title: Презентація на тему «United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland» (варіант 2)

text:
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level
United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland,
UK on the world map
England
Scotland
Wales
Northern Ireland
Historical province of British
Northern Ireland
Northern Ireland is a part of the United Kingdom in the north-east of the island of Ireland.
lies Loch ness
lies Loch ness
fresh water lake
Wales
Mount Snowdon
capital Cardiff
Wales is a country that is part of the United Kingdom and the island of Great Britain, bordered by England to its east and the Atlantic Ocean and Irish Sea to its west. It had a population in 2011 of 3,064,000, and has a total area of 20,779 km2 (8,023 sq mi). Wales has over 1,200 km (750 mi) of coastline, and is largely mountainous, with its highest peaks in the north and central areas. The country lies within the north temperate zone, and has a changeable, maritime climate.
Scotland
scotland highlands
scotland lowlands
loch ness monster
scotland man
Scotland is a country that is part of the United Kingdom.Occupying the northern third of the island of Great Britain, it shares a border with England to the south and is bounded by the North Sea to the east, the Atlantic Ocean to the north and west, and the North Channel and Irish Sea to the southwest. In addition to the mainland, Scotland is made up of more than 790 islands including the Northern Isles and the Hebrides.
England
England is a country that is part of the United Kingdom.It shares land borders with Scotland to the north and Wales to the west; the Irish Sea is to the north west, the Celtic Sea to the south west, while the North Sea to the east and the English Channel to the south separate it from continental Europe. Most of England comprises the central and southern part of the island of Great Britain in the North Atlantic. The country also includes over 100 smaller islands such as the Isles of Scilly and the Isle of Wight.
River Thames
south eastern coast
Pennines
chalk cliffs
lake district
FLAG UK
ROYAL EMBLEM
Coronation of Elizabeth II in 1953.
Head of State - Queen Elizabeth II
Queen Elizabeth II on his 80th birthday in 2006.
Wedding of Princess Elizabeth and the Earl of Edinburgh
1947.
Rivers: Thames, Severn, Manchester Canal
Tunnel Channel
London
London city
Gatwick airport
English channel
London is the capital city of England and the United Kingdom, and the largest city, urban zone and metropolitan area in the United Kingdom, and the European Union by most measures Located on the River Thames, London has been a major settlement for two millennia, its history going back to its founding by the Romans, who named it Londinium. London's ancient core, the City of London, largely retains its square-mile mediaeval boundaries. Since at least the 19th century, the name London has also referred to the metropolis developed around this core. The bulk of this conurbation forms the London region and the Greater London administrative area, governed by the elected Mayor of London and the London Assembly.
Westminster Palace with the famous hour -tower "Big Ben".
It meets Parliament of the United Kingdom.
Tower of London
Tower Bridge-is a combined bascule and suspension bridge in London, over the River Thames.
St. Paul's Cathedral, built in the 17th century by the famous English architect Christopher Wren.
London is one of the most wonderful city  in Europe.Thank you for your attention.


Презентація на тему «Иоганн Себастьян Бах»


title: Презентація на тему «Jack London» (варіант 3)

text:
Jack London
John Griffith Chaney (Jack London) was born January 12, 1876 in San Francisco.
Jack, as he came to call himself as a boy, was the son of Flora Wellman, an unwed mother, and William Chaney, an attorney, journalist and pioneering leader in the new field of American astrology.
In 1889, London began working 12 to 18 hours a day at Hickmott's Cannery.
In 1893, he signed on to the sealing schooner Sophie Sutherland, bound for the coast of Japan. When he returned, the country was in the grip of the panic of '93 and Oakland was swept by labor unrest. After grueling jobs in a jute mill and a street-railway power plant, he joined Kelly's Army and began his career as a tramp.
As a schoolboy, London often studied at Heinold's First and Last Chance Saloon, a port-side bar in Oakland. At 17, he confessed to the bar's owner, John Heinold, his desire to attend university and pursue a career as a writer.
THE YOUNG WRITER
His life as a writer essentially began in 1893. That year he had weathered a harrowing sealing voyage, one in which a typhoon had nearly taken out London and his crew. The 17-year-old adventurer had made it home and regaled his mother with his tales of what had happened to him.
On returning to California in 1898, London began working deliberately to get published, a struggle described in his novel, Martin Eden (serialized in 1908, published in 1909). His first published story since high school was "To the Man On Trail", which has frequently been collected in anthologies.
London married Elizabeth "Bessie" Maddern on April 7, 1900, the same day The Son of the Wolf was edited. Bess had been part of his circle of friends for a number of years.
In early 1903, London sold The Call of the Wild to The Saturday Evening Post for $750, and the book rights to Macmillan for $2,000. Macmillan's promotional campaign propelled it to swift success.
While living at his rented villa on Lake Merritt in Oakland, London met poet George Sterling; in time they became best friends.
War correspondent
He covered the Russo-Japanese War in 1904 for Hearst papers, introduced American readers to Hawaii and the sport of surfing, and frequently lectured about the problems associated with capitalism.
The Sea-Wolf
The Sea-Wolf is a 1904 psychological adventure novel about a literary critic, survivor of an ocean collision, who comes under the dominance of Wolf Larsen, the powerful and amoral sea captain who rescues him. Its first printing of forty thousand copies was immediately sold out before publication on the strength of London's previous The Call of the Wild.
Bohemian Club
On August 18, 1904, London went with his close friend, the poet George Sterling, to "Summer High Jinks" at the Bohemian Grove. London was elected to honorary membership in the Bohemian Club and took part in many activities.
Beginning in December 1914, London worked on The Acorn Planter, A California Forest Play, to be performed as one of the annual Grove Plays, but it was never selected; it was described as too difficult to set to music. London published The Acorn Planter in 1916.
Second marriage
After divorcing Maddern, London married Charmian Kittredge in 1905.
In 1906, London published in Collier's magazine his eye-witness report of the San Francisco earthquake.
The Iron Heel
The Iron Heel is a dystopian novel, first published in 1908.
Generally considered to be "the earliest of the modern Dystopian", it chronicles the rise of an oligarchic tyranny in the United States.
London died November 22, 1916, in a sleeping porch in a cottage on his ranch. London had been a robust man but had suffered several serious illnesses, including scurvy in the Klondike


Презентація на тему «Сучасна скульптура»


title: Презентація на тему «Конфуціанство»

text:
Підготував котенко роман, 10-в
Конфуціанство
Вступ
Основні засади конфуціанства
Культ Неба
Благородна людина
Людинолюбство
Ритуали

ДяКУЮ ЗА УВАГУ!


title: Презентація на тему «Діснейленд» (варіант 2)

text:
Діснейленд — популярний і високоприбутковий парк розваг компанії
 «Волт Дісней»
у місті Анахаймі (США, Каліфорнія).

 Парк розваг відкрито в 1955 році, ставши втіленням ідеї Волта Діснея про парк, в якому був би відтворений світ мультфільмів і казок, де цікаво всім - і дорослим, і дітям.

На створення парку мрії, побудованого на 34 га землі, де раніше росли апельсинові дерева,
 пішло 17 мільйонів доларів.
м

Всі посвячення у парках Діснея, крім парку в Орландо починаються з фрази
  «To all who come to this happy place — welcome!».
Усім, хто прийшов у це щасливий місце - Ласкаво просимо! Діснейленд - це ваша країна. Тут воскресають прекрасні спогади людей похилого віку, і тут молоді можуть вдихнути виклик і обіцянки майбутнього. Діснейленд присвячується ідеалам, мрій та реальних подій, які створили Америку ... з надією, що вона стане джерелом радості та натхнення для всього світу!

За результатами фінансового 2007 року прибуток Діснейленду склав $ 1,22 млрд.

Діснейленд відомий своєю чистотою. Як тільки ворота парку зачиняються пізно ввечері, в найщасливішому місці на землі починається зовсім інше життя.

Після закриття в парку збираються дикі кішки.
Вони контролюють популяцію мишей і щурів тут.
Протягом дня кішок тримають в декількох місцях,
де їх годують, стерилізують і вакцинують.
У парку не продають жувальну гумку, щоб гості не випльовували її і не забруднювали тротуари
У «Лос-Анджелес Таймс» написано, що 600 доглядачів, малярів, садівників і декораторів працюють 365 ночей у році, щоб забезпечити роботу парку. Працівники зішкрябують жувальну гумку з тротуарів, висмикують бур’яни, оновлюють покриття поручнів – і роблять все вночі. Лише три працівники відповідають за ремонт і заміну 800 парасольок, 25000 стільців і близько 7000 столів в ресторанах і кафе Діснейленду і сусіднього парку «Каліфорнія Авеню Парк». Чотири сертифікованих водолази чистять дно водойм від сміття і займаються ремонтом водних атракціонів

Існує також ще кілька парків розваг
компанії Disney:
 Дісней Ворлд
 в Флориді,
 Діснейленд в Японії - Токіо Діснейленд
і «Парк Діснея на воді»  (DisneySea), Діснейленд в Парижі (так званий Євро-Діснейленд). Також в Китаї будується
 «піратський» Діснейленд.

Підготувала :учениця 11_А класу ТЗОШ№ 24Складанюк Наталія


title: Презентація на тему «Ялинка»

text:
Ялинка

Походження звичаю
Звичай ставити в хатах ялинки прийшов в Україну із західноєвропейських країн. Масового розповсюдження це набуло після Друго світової війни.
Існує версія, що традиція встановлювати ялинку походить від племені гунів.
Прикраси
Колись на деревце чіпляли горіхи, цукерки, тістечка, кольорові паперові прикраси, солому, пір'я та ін. Зараз на гілки причіпляють скляні кольорові бамбольки, іграшки, дощик (кольоровий блискучий порізаний папір), солом'яні прикраси, мерехтливі електричні гірлянди та багато іншого.
Найбільші ялинки світу
Ялинка в Італії.
Велетенська ялинка заввишки 950 метрів і завширшки 450 метрів є світловою інсталяцією на південному схилі гори Інджино, створену з більше тисячі неонових вогнів, сполучених між собою електричним кабелем завдовжки більше 19 км.

Найбільша "жива" ялинка в Таїланді.
Найбільшу "живу" ялинку спорудили школярі в Таїланді. Рекорд був зафіксований в листопаді 2013 року в Книзі рекордів Гіннесу. Перед будівлею торгового центру у Бангкоку зібралися 852 людини, які вишикувалися у формі ялинки. Достовірності композиції додали костюми зеленого, червоного і коричневого кольорів, в які були одягнені учасники інсталяції.


title: Презентація на тему «Януш Леон Вишневський»

text:
Януш Леон Вишневський

Януш Леон Вишневський — особистість легендарна, з звивистою біографією і багатим життєвим досвідом, один із найпопулярніших письменників сучасної Польщі.
Народився 18 серпня 1954 року у Торуні. Його батьки - обидва поляки, батько - водій, мати - власниця магазину. У Януша є старший брат, який зараз викладає хімію в торуньскому ліцеї.

Мати Януша - Ірена
Батько Януша - Леон
У чотирнадцять років вступив до морське училище в Колобжег, що підкоряється Міністерству морського транспорту, через 5 років отримав диплом моряка далекого плавання. Після здобував освіту в Університеті Торуні, вивчав фізику, захистив докторську дисертацію. Одночасно отримував освіту на економічному факультеті. Захистив докторську дисертацію з хімії в Лодзі. Отримав ступінь доктора інформатики , зараз займається біоінформатикою. Знає німецьку, англійську та російську мови. Проживає у Франкфурті-на-Майні.
Був одружений, є 2 дочки , Іоанна та Ада. Він сказав про них: «У мене в житті існує тільки дві самі значущі жінки. Перша - це моя старша дочка, друга - молодша ».
Наукова діяльність
Вишневський працював з 1979–1987 в Центрі обчислювальних технологій GCM. Він живе у Франкфурті на Майні, де й працює в міжнародній компанії програмного забезпечення. Займається розробкою програмного забезпечення для хіміків. Співавтор першої комп'ютерної програми в світі для автоматичного створення AutoNom систематичних назв органічних сполук на основі їх структурних формул. Методи визначення систематичних імен були реалізовані у програмі та запатентовані в Європейському Союзі і Сполучених Штатах в 2004/2006 роках. У 1999–2007 роках працював на посаді доцента в Поморській педагогічній академії в Слупську.
Творчість
У 44 роки, потай від оточуючих, Януш почав складати художні тексти.
Його дебютний роман "Самотність у Мережі" підірвав читацький світ Польщі та в одночас зробив автора знаменитим. Книга три роки не виходила зі списків бестселерів і перевидавалася кілька разів.
У 2006 році "Самотність" було екранізовано, причому в одній з епізодичних ролей знявся сам Вишневський.
Окрилений успіхом, польський прозаїк за короткий час випустив кілька книг: "Навіщо потрібні чоловіки?", "Постіль", "Молекули емоцій", "Сцени з життя за стіною", "Мартіна".
І всі вони користувалися незмінним успіхом у читачів усього світу.
Вишневський веде колонку в польському глянцевому журналі "Пані", яка носить таку ж назву, як одна з його книг: "Інтимна теорія відносності".
Його твори перекладено українською, російською та в’єтнамською мовами, проте досі не вийшло жодного англійського, німецького чи французького перекладу.
Дякую за увагу!


title: Презентація на тему «Миколай Коперник»

text:
Трибулько Олександр
Презентація на тему: Миколай Коперник- видатна людина епохи Ренесансу
Народився: 19 лютого 1473 (Торунь, Польша)
Ім’я при народженні: Nikolas Koppernigk
Діяльність: астроном, математик, фізик, правник, дипломат, астролог, економіст, лікар
Відомий: автор геліоцентричної побудови Сонячної системи
Помер: 24 травня 1543 року (Фромборк, Вармія, сучасна Польша)

Створення геліоцентричної системи світу стало революційним переворотом у науці. За висловом ФрідрихаЕнгельса, він «поклав початок звільненню природознавства від теології». Вчення Коперника науково спростовувало міф про Землю як центр Всесвіту, утверджувало однакову матеріальну природу небесних і земних тіл, їх підпорядкованість єдиним законам, прокладало шлях до наукових відкриттів не лише сонячного, а й багатьох інших світів, аж до ідеї про безкінечність Всесвіту.
Ідеї Коперника позитивно сприйняли вже його сучасники. В подальшому геліоцентрична теорія світобудови набула розвитку і коригування в роботах Галілео Галілея, Йоганна Кеплера, Ісака Нютона та інших.

Значення наукової спадщини Миколая Коперника

За повідомленнями Ассошіейтед прес, в середині червня 2008 року на аукціоні «Крістіз» у Нью-Йорку продали трактат Миколая Коперника «Про обертання небесних сфер» (лат. De Revolutionibus Orbium Coelestium). Фоліант, видрукований 1543 року, на початку торгів оцінювали у 1—1,2 млн доларів. Його власником був відомий колекціонер і астроном-любитель Річард Ґрін. В результаті торгів кінцева вартість лоту становила 2,2 млн доларів, ім'я ж нового власника лишилось невідомим

Цікаві факти
Бібліографія Миколи Коперника
Theophilacti scolastici Simocati epistolae morales, rurales et amatoriae, Lateinische Übersetzung der griechischen Episteln des Theophylaktos Simokates, Johann Haller, Krakau 1509[24]
Commentariolus, (Heilsberg, um 1509)
N.C. Meditata XV. Augusti anno domini MDXVII., 1517
«Epistola Coppernici contra Vernerum bzw. Brief gegen Werner» , 1524
«Копернікус» (Copernicus' Denkschriften über das Münzwesen), 1522 (Deutsch) 1526
«Трактат про монети» (Tractatus de monetis), 1528
«De lateribus et angulis triangulorum tum planorum rectilineorum tum sphaericorum, Vittembergae per Johannem Lufft, 1542»
«Про обертання небесних сфер» (De Revolutionibus Orbium Coelestium), Нюрнберг 1543.
Греко-латинський словник

З 1531 року Коперник майже не брав участі у громадському житті (виняток — безкоштовна медична допомога), цілковито присвятивши себе роботі над книгою. Вірним помічником і асистентом Коперника в цей час була Ретік. Ще до видання трактату, яке було кінцевою метою, Коперник поширив серед знайомих короткий виклад своєї праці, відомий як «Малий коментар» (лат.Commentariolus).
1542 — стан здоров'я Коперника різко погіршився — його розбив параліч.
24 травня 1543 року, маючи 70 років, Миколай Коперник помер внаслідок інсульту.
Місце поховання Коперника довгий час було невідомим, але 2008 року з допомогою аналізу ДНК вдалося з'ясувати, що вчений похований у кафедральному соборі міста Фромборка (Польща).

Останні роки життя

Дякую за увагу!


title: Презентація на тему «Інструменти регулювання у соціальній сфері»

text:
Інструменти регулювання у соціальній сфері: соціальні пільги, допомоги, гарантії для громадян

Податкова соціальна пільга – сума, на яку платник податку на доходи фізичних осіб, має право зменшити свій загальний місячний оподатковуваний дохід у вигляді заробітної плати від одного роботодавця.
Для характеристики соціальних пільг важливо виділити їх основні ознаки:
По-перше, пільги спрямовуються на більш повне задоволення інтересів суб'єктів, полегшення умов їх життєдіяльності. Метою встановлення пільг є соціальний захист, поліпшення становища окремих категорій громадян.
По-друге, вони є своєрідним відхиленням від єдиних положень нормативного характеру та виступають способом юридичної диференціації прав громадян, елементом їх спеціального правового статусу. Так, для певних категорій громадян встановлені правила, які полегшують вступ до навчальних закладів, гарантують безплатний проїзд у громадському транспорті, зменшують розмір оплати житлово-комунальних послуг тощо.

По-третє, соціальні пільги виступають правомірними винятками виконання особою обов'язків, передбачених законодавством.
по-четверте, вони закріплюються переважно у законах, якими визначаються особливості спеціального правового статусу певних категорій громадян.

Соціа́льна допомо́га — це грошова допомога й допомога в натуральній формі, що здебільшого фінансується з бюджету та добровільних пожертвувань і сплачуються людям, які перебувають у нужді, як на основі перевірки їхнього доходу та засобів існування, так і за певними критеріями без перевірки доходу. Це означає також, що одні прошарки населення користуватимуться благами програми допомоги, а інші будуть виключені зі сфери її дії.
Види соціальної допомоги:
Соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям
Допомога у зв'язку з вагітністю та пологами
Допомога при народженні дитини
Допомога при усиновленні дитини
Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку
Допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування
Допомога одиноким матерям ( соціальна допомога на дітей одиноким матерям)

Соціальні гарантії — матеріальні і юридичні запоруки, які забезпечують реалізацію соціально-економічних і соціально-політичних прав членів суспільства. До основних Г. с. відносяться право на працю, право на відпочинок, право на житло, право на освіту й меддопомогу тощо.
Дякую за увагу!


Презентація на тему «Алмаз» (варіант 1)


title: Презентація на тему «Вплив кольорів на стан людини»

text:
вплив кольорів на стан людини
Оскільки до 90% інформації про зовнішній світ людина сприймає через орган зору, різноманіття кольорів має важливе значення. їх фізичні властивості, закономірності співвідношень, фізіологічний та психічний вплив на людину вивчає кольорознавство.
Кольори поділяють на хроматичні (кольори та їх відтінки, які людина розрізняє у спектрі, - червоний, оранжевий, жовтий, зелений, блакитний, синій, фіолетовий, що визначаються трьома параметрами: кольоровий тон, насиченість і яскравість) і ахроматичні (білий, відтінки сірого, чорний, які характеризуються лише кількістю відбитого світла).
Кольоровий тон зумовлюється тією довжиною хвилі, що переважає, наприклад, довжина хвилі фіолетового кольору становить 380-440 нанометрів (нм), синьо-фіолетового - 440-470 нм, синього - 470-485, блакитного - 485-500, зелено-блакитного - 500- 520, зеленого - 520-550, жовтого - 570-580, оранжевого - 590-600, червоного - 620-760 нм. Насиченістю називають ступінь розбавлення певного кольору білим. Чим більше колір містить білого, тим менше він насичений. Наприклад, якщо синій колір має насиченість 20%, це означає, що він утворений із 20% синього і 80% білого. Яскравість залежить від інтенсивності світлового потоку - відбитого чи прямого. Кольоровий тон і насиченість є якісними параметрами кольору, яскравість належить до кількісного.

Вплив кольору на організм людини
Люди давно помітили, що різні кольори впливають на них неоднаково. Значення кольорів також залежить від традицій країни, які можуть змінюватися з часом. Наприклад, медицина Сходу накопичила великий практичний досвід лікування кольором деяких захворювань, особливо порушень психічних функцій.
Колір у трудовій діяльності людини, зокрема в навчальному процесі, здійснює фізіологічний, оптичний, психологічний вплив. Однак люди неоднаково реагують на кольори. На їх сприйнятті позначається тип темпераменту, вік, стать тощо.

Оптична дія кольору
Вона може спричинити оптичні ілюзії та зміни зовнішнього вигляду предметів. Усі кольори умовно поділяють на дві групи
       -червоні і сині, що викликають у людини протилежні відчуття.
Кольори червоної групи сприймаються як матеріальні, теплі,
       важкі, непроникні, плоскі, шорсткі, матові, горизонтальні за
       формою, округлені, такі, що нагадують низькі, глухі та голосні
       звуки.
Кольори синьої групи - нематеріальні, холодні, легкі, проникні, об'ємні, гладенькі, блискучі, вертикальні за формою, гострі, нагадують високі, дзвінкі та тихі звуки. Винятком вважають зелений колір, оскільки він є комбінацією жовтого і синього, що належать до різних груп кольорів.
Світлі кольори немовби поширюються на розташовані поряд темні і зменшують забарвлені в ці кольори поверхні. Таке явище називають колірною іррадіацією. Вертикальні лінії на тлі білого круга виглядають тоншими, ніж на сірому
Колірна градація відіграє істотну роль при конструюванні шрифтів. Якщо, наприклад, букви Б, В або Е "зберігають" у тексті повну висоту, то висота літер О або С дещо менша, ще меншу мають А або У. Такі букви видаються нижчими за загальну висоту рядка тексту, тому їх потрібно трохи збільшити.
Предмети червоного кольору здаються ближче розташованими, блакитного - далі; площина, забарвлена темно-синім, фіолетовим або чорним кольорами, візуально зменшується і спрямовується вниз. Жовтий та синій створюють враження руху: жовтий круг "випромінює", синій - "поглинає" (рис. 2.6).

Психологічна дія кольору
Під дією кольору виникають певні відчуття, переживання і думки. Цей вплив тісно пов'язаний з його оптичними властивостями. Насичений зелений створює враження спокою, при додаванні жовтого він має стимулювальну дію, синього - додає серйозності, вдумливості. Жовтий колір викликає занепокоєння, збуджує; синій - сприяє заглибленню у надсвідомість; темно-синій і фіолетовий навіюють печаль.
Білий колір стимулює активність психіки людини. Чорний і сірий кольори пригнічують, червоний - надто збуджує, коричневий - знижує активність, фіолетовий може викликати сум.

Щоб максимально посилити стан комфорту, збільшити працездатність педагога та школярів і одночасно зберегти їх здоров'я, необхідно при оформленні навчального інтер'єру враховувати особливості сприймання кольорової палітри людьми з різними типами темпераменту.
Дослідження психологів свідчать, що меланхолік почувається затишніше у відтінках літньої палітри. Блакитний колір діє на нього заспокійливо, стримано, викликаючи відчуття розслаблення, гармонії, задоволення. Позитивно сприймає він тонізуючі червоний та жовтий кольори.
Флегматику подобається зелений, який заспокоює, врівноважує та стабілізує, а блакитно-зелений допомагає йому зосередитися. Компенсуючими є кольори червоної та жовтої частин спектра.
Сангвінік надає перевагу жовтій палітрі. Компенсуючими для нього є помірні відтінки фіолетового, які урівноважують бурхливий темперамент.
Холерики найкраще почуваються в атмосфері динамічного червоного кольору і надають перевагу фарбам зими - чорному, білому та холодним відтінкам інших кольорів. Врівноважуючим кольором для холерика є зелений.
Отже, доречне використання різних кольорів дає змогу впливати на психічний стан людини.


title: Презентація на тему «Перші музичні інструменти»

text:
Перші музичні інструменти

Первісне музикування мало синкретичний характер (пісня, танець, поезія були нерозривно пов'язані), супроводжувало обряди і церемонії, ритуали, трудовий процес. Виконувало функції оберегів і використовувалось під час заклинань і молитов, набуваючи магічно-охоронного значення.

Ударні і шумові інструменти робили із бивнів та кісток мамонта
Сопілки та флейти виготовляли із рогів тварин, дудочки – із пташиних кісток
Скіфська доба:
Під час обрядових свят скіфи використовували шумові інструменти – тризубці, металеві дзвіночки, бубонці, брязкальця різних форм і розмірів. Скіфи використовували грецькі музикальні інструменти (ліра), роги тура, як сигнальні інструменти
Музична культура Київської держави:
     Народна музика Русі складалася з локальних та інструментальних мелодій. Передусім це обрядова народна пісенність. Стилі: вільний речитативний, таку форму декламації мали похоронні голосіння без інструментального супроводу; із чітким ритмом і формою – решта пісенних жанрів – зразки музики цього типу зустрічаємо в архаїчних обрядових піснях.
Давньоруські музичні інструменти:
Гусла, роги, бубни, свирілі, пищики, сопілки, дерев'яні труби. У княжих дворах також використовували іноземні інструменти – металеві труби, орган, “ смики ”, бронзові мідні дзвони та дзвіночки.
Музичні інструменти українського народу:
Музичні інструменти українського народу Військові – литаври – священні символи державності України (клейноди), барабани, козацькі сурми і труби.
Основні українські інструменти:
Кобза;
Бандура;
Ліра;
Свищики;
Сопілка;
Окарини;
Трембіта;
Цимбали
Скрипка;
Ріг.


title: Презентація на тему «Пауль Маар»

text:
Пауль Маар
популярний німецький дитячий письменник , драматург , перекладач і ілюстратор.
Після ранньої смерті матері жив у селі в діда у м. Терес на півночі Баварії . Навчався в Швайнфуртской гімназії , пізніше в академії мистецтв у Штутгарті. Пізніше працював оформлювачем сцени і сценічним фотографом в театрі замку Масбах у Франконії , потім протягом 10 років викладав мистецтвознавство . З 1976 р. повністю присвятив себе писанню . Живе в Бамберзі з дружиною і трьома дітьми
На українську мову
перекладені всі його казкові повісті про Суботника . У серію " Суботник " увійшли такі книги як: " Сім субот на тижні" , " І в суботу Суботник повернувся" , " Нові веснянки для Суботника " , "Чарівні краплі для Суботника " і " Суботник в небезпеці".
У 2011 році
вийшла книга Маара " Пан Белло і чарівний еліксир " . У цьому ж році було переведено на українську мову . Пізніше , в 2012 році вийшло продовження - Новеньке про Пана Белло . В цьому ж році твір було перекладено українською.


title: Презентація на тему «Забруднення океанів»

text:
Презентація   з екології на тему: “Забруднення океанів”
Виконала:
учениця 11 класу
Бутівської ЗОШ
Пономарьова Владислава
Визначення
Забруднення океанів — процес, пов'язаний з надходженням до його акваторії значної кількості антропогенних забруднювальних речовин (нафтові вуглеводи, біогенні речовини, пестициди, важкі метали, радіонукліди та ін.).
Під «забрудненням океану» розуміється пряме або побічне надходження речовин чи енергії в морське середовище, що несуть такі негативні впливи, як завдання шкоди живим ресурсам, небезпека для здоров'я людей, перешкоди морській діяльності, включаючи рибальство, погіршення якості морської води.
Види забруднень
Фізичне — нерозчинні домішки: глина, пісок, намул, пил тощо;
Хімічне — важкі метали, кислоти, луги, мінеральні солі, нафта і нафтопродукти, синтетичні поверхнево-активні речовини (СПАР), мийні засоби, канцерогени, мінеральні добрива, пестициди;
Біологічне — різні мікроорганізми (бактерії, віруси), яйця гельмінтів, спори грибів;
Радіоактивне — радіонукліди (цезій-137, стронцій-90, калій-40 тощо);
Теплове — підігріті води ТЕС та АЕС.
Джерела забруднень
Атмосферне забруднення
      Атмосферне забруднення є наслідком забруднення самої атмосфери, звідки до світового океану потрапляють біогенні сполуки (фосфор, азот), синтетичні органічні компоненти (вуглеводи, ДДТ та ін.). Поява значної кількості органіки призводить до «цвітіння» вод і виникнення «червоних припливів» у різних районах океану.
Нафтове забруднення
     Забруднення Світового океану нафтою і нафтопродуктами є однією з глобальних екологічних проблем.Джерела забруднення океану нафтою досить різноманітні: надходження з континентів зі стоками, надходження з атмосфери (приблизно 0,3 млн т на рік), природний виток з надр (приблизно 0,3 млн т на рік), буріння на шельфі (приблизно 0,05 млн т на рік), викиди з суден у море, катастрофи суден.
     За останні 30 років, починаючи з 1964 року, пробурено більше 2000 свердловин у Світовому океані. Через незначні втрати щорічно виливається 0,1 млн т нафти (невеликі аварії та виливи — їх причинами можуть бути, наприклад, бензобак на катері, що протікає, чи неадекватно працюючі очисні споруди). Великі маси нафти надходять до океану через річки з побутовими та зливневими стоками. Об'єм забруднень через це джерело становить 2,0 млн т/рік. Зі стоками промисловості щорічно потрапляє 0,5 млн т нафти.
Теплове забруднення
      Теплове забруднення спричинюється спусканням у водойми теплих вод з різних енергетичних установок.Надходження нагрітих вод у ріки й озера істотно змінює їх термічний і біологічний режими. Найбільшими тепловими забруднювачами є ТЕС і АЕС.Підвищення температури води у водоймах призводить до наступних негативних наслідків: до 26°С — шкідливого впливу не спостерігається; в інтервалі 26—30°С — відбувається пригнічення життєдіяльності риб; понад 30°С —спостерігається шкідлива дія на біоценози, а за 34—36°С риба та деякі види інших організмів гинуть. У теплих водах порушуються умови нересту риб, гине зоопланктон, риби уражуються паразитами і хворобами.
Забруднення стічними водами
     Особливо сильними забруднювачами є стічні води хімічних, нафтопереробних, металургійних, шкіряних заводів, текстильних і целюлозно-паперових фабрик, м'ясокомбінатів та інших підприємств.У сільському господарстві для підвищення врожаїв і продуктивності земель застосовують пестициди. Тваринництво є постачальником значної кількості мертвої органіки — гною, підстилки, сечовини.Все це змиваються чи зливається у ріки, озера та інші водойми, а далі надходить до Світового океану.
Радіоактивне забруднення
      В океан потрапляє велика кількість радіоактивних ізотопів у наслідок випробувань ядерної зброї (ЯЗ), діяльності ядерних реакторів на військових підводних човнах, скидання контейнерів з відходами атомних електростанцій та ін.Загальна радіоактивність забруднюючих речовин, що потрапила у Світовий океан за допомогою людини, оцінюється в Бк.Під час чорнобильської аварії в атмосферу було викинуто приблизно Ku радіоактивності, тобто у Світовому океані нагромадилася радіоактивність, яка дорівнює 30 аваріям на Чорнобильській АЕС. Значна частка радіоктивних речовин потрапила під час аварії на японській Фукусімській АЕС.З 1964 р. по 1986 р. різні радянські організації скинули у води Північного Льодовитого океану 11 тис. контейнерів із радіоактивним «сміттям» .
Побутове забруднення
     Захаращення морів і прибережних частин сміттям — головне джерело забруднення. Щоденно у Світовий океан скидається приблизно 6,8 млн металевих, 0,64 — млн паперових і пластмасових, 0,43 млн. — скляних предметів.
Забруднення водним транспортом
     Шкода судноплавства на Світовий океан пояснюється впливом самого водного транспорту, та ще більше тими викидами які ним здійснюються. Це і забруднення нафтою та сільськогосподарськими хімікатами, радіоактивними продуктами, важкими металами і найрізноманітнішим сміттям, яке викидають з суден.
     У 1980–1981 рр. у результаті досліджень спеціальною групою експертів ІМО була створена класифікація скидів з суден нафтових вуглеводнів у морське середовище.
     1. Експлуатаційні скиди нафтового вантажу з танкерів.
     2. Скиди з суден при постановці у док.
     3. Скиди біля причалів, включаючи бункерні операції.
     4. Скиди з льяльними водами та відходами палива.
     5. Скиди з нафтовмістним баластом з паливних танкерів.
     6. Розливи при аваріях танкерів, суден або підводних трубопроводів.Згідно зі статистичними даними, за період з 1962–1972 роки, в результаті аварій, у морське середовище надійшло близько 2 млн т нафти, а за період з 1973 до 1986 року щорічно в аварію попадало в середньому 31 судно, яке перевозило нафту.
Вплив
     Забруднені речовини, які потрапили в океан, з часом мігрують і збільшують свої концентрації. Все це зумовлює поступову деградацію морських біоценозів, викликає різні захворювання живих організмів. Окремі з них здатні нагромаджувати шкідливі компоненти в значних обсягах: макрофіти, фітопланктон — свинець і ртуть, молюски і ракоподібні — кадмій та ін.
Боротьба
      З метою охорони Світового океану прийнято цілу низку багатосторонніх і регіональних угод.
      Конвенція ООН з морського права 1982 р. (ст. 192) зобов'язує держави захищати та зберігати морське середовище. Держави повинні вживати всі заходи, необхідні для забезпечення того, щоб діяльність під їх юрисдикцією або контролем не завдавала шкоди іншим державам і їх морський середовищі шляхом забруднення. Ці заходи відносяться до всіх джерел забруднення морського середовища.
      Вони, включають заходи, спрямовані на зменшення в максимально можливою мірою:
      а) викиду токсичних, шкідливих або отруйних речовин, що розташовані на суші джерел, з атмосфери абочерез неї, шляхом поховання;
      б) забруднення з суден (зокрема, заходи із запобігання аваріям та ліквідації надзвичайних ситуацій, із забезпечення безпеки робіт на морі, запобігання навмисних і ненавмисних скидів та по регламентації проектування, конструкції, обладнання, комплектування екіпажів і експлуатації суден);
      в) забруднення від установок і пристроїв, що використовуються при розвідці і розробці природних ресурсів морського дна і його надр (зокрема, заходи із запобігання аваріям та ліквідації надзвичайних ситуацій, забезпечення безпеки робіт на морі та по регламентації проектування, конструкції, обладнання, комплектування персоналу та експлуатації таких установок або пристроїв);
      г) забруднення від інших установок і пристроїв, що експлуатуються в морському середовищі (зокрема, заходи із запобігання аваріям та ліквідації надзвичайних ситуацій, із забезпечення безпеки робіт на морі).
Важлива інформація!
     Стан вод Світового океану зараз викликає велику тривогу!
       Води морів і океанів забруднюються переважно водами рік, з якими щороку в океан потрапляє більш 320 млн. т. заліза, 6,5 млн. т. фосфору й інших шкідливих речовин.
        Також дуже багато шкідливих речовин у Світовий океан попадає з атмосфери: 200 тис. т. свинцю, 1 млн. т. цинку, 5 тис. т. ртуті й ін.
        Приблизно одна третина мінеральних добрив, що потрапляють у ґрунт, вимивається з нього і ріками виноситься в моря й океани; тільки азоту і фосфору таким шляхом попадає у світовий океан приблизно 62 млн. т. у рік. Азот і фосфор викликають бурхливий розвиток синьо-зелених водоростей і зелених одноклітинних водоростей, що вже не раз служило причиною так званих "червоних припливів" у Північному, Середземному морях і інших акваторіях. Ці водорості, що харчуються фосфорами і нітратами, мають здатність швидко розмножуватися. Вони створюють на поверхні моря "килим" товщиною до 2 м, що може покривати великі площі поблизу узбережжя.
       Бурхливий розвиток таких водоростей супроводжується зниженням у морській воді кисню. Водно - рослиннй "килим" діє як прес, що душить усе живе. Гинучи через 2-3 дні, клітини водоростей опускаються на дно, де стають їжею для бактерій, що у процесі інтенсивного харчування починають вживати надмірну норму кисню. Це сприяє загибелі морських організмів, що живуть на дні, від недостачі кисню. Самі клітини водоростей містять отруйні речовини, що згубно діють на рибу й інші морські організми.
Дякую за увагу!


title: Презентація на тему «Громадянство України» (варіант 2)

text:
Громадянство україни
Громадянство
Громадя́нство — формально зафіксований правовий статус людини, зв'язок людини (фізичної особи) з певною державою, належність до цієї держави. Громадянство передбачає певну сукупність взаємних політичних, соціальних та ін. прав та обов'язків. Громадянство — це структурний елемент правового статусу особи, який розкриває головний зміст людини і держави, взаємовідносин з державою та суспільства.

Аспекти громадянства
постійний правовий зв'язок між людиною і державою, який виявляється у їх взаємних правах і обов'язках;
об'єкт конституційного права (ст. 25 КУ), що являє собою можливість людини вступити у відповідні відносини з державою та припинити їх;
як один із елементів правових норм, що регламентують вище зазначені відносини і фактично становлять собою основний інститут в межах генерального інституту конституційно-правового статусу людини і громадянина.

Правовідносини з питань громадянства
носять постійний характер, тобто вони не припиняються навіть тоді, коли громадянин залишає територію країни своєї громадянської приналежності;
правовий характер цих відносин заснований на Конституції та Законах і виключає будь-які політичні зобов'язання громадян;
є документально оформленим зв'язком, для підтвердження якого особа має пред'явити паспорт чи інший документ, що підтверджує громадянство. Проте, втрата документів не означає втрату громадянства.
Документами, що підтверджують громадянство України, є:
паспорт громадянина України;
свідоцтво про належність до громадянства України;
паспорт громадянина України для виїзду за кордон;
тимчасове посвідчення громадянина України;
проїзний документ дитини;
дипломатичний паспорт;
службовий паспорт;
посвідчення особи моряка;
посвідчення члена екіпажу;
посвідчення особи на повернення в Україну.

Набуття громадянства України
за народженням;
за територіальним походженням;
внаслідок прийняття до громадянства;
внаслідок поновлення у громадянстві;
внаслідок усиновлення;
внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування;
внаслідок встановлення над особою, визнаною судом недієздатною, опіки;
у зв'язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини;
внаслідок встановлення батьківства;
за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

Припинення громадянства України
відповідно до закону;
позбавлення громадянства;
внаслідок виходу або відмови від громадянства;
на підставі міжнародних договорів;
внаслідок припинення існування держави, як суб’єкта міжнародного права.
Згідно зі ст. 17 Закону «Про громадянство України», громадянство припиняється:
 внаслідок виходу з громадянства України;
 внаслідок втрати громадянства України;
 на підставах, передбачених міжнародними договорами України.

Вихід з громадянства
Вихід із громадянства України — найпоширеніша підстава його припинення. Конституція України      (ч. 1 ст. 25) встановлює, що громадянин України не може бути позбавлений права змінити громадянство. Вихід із громадянства — акція добровільна, яка відбувається за особистим клопотанням громадянина на ім’я Президента України. Ніхто не має права заборонити особі змінити своє громадянство. Згідно зі ст. 18 Закону «Про громадянство України», громадянин України, який, відповідно до чинного законодавства, є таким, що постійно проживає за кордоном, може вийти з громадянства України за його клопотанням.

Презентацію Підготували:
ПРАВОЛЮБИ


title: Презентація на тему «Лексичні особливості ділового мовлення»

text:
Лексичні особливості ділового мовлення
План

1.        Книжні й урочисті слова у професійному мовленні.
2.        Іншомовна лексика у професійному мовленні.
3.        Терміни та професіоналізми: власне українські та запозичені.
4.        Неологізми у діловому мовленні.
5.        Синоніми, парафрази та евфемізми у документах.
6.        Пароніми у професійному мовленні.
План

1.        Книжні й урочисті слова у професійному мовленні.
2.        Іншомовна лексика у професійному мовленні.
3.        Терміни та професіоналізми: власне українські та запозичені.
4.        Неологізми у діловому мовленні.
5.        Синоніми, парафрази та евфемізми у документах.
6.        Пароніми у професійному мовленні.
Відтінок книжності може виявлятися також у дієсловах на –ува /ти/, -юва /ти/, (виконувати, заповнювати), у дієприкметниках: виконуючий, ознайомлений, виданий, присутні, віддієслівних іменниках на -ння, -ття (посвідчення, здобуття).Для укладання ділового паперу необхідно добирати саме книжні, а не розмовні слова. Так слово дбати вживається у висловах "Як дбаєш, так і маєш", "У недбалого руки не болять". Для тексту документа слід вжити вислів типу: виявити піклування, проявити турботу, багато зробити для чогось.У документах різного типу особливу увагу слід звертати на урочисті книжні слова, які проникають у ділові папери з мови газет. Їх вживання у діловій сфері спричиняє чимало недоречностей. Це, переважно, помилки такого характеру: "високе" слово вставляється в текст чисто ділового, виробничого характеру; урочистими словами користуються в документах, де йдеться про справи буденні, дрібні. У високому, урочистому мовленні вживаються слова труд, трудитися, трудовий, трудівник, у звичайному, поточному діловому папері повинно вживатися: праця, працювати, працівник; робота, робітник. На місці трудитися – працювати, виконувати, здійснювати, робити.      Можна споруджувати палаци, зводити мости, але типові корівники слід будувати. Замість проживати слід використовувати мешкати, жити, бути прописаним, займати  житлоплощу.
Іншомовна лексика у професійному мовленні

Як відомо, діловий стиль української мови сформувався пізно, тому в основному він спирався на давні зразки й на те, що було створене в цьому плані в інших народів. Тому не випадково в діловому стилі сьогодні так багато запозичень.
Іншомовні слова – слова запозичені з різних мов. Іншомовні слова вимагають до себе критичного ставлення. Їх слід вживати у разі потреби, коли немає відповідного еквівалента в українській мові, або вони дістали міжнародне визнання. До міжнародних належать терміни фінансові, бухгалтерського обліку, поштово-телеграфних зв'язків (бланк, штраф, бандероль, віза, гриф, маркетинг, менеджер, фінанси, бюджет, авізо, дебет).
Щоб правильно застосовувати іншомовні слова, треба дотримуватись таких правил:
– не вживати у тексті іншомовні слова, якщо є відповідники в українській мові /апелювати – звертатися, аргумент – підстава, доказ, домінувати – переважати, екстраординарний – особливий, координувати – погоджувати, лімітувати – обмежувати, пріоритет – першість, репродукувати – відтворювати, симптом – ознака, шеф – керівник/;
– запозичене слово слід вживати правильно, відповідно до його значення (Ефективність режиму економії залежить від того, наскільки лімітуються фінансові витрати). У цьому реченні половина слів запозичені, а слово лімітуються вжите ще й неточно, оскільки ліміт – це гранична норма, то лімітуються не витрати, а кошти;
– не вживати в одному тексті власне українське слово та його іншомовний відповідник (координувати – погоджувати, екстраординарний –- особливий, фіксувати – записувати, лімітувати –  обмежувати, прерогатива – перевага, симптом – ознака).
При виборі запозиченого чи власнемовного слова слід звертати увагу на відтінки у його значенні (сервіс – обслуговування: сервіс – це будь-яке обслуговування, а обслуговування – тільки побутових потреб населення).
Отже, і добір, і вживання іншомовного слова в професійному тексті диктуються кількома обставинами й мають вирішуватися кожного разу з урахуванням конкретного тексту.
Терміни та професіоналізми у діловому мовленні

Наукові поняття визначаються спеціальними словами – термінами, які складають основу наукової мови. Термін – це слово або усталене словосполучення, що чітко й однозначно позначає наукове чи спеціальне поняття. Термін не називає поняття, як звичайне слово, а, навпаки, поняття приписується терміну.
Усі терміни мають низку характерних ознак, до яких належать:
- системність терміна (зв'язок з іншими термінами даної предметної сфери);
- наявність визначення;
- однозначність терміна в межах однієї предметної галузі, однієї наукової дисципліни або сфери професійної діяльності;
- стилістична нейтральність;
- відсутність експресії, образності, суб'єктивно-оцінних відтінків.
Наукові поняття визначаються спеціальними словами – термінами, які складають основу наукової мови. Термін – це слово або усталене словосполучення, що чітко й однозначно позначає наукове чи спеціальне поняття. Термін не називає поняття, як звичайне слово, а, навпаки, поняття приписується терміну.
Усі терміни мають низку характерних ознак, до яких належать:
- системність терміна (зв'язок з іншими термінами даної предметної сфери);
- наявність визначення;
однозначність терміна в межах однієї предметної галузі, однієї наукової
дисципліни або сфери професійної діяльності;
- стилістична нейтральність;
- відсутність експресії, образності, суб'єктивно-оцінних відтінків.
Значення терміна фіксують державні стандарти, словники, довідники.
Кожна вузька галузь науки має свої терміни: медичні, юридичні, філологічні, економічні, математичні, фізичні. Група таких слів – термінів утворює термінологію певної галузі науки, тобто вузькоспеціальну термінологію. Наприклад, у юридичній термінології є терміни адвокат, відповідальність, презумпція, в міжнародному праві – посол, меморандум,рівність, у зовнішньоекономічній діяльності – бартер, вальвація, девальвація, ембарго, маржа, оферта, продуцент, сальдо, тендер, у банківській справі – аванс, аудиторна служба, баланс, банкнота, вклад, інвестор, конвертована валюта, облігація, пенсійний фонд, прибуток, податок на прибуток, рента, ринок, статут, спонсор.
Існує й загальнонаукова термінологія, що використовується в усіх галузях науки, виробництва, суспільного життя:аналіз, синтез, держава, проблема, право.
Більшість термінів – іменники /акциз, майно, суверенітет/, є терміни – прикметники, що перейшли в іменники /колоскові/, рідше – інші частини мови.
Виділяються однослівні /аванс, патент, безробіття/ та терміни-словосполучення /оборотні засоби, первинний ринок, продуктивність праці, прибуток від реалізації/. Одні слова терміни є власне українськими /позивач, правник, безробіття/, інші – запозиченнями /авізо, конверсія/. Зрідка запозичене і власне українське слово утворюють терміни-дублети: експорт– вивіз, квантативний – кількісний.
До термінів у діловодстві ставляться такі вимоги:
1) термін повинен вживатися лише в одній, зафіксованій у словнику формі (акта (документ), акту (дія); рахунка(документ), рахунку (дія)).
2) термін повинен вживатися з одним (закріпленим у словнику) значенням (сальдо – різниця між грошовими надходженнями і витратами за певний час; дебітор – боржник, юридична або фізична особа, яка має грошову заборгованість підприємству, організації, установі);
3) при користуванні терміном слід суворо дотримуватися правил утворення від нього похідних форм (акт – актувати, а не активування, спонсор – спонсорський, а не спонсорний, позика – позиковий, а позичка – позичковий).
Кожна вузька галузь науки має свої терміни. Проте деякі терміни мають кілька значень, зокрема у діловодстві. Наприклад.: справа – означає один документ і сукупність документів; одиницю зберігання документів в архіві (юридична справа); різновид справи, який становить цілісне за змістом і послідовне ведення одного питання (судова справа).
Слід уникати використання застарілих термінів, що перейшли до повсякденного вжитку і втратили своє термінологічне значення, наприклад: фронт, фактор, стимул, база, альтернатива.
Щодо використання термінів у документах – слід пам'ятати: укладаючи документ, необхідно враховувати його адресата, не вводити спеціальні терміни до тих документів, що адресуються широкому колу людей.
Професійна лексика

Професіоналізми – слова й мовленнєві звороти, характерні для мови людей певних професій. Оскільки професіоналізми вживають на позначення спеціальних понять лише у сфері тієї чи іншої професії, ремесла, промислу, вони не завжди відповідають нормам літературної мови. Професіоналізми виступають як неофіційні (а отже, експресивно забарвлені) синоніми до термінів. З-поміж професіоналізмів можна вирізнити науково-технічні, професійно-виробничі, просторічно-жаргонні. Вони доволі різноманітні щодо семантичних характеристик.
На відміну від термінів, професіоналізми не мають чіткого наукового визначення й не становлять цілісної системи. Якщо терміни – це, як правило, абстрактні поняття, то професіоналізми – конкретні, тому що детально диференціюють ті предмети, дії, якості, що безпосередньо пов'язані зі сферою діяльності відповідної професії, наприклад:
1. Слова та словосполучення, притаманні мові моряків: кок – кухар; камбуз – кухня; кубрик – кімната відпочинку екіпажу;бак – носова частина корабля; чалитися – приставати до берега; ходити в море – плавати; компас, Мурманськ, рапорттощо.
2. Професіоналізми працівників банківсько-фінансової, торговельної та подібних сфер: зняти касу, підбити, прикинути баланс.
3. Назви фігур вищого пілотажу в льотчиків: штопор, бочка, петля, піке та ін.
4. Професіоналізми користувачів ПК: мама – материнська плата, клава – клавіатура, скинути інформацію – переписати,вінт – вінчестер.
5. Професіоналізми музикантів: фанера – фонограма, ремікс – стара мелодія з новою обробкою, розкрутити (пісню, ім'я) – розрекламувати.
Неологізми – це нові слова; поява їх викликається новими виробничими і суспільними відносинами, новими умовами побуту, відкриттями в науці й техніці.
Поява нового слова спочатку, як правило, викликає деякий опір суспільства: воно не відразу й не кожне слово починає вживати. Особливо швидко засвоюються ті слова, що вживаються в побуті, у діловому спілкуванні, у пресі. Це – назви установ /Запорізький інститут державного та муніципального управління, Промінвестбанк, ЗАЗбанк, МіжрегіональнаАкадемія управління персоналом/, нових органів управління /обласна державна адміністрація, Облуно/, нових професій /менеджер, дилер, дизайнер, брокер/, нових посад /практичний директор, ді-джей/, нових виробничих дій і станів /євроремонт/.
У ділових паперах вживаються усі різновиди неологізмів, особливо часто абревіатури /складноскорочені слова/:НАН, ЗДУ, ЗІДМУ, НЧП – нормативна чиста продукція, ОЕМ – обчислювальна електронна машина, ОЦ – обчислювальний центр, ПБ – патентне бюро, РАВ – радіоактивне випромінювання, САБД – сталеплавильний агрегат безперервної дії, СДУ –система дистанційного управління, ФВ – фінансовий відділ, ЯП – ячейка пам'яті в ЕОМ.
Неологізми – слова, що позначають нові поняття і предмети, поділяють на дві групи: неологізми, які стали термінами, та неологізми-професіоналізми, або слова професійного жаргону. Використання нових слів у тексті документа повинно ґрунтуватися на оцінці того, чи є це слово терміном, чи називає поняття, яке має усталене позначення в мові.
Синоніми, парафрази й евфемізмиу ділових паперах
Синоніми – слова тотожні або близькі за значенням, але відрізняються один від одного за звучанням, значеннєвими відтінками, емоційними забарвленнями, сферою вживання та здатністю поєднуватись із іншими словами. Синонімія – одне з цікавих мовних явищ, яке безпосередньо пов'язане з багатством і різноманітністю словникового складу мови.
Точність і виразність змісту документа часто залежить від того, наскільки правильно і доречно дібрані слова. Багатство синонімії дає можливість вибрати найточніше для даного контексту слово, уникнути неоднозначного тлумачення висловлення та зберегти нейтральний тон.
Синоніми за своїм значенням об'єднуються у синонімічні ряди, до яких входять слова однієї частини мови. У синонімічному ряді є головне слово – воно стилістично нейтральне: говорити, казати, мовити, розмовляти, шепотіти, бубоніти; допитати, вивідати, дістати відомості.
Розрізняють: лексичні синоніми – такі, що мають відмінності у значенні: відкривати – відчиняти, громадський – суспільний, розглядати – аналізувати.
Серед лексичних виділяються стилістичні синоніми: говорити – балакати, жінка – дружина, йти – крокувати, родина – сім'я; семантичні – що мають відмінні значення: білет – квиток, робітник – працівник – співробітник, замісник – заступник, збірник – збірка – зібрання, положення – стан – становище, відносини – стосунки, відношення – ставлення, скоро – швидко, тепер – нині – сьогодні – зараз, авторитет – престиж.
У кожному конкретному випадку слід вибирати саме те слово і поставити його саме на те місце. Так, у дорученні вживаємо слово "одержати" /певну суму чи щось/. Воно має синонім "отримати", і хоч ці слова спільні за своїм основним значенням, проте у діловому документі краще вжити слово "одержати", а не "отримати", яке має дещо розмовну сферу вживання.
Саме незнання синонімічних можливостей мови призводить до появи багатьох помилок у діловому стилі. Наприклад, у діловому стилі досить часто вживаються синоніми: робітник /людина, що працює на промисловому підприємстві/;працівник – ширше поняття, ніж робітник /газетний працівник, науковий працівник, торгівельний працівник, соціальний працівник/; співробітник – компонент назви посади /старший науковий співробітник/.
Прагнення до точності зумовлює появу перифраз (парафраз) – описових зворотів, за допомогою яких явище, предмет, особа називаються не прямо, а описово через характерні риси. Найчастіше парафраза вживається у публіцистичному і художньому стилях, у діловому ж наведемо такі приклади: автобіографія – відвідував, працював;характеристика – виконує сумлінно; має високий професійний рівень; підвищує свою кваліфікацію. У публіцистиці – парафрази: ліс – легені планети, радіація – невидима смерть, нафта – чорне золото, сіль – біла смерть.
Досить активно у діловому мовленні вживають евфемізми – описові вислови, які пом'якшено передають те чи інше висловлення. Так, наприклад, у такому офіційному документі як некролог, не вживається слово помер. Його заміняють висловами: пішов від нас, наша наука втратила, перестало битися серце. Якщо слово має надто емоційний характер, то воно замінюється нейтральним. Так, у протоколах до слів п'яний, п'яниця, пиятика добирають описові звороти: у нетверезому стані, під дією алкоголю, у стані сп'яніння.
Не скрізь доречною буває й категорична наказовість (Не курити! Палити заборонено!), їх можна пом'якшити такими висловленнями: Просимо не палити. У нас не курять. Евфемістичними є у ділових паперах і такі вислови:припустився протиправних дій, зловживав своїм службовим становищем, припустився фінансових надуживань. Однак не завжди такі евфемізми є доцільними, у тексті їх має бути мінімальна кількість.
Пароніми у ділових паперах
Пароніми – це слова, які мають однаковий корінь, а різняться лише суфіксом, кількома літерами в закінченні, префіксом, наявністю чи відсутністю частки -ся (абонент – абонемент, афект – ефект, адрес – адреса, професійний – професіональний, континент – контингент, особистий – особовий).
Паронімічними відношеннями поєднується пар слів, значно рідше – три або більше. За характером смислових зв'язків пароніми поділяються на кілька груп:
1) синонімічні (важкий – тяжкий, привабливий – принадливий);
2) антонімічні (прогрес – регрес, адресат – адресант);
3) що мають семантичну близькість (вирізнятися – відрізнятися, проблема – дилема, витрати – затрати, зумовлювати – обумовлювати).
Явище паронімії – досить велика небезпека. Уникнути її можна лише тоді, коли людина відчуваючи її, перевіряє себе за словником (оснований – той, що базується на чомусь, заснований – створений, розпочатий; дипломант – переможець конкурсу, дипломник – автор дипломної роботи, дипломат – уповноважений колективу чи держави).
Досить часто під впливом російської мови плутають значення слів адрес і адреса.
Адрес – це письмове привітання на честь ювілею тощо.
Адреса – напис на конверті, бандеролі, поштовому переказі, місце проживання чи перебування особи або місце знаходження установи. Таким чином, у заявах, договорах та листах слід користуватися словом адреса / … що мешкає за адресою, … надсилайте на адресу/, а в наказах можна вжити слово адрес /з нагоди якогось свята установи, чи ювілею певного працівника/.
В оголошеннях, протоколах бажано уникнути помилки у вживанні слів виборний і виборчий.
Виборний вживається, коли йдеться про виборчу особу. Виборчий – пов'язаний з виборами, з місцем де відбуваються вибори, з правовими нормами виборів /виборча компанія, виборче право, виборчий бюлетень/.
Паронімами є такі слова:
Виключно - винятково


title: Презентація на тему «Хіпі» (варіант 4)

text:
Виконала Слободяник Єлизавета
Хіпі
Рух хіпі з'явився в США на початку 60-років ХХ століття. Саме це слово має форму прикметника (який, яка) і перекладається як «знаючий». Їх також називають «діти квітів».
Квіти хіпі дарували перехожим, вставляли в дула вогнепальної зброї, вплітали у свої довге волосся.
З усіх можливих молодіжних субкультур хіпі – сама миролюбна. З'явившись, хіпі виступали проти застосування ядерної зброї і боротьби у В'єтнамі.
Також до їхніх заслуг можна віднести просування сексуальної революції. Вони за вільну любов, але не за розпусту, як можна подумати, а за почуття. Одним з найперших в хіпі було гасло
«Make love, not war» – «Займайся коханням, а не війною»!

Хіпі вважали, що людина повинна не воювати й жадібно заробляти гроші, а жити собі на втіху в гармонії з природою.
Звідси й принципи стилю хіпі в одязі – простота, практичність, максимальна натуральність тканин, заперечення брендового одягу, нестандартність і, звичайно, яскравого природного кольору.
Ідеї для свого одягу хіпі взяли в народів, які, на їхню думку, жили мирним природним життям – гаучо Центральної Америки, кочівники Сходу, племена Бали, одяг жителів Непалу, Індії, культура циганів –цей одяг хіпі порахували правильним.
З'єднавши дані етнічні стилі разом, хіпі створили своєрідний коктейль зі зручного і яскравого одягу, що, при всій своїй простоті й навіть брутальності, повинний був бути дуже зручним й виділяти їх з юрби.
Відзначимо ще три фактори, характерні для одягу в стилі хіпі. По-перше, це сексуальність – хіпі пропагували вільну любов, без суспільних і моральних обмежень, тому ходити без нижньої білизни було для них рядовою справою.
 Жінки, природно, усіляко свою жіночність і сексуальність підкреслювали, що й відбивалося в одязі.
 По-друге, хіпі вважали неправильним витрачати гроші на новий одяг, тому ремонтували стару, причому першими матеріалами, що попалися під руку. Саме тому одяг хіпі весь складався з яскравих латок – сьогодні ми називаємо це печворк.
І третє – відсутність яких-небудь канонів і правил дозволяло хіпі змішувати одяг різних стилів за своїм розсудом, сполучити що не сполучиться, від чого модельєри тих часів приходили в жах.
Особливо варто поговорити про джинси. Саме хіпі зробили джинси модними– до них з денима робили, в основному, робочий одяг. Саме те, що джинси були міцними, легко стиралися й ремонтувалися, і сподобалося хіпі. Але тоді деним був тільки темно-синім, і, щоб виглядати яскраво, вони розривали низ штанів і вшивали туди яскраві смуги – так і з'явилися знамениті кльоші.
Точно також – з кольорових смуг і навіть шматків – жінки шили собі спідниці, плаття й сорочки. Звідси багато печворок, дір, бахром, неопрацьованих країв і інших модних сьогодні «штучок».
Виглядати яскраво, «почувати себе квітами» цього життя хіпі допомагав не тільки одяг, але й аксесуари
Це багатобарвні фенечки, саморобні прикраси з бісеру; яскраві хустки, які можна було використовувати як для шиї, так і пов'язати на пояс або, наприклад, коліно; браслети зі шкіри; срібні прикраси; солнцезащитные окуляри з кольоровими стеклами; оригінальні капелюхи й банданы; сумки-мішки; стрічки й кольорові шнурки, якими вони підв'язували волосся – всі ці «дріб'язки» і створювали той самий неповторний стиль хіпі в одягу.
У часи розквіту цього руху були актуальні постійні переїзди, на яскраво оздоблених автобусах, в яких були влаштовані справжні «будинки на колесах». Збираючись великими компаніями, хіпі подорожували.
Дуже хочеться розповісти про одну традицію, яка з'явилася у хіпі в 1972 році, назва цієї традиції «Rainbow Gathering» – «Збори Райдуги». В одному зі штатів США близько тисячі молодих людей піднялися на гору і, взявшись за руки, простояли в тиші цілу годину. Мовчанням і медитацією хіпі хотіли добитися, того щоб на землі був мир.
Після цієї акції хіпі стали з'являтися по всьому світу, проповідуючи ідею: «Життя без насильства і в єдності з Матір'ю-Землею».
У Радянському Союзі також існував цей рух. Ось тільки на відміну від загальної маси їх прирівняли до явища масового психозу.
Перша «Веселка» в Росії пройшла в 1992 році. З тих пір всі сучасні хіпі підтримують цю традицію. Правда, розмах у нашої «веселки» менше.
Як і в багатьох молодіжних течіях в хіпі є своя символіка – це «пацифік» (лапка голуба в колі).
«Пацифик» символізує ідеологію пацифізму. Але в даний час цей символ настільки розрекламований, що можна зустріти його у вигляді всіляких нашивок не тільки у представників хіпі, а й у звичайних людей.
Умовно можна розділити хіпі на «старичків» і «молодь». «Дідки» це, як правило, люди у віці 40 років, не мають сім'ї, постійної роботи і місця проживання.
«Молодь» – це сучасні хіпі, зі своїми перефразованими девізами та поняттями. У них вже не ті цінності і не те розуміння цієї течії.
 Для багатьох молодих людей стиль хіпі – це просто можливість прикрити своє прагнення до розпусти і пристрасть до наркотиків. На жаль, вони не розуміють засновників цього руху, які говорили про волю чистого кохання.
 Так, в роки становлення цієї субкультури хіпі захоплювалися легкими наркотиками, але тоді ЛСД був дозволений. Його використовували навіть лікарі, вважаючи, що під дією цього наркотику людина зможе краще вникнути в себе і розбереться зі своїми психологічними проблемами.


title: Презентація на тему «Банкрутство підприємства»

text:
Банкрутство підприємства

 Банкрутство
    це об'єктивне економічне явище, яке набуло поширення в Україні з набуттям нею незалежності. Воно є наслідком розвитку та поглиблення економічної кризи на підприємстві.
Основні причини банкрутства підприємств
Життєвий цикл підприємства
Причини банкрутства на стадії зародження:
 неправильне визначення місії фірми та її виробничого профілю;
 низькі підприємницькі здібності власника (власників) фірми;
 низька кваліфікація управлінського персоналу фірми;
 неадекватний маркетинг;
 велика частка позикового капіталу;
 низька кваліфікація виконавців (робітників, інженерів і т.п.);

Роль держави в протидії банкрутству:

розробити систему економічних і фінансових показників на всіх рівнях, а також підтримки базових галузей економіки;
створити умови, що забезпечують підприємствам можливість заробити практично відсутні в них власні оборотні засоби;
прийняти ефективні заходи щодо різкого скорочення неплатежів по залученню таких ринкових інструментів як комерційний кредит, вексель, чек;
змінити податкову політику;
визначити ступінь ліквідності і платоспроможності підприємства;
спрямувати митну політику на захист національного виробника і конкурентноздатних товарів.


title: Презентація на тему «Джерела української фразеології»

text:
Джерела української фразеології
Підготували учениці 10-А класу Білозерської ЗОШ І-ІІІ ступенів №2 ім.Б. ХмельницькогоБєлих Марина таКоваль Олена
План
1. Поняття про фразеологізм
2.Фразеологія як розділ науки про мову.
3.Багатозначність, синонімія та антонімія фразеологічних зворотів.
4. Джерела української фразеології.
5. Список використаної літератури.

Фразеологія як розділ науки про мову
Фразеологією ( гр. phrases- зворот, вислів і logos - поняття , вчення) називається розділ мовознавства, що вивчає усталені мовні звороти.
Об'єктом дослідження фразеології як розділу мовознавства є стійкі вислови, їх семантика, структура, походження, роль у мові, взаємозв'язок з іншими мовними одиницями, зокрема словом і реченням.
Як і слова, фразеологізми:
1) не користуються щоразу ,а відтворюються як готові, наявні в мові одиниці з певним значенням;
2) відзначаються стійкістю складу і сталістю структури;
3) часто позначають одне поняття і вступають у синонімічні зв'язки з словами;
4) виконують ту ж функцію, що й слова.
Наприклад: накивати п'ятами - втекти; пасти задніх - відставати.

На відміну від слів, фразеологізми
1) складаються із самостійних одиниць мови – слів, які найчастіше функціонують окремо та мають відповідні форми;
2) відрізняються більшою точністю значення, яке частіше, ніж у словах, супроводжується образною характеристикою.
Наприклад: пройти вогонь і воду; чужими руками жар загрібати.
Фразеологізми мають сталу конструкцію, одні й ті ж компоненти, заміна чи доповнення руйнує їх.

Стилістичне використання фразеологічних одиниць
Серед фразеологічних зворотів виділяють міжстильові та обмежені вживання у певному стилі.
Міжстильовими називаються фразеологічні звороти , що використовуються в усіх стилях мовлення. Наприклад: привертати увагу, із року в рік, робити послугу.
Офіційно-ділова фразеологія – це усталені звороти ,що використовуються в документах, ділових паперах. Наприклад: оголосити догану, взяти до уваги, заслухавши і обговоривши.

Багатозначність, синонімія та антонімія фразеологічних зворотів

Джерела української фразеології
Переважна більшість фразеологізмів, як і слів, за походженням є корінними українськими. Серед них виділяються спільнослов'янські, спільносхіднослов'янські і власне українські.
Основним, невичерпним джерелом української фразеодлогії є народна мова, якій властиві влучність, образність. Саме влучні, метафорічні вислови стають усталеними і поповнюють фразеологічні запаси мови.

   О мово моя! О місячне сяйво і спів солов`я,Півонії, мальви, жоржини!Моря бріліантів, це - мова моя.Це мова моєї Вкраїни!                                                       (В.Сосюра)
Список використаної літератури
1. Балли Ш. Общая лингвистика и вопросы французского языка. – М.: Иностр. лит., 1955.
2. Булыгина Т.В., Шмелев А.Д. Языковая концептуализация мира (на материале русской грамматики). – М., 1997.
3. Вайнтрауб Р.М. Опыт сопоставления соматической фразеологии в славянских языках // Труды Самаркандского
ун-та. Вопросы фразеологии. – 1975. – Вып. 288. – №9.
4. Гумбольдт фон В. Язык и философия культуры. – М., 1985.
5. Лихтенберг Г.К. Афоризмы. – М., 1965.
6. Овсянико-Куликовский Д.Н. Литературно-критические работы в двух томах. Т. 1. – М., 1989.
7. Ужченко В.Д. Історико-лінгвістичний аспект формування української фразеології: Автореферат дис. докт. філ. наук: 10.02.02.- Дніпропетровськ, 1994.
8. Дзендзелівський Й.О. Програма для збирання матеріалів до лексичного атласу української мови. – К.: Наукова думка, 1987. – 299 с.
9. Франко І.Я. Галицько-руські народні приповідки: В 3-х т. – Львів, 1901 – 1910.
10. Білоноженко В.М., Гнатюк І.С., Винник В.О. та ін. Фразеологічний словник української мови: В 2-х т. – К.: Наукова думка, 1993.
11. Авксентьєв Л.Г. Сучасна українська мова. Фразеологія. - К.: Вища школа, 1983.- 137 с.
12. Молотков В.И. Основы фразеологии русского языка. – Ленинград: Наука, 1977.- 183 с.


title: Презентація на тему «Паганіні»

text:
Паганіні: Скрипач Диявола

     Народився Нікколо Паганіні 27 жовтня 1782, Генуя. Він був другою дитиною в сім'ї Антоніо Паганіні і Терези Боччардо, що мали шістьох дітей. Його батько був один час вантажником, пізніше мав в порту лавку, а при перепису населення Генуї, виконаної за наказом Наполеона, названий «держателем мандолін».

        Коли хлопчикові виповнилося п'ять років, батько, помітивши здібності сина, почав вчити його музиці спочатку на мандоліні, а з шести років - на скрипці. За спогадами самого музиканта, батько суворо карав його, якщо він не виявляв належної старанності, і це згодом позначилося на його і без того слабкому здоров'ї. Однак Нікколо сам все більш захоплювався інструментом і усердно вправлявся, сподіваючись знайти ще невідомі поєднання звуків, які здивували б слухачів.

       Хлопчиком він написав кілька творів (не збереглися) для скрипки, які були важкі, проте сам він їх успішно виконував. Незабаром батько Нікколо відправив сина на навчання скрипалеві Джованні Черветто. Одного разу його почув композитор Франческо Ньекко, який взявся консультувати юного музиканта. У тому ж році він пройшов навчання у Джакомо Коста, який запросив Нікколо грати в соборі Сан Лоренцо, капельмейстером якого він був. Невідомо, чи відвідував Паганіні школу, можливо читати і писати він навчився пізніше. У його листах, написаних у зрілому віці, зустрічаються орфографічні помилки, проте він мав деякими знаннями в літературі, історії, міфології.

      На початку 1797 Паганіні зі своїм батьком зробив першу концертну подорож, в їх маршрут були включені Мілан, Болонья, Флоренція, Піза, Ліворно. У Ліворно Нікколо дав трохи концертів, решту часу він присвятив вдосконаленню своєї техніки і займався самостійно без викладачів.

       Неперевершений успіх Паганіні лежав не тільки в глибокому музичному даруванні цього артиста , але й у надзвичайної техніці , в бездоганній чистоті , з якою він виконував найскладніші пасажі , і в нових горизонтах скрипкової техніки , відкритих ним . Працюючи усердно над творами Кореллі , Вівальді , Тартіні , Віотті , він усвідомлював , що багаті засоби скрипки не цілком ще вгадані цими авторами. Праця знаменитого Локателли « L'Arte di nuova modulazione » навела Паганіні на думку скористатися різними новими ефектами в скрипковій техніці. Різноманітність фарб , широке застосування натуральних і штучних флажолетів , швидке чергування піцикато з арко , дивно майстерне і різноманітне застосування стаккато , широке застосування подвійних нот і акордів , чудове різноманітність застосування смичка , твори для виконання на струні соль , присвячена княгині Елізе Бачоккі «Любовна сцена» на струнах ля і мі - все це приводило в подив публіку , знайомлячись з досі нечуваними скрипковими ефектами.

       Паганіні був справжнім віртуозом , що володів найвищою мірою яскравою індивідуальністю , засновуючи свою гру на оригінальних технічних прийомах , які він виконував з непогрішною чистотою і впевненістю. Паганіні володів дорогоцінної колекцією скрипок Страдіварі , Гварнері , Аматі , з яких свою чудову і найбільш улюблену і відому скрипку роботи Гварнері заповів рідному місту Генуї , не бажаючи , щоб який-небудь інший артист на ній грав. Уславлений інструмент хтось влучно назвав «Удова Паганіні».По заповіту музиканта «Удова Паганіні» передана у власність міста Генуя.

       Вченими було виявлено, що Паганіні страждав рідкісним генетичним захворюванням - синдромом Марфана.Етот синдром характеризується довгими кінцівками , сколіозом , патологічної рухливістю в суглобах , проблемами із зором і патологією аорти.Некоторие вчені припускають зв'язок цього синдрому з геніальністю , тому що він зустрічається у багатьох геніев.Ето захворювання і надавало йому своєрідну зовнішність ( горбань з котячим оком) , що породжувало чутки про його зв'язки з нечистою силою.

       Творчий шлях Паганіні був раптово перерваний у 1838 — причинами тому було підірване здоров'я музиканта, яке надзвичайно погіршилося, й ряд публічних скандалів, що виникли навколо його фігури. Два останні роки життя Паганіні були надзвичайно тяжкими. Він мав хворі суглоби, кишки, горло. Надзвичайно важкими були сухоти, що зруйнували голосові зв'язки і у Паганіні зовсім пропав голос. Він міг вести діалог лише з допомогою сина, що перекладав батьківській шепіт.
      Помер Паганіні в Ніцці 27 травня 1840.

        Неприємності не обходили музиканта як при житті, так і після смерті. Він і сам напустив багато туману навколо своєї особи, що спричинило появу чуток про зв'язок з чортом і нечистою силою. Після смерті Паганіні єпископ міста Ніцца, де лікувався музикант, заборонив правити заупокійну месу. Труп забальзамували і декілька разів перевозили в різні схованки. Лише наприкінці 19 століття папа римський скасував суворе рішення єпископа Ніцци і тіло було поховане в місті Парма.

          Все скрипкове мистецтво наступних епох розвивалося під впливом стилю Паганіні — його прийомів уживання флажолетів, піцикато, подвійних нот і різних фігурацій, що акомпанують. Його власні твори насичені дуже важкими пасажами, по яких можна судити про багатство технічних прийомів Паганіні. Деякі із цих композицій представляють лише історичний інтерес, але інші — наприклад, Перший концерт ре мажор, Другий концерт сі-мінор й 24 каприси — займають почесне місце в репертуарі сучасних виконавців.

   24 каприси, для скрипки соло, Op.1
Скрипковий концерт №1, ре мажор, Op. 6 (1817)
Скрипковий концерт №2, сі мінор, Op. 7 (1826) (La Campanella, дзвіночок)
Скрипковий концерт №3, мі мажор (1830)
Скрипковий концерт №4, ре мінор (1830)
Скрипковий концерт №5, ля мінор (1830)
Скрипковий концерт №6, мі мінор (1815?).
12 сонат для скрипки і гітари Op. 2 і 3
12 струнних квартетів, opus 4
18 Centone di Sonate, для скрипки і гітари
6 перекладань
І близько 20 окремих творів


title: Презентація на тему «Джером Девід Селінджер»

text:
Джером Девід Селінджер

Селінджер народився 1 січня 1919 року в Нью-Йорку.
Є щось знакове в тому, що народився він у перший день першого мирного року після війни (хоч дата можливо й не зовсім точна, відома любов письменника до різного роду містифікацій). Його батько Сол був єврейським торговцем м'ясними продуктами та сиром, займався імпортом яловичини з Європи, мати була ірландкою, католичкою.
Мати зі старшою сестрою Доріс
З батьком у Селінджера було прохолодні стосунки, зумовлені бажанням Сола, щоб Девід заробляв великі гроші, мав стійку роботу з високим соціальним статусом, також він хотів щоб Девід продовжив сімейний бізнес, що майбутнього письменника зовсім не приваблювало.
Соломон Селінджер, батько
У Нью-Йорку минуло його дитинство він проживав на західній стороні Манхеттену, там пройшли його перші шкільні роки. Його вигнали з кількох приватних шкіл, через те, що він не хотів навчатись. Далі він вчився у військовій школі "Веллі-Фордж" (Valley Forge Military Academy) в штаті Пенсільванія, тоді ж він починає писати. Він сам схотів там вчитись, бо бажав жити окремо від батьків.
Військова школа "Веллі-Фордж"
Потім разом з батьком побував у Польщі, щоб познайомитись зі специфікою морських перевезень м'ясних продуктів. Це мало його цікавило, та поїхав він охоче, проте отримав дуже неприємні враження від скотобоєнь, після чого твердо вирішив цим не займатись. Після цього прожив десять місяців у Відні, потім повернувся в Америку, в коледж Урсінус, але вже серед року втратив інтерес до навчання. Він не хотів навчатись у вищій школі (Ivy Leage), як стверджував, через їх снобізм та тому, що був євреєм.

Певний час відвідував літературні курси при Колумбійському університеті, що вів Віт Барнетт, редактор журналу "Сторі". Він казав, що Селінджер сидів в останньому ряді й дивився у вікно майже до кінця останнього семестру. Лише під кінець ожив, тоді він написав "Підлітки", які Барнетт вирішив опублікувати в "Сторі", що було певним ризиком, адже в оповіданні не було нічого особливого. Селінджер не раз казав своїм друзям, що колись він стане великим письменником.

Увесь цей час він продовжував писати. Перше оповідання автор надрукував у 1940 ("Підлітки"), коли йому був 21 рік. Протягом двох років він писав для "Saturday Evening Post", "Esquire", "Mademoiselle" та багатьох інших видань. Потім він плавав в Індію та по Карибському морі на шведському лайнері "Кунгсхольм", де займався організацією дозвілля туристів. У цей час не припиняв писати оповідання для журналів та університетських збірок.
У 23 Селінджер пішов в армію, де прослужив два роки. Він приймав участь у Другій світовій у складі 12-го піхотного полку 4-ї дивізії. Серцева аритмія зробила письменника непридатним для піхоти, але в армії він знаходився з початку мобілізації, приймав участь у висадці на узбережжя Нормандії, був зв'язковим, служив у контррозвідці. На фронті було нелегко (за кілька перших тижнів загинуло 75% його однополчан) й у 1945 майбутній класик американської літератури потрапив у шпиталь з нервовим зривом.
 Пізніше він з призрінням ставився до В'єтнамської війни й насміхався з хлопців, що вербувалися. У Німеччині одружився з функціонеркою націонал-соціалістичної партії Сильвією, але невдовзі вони розлучились - він ненавидів нацистів так само сильно, як вона ненавиділа євреїв.
Свій знаменитий роман «Над прірвою в житі» Селінджер написав уже в 1946 році і навіть здав до редакції, але в останній момент забрав його для переробки. В остаточному вигляді роман складається з 26 глав і був опублікований в 1951 році. Не слід забувати, що майже десять років праці були віддані роману «Над прірвою в житі».

Твір Селінджера викликав величезний суспільний резонанс і став своєрідною «Біблією» американського студентства 1950-1960-х років, а його головний герой Холден Колфілд був виразником світовідчуття американської молоді тих років.
Другою його дружиною стала Клер Дуглас (молодша за нього на 15 років), у 1955, тоді ж він написав "Френні". Вони жили в Корніші. У 1955 народилась донька Маргарет, пізніше в них народився син Метью, Селінджер виявився непоганим батьком, зачаровував дітей своїми оповіданнями, але письменницька діяльність, образ життя автора псував відносини у родині.
Клер Дуглас
З ліва на право: Клер, Метью, Маргарет, Джером Селанджери
У 1966 році він розлучився з Клер, і жив кілька місяців з вісімнадцятилітньою Джойс Мейнард, що пізніше стала письменницею, й у 1998 видала книгу спогадів (вона ж продала його листи, але вони були викуплені Пітером Нортоном й благородно повернуті автору). Потім певний час зустрічався з різними дівчатами (зокрема з Елейн Джойс). Схоже Селінджер намагався завжди тримати біля себе юність, теперішня його дружина Колін, колишня гувернантка його дітей, на 50 років молодша за нього.
Джойс Мейнард
Селінджер помер удома природною смертю в Нью-Гемпширі 27 січня 2010 року, у віці 91 рік. Інформацію щодо смерті надав син письменника, інформація також була підтверджена його літературним агентом.


Презентація на тему «Микеланджело Буонарроти» (варіант 1)


title: Презентація на тему «Молодежная субкультура» (варіант 1)

text:
            Презентацияна тему: «Молодежная                      субкультура»
Подготовили:
ученицы 11-2 класса
НВОЛШДНЗ «Виктория-П»
Тетерева Евгения
Жигарёва Наталия
План
История термина «субкультура»
Хиппи
Панки
Готы
Эмо
Металисты
Яппи
Влияние субкультур
История термина «субкультура»
      В 1950 году американский социолог Дэвид Рисмен в своих исследованиях вывел понятие субкультуры как группы людей, преднамеренно избирающих стиль и ценности, предпочитаемые меньшинством. Более тщательный анализ явления и понятия субкультуры провёл британский социолог и медиавед  Дик Хэбдидж в  своей книге «Субкультура: значение стиля». По его мнению, субкультуры привлекают людей со схожими вкусами, которых не удовлетворяют общепринятые стандарты и ценности.
       Французский социолог Мишель Мафессоли в своих трудах использовал понятие «городские племена» для обозначения молодёжных субкультур. Российский орнитолог  Виктор Дольник в книге «Непослушное дитя биосферы» использовал понятие «клубы».
       В СССР для обозначения членов молодёжных субкультур использовался термин «Неформальные объединения молодёжи», отсюда жаргонное слово «неформалы». Иногда для обозначения субкультурного сообщества используется жаргонное слово «тусовка».

Хиппи
           Хи́ппи  философия и субкультура, изначально возникшая в 1960 годах в  Сан-Франциско.Расцвет движения пришелся на конец 1960-начало 1970 годов. Первоначально хиппи выступали против пуританской морали некоторых протестантских церквей, а также пропагандировали стремление вернуться к природной чистоте через любовь и пацифизм.
         Хиппи верит:
что человек должен быть свободным;
что достичь свободы можно, лишь изменив внутренний строй души;
что поступки внутренне раскованного человека определяются стремлением оберегать свою свободу как величайшую драгоценность;
что красота и свобода тождественны друг другу и что реализация того и другого — чисто духовная проблема;
что все, кто разделяет сказанное выше, образуют духовную общину;
что духовная община — идеальная форма общежития;
что все, думающие иначе, заблуждаются

      Близки по многим параметрам к хиппи растаманы. Растафари (раста) – это религия всеобщего господа Джа . Растаманы – убежденные пацифисты, особенно протестуют против расизма. Две особенности утвердили всемирный характер раста-движения – марихуана и регги. Растаманский быт так же предусматривает здоровый образ жизни, запрет на табак и алкоголь, вегетарианство, занятия искусством. Их символы – красно-желто-зеленая шапочка «пацифик», натянутые на косицы-дредлокс («дреды»). Растаманов часто можно встретить в компании хиппи.
Панки
       Движение панков зародилось в середине 1970-х гг. XX в. в Англии в период тяжелого экономического кризиса. Главный лозунг панков – «Нет будущего!». Философия панков – философия «потерянного поколения», простая до предела: в свинарнике лучше и самим быть свиньями. Они окончательно решили, что изменить мир к лучшему нельзя, и поэтому на жизни и карьере в старом понимании этого слова был поставлен крест. По политическим пристрастиям панки считаются анархистами. Отсюда их основной символ – стилизованная буква «А».Стандартной панковской прической считается «ирокез» – полоска длинных вертикально стоящих волос на стриженой голове. Панки предпочитают рваную, грязную одежду. Панки – самые заядлые тусовщики, большие «специалисты» по выпивке, наркотикам, дракам – видимо, от безделья.
Готы
      Готика зародилась в конце 70-х гг. XX в. на волне пост-панка. Ранние готы достаточно много взяли у панков, они выглядели так же как панки, с тем лишь отличием что доминирующим цветом одежды и волос был черный (с вставками белого, красного или пурпурного) и серебряными украшениями. Вначале готами называли исключительно поклонников музыкальных готических групп. Постепенно готы приобрели собственный стиль жизни, ценностную иерархию и менталитет.
Эмо
      Эмо – сокращение от «эмоциональный» – термин, обозначающий особый вид хардкор-музыки, основанный на сокрушительных сильных эмоциях в голосе вокалиста и мелодичной, но иногда хаотичной музыкальной составляющей. Визг, плач, стоны, шепот, срывающийся на крик – отличительные особенности этого стиля.
Металисты
      Металлисты- субкультура , вдохновлённая  музыкой в стиле метал, появившаяся в 1970-е годы. Слово «металлист» — русское, производная от слова «металл» с добавлением заимствованного латинского суффикса «-ист». Изначально оно означало «жестянщиков», работников металлургии. Металлист в значении «поклонник тяжёлого металла» вошло в обиход в конце 1980-х.
Яппи
       Яппи – молодёжная субкультура, представители которой ведут активный деловой образ жизни городского профессионала. Яппи имеют высокооплачиваемую работу, в одежде предпочитают деловой стиль, следят за модой, посещают фитнес-центры. Основной критерий принадлежности к «яппи» – успешность. Уважающий себя яппи носит строгий костюм (предпочтительно тройку), шерстяной и очень дорогой, не унизывает пальцы перстнями и не закалывает галстук булавкой с рубином – это дурной вкус. Максимум, что он может себе позволить, – это запонки с бриллиантовой пылью или антикварный хронометр «с репетицией». Но даже это не рекомендуется.
Влияние субкультур
      Влияние субкультур на подростков является одной из самых актуальных проблем, волнующих родителей. В процессе самопознания подростки пытаются осознать себя и найти свое место в жизни. Нередко их поискам сопутствуют не самые полезные эксперименты, в результате которых появляются такие проблемы, как подростковая наркомания, алкоголизм. В последнее время стали распространяться различные субкультуры, в которых некоторые ценности отклоняются от общепризнанных. Этим они и беспокоят родителей, которые боятся, что влияние субкультур на их детей будет негативным. Чтобы осознать влияние субкультур на подростков, необходимо понять смысл их существования. Ведь различные молодежные течения возникают вследствие определенных тенденций общества. Агрессия в субкультурах становится ответом на несправедливость взрослых, военные конфликты и неправильное воспитание, а броский внешний вид свидетельствует о бунтарстве против норм. Поэтому родителям следует понять своих детей и дать им некоторую свободу. Подростки, как правило, «перерастают» свои увлечения. Влияние субкультур в таком случае постепенно ослабевает и со временем полностью исчезает.


title: Презентація на тему «New Zealand» (варіант 5)

text:
New Zealand
New Zealand is a very interesting country. It has got total area of 269,000 square kilometers. It is situated to south-east of Australia in the Pacific Ocean. It consists of two main islands (North Island and South Island) and some smaller ones. Nearly 3.5 million people live in the country.
The capital of New Zealand is Wellington. It is a financial centre too. The city was founded in 1840 and has been the capital since 1865. The official language Is English.
The climate of New Zealand is moist. New Zealand is rich in minerals. There are some main industries in the country, for example, iron and steel industry. The country has gas and petroleum.
There are many mountains in New Zealand. The highest is Mount Cook (3,764 metres or 12,349 feet).
There are many rivers and lakes in the country. The chief rivers are the Waikato and the Wairu.
The native animals in the country is the kiwi. This interesting bird lives in the wet parts of the thick bushes. In the day-time the bird does not go out. It comes out only at night to find food. Kiwis cannot fly. Many years ago kiwis were hunted for food. Now the government does not permit the hunting the kiwis. The kiwi is now the symbol of New Zealand people. Small children are often called kiwis.

New Zealand is independent state, but formerly it is a part of the British Empire. The head of the state is the Queen. New Zealand is self-governing state. The Parliament consists of one House only, the House of Representatives. The Prime Minister is the head of the government.
New Zealand has got heavy industry. There are many plants in the country. Paper and rubber industries are developed too. New Zealand exports wool, meat, butter.
There are some big cities such as Auckland, Wellington, Christchurch, Dune-din, Nelson. Auckland and Wellington are the main ports of the country.
There are some educational and cultural institutions in Wellington. They are the University of New Zealand, Victoria University College and others. Victoria University was established in 1897.

New Zealand is a very interesting and beautiful country.


title: Презентація на тему «Бразильський карнавал» (варіант 2)

text:
Бразильський карнавал
Підготувала
учениця 10-А класу
Джура Аліна
       Бразильський карнавал (порт. Carnaval, походить від слова «м'ясний») — щорічний фестиваль в Бразилії, що проводиться за 40 днів до Великодня і відзначає початок Великого посту.
      Бразильський Карнавал є найбільшим народним святом країни, та має деякі відмінності від карнавалів як у Європі, так і в інших країнах Латинської Америки. Крім того, існують регіональні варіації карнавалу в самій Бразилії.
Історія
        Бразильський карнавал взяв початок від португальської масляної — вуличних розваг, під час яких пустуни обливали один одного водою, обсипали борошном і сажею, кидалися тухлими яйцями і т. д. Португальська масляна відбувалась напередодні Великого посту за католицьким календарем, тобто періодом спокути, що символізувало звільнення — саме цей аспект був сприйнятий карнавалом.
    Завезена до Бразилії у XVII столітті португальська масляна у XIX столітті сприйняла вплив карнавