title: Презентація на тему «Canada» (варіант 5)

text:
Presentation on the topic:«Canada»
By 11th grade student
Ihor Davydenko

	Canada is a North American country consisting
of ten provinces and two territories.
	It extends from the Atlantic Ocean in the east to
the Pacific Ocean in the west, and northward into
the Arctic Ocean.
The capital of Canada is Ottawa, which is situated on the bank of Ottawa River.
It is also known as the city of bridges.
It is famous for its beautiful parks.
It holds the first place in the world in the amount of forest.
It is rich in the following natural resources: non-ferrous metals, uranium, oil, natural gas, coal.
Canadian industries produce cars, air liners, locomotives, sea vessel and agricultural equipment.
Official languages of Canada are English and French. Nearly 60 percent of the poppulation speaks English and 27 percent speak French.
About 2 percent of the Canadian territory is covered by glacier ice.
The eastern parts of the country are mainly valieys and plains.
The western territories are occupied by the Cordillears.
They stretch from the American border to the Arctic Ocean.
The main Canadian islands are Newfoundland, Victoria Island, Baffin Island and other.
The biggest river of Canada are the Nelson, the Ottawa, the Mackenzie and the Yukon.
Rocky Mountains
Coast Mountain
Newfoundland
Victoria Island
Presentation on the topic:«Canada»
By 11th grade student
Ihor Davydenko

	Canada is a North American country consisting
of ten provinces and two territories.
	It extends from the Atlantic Ocean in the east to
the Pacific Ocean in the west, and northward into
the Arctic Ocean.
The capital of Canada is Ottawa, which is situated on the bank of Ottawa River.
It is also known as the city of bridges.
It is famous for its beautiful parks.
It holds the first place in the world in the amount of forest.
It is rich in the following natural resources: non-ferrous metals, uranium, oil, natural gas, coal.
Canadian industries produce cars, air liners, locomotives, sea vessel and agricultural equipment.
Official languages of Canada are English and French. Nearly 60 percent of the poppulation speaks English and 27 percent speak French.
About 2 percent of the Canadian territory is covered by glacier ice.
The eastern parts of the country are mainly valieys and plains.
The western territories are occupied by the Cordillears.
They stretch from the American border to the Arctic Ocean.
The main Canadian islands are Newfoundland, Victoria Island, Baffin Island and other.
The biggest river of Canada are the Nelson, the Ottawa, the Mackenzie and the Yukon.
The population of Canada is about 25 000 000 million people.
It is also rich in forests and fur-bearing animals
All these factors led Canada to the possition of a highly-developed country.
Political system of Canada
				Legislative branch
 Queen		   Senate	   House of commons

Nelson
Mackenzie
Elizabeth II
Prime Minister
Stephen Harper
Governor General
David Johnston
People
Presentation on the topic:«Canada»
By 11th grade student
Ihor Davydenko

	Canada is a North American country consisting
of ten provinces and two territories.
	It extends from the Atlantic Ocean in the east to
the Pacific Ocean in the west, and northward into
the Arctic Ocean.
The capital of Canada is Ottawa, which is situated on the bank of Ottawa River.
It is also known as the city of bridges.
It is famous for its beautiful parks.
It holds the first place in the world in the amount of forest.
It is rich in the following natural resources: non-ferrous metals, uranium, oil, natural gas, coal.
Canadian industries produce cars, air liners, locomotives, sea vessel and agricultural equipment.
Official languages of Canada are English and French. Nearly 60 percent of the poppulation speaks English and 27 percent speak French.
About 2 percent of the Canadian territory is covered by glacier ice.
The eastern parts of the country are mainly valieys and plains.
The western territories are occupied by the Cordillears.
They stretch from the American border to the Arctic Ocean.
The main Canadian islands are Newfoundland, Victoria Island, Baffin Island and other.
The biggest river of Canada are the Nelson, the Ottawa, the Mackenzie and the Yukon.
The population of Canada is about 25 000 000 million people.
It is also rich in forests and fur-bearing animals
All these factors led Canada to the possition of a highly-developed country.
Political system of Canada
				Legislative branch
 Queen		   Senate	     House of commons

                         Executive branch
Prime Minister                                   Cabinet
				Judicial branch
   The Supreme           The Federal          The Provincial
 Court of Canada    Court of Canada      Court of Canada
Elizabeth II
Prime Minister
Stephen Harper
Governor General
David Johnston
People
Stephen Harper
Presentation on the topic:«Canada»
By 11th grade student
Ihor Davydenko

	Canada is a North American country consisting
of ten provinces and two territories.
	It extends from the Atlantic Ocean in the east to
the Pacific Ocean in the west, and northward into
the Arctic Ocean.
The capital of Canada is Ottawa, which is situated on the bank of Ottawa River.
It is also known as the city of bridges.
It is famous for its beautiful parks.
It holds the first place in the world in the amount of forest.
It is rich in the following natural resources: non-ferrous metals, uranium, oil, natural gas, coal.
Canadian industries produce cars, air liners, locomotives, sea vessel and agricultural equipment.
Official languages of Canada are English and French. Nearly 60 percent of the poppulation speaks English and 27 percent speak French.
About 2 percent of the Canadian territory is covered by glacier ice.
The eastern parts of the country are mainly valieys and plains.
The western territories are occupied by the Cordillears.
They stretch from the American border to the Arctic Ocean.
The main Canadian islands are Newfoundland, Victoria Island, Baffin Island and other.
The biggest river of Canada are the Nelson, the Ottawa, the Mackenzie and the Yukon.
The population of Canada is about 25 000 000 million people.
It is also rich in forests and fur-bearing animals
All these factors led Canada to the possition of a highly-developed country.
Political system of Canada
				Legislative branch
 Queen		   Senate	     House of commons

                         Executive branch
Prime Minister                                   Cabinet
				Judicial branch
   The Supreme           The Federal          The Provincial
 Court of Canada    Court of Canada      Court of Canada
Thank you
Thank you!!!
Presentation on the topic:«Canada»
By 11th grade student
Ihor Davydenko

	Canada is a North American country consisting
of ten provinces and two territories.
	It extends from the Atlantic Ocean in the east to
the Pacific Ocean in the west, and northward into
the Arctic Ocean.
The capital of Canada is Ottawa, which is situated on the bank of Ottawa River.
It is also known as the city of bridges.
It is famous for its beautiful parks.
It holds the first place in the world in the amount of forest.
It is rich in the following natural resources: non-ferrous metals, uranium, oil, natural gas, coal.
Canadian industries produce cars, air liners, locomotives, sea vessel and agricultural equipment.
Official languages of Canada are English and French. Nearly 60 percent of the poppulation speaks English and 27 percent speak French.
About 2 percent of the Canadian territory is covered by glacier ice.
The eastern parts of the country are mainly valieys and plains.
The western territories are occupied by the Cordillears.
They stretch from the American border to the Arctic Ocean.
The main Canadian islands are Newfoundland, Victoria Island, Baffin Island and other.
The biggest river of Canada are the Nelson, the Ottawa, the Mackenzie and the Yukon.
The population of Canada is about 25 000 000 million people.
It is also rich in forests and fur-bearing animals
All these factors led Canada to the possition of a highly-developed country.
Political system of Canada
				Legislative branch
 Queen		   Senate	     House of commons

                         Executive branch
Prime Minister                                   Cabinet
				Judicial branch
   The Supreme           The Federal          The Provincial
 Court of Canada    Court of Canada      Court of Canada
Thank you
Rocky Mountains
Coast Mountain
Newfoundland
Victoria Island
Nelson
Mackenzie
Elizabeth II
Prime Minister
Stephen Harper
Governor General
David Johnston
People
Stephen Harper
Thank you!!!


title: Презентація на тему «Политические партии»

text:
1
2
3
3
4
4
5
6


Презентація на тему «Павло Чубинський»


