суміщений малюнок розташований в одному місці на лицьовому і зворотному боці банкноти,  усі елементи якого збігаються за розглядування проти світла (50, 100 гривень).

ЦЕ ЦІКАВО!
Термін  «гривня»  був пов’язаний із нашийним обручем –  жіночою прикрасою  (гривна)  із дорогоцінного металу.  Пізніше він набуває нового значення –  еквіваленту певної кількості  (ваги)  срібла,  тобто з’являється срібна гривня.  Найпоширеніші гривні –  як платіжно- грошові одиниці –  були трьох типів:  київська,  чернігівська,  новгородська; іноді трапляються литовські й татарські гривні.

У 1992 році перші зразки української гривні були виготовлені в Канаді компанією Canadian Bank Note Company (105 контейнерів номіналами до 20  гривень)  і британською компанією De La Rue plc,  яка розміщувалася на Мальті  (номіналами 50, 100  і 200  гривень)  за ескізами  В. Лопати за участі Б. Максимова.

У 1994 році на банкнотній фабриці Національного банку України булла введена в дію перша лінія з виготовлення банкнот. Банкнотну фабрику відкрито 1994  року,  розташована вона в м.  Києві. Монетний двір був заснований 1998-го. Тоді ж Національний банк України отримав власну виробничу базу з виготовлення монет масового обігу,  пам’ятних і ювілейних монет, нагородної продукції.

Перші українські монети в 1992 році були виготовлені на Луганському заводі з виготовлення набоїв і на монетному дворі Італії. Були сумніви також щодо назви української монети:  пропонувалися назви  «сотий», «різана», «списівка», але 2 березня 1992 року Президія Верховної Ради затвердив назву «копійка».


title: Презентація на тему «Європейський Союз» (варіант 3)

text:
Європейський Союз

Підготувала учениця 11-А класу
Рівненської гуманітарної гімназії
Поліщук Дарія
Європе́йський Сою́з  — союз держав-членів Європейських Спільнот (ЄВС, ЄОВіС, Євратом), створений згідно з Договором про Європейський Союз (Маастрихтський Трактат), підписаним в лютому 1992 року і чинним із листопада 1993 р. Сьогодні в об'єднання входять 28 європейських держав з населенням понад 507 млн людей. Загальний Валовий внутрішній продукт Європейського Союзу становить понад 17,5 трлн. $. (1-ше місце в світі). В ЄС запроваджується єдина валюта — євро.
Мета ЄС
Створення економічного союзу з найвищим рівнем інтеграції економік держав (спільна зовнішня економічна політика,спільний ринок послуг, матеріальних благ, капіталу і праці, а також спільна валюта) і політичного (спільна зовнішня політика) союзу, а також впровадження спільного громадянства.
Країни-члени Європейського Союзу -
країни, що приєднались до Європейської економічної спільноти,  починаючи з 1958 року. Спершу Європейський Союз був заснований шістьма країнами, але після 1958 року відбулось п'ять етапів послідовного розширення ЄС. 1 травня 2004 року до ЄС приєднались 10 нових членів, що стало найбільшим розширенням Союзу за всю його історію. Після входження у 2013 році Хорватії ЄС нараховує 28 країн-учасників.
    Витоки та історія утворення
Одна з перших публічних пропозицій об'єднати країни на принципах рівності членів і кооперації була зроблена миролюбивим Віктором Гюґо у 1851 р. Після гуманітарних катастроф Першої і Другої світових війн необхідність в утворенні європейської спільноти стала очевидною. Ці відчуття найперше реалізувалися у Європейську спільноту з вугілля і сталі, яка була утворена у квітні 1951 року і набула чинності у липні 1952-го. Спільнота об'єднувала Західну Німеччину, Францію, Італію і країни Бенілюксу і була закріплена Паризьким договором 1951 р.

Перший митний союз став відомим як Європейська економічна спільнота започаткований Римським договором 1957 року і введений в дію з 1 січня 1958 року. Останній згодом став відомим як Європейська Спільнота і визнається сьогодні як «перший стовп»Європейського Союзу.

Президент Франції Валері Жискар д'Естен пропонував змінити назву «Європейський Союз» на «Об'єднана Європа», але це не було прийнято.

Гуманітарна допомога ЄС
Європейський Союз загалом (Комісія та країни-члени) наразі є одним з найбільших донорів гуманітарної допомоги у світі.  1992 року був створений Офіс гуманітарної допомоги Європейської Комісії. Його завданням є надання термінової допомоги жертвам природних і суспільних катастроф і конфліктів за межами Союзу. Надання такої допомоги базується на принципах недискримінації, неупередженості та гуманності. Вона розподіляється партнерами Офісу, а саме, недержавними організаціями, агенціями гуманітарної допомоги ООН та інших міжнародних організацій.
Офіційні мови ЄС
У європейських інститутах офіційно рівноправно використовуються 24 мови: англійська, болгарська, угорська, грецька, датська, ірландська, іспанська, італійська, латиська, литовська, мальтійська, німецька, нідерландська, польська, португальська, румунська, словацька, словенська, фінська, французька, хорватська , чеська, шведська, естонська.

На робочому рівні, як правило, використовуються англійська, німецька та французька.
Вимоги до кандидатів для вступу в ЄС
Для вступу до Євросоюзу країна-кандидат повинна відповідати Копенгагенським критеріям. Копенгагенські критерії — критерії вступу країн в Європейський союз, які були прийняті в червні 1993 року на засіданні Європейської Ради в Копенгагені і підтверджені в грудні 1995 року на засіданні Європейської Ради в Мадриді. Критерії вимагають, щоб в державі дотримувалися демократичні принципи, принципи свободи і пошани прав людини, а також принцип правової держави (ст. 6, ст. 49 Договору про Європейський союз). Також в країні має бути конкурентоздатна ринкова економіка і повинні визнаватися загальні правила і стандарти ЄС, включаючи прихильність цілям політичного, економічного і валютного союзу.
Дякую за увагу!