Презентація на тему «Леонардо да Вінчі» (варіант 13)


title: Презентація на тему «Спортсмени України»

text:
Спортсмени України
   Оксана Баюл
Оксана Баюл назавжди залишиться в історії як перша олімпійська чемпіонка незалежної України. У 1994 році у Ліллехаммері від 16-річної української фігуристки ніхто не сподівався "золота", включаючи організаторів Олімпіади, які навіть не мали у своєму розпорядженні запису українського гімну!
Лілія Подкопаєва
Л. Подкопаєва є абсолютною чемпіонкою Олімпійських ігор в Атланті, абсолютною чемпіонкою світу (1995 р.) і Європи (1996 р.), послом Доброї волі ООН з питань ВІЧ/СНІД в Україні, президентом Міжнародного добродійного фонду "Здоров'я поколінь".
Яна Клочкова
Чотири рази на честь Яни Клочкової грав український гімн на Олімпійських іграх, п'ять разів здіймався синьо-жовтий прапор. Її прозвали "золотою рибкою". І справді, більше олімпійського золота за Яну Україні досі ніхто так і не приніс. А ще на її рахунку перемоги на чемпіонатах та кубках світу, європейській першості, а також світові, континентальні та національні рекорди.
Віталій та Володимир Клички
Брати Клички заявили про себе у світі професійного боксу у 1996 році і відтоді рік за роком вчили світ вимовляти їхні імена та розрізняти їхні обличчя. Їх вважають своїми не лише в Україні, але й у Німеччині та й загалом у Європі. Віталію та Володимиру вдалося здійснити свою фантастичну мрію - зібрати всі найпрестижніші чемпіонські пояси у супертяжкій ваговій категорії в одній родині.
Андрій Шевченко
Починаючи з кінця 90-х і дотепер майже кожен європеєць, почувши "Україна", одразу ствердно відреагує на цей топонім і назве прізвище Шевченко. Володар "Золотого м'яча", переможець Ліги чемпіонів, володар Суперкубка УЄФА, багаторазовий чемпіон та володар Кубка України та Італії, володар Кубка Англії, найкращий бомбардир української національної першості та італійської "Серії А", чвертьфіналіст чемпіонату світу 2006 року.Це далеко не повний перелік здобутків та заслуг Андрія Шевченка. Він своїм талантом та працею підняв імідж українського футболу та й загалом України на новий значно вищий рівень. Крім цього, Шевченко став прикладом та кумиром для сотень тисяч дітей, які прагнули чи прагнуть бути схожими на нього.
Анатолій Тимощук
У кар'єрному доробку Тимощука завойований Кубок УЄФА та Суперкубок. У 2008 році, будучи капітаном пітерського "Зеніту", саме він першим піднімав над головою ці престижні трофеї, накинувши на плечі синьо-жовтий прапор. І вся Європа бачила, що ці перемоги мають український слід!
Руслан Пономарьов
У 2002 році Руслан Пономарьов став першим і поки що єдиним в історії незалежної України чемпіоном світу з шахів. На олімп майстрів стратегій та комбінацій Пономарьов потрапив зовсім юним. У 1998 році 14-річний Руслан став наймолодшим гроссмейстером. А через чотири роки знову-таки з прикметником наймолодший його прізвище було записано серед володарів світової шахової корони поряд з такими гучними іменами, як Гарі Каспаров, Анатолій Карпов, Вішванатан Ананд.
Альона та Катерина Бондаренко
Сестри Бондаренко у великому тенісі досягли чималих висот. В одиночному розряді Альона входила до чільної 20-ки, а Катерина - 30-ки найкращих тенісисток світу. А у 2008 році дівчатам у парі вдалося виграти один із чотирьох найпрестижніших турнірів у тенісному світі - Australian Open. Також у значній мірі завдяки сестрам Бондаренко збірна команда України потрапила до еліти світового тенісу у Кубку Федерацій.
Сергій Бубка
Сергій Бубка став людиною-легендою ще до народження незалежної України, першим у світі здолавши планку на висоті 6 м ще у 1985 році. Але із 35 світових рекордів частину Бубка встановив і під синьо-жовтим прапором. Після завершення спортивної кар'єри почав активно опікуватися олімпійським рухом. У 1999 році у рідному для Сергія Бубки Донецьку було встановлену пам'ятник легендарному стрибуну.
Василь Вірастюк
Володар титулів «Найсильніша людина України» (2000, 2001, 2002, 2003, 2005) та «Найсильніша людина світу» (2004). Член збірної України, яка виборола титул «Найсильніша нація світу» у 2003 та 2004 роках. Заслужений Майстер спорту України. У 2004 році здобув перемогу на чемпіонаті світу «Найсильніша людина світу», який проводився на Багамах. У травні 2003 року на День Львова Василь Вірастюк встановив світовий рекорд, протягнувши п'ять трамвайних вагонів більше ніж на 10 метрів і десять скріплених між собою машин майже на 20 метрів.


title: Презентація на тему «Художній розпис»

text:
Художній розпис
Виконали учні 9-МТ класу

Художній розпис

Художній
розпис
стін
Художній
розпис
кераміки

Український
народний
розпис
(петриківський)

Художній розпис стін — давній засіб декорування приватних та суспільно значущих споруд.
Художній розпис стін

Художній розпис
кераміки

Гуцульська
кераміка
Опішнянська
кераміка

Гуцу́льська кера́міка — традиційний народний гуцульський промисел, один з видів кераміки. Гончарні вироби: різноманітний посуд, дитячі забавки, сувеніри, пічні кахлі, декоративні плитки.
Гуцульська кераміка

Опішня́нська кера́міка — традиційна українська кераміка із смт. Опішня на Полтавщині, одного з найбільших осередків виробництва гончарної кераміки в Україні. Об'єкт нематеріальної культурної спадщини України.
Опішнянська кераміка

Петрикі́вський ро́зпис, або «петрикі́вка» — українське декоративно-орнаментальне народне малярство, яке сформувалося на Дніпропетровщині в селищі Петриківка, звідки й походить назва цього виду мистецтва. Побутові речі із візерунками в стилі петриківського розпису збереглися з XVII століття.
Український народний
розпис (петриківський)

Дякуємо за увагу


title: Презентація на тему «Червоний хрест»

text:
Минають роки і разом з ними спливають події, їх герої та символи. Але залишаються одвічні істини, що непідвладні руйнівному часу. Це – милосердя, людяність, співчуття, взаємодопомога. Саме їх майже 150 років несе в життя Міжнародний рух Червоного Хреста.

Міжнародний Комітет Червоного Хреста (МКЧХ, англ. International Committee of the Red Cross ICRC) — приватна гуманітарна установа, яка була заснована Анрі Дюнаном  в 1863 році в Женеві , Швейцарія.

Міжнародний рух Червоного Хреста і Червоного Півмісяця — це міжнародний гуманітарний рух, в якому беруть участь близько 97 мільйонів добровольців у всьому світі. Метою діяльності руху є захист людського життя та здоров'я, запобігання людським стражданням та їх полегшення, незалежно від раси, релігійних та політичних поглядів.

Оргінал Першої Женевської Конвенції, 1864

Анрі Дюнан – засновник Червоного Хреста. Автор книжки «Спогади про Сольферіно».
Складовими частинами руху є:
1) Міжнародний комітет Червоного Хреста (МКЧХ) - приватна організація, яка була заснована в 1863  році в Женеві, Швейцарія. Комітет, що складається з 25 членів має унікальні повноваження, які були наданні міжнародною спільнотою, щоб захищати життя та гідність жертв міжнародних та внутрішніх збройних конфліктів.
2) Міжнародна федерація товариств Червоного Хреста та Червоного Півмісяця (МФЧХ і ЧП) — організація, заснована в Парижі в 1919 році. Федерація займається координацією всіх національних організації в межах руху. В тісній співпраці з національними організаціями вона проводить міжнародні гуманітарні операції, які потребують значних ресурсів. Міжнародний секретаріат Федерації знаходиться в Женеві, Швейцарія.
Національні товариства Червоного Хреста та Півмісяця, які представлені 186 національними об'єднаннями, що визнані МКЧХ та є повноправними членами федерації. Кожен з них працює в своїй країні відповідно до принципів міжнародного гуманітарного права та статутів руху. В залежності від обставин, національні об'єднання можуть виконувати додаткові гуманітарні завдання, які безпосередньо не визначаються міжнародним законодавством чи мандатами членів міжнародного руху.

Штаб-квартира Червоного Хреста в Женеві
Червоний півмісяць                     Червоний хрест             Червоний Кристал
Символи руху

Червоний лев із сонцем        Зірка Давида
Товари́ство Черво́ного Хреста́ Украї́ни — неприбуткова, всеукраїнська, добровільна, громадська , гуманітарна організація, діяльність якої ґрунтується на Женевських конвенціях про захист жертв війни від 12 серпня 1949 року, ратіфікованих Україною 8 липня 1954 року, а також додаткових протоколах до них. Керівництво організації знаходиться на вулиці Пушкінській, 30 в місті Києві.
Патронажна служба Червоного Хреста нараховує понад 3200 кваліфікованих медичних сестер Червоного Хреста, які щорічно надають послуги більш ніж 150 тисячам людей похилого віку та інвалідів.


title: Презентація на тему «Емоції та мотивації»

text:
Учениці 9-Б класу
Бутко ганни
Емоції та мотивації
Емоції
Емоції ( від лат. емотіон – хвилювання , збудження ) – це реакції , що виникають на дію зовнішніх і внутрішніх подразників: вони виявляються у вигляді задоволення ( радості ) або незадоволення ( смутку ) .
Запам'ятай !
Фахівці проводять відмінність між поняттям «емоція» і поняттями «почуття», «афект», «настрій» і «переживання».
На відміну від почуттів, емоції не мають об'єктної прив'язки: вони виникають не щодо кого чи чого-небудь, а по відношенню до ситуації в цілому. «Мені страшно» — це емоція, а «Я боюся цієї людини» — це почуття.
Види емоцій
Позитивні емоції
Позитивні емоції — породжуються узгодженням обставин з нормами, що відповідають світогляду цієї особи (задоволення, радість, захват, замилування, самовдоволення, упевненість, задоволеність собою, повага, довіра, симпатія, ніжність, любов, подяка )
Негативні емоції
Негативні емоції — породжуються відхиленням обставин від параметрів життєдіяльності конкретної людини як особистості (горе (скорбота), невдоволення, туга, сум, нудьга, розпач, засмучення, тривога, переляк, страх, жах, жалість, жаль, розчарування, образа, гнів )
Класи емоційних станів
1.Настрій
2.Пристрасть
3.Афект
Класи емоційних станів
 Настрій — найпоширеніший емоційний стан, що характеризується слабкою інтенсивністю, тривалістю, іноді невизначеністю та неясністю переживань.
 Пристрасть — виразне, визначене, сильне, глибоке, тривале, усвідомлене емоційне переживання. Воно активізує діяльність людини, підпорядковує собі всі її думки та вчинки, мобілізує на подолання перешкод, на досягнення поставленої мети.
Афект — емоційне переживання, що характеризується різко вираженою інтенсивністю та відносною короткочасністю. Це вже не радість, а захоплення; не горе, а відчай; не страх, а жах; не гнів, а лють.
Мотивації
Мотива́ція (з лат. movere) — спонукання до дії; динамічний процес фізіологічного та психологічного плану, керуючий поведінкою людини, який визначає її організованість, активність і стійкість; здатність людини діяльно задовольняти свої потреби.
Мотивації та емоції
Мотивації та емоції тісно пов'язані між собою. Перед тим як задовольнити потребу організму , емоції виконують важливу роль – оцінку необхідності виконання тієї чи іншої дії .
Дякую за увагу !


title: Презентація на тему «Лексика української мови з погляду походження»

text:
Лексика української мови з погляду походження. Власне українські слова
Підготувала
учениця 10 – Б класу
Алєксєєнко Вероніка

                                 У словах свої закони вічно мінливого руху,
                                 У слові свої ознаки світла, тепла, ваги.
                                 Слово – клітина мислі, артерія сили духу,
                                 Тільки воно єднає різні людські береги.
                                                                                П.Воронько

Власне українська лексика: хустка, свита, держава, людина.
Віддієслівні іменники на –ння (вагання, одруження).
Відприкметникові іменники на –ість (більшість, рівність, старанність).
Іменники – назви людей, за їхньою діяльністю із суфіксами –ник, -ач, -ій (гірник, викладач, водій).
Дієслова із суфіксом -ува- (виконувати, закопувати).
Дієслова із префіксами перед-, попід-, зне- (передбачити, попідгортати, знесилити).
Індоєвропейського
походження – назви частин тіла, тварин, рослин, явищ природи, житла, вимірів часу: мозок, вовк, сонце, двері, день
Праслов'янського походження -  слова, наявні в усіх слов'янських мовах: плем'я, кінь, холодний, душа

Старослов'янізми – уро- чиста, церковна лексика:
врата, гординя, сотворити, велелюдний, чоло, уста

Споконвічна українська лексика
ЛЕКСИКА УКРАЇНСЬКОЇ МОВИ ЗА ПОХОДЖЕННЯМ
Грецизми – релігійні поняття, терміни: ідіома, динаміка, апостол, ікона
Тюркізми – назви предметів побуту, продуктів, елементів одягу: тютюн, судак, балик, кайдани, табун
Латинізми – термінологія: вектор, директор, радіус, суфікс, рецепт
З англійської мови – назви сучасних професій, технологічних новацій: спонсор, тренер, комбайн, тролейбус
З німецької мови – назви різних предметів і явищ: ґрунт, шахта, бутерброд

З італійської мови – музичні терміни, слова зі сфери кулінарії: алегро, піаніно, піці, спагеті
До найдавнішої і найбільш сталої частини словникового складу української мови належать:
а) назви родинних зв’язків: мати, дочка, брат, сестра, тато;
б) назви частин людського тіла: мозок, череп, брова, вухо, ніс, зуб, язик;
в) назви диких і свійських тварин, птахів, риб, комах, продуктів тваринництва: свиня, вівця, мед, молоко, вовна, олень, вовк, їжак, орел, муха, оса;
г) назви багатьох рослин: дерево, дуб, береза, ясен;
ґ) назви житла, господарських знарядь і занять, страв: дім,  двері, двір, село, віз, колесо, молоти, орати;
д) назви небесних світил, часу і явищ природи: Сонце, Місяць, небо, день, ніч, вечір, весна, вогонь тощо.
Запишіть подані слова у дві колонки: 1)іншомовні;  2)українські.
І варіант. Кенгуру, комплекс, нашвидку, ескадрилья, інструктор, молот, портьєра, авангард, спів, соловейко, журі, прогрес, поет, вітер, річ, філігрань, екіпаж, колесо, покіс, політ, силікати, азимут, радощі, таксист, трансмісія.
ІІ варіант. Зупинка, інтермецо, механік, кіно, столяр, вікно, рогіз, масштаб, внизу, віньєтка, матч, канікули, грім, сніг, кабінет, штепсель, стіл, сутінки, бутерброд, хліб, абревіатура, інтеграл, комюніке, високо, каучук, нетто, щоденник, око.

До поданих іншомовних слів доберіть питомі українські синоніми:
    Процент, фон, аплодисменти, аграрний, дискусія, індустрія, експлуатація, настурція, аероплан, паралельний, фотографія, еквівалент, журнал, еволюція, корпорація, перпендикуляр, потенційний.

Довідка: світлина, тло, обговорення, промисловість, спілка, визиск, красоля, літак, можливий, відповідник, розвиток, оплески, сільськогосподарський, рівнобіжний, прямовис, відсоток, часопис.
Подані слова записати в дві колонки: у праву — нейтральні, у ліву — емоційно забарвлені.

Швидко, якби, два, батько, річка, чудовий, земля, Місяць, жито, зірка естради, інженер, океан, спека, жага, з-понад, хлопчисько, нездоланний, благодатний, телевізор, конференція, приватний, вітер, вітрище, пелюсточки, печінка, яблуня, величавий, страйк, хоробрість, оренда, дядюган, дбайливий, щиро, хижак, якісно, майбутнє, ластівка, тривога, охайність, мрійливість, мрійник, газета, екстремальний, лежить колодою, кепкувати, здійснений, лестощі, оксамитові ручки, атлас, винагорода, комедія, лімерик, геро- страти, знахідка, діти, набридло, лицар, ладо, меморіал, листоноша, чужбинонька, хлоп'ята, манівцями.
Тест
1. Лексика - це …
а) синоніми, антонімиб) словниковий склад мовив) застарілі словаг) омоніми, пароніми
2. Неологізми – це слова, які …
а) з’являються у мовіб) запозичені з інших мовв) колись вживались часто, а тепер майже не використовуютьсяг) вживаються лише в мові людей певної місцевості
3. Архаїзми – це слова, які …
а) з’являються у мовіб) запозичені з інших мовв) колись вживались часто, а тепер майже не використовуютьсяг) вживаються лише в мові людей певної місцевості
4. Укажіть групу слів-синонімів:
а) дивний, неймовірний, великийб) м’який, лагідний, пухкийв) розумний, недурний, мудрийг) тихий, беззвучний, сонячний
5. Позначити рядок, в якому всі пари слів є антонімами:
а) високо – низько, далеко – близько, іти - бігтиб) сльози – сміх, широко – вузько, чорний - білийв) весело - смішно, стій – іди, встань - сядьг) темно – світло, правда – честь, біле - світле
6. Словник, який пояснює значення слів:
а) етимологічнийб) тлумачнийв) орфографічнийг) фразеологічний
7. Вкажіть групи слів за їх походженням:
а) синоніми, антонімиб) омоніми, паронімив) власне українські та запозиченіг) діалектні та професійні
8. До якої групи за вживанням належать слова?

1.діалектизми	    А скайп, блютуз, флеш-моб
2.неологізми         Б боярин, космсорг, раднаргосп
3.історизми           В обкладинка, йогурт, каталог
4.архаїзми             Г ланіти, десниця, рать
                                 Д когут, кобіта, бараболя
Запозиченими є всі слова рядка

А стіна, географія, поні
Б тополя,спорт, театр
В директор, музей,цирк
Г брошура, монітор, мрія
Д розум, партер, альбом
 Доберіть антоніми до поданих слів.

як-небудь		А нишком
явно			Б підступно
3.  щиро			В природно
4.	штучно			Г старанно
					Д поспіхом
11. Лексичну помилку допущено в рядку

А виключити світло
Б навколишнє середовище
В заслуговує на увагу
Г стерегтись автомобіля
Д привести до успіху
12. Лексичну помилку допущено в рядку

А передплата на газети
Б більша половина учнів
В заходи щодо поліпшення
Г прасувати білизну
Д виконати впродовж дня


title: Презентація на тему «Гендерные стереотипы»

text:
Гендерные стереотипы
Шандула В
11-В класс
Определение
Мощнейшим фактором, являющимся барьером в установлении гендерного равенства в современном обществе являются стереотипы массового сознания.
Социальный стереотип — схематичный, стандартизованный образ или представление о социальном явлении или объекте, обычно эмоционально окрашенные и обладающие большой устойчивостью.
Стереотипы — синоним предвзятых представлений, ложных образов. Гендерные стереотипы — внутренние установки в отношении места мужчин и женщин в обществе, их функций и социальных задач.
Влияние стереотипов
Особенность стереотипов такова, что они настолько прочно проникают в подсознание, что их очень трудно не только преодолеть, но и осознать вообще. Стереотипы не менее пагубно влияют на все сферы нашей жизни и, особенно на отношения с окружающими. Они являются барьерами на пути к нашему счастью и все мы в большей или меньшей степени являемся их заложниками. Стереотипы индивидуальны или массовы. Стереотипы массового сознания являются наибольшим барьером в установлении гендерного равенства в нашем обществе.
Итак, каковы основные гендерные стереотипы массового сознания?
«Дело женщины — домашнее хозяйство и воспитание детей».
Так называемая теория трех К Ницше (Дети, кухня, церковь). Чрезвычайно удобная и излюбленная позиция подавляющего большинства мужчин. Этот стереотип настолько прочно проник в мужское сознание, что женщины, которые пытаются реализоваться в общественной работе или бизнесе, сталкиваются с этим стереотипом постоянно. Необходимо иметь много сил, чтобы преодолевать колкие замечания, ехидные взгляды и откровенное противодействие коллег-мужчин. Итак, мужчины делают карьеру, реализуют себя как личности и общественные деятели.
«Принятие решений — мужское дело или „Молчи, женщина, твой день 8-е Марта“»
Несмотря на то, что женщины составляют большую часть населения, они по-прежнему остаются отстраненными от процесса принятия решений. На сегодняшний день женщины составляют всего 4% парламентариев. Среди министров и губернаторов женщин нет.. Итак, мужчины принимают решения, а женщины вынуждены принимать их последствия. Справедливо ли это? Законы Хаммурапи, принятые царем Вавилона в 18 веке до нашей эры гласили: «Женщина должна постоянно находится в зависимости от своих мужчин вследствие собственной глупости: отца в детстве, мужа в зрелости и сына в старости». Сколько веков прошло, а как мало изменилось!
«Женщина без мужчины — неполноценный член общества»
Очень прочно укоренившийся стереотип. «Порядочная женщина должна выйти замуж, родить детей и быть такой, как все». Излюбленный народный стереотип, прошу заметить, не народная мудрость. Отсюда следует, что если женщина разведена или одинока, ее порядочность автоматически ставится под сомнение. Мы забываем о том, что судьба каждого человека уникальна и неповторима и любой человек сам по себе является самодостаточной личностью. Не пора ли нам пересмотреть неизвестно кем и когда установленные стандарты и критерии?
«Бабы — дуры, стервы и т. д.». «Все мужики — гады, сволочи и т. д.»
Как Вы поняли, список нелестных эпитетов можно продолжать до бесконечности. Из поколения в поколение передается ненависть к противоположному полу. Эти лжеубеждения подтверждаются примерами из личной жизни и красноречивыми повествованиями о том, как тетя Клава до нитки обобрала дядю Васю или Петя сломал жизнь юной Марусе. Подобные истории рассказываются вместо сказок, приукрашиваются подробностями и эмоционально окрашиваются. Так в подсознание входит враждебность к противоположному полу. Мы с детства подсознательно недолюбливаем и боимся друг друга.
«Все мужчины постоянно думают о сексе»
Как бы ни так. Психологи из Университета штата Огайо выяснили, что молодые люди в среднем думают о сексе 19 раз в день. 18 раз мысли респондентов занимала еда, и 11 раз они мечтали поспать. В то же время женщины предавались размышлениям сексуального характера в среднем 10 раз, о еде думали 15 раз, и 17 раз за два дня думали о сне. Исследования исследованиями, но иногда кажется, что кроме секса и еды нас, людей,  действительно ничего не интересует.
Путь к сердцу мужчины лежит через желудок
Очередное заблуждение женщин. Если вы любите побаловать своего возлюбленного вкусными блюдами, то он счастливчик. Сытый человек всегда добрее, спокойней, – вы можете это учитывать для достижения своих целей (если оно того стоит). Но не думайте, что одних борщей ему будет достаточно. К тому же, не стоит перекармливать своего любимого, а то потом не будете знать, как его лечить.
Спасибо за внимание


title: Презентація на тему «Український театр» (варіант 2)

text:
Презентація на тему:«Український театр»
 Зародження українського театру
Театральне мистецтво України бере початок з глибокої давнини в народних іграх, танцях, піснях та обрядах. Ще з VI ст. відомі театральні вистави скоморохів. В епоху Київської Русі елементи театру були в церковних обрядах. Про це свідчать фрески Софійського собору в Києві (XI століття). Перші зразки драми публічно виголошували учні київських Братської (Києво-Могилянська Академії) та Лаврської школи (XVI—XVII століття). Важливими центрами розвитку релігійної драми у цей час вважалася також Львівська братська школа та Острозька академія.

Розвиток українського театру
XVII—XVIII століття
Серед явищ мистецького побуту України ХVII-ХVIII століть особливої уваги заслуговує театр, початки якого сягають ще в часи синкретичної єдності найдавніших фольклорних жанрів: обрядових пісень, хороводів, театралізованих дійств, що нерозривно поєднували слово, музику, танець, акторську гру. Проте поступовий розвиток освіти, культури народу призвів до компромісних рішень цієї проблеми. Цьому сприяли також контакти з європейським театром XVI—ХVII століття, де поряд з п'єсами релігійного змісту, що виконувались у храмах з нагоди Різдва, Великого Посту, Великодня, набував широкого розповсюдження народний ярмарковий театр.
Сформувалися типові сюжетні колізії побутових вистав з характерними персонажами-масками: рівнивий старий чоловік, кокетлива молода жінка, коханець, монах, Арлекін, Коломбіна та ін Подібні процеси своєрідно виявлялись і в Україні як на професійному рівні у формах «високої драми», так і в широкому існуванні жанрів «низького бароко» — у народних інтермедіях, ляльковому театрі-вертепі.
Головним центром творення, виконання і розповсюдження цих основних форм театрального життя ХVII—ХVIII ст. була Києво-Могилянська академія, її професори були авторами драматичних творів, теоретиками театру, а студенти-бурсаки - акторами і основними носіями цього мистецтва. З особливим запалом виконувались театральні п'єси під час традиційних «рекреацій» — травневих днів відпочинку, коли учнівська група під опікою педагогів і наставників відправлялася на околицю Києва: «Все грало, вирувало, тішилося і м'ячем, і кеглями, і пристойними гімнами, а студенти старших відділів створювали оркестри, а часом при денному світлі випадково розігрували якусь комедіючи драму». Музичність українського театру була органічною — пісня, хор, танець, інструментальний супровід виконували у виставах важливу драматургічну функцію: характеристики місця дії, історичної ситуації, дійових осіб, зав'язки і кульмінації сценічного конфлікту.
Перші театральні трупи народилися на Наддніпрянщині у XVIII ст. Пізніше в Києві (1806), Одесі (1809), Полтаві (1810), з'являються перші театральні будівлі. Становлення класичної української драматургії пов'язане з іменами І. Котляревського, який очолив театр у Полтаві і Квітки-Основ'яненка — основоположника художньої прози в новій українській літературі. Бурклеск і експресивність, поряд з мальовничістю і гумором, що характерні для їх творів, надовго визначили обличчя академічного театру в Україні. У другій половині XIX ст. в Україні поширився аматорський театральний рух. В аматорських гуртках розпочинали діяльність корифеї українського театру — драматурги і режисери М. Старицький, М. Кропивницький та Іван Карпенко-Карий. Заслуга швидкого розвитку театру належить також видатній родині Тобілевичів, члени якої виступали під сценічними псевдонімами Івана Карпенка-Карого, Миколи Садовського і Панаса Саксаганського. Кожен з них не лише створив власну трупу, а й був видатним актором і режисером. Дороговказною зіркою українського театру того часу була Марія Заньковецька
 XIX століття
                               Радянський період
Новий період в історії національного театру розпочався в 1918 р., коли у Києві утворилися Державний драматичний театр і «Молодий театр» (з 1922 — сучасний український театр «Березіль») Леся Курбаса та Гната Юри. На театральній сцені з'явилася ціла група талановитих акторів — А. Бучма, М. Крушельницька, Є. Добровольська, О. Сердюк, Н. Ужвій, Ю. Шумський та багато інших. Державний драматичний театр продовжував традиції реалістично-психологічної школи. Натомість Молодий театр обстоював позиції авангардизму. З утворенням театру «Березіль» його сцена стала своєрідним експериментальним майданчиком. Не випадково макети театрального об'єднання «Березіль» отримали золоту медаль на Всесвітній театральній виставці у Парижі в 1925 р. Тут були вперше поставлені п'єси видатних українських письменників і драматургів М. Куліша («Народний Малахій», «Мина Мазайло») та В. Винниченко («Базар», «Чорна Пантера і Білий Ведмідь»). Завдяки генію Л. Курбаса, який поєднав у собі таланти режисера, актора, драматурга і перекладача світової літератури, були по-новому осмислені на українській сцені твори В. Шекспіра, Г. Ібсена, Г. Гауптмана, Ф. Шиллера і Ж.Б. Мольєра, здійснені постановки невідомих до цього українському глядачу п'єс європейських драматургів.
З творчого об'єднання «Березіль» бере початок театральна бібліотека, театральний музей і перший театральний журнал. До експериментальних пошуків Л. Курбаса, який був репресований у часи сталінізму, і досі звертаються сучасні митці. У наш час у Києві проходить міжнародний театральний фестиваль «Художній Березіль», присвячений пам'яті Л. Курбаса.

За роки незалежності в Україні з'явилося багато нових театрів, зростає інтерес до народного та вуличного театру. Українське драматичне мистецтво дедалі активніше інтегрується в європейський культурний простір. Світове визнання здобув театральний режисер Роман Віктюк, творчість якого стала вагомим внеском у світову театральну естетику кінця ХХ ст. Відомий далеко за межами України й інший український режисер — А. Жолдак. Низка талановитих акторів українського театру — Б. Ступка, А. Роговцева, А. Хостікоєв, Н. Сумська та ін. з великим успіхом знялися у вітчизняних і зарубіжних кінострічках. Зараз в Україні щорічно відбувається низка міжнародних театральних фестивалів, які підтвердили свій авторитет у Європі: «Київ травневий» у Києві, «Золотий Лев» у Львові, «Тернопільські театральні вечори», «Дебют» у Тернополі, «Херсонеські ігри» у Севастополі, «Мельпомена Таврії» у Херсоні,«Різдвяна містерія» в Луцьку, «Інтерлялька» в Ужгороді.
   Сучасний театр
Давньогрецький театр
                                               По горизонтали2. Подія, шо є початком дії7. Робітник театру, котрий слідкує за репетицією спектаклю по тексту пьєси і пидказує актерам текст9. Де був заснованій театр коріфеїв11. Постановщик спектаклю12. Де зараз знаходиться будівля театру корифеїв                                                    По вертикали1. Вид художньго твору, що має юмористичний чи сатиричний зміст3. Давньоримська будівля для різноманітних масових дійств4. Вирішення події чи противоріччя у сюжеті5. Момент найвищого напруження сюжету в художньому творі6. Хто заснував театр корифеїв7. Твір сценічного мистецтва8. Який твір Котляревського ставився у театрі корифеїв10. Хто другим після засновника театру диячем, який боровся за український театр

    Дякуємо
            за
               увагу!

                                                                                Підготували
                                                                                ліцеїстки 9 класу
                                                                                Прикарпатського л/г коледжу
                                                                                Кравчук Оксана
                                                                                Латик Софія В.
                                                                                Фрищин Віра


title: Презентація на тему «Різдво»

text:
Різдво
Підготувала учениця 10 класу
Хустського НВК№1
Вакарова Валентина
Різдво Христове – велике християнське свято , день Народження Ісуса Христа, Спасителя світу і Відкупителя людей з полону гріха.
.
Римо-Католицька Церква, більшість протистанських церков, а також більшість православних святкують Різдво в ніч з 24 на 25 грудня.
Єрусалимська, Російська, Сербська, Грузинська православні церкви, усі Українські православні церкви, а також Українська греко-католицька церква святкують Різдво в ніч на 7 січня.
Вірменська апостольська церква святкує Різдво 6 січня, в один день із Хрещенням Господнім.

Історично достовірна дата народження Христа наразі невідома. Святе Письмо не вказує ні дня, ні року, коли, саме народився Христос, що дає підставу окремим християнським течіям ( наприклад, Свідкам Єгови) відмовлятися від святкування Різдва.
Колядки – українські величальні пісні зимового циклу свят, які походять з глибокої давнини.
Нова радість стала
Нова радість стала, яка не бувала,
Над вертепом звізда ясна на весь світ засіяла
Де Христос родився, з Діви воплотився,
Як чоловік пеленами убого оповився.

- самобутнє явище у розвиткові нашої театральної культури.
Вертеп
Вертеп схожий на будиночок, що має два поверхи, які за християнською традицією трактувалися як ‘’небо’’ і ‘’земля’’. Виготовлений із дерева або картону, відкритий з боку глядача, будиночок міг бути різного розміру.
Живий вертеп
вертепне дійство де ролі виконують люди.

Учасники вертепу готують заздалегідь релігійну виставу, вчать віршовані тексти, шиють та лагодять костюми
Дійовими особами зазвичай є:
Ангел

Пастушки
Жид Мошко та його дружина Сура
Три царі
Чорт
Смерть
Цар Ірод
Козак
Хай пісня ангелів лунає
Над світом темряви і зла,
Хай серце наше теж співає,
Щоб тих, хто у пітьмі блукає,
Зоря до ясел довела.
Як мудреці, що йшли від сходу
І пастухи отар овець
Спішімо й ми Царю свободи
Без всіх вагань, без перешкоди
Принести дар своїх сердець.
Побажання


title: Презентація на тему «Декоративно-прикладне мистецтво» (варіант 2)

text:
Декоративно-прикладне мистецтво
та народні художні промисли
Декоративно-прикладне мистецтво є підґрунтям і основою кожної національної культури. Саме воно поєднує всі види художньої та творчої діяльності кожного народу.
Твори декоративно-прикладного мистецтва здавна прикрашають побут, живуть та вмирають разом з багатьма поколіннями. В них знайшли своє відображення цілі епохи та життєві уклади, ідеали та смаки різних людей різних часів.
Зазвичай, народні майстри виготовляли предмети побуту або для себе, або для когось з односельців та користувались ними у своєму селянському господарстві.
Народними майстрами було зроблено безліч різного знаряддя праці, дерев'яного начиння, іграшок, домотканого полотна, вишивок тощо.
Різьблення
У ХІХ ст. різьблення в Україні досягло найвищого рівня. Різьбленням оздоблювали деталі будівель — одвірки, сволоки, балки, калічники, піддашні дошки, горішні вікна. В інтер'єрі житла різьбленням прикрашали віконниці, одвірки, полички, мисники. Особливу увагу різьбярі приділяли сволоку, який займав більше місця в інтер'єрі. Часто його оздоблювали плосковиїмчастим різьбленням з мотивами розеток, кіл, смужок, ламаних ліній, бокові частини іноді профілювали крученим орнаментом. Традиція оздоблення сволоків існує в народному будівництві досі.
У Центральній та Східній Україні, де здавна було розвинуте різьбярство, зразків народної скульптури XVII–XIXст. збереглося дуже мало. Тут переважали вироби побутового призначення, окремі деталі яких можна віднести до народної скульптури — це закінчення ковшів, черпаків, ложок, стовпців воріт.
Майстри щедро оздоблювали різьбленням предмети побутового і господарського призначення. Скрині, столи, ліжка, миски, тарілки прикрашались орнаментальним різьбленням.
Художній розпис
Про широке розповсюдження цього виду народного мистецтва в XIX ст. свідчать численні дослідження у різних регіонах України та літературні джерела про селянський побут.
З XIX ст. починається формування настінного розпису виключно орнаментального характеру.
Настінний розпис належить до найпізніших за часом виникнення видів народного мистецтва, тому увібрав у себе деякі традиції та елементи, характерні для вишивки, писанкарства, килимарства, виготовлення кахлів, ткацтва тощо. Настінний розпис інколи замінював прийоми прикрашення сільської хати, а інколи співіснував з ними, виявляючи і підкреслюючи архітектурну конструкцію цієї хати.
Малюнок створювався без попередніх ескізів, без розподілу на етапи, здійснювався одразу, а найчастіше просто поновлювався. Це робилось двічі на рік — після нового мащення перед весняними й осінніми святами. Займались розписом лише жінки.
Фарби були переважно природного походження: сажа, сік лободи, ягоди бузини, відвар цибулиння, сік вишень, шовковиці, кручених паничів, пелюсток соняшника, пасльону тощо, застосовували також анілінові фарби та глини. Рослинний сік змішували часто з білою перетертою глиною, товченими вуглинами чи сажею, з червоною глиною або й просто поєднували різні глини. Це давало можливість майстриням одержати цілу палітру різноманітних кольорів та їх відтінків при розписуванні, тому розпис двома-трьома фарбами майже не зустрічався. Як в'яжучу речовину до саморобних барвників додавали яєчний жовток чи молоко, фарба із таким додатком була тривкішою і не линяла.
Розпис починався і зосереджувався на печі, на комині, потім малюнок переходив на стіну, продовжувався над вікнами, по кутках. На печі зображували схематичних птахів (павичів, грифонів, фазанів), дерево життя з птахами, спіралі, диски, що обертаються, хрести в колі, зигзаги, розетки, рослинні орнаменти, напівовали, різного роду сузір'я — символіку ще від первісних часів.
На початку XIX століття розпис поширився на предмети домашнього вжитку  - посуд, скрині, брички.
Писанкарство
У XIX ст. писанкарство у різних художніх варіантах побутувало на всій території України, про що свідчать давні колекції українських писанок у музеях Києва, Лубен, Львова, Кракова, Варшави, Брно та ін. Найдавніші писанки зберігаються у фондах Музею етнографії та художнього промислу Інституту народознавства НАН України і походять зі сіл Острів (1882 р., Львівщина), Слобідка (1891 р., Поділля) та ін.
Різноманітні писанкові малюнки умовно можна поділити на геометричний, солярний, рослинний, тваринний та релігійний орнамент. Українській писанці не властива реалістична чи натуралістична передача навколишнього світу, розпис її цілком умовний.
Лінія та оконтурована барвна пляма — найважливіші засоби творення орнаменту.
Найбільш давнім мотивом в орнаментах писанок вважається сонячний знак — крапка, кружок, хрест, павучок, свастика, зірки, (трьох, чотирьох, шести та восьмипроменеві). Ромб в орнаменті вважається символом родючості. Вісім таких ромбів утворюють «грецьку» восьмипроменеву розету. Триверт, тризуб, свастика. Ці знаки в давні часи мали містичне та міфологічне значення, вважалися символами руху сонця, плодючості, вічного продовження життя. В деяких варіантах тризуб відомий і як «древо життя» — батько, мати, дитина.
Таким же давнім, як культ Сонця є і культ води. В орнаментальну систему він увійшов у вигляді хвилястих ліній і відомий під назвою «меандр», «безкінечник». Був у міфології древніх слов'ян і культ заклинання Змія, що живе на небі і відає заплідненням всього живого. Його зображували у вигляді «сосонки» — зеленої гілочки. Ту ж функцію виконує віночок із хвоща, яким українці огортають паску. Майже весь рослинний орнамент, що зустрічаємо на писанках, здебільшого пов'язаний з лікувальними властивостями трав, квітів, дерев, а писанки, декоровані ним правили за своєрідні амулети, «обереги».
При загальних спільних рисах в орнаментах писанок, кожний регіон України має свої локальні особливості в техніці, в колориті та орнаменті. Найбільшою за кількістю є колекція подільських писанок з вільним малюнком та стриманим колоритом чорного, червоного, білого, фіолетового та вохристого кольорів. Крім геометричного орнаменту з клинців, трикутників, що утворюють розети, зустрічаються рослинні мотиви у вільному розташуванні в стилі українського бароко. Декоративні та багатобарвні писанки Київщини, Полтавщини та Чернігівщини. По білому, червоному, жовтому або світло-зеленому фону нанесено рослинний чи геометричний орнамент у два-три кольори. Для писанок Прикарпаття характерна загальна подрібненість геометричного малюнку. В кольорах перевага належить червоному, чорному та жовтому. В орнаменти вводяться схематичні зображення архітектурних споруд та контурні зображення коней, оленів, пташок. У буковинських писанок геометричний орнамент має значно крупніші форми. Тут переважають смуги та розети на темно-червоному або чорному тлі.
Вишивка
У XIX столітті в Україні, крім гаптування, тобто вишивання золотом і сріблом, що виконувалися в монастирях черницями, існувало багато поміщицьких майстерень, де жінки-кріпачки вишивали речі панського побуту: скатерки, серветки, різноманітний одяг, предмети оздоблення інтер'єру.
В XIX столітті набуває поширення вишивка білим шовком на тонкій прозорій тканині. Нею прикрашали очіпки, шарфи, носові хустинки, різноманітні деталі жіночого вбрання. В основі орнаментації — тонко прорисовані вибагливі квіти, пишні букети, перев'язані стрічками, бантами. Для підсилення святковості й піднесеності додавали золоту і срібну нитки, мереживо.
Презентацію підготувалаучениця 10-Ф класу Рискаль Анна


title: Презентація на тему «Техногенні явища, як фактори загрози суспільній небезпеці»

text:
Презентація на тему: Техногенні явища, як фактори загрози суспільній небезпеці. Радіація.
Виконала:
Вчитель:

Радіоактивність – це здатність ядер атомів різних хімічних елементів руйнуватися, видозмінюватися з випущенням атомних і субатомних частинок високих енергій.
З 1920 по 1940 роки, ніхто не знав про небезпеки радіоактивності. "Промисловість на радіі" - плід справжнього ентузіазму. Радій використовувався у виробництві медичного обладнання і предметів побуту.
Радіоактивна зубна паста (Німеччина, 1944)
Рентгенівська примірочна для взуття (США, 1924-1950)
Іонізуюча косметика (Франція, 1933-1960)
Набір для дітей «Юний атомник» (США 1951-1952)
Радіоактивна маска для обличчя (СРСР, 1937)
Як ми тепер можемо бачити люди ще починаючи з 1920х років мріяли про “мирний атом”. В радянських людей це словосполучення викликало особливу гордість. Але…
Приблизно о 1:23:50 26 квітня 1986 року сталася аварія на четвертому енергоблоці Чорнобильської атомної електростанції. Найбільша за всю історію ядерної енергетики, як за кількістю загиблих і потерпілих від її наслідків людей, так і за економічним збитком.
Радіаці́йна ава́рія— подія, внаслідок якої втрачено контроль над ядерною установкою, джерелом іонізуючого випромінювання, і яка призводить або може призвести до радіаційного впливу на людей та навколишнє природне середовище, що перевищує допустимі межі, встановлені нормами, правилами і стандартами з безпеки.
Причини аварії на Чорнобильській АЕС
У сучасному викладі, причини аварії такі:
реактор був неправильно спроектований і небезпечний;
персонал не був проінформований про небезпеки;
персонал допустив ряд помилок і ненавмисно порушив існуючі інструкції, частково через відсутність інформації про небезпеки реактора;
відключення захисту або не вплинуло на розвиток аварії, або не суперечило нормативним документам.

Поширення радіації
Після аварії утворилася радіоактивна хмара, яка накрила не лише сучасну Україну, Білорусь та Росію, які знаходилися поблизу ЧАЕС, але й і Східну Фракію, Македонію, Сербію, Хорватію, Болгарію, Грецію, Румунію, Литву, Естонію, Латвію, Фінляндію, Данію, Норвегію,Швецію, Австрію, Угорщину, Чехію, Словаччину, Нідерланди, Бельгію, Словенію, Польщу, Швейцарію, Німеччину, Італію, Ірландію,Францію  Велику Британію та острів Мен.
Карта радіоактивного забруднення
Наслідки аварії
Забруднення довкілля
Погіршення здоров'я людей
Великі дози опромінення
Гострі променеві хвороби
Онкологічні захворювання
Спадкові хвороби
Мутації у людей та тварин

Вчені стверджують, шкода організму від радіоактивного випромінювання залежить від його інтенсивності і тривалості. У кожному випадку, радіація навіть низької інтенсивності, здатна впливати на ембріональні тканини, тканини кісткового мозку, і тканини сім'яників і яєчників, приводячи до безпліддя.
Дії при радіаційній аварії


title: Презентація на тему «Олекса Петрович Стороженко»

text:
Олекса Петрович Стороженко Народився 24 листопада 1806, с. Лісогори, Чернігівська область, помер 18 листопада 1874,  в м.Берестя (тепер Білорусь). Український письменник, етнограф, драматург.

Козацький рід Стороженків відомий з XVII ст.; відомості про його представників є в гетьманських універсалах і документах Генеральної військової канцелярії XVIII ст. Предків письменника можна знайти серед прилуцьких полковників, ічнянських і повстинських сотників, вони володіли чималими маєтками в Україні, зокрема на Полтавщині.

Дитячі роки письменника минули в містечку Великі Будища Зіньківського повіту на Полтавщині. Дані про освіту письменника дослідники подають різні. Так А. Іщук зазначає, що Олекса Стороженко з молодих літ навчався у військовій школі. Коли йому минуло 18 років, він пішов на військову службу і майже не жив у рідних місцях, де народився і провів свої дитячі роки.

Спочатку хлопець одержав домашню освіту, а потім учився в «шляхетному пансіоні при Слобідсько-Українській губернській гімназії в м. Харкові. З виданого О.Стороженку атестату видно, що в гімназії він вивчав російську, французьку, німецьку, латинську мови, російську словесність, загальну й російську історію, географію, і виявив “чудові“ успіхи
Пам'ятною для Стороженка була зустріч із молодим Миколою Гоголем. Про цю зустріч, що відбулася на Полтавщині десь у 1820-х, Стороженко розповів з багатьма цікавими подробицями у своєму  творі «Спогад».
р

У поході 1849 в Угорщину; він був контужений.

З 1824, протягом майже 30 років перебуваючи на військовій службі, О. Стороженко пройшов шлях від унтер-офіцера в кінно-єгерському до поручика драгунського полку, а згодом став старшим офіцером у штабі кавалерійського корпусу. Буваючи з полком у різних місцях, в тому числі в Україні, виконуючи різні доручення, зокрема пов'язані з відбором коней для армії, нерідко переїздив із однієї місцевості в іншу, завдяки чому мав можливість вивчати життя й побут селянства Південної України, зустрічався з колишніми січовиками. Цей життєвий матеріал став основою багатьох його творів

У 1857 — на сторінках російських журналів і газет з'явилося ім'я О. Стороженка як автора роману з української старовини «Брати-близнюки». 1861 — став відомим і як україномовний письменник, його доробок друкували в журналі «Основа». 1863 — у Петербурзі вийшли «Українські оповідання» у двох томах, які О. Стороженко написав ще в 1850-х рр. 1864 — О. Стороженка перевели в у польсько-литовський край — м. Вільно. Там він був у розпорядженні одіозного генерал-губернатора Північно-Західного краю М. Муравйова. Ця служба відбилася на творах письменника, оприлюнених у «Віснику Західної Росії», — вони були тенденційні, спрямовані проти польського та білоруського національно-визвольного руху 1863–1864 років.
До смерті письменника спричинилася прикра пригода. Повертаючись одного разу пізнього жовтневого вечора додому, Стороженко впав із кладки в холодну воду, пошкодив ногу, застудився і незабаром помер.
а

Найвідоміші твори:
Гуморески:
1)"Вуси"
2)"Голка"
П'єси:
1)"Гаркуша"
Повісті:
1)"Марко Проклятий"
Міфологічний твір:
1)"Закоханий чорт"
І найвідоміший твір - Брати- близнюки


title: Презентація на тему «Мобильная связь»

text:
Мобильнаясвязь
Первый изобретатель
Создатель мобильного телефона Мартин Купер, который был ведущим инженером в отделе         Motorola, разрабатывавшем первый сотовый телефон, подверг критике      современные мобильники.

Первый беспроводной звонок
Мартин Купер в апреле 1973 года сделал первый беспроводной звонок. Как он вспоминает, первый мобильник весил килограмм, а его аккумулятора хватало лишь на 20 минут разговора. Купер отметил, что это было очень кстати, так как рука все равно не выдерживала дольше двадцати минут.
Только через десять лет, 6 марта 1983 года, «Моторола» представила первый коммерческий телефон. На его созданное ушло пятнадцать лет работы и около 10 миллионов долларов, вес 794 грамма. Емкости аккумулятора было достаточно для одного часа разговора или восьми часов ожидания. Стоил он сумасшедшие деньги – почти четыре тысячи долларов (около $10000 в современных ценах). Но, несмотря на все эти ужасающие характеристики, американцы выстроились в многотысячную очередь за новым аппаратом. Уже в 1984 году количество абонентов составляло около одного миллиона, в 1990 году это число увеличилось до 11 миллионов. В результате сотовые технологии стали одной из самых главных примет нашего времени.

Структура системы сотовой связи

Основные составляющие сотовой сети — это сотовые телефоны и базовые станции, которые обычно располагают на крышах зданий и вышках. Станция создает радиоканал связи между сотовым телефоном и центром коммутации. Число используемых каналов обычно кратно 8, а один из каналов является управляющим (или каналом вызова). Назначение такого канала – обмен служебной информацией между базовой станцией и аппаратом абонента с целью установления соединения. Непосредственно же разговор начинается после того, как будет обнаружен свободный канал. Каждый канал образуется парой частот (отдельно для приема и передачи), что сделано для того, чтобы исключить влияние передатчика сотового телефона на его приемник.

Алгоритм работы сотовой связи
Логика работы аппаратуры одинакова во всех системах сотовой связи. Аппарат абонента в режиме ожидания постоянно сканирует доступные управляющие каналы, выдавая информацию на дисплей (обычно это название сотового оператора или его логотип). При отсутствии сигнала выдается индикация «нет сети». Для вызова абонента все базовые станции выдают сигнал вызова. Аппарат, приняв вызов, передает ответный сигнал. Базовые станции передают информацию об уровне сигнала, на основании которой центр коммутации выбирает определенную базовую станцию и канал на ней. При наборе номера мобильный телефон определяет уровень сигнала по свободным каналам и выбирает тот, где уровень максимален. При падении сигнала ниже критической отметки запускается процедура эстафетной передачи вызова, которая автоматически переключает аппарат на другую базовую станцию.

Обмен информацией с помощью мобильной связи
Bluetooth

SMS

MMS
Влияние на человека
Наибольшее беспокойство вызывает тот факт, что такой пьезоэлектрический элемент, даже не подключенный к чему-либо, часто начинает издавать звук, если он находится только в нескольких сантиметрах от антенны. Это означает, что при обычном использовании аппарата его излучение воздействует на органы слуха и жизненно важные зоны мозга.Некоторым людям, обладающим достаточно чувствительным слухом, удается уловить сигналы, исходящие от мобильного телефона, даже если его динамик не издает совершенно никаких звуков. Говорят, что это явление связано с непосредственной реакцией органов слуха на электромагнитные поля сильной интенсивности. В некоторых исследованиях делается следующий вывод: чтобы работа телефона не представляла никакого риска для здоровья, он должен находиться на расстоянии не менее 12 метров от уха!

Спасибо за внимание!!!
                               Подготовили:
                              ученицы 11-А класса
                              Кривошеева В.
                          Хасанова В.


title: Презентація на тему «Елінор Портер “Полліанна”»

text:
Елінор Портер
“Полліанна”
Я ніколи не вважала, що треба заперечувати
 існування труднощів, страждань і зла. Я тільки
думала, що значно краще йти назустріч
 невідомому бадьоро й радісно.
Е. Портер

Елінор Портер

- американська дитяча письменниця і романістка. Народилася в Літтлтон, Нью Хемпшир, навчалася співу, але потім почала писати книги. У 1892 році вийшла заміж за Джона Лиману Портера і переїхала в Массачусетс. В основному, писала книги для дітей, Її найвідомішою книгою стала Полліанна (1913), яка була екранізована кілька разів під тією ж назвою.

     Історія про незвичайну дівчину Полліанну хвилює серця молодих читачів ось уже сто років!
Чим же за заробила таку любов проста, одинадцятилітня дівчинка з веснянками?
А тим,що навчила всіх навколо “грати,в радість”!
Хочеш дізнатися, що це таке?
Тоді скоріше відкривай книгу та знайомся с дивовижною Полліанною!

Одинадцятирічна Полліанна Уиттиер приїжджає до своєї тітки міс Поллі Харрінгтон в штат Вермонт. Батько Поліанни Джон Уиттиер помер, не залишивши практично ніякої спадщини: будучи бідним пастором в маленькій церкві і отримуючи невелику платню, він залишив після себе лише кілька книг. Так як мати Поліанни давно померла, а інших родичів у неї немає, вона змушена переїхати до тітки Поллі, яка весь цей час не підтримувала ніяких контактів з родиною Поліанни.

Старша сестра тітки Поллі свого часу вийшла за Джона Уиттиер всупереч бажанням батьків , які наполягали на весіллі з багатою людиною . Але мати Поліанни стала дружиною місіонера і вирушила з ним на південь , з тих пір родина розірвала з нею всякі стосунки. Тепер , двадцять п'ять років по тому , тітка Поллі живе одна у величезному будинку , успадкувавши великий стан після смерті всіх її близьких. Вона педантична , строга і приймає племінницю виключно з почуття обов'язку . Полліанна вона виділяє кімнату на горищі , без дзеркала , з голими стінами і практично без меблів , тому що « їй хотілося по можливості віддалитися від суспільства дитини і , одночасно , уберегти багату обстановку : вже вона- то чула , як погано поводяться діти з хорошими речами ».

Полліанна ж є повною протилежністю Поллі: дуже жива, балакуча і життєрадісна. Вона вчить оточуючих грі «в радість». Грати почали вони з батьком давним-давно, коли їм серед пожертвувань дісталися милиці: «Мені тоді страшенно хотілося ляльку, ось тато і попросив жінку, яка збирала пожертви. А та леді відповіла, що ляльок ніхто не жертвував, тому замість ляльки посилає маленькі милиці ».

Тоді батько пояснив Полліанна , що потрібно радіти , раз милиці їм не потрібні. З тих пір вони завжди грали « в радість» , знаходячи привід для оптимізму в кожній події . У перший же день після приїзду Поліанни тітка Поллі залишає її без вечері , звелівши вечеряти хлібом з молоком на кухні , разом зі служницею Ненсі , на що Полліанна відповідає: «Що ви , тітка , я дуже рада. Я люблю хліб з молоком , і Ненсі мені дуже подобається. Ми так добре повечеряли разом ». Всі моралізаторство і покарання тітки Поллі її племінниця сприймає із захопленням і вдячністю , ніж призводить міс Поллі в замішання. Поступово тітка Поллі прив'язується до Полліанна .

Гра “Вмій радіти”

Сонячний ранок


title: Презентація на тему «Дієго Веласкес» (варіант 4)

text:
Дієго Веласкес
*6 червня 1599 — †6 серпня 1660
Дієго Веласкес народився в Севільї (Іспанія) в 1599 році, у незаможній дворянській родині вихідців із Португалії. Навчався живопису в рідному місті у Франсиско Еррери-Старшого (Francisco de Herrera) та у Франсіско Пачеко (Francisco Pacheco), з донькою якого, Хуаною Міранді, він одружився в 1618 році.

 Молодий художник набув у Севільї досить гарної репутації. Його вчитель Пачеко, а також друзі й земляки намагалися допомогти його кар'єрі. В 1622 р. його вперше було відправлено до Мадриду. Але, попри те, що земляки, які трималися в столиці разом, намагалися йому допомогти, стати перед королівськими очами йому не вдалося.

Картина зчинила фурор («Портрет Філіпа IV із проханням», 1623 р, не збереглася). Веласкесу виплатили гонорар, потім призначили ренту, а також прийняли на посаду придворного художника. Філіп IV повторив йому обіцянку Олександра Македонського до Апеллеса: «ніхто, крім тебе, писати мене більше не буде».
Подорожі до Італії
Перша подорож до Італії
У 1629—1631 році Веласкес подорожує по Італії. Знайомство з творами великих художників Італії вплинуло на стиль живописця — він зробився більш вільним та блискучим, колорит менш темним в тінях, що передає натуру в яскравому освітленні.
У 1634 р. відомий художник отримав почесне звання королівського гардеробмейстера, у 1643 році — камердинера, у 1642—1644 рр. він супроводжував короля в його поході на Арагон.
Повернення в Мадрид (зрілий період)
Друга подорож до Італії
Наприкінці 1648 року Веласкес здійснив другу подорож В Італії художника чекав гучний успіх, його було обрано членом римської академії.
Відвідав Веласкес і Неаполь. Придворним художником іспанького короля в Неаполі був Хосе де Рібера. Так зустрілися два великих іспанських майстра 17 століття.Веласкес не відчував в Рібері конкурента і всіляко сприяв придбанню картин Рібери в Мадрид, хоча їх художні манери значно розходились.
Повернення в Мадрид (пізній період)
У 1651 р. Веласкес повернувся у Мадрид. Цією подією мистецтвознавці датують початок пізнього періоду його творчості.
Венера із дзеркалом, близько 1644-1648, Лондонська Національна галерея
Портрет папи Інокентія Х

Хвороба і смерть

В 1652 р. художник був призначений королівським обер-гофмаршалом. Нова посада Веласкеса (у його обов'язки входила підготовка й організація свят при дворі) віднімала багато сил і часу. Після великого свята на кордоні із Францією, присвяченого одруженню інфанти Марії-Терезії із французьким королем Людовіком XIV, художник важко занедужав, і незабаром після повернення в Мадрид, 6 серпня 1660 року помер.
Творчість
Бодегонес , ранішній період.
«Три музики»

 Берлін.
«Мулатка»
«Водонос» або «Аквадор», ( продавець води ).
«Яєчня» або «Жінка готує яєчню», Едінбург
Портрети
«Невідома іспанка» , 1646 р.
Збірка герцога Девонширського
« Філіп IV верхи » (1636, Прадо, Мадрид).
Філіп IV Іспанський, 1656
Інфанта Маргарита Австрійська, 1660
Підготувала:
Матвєєва Вероніка403
Дякую за увагу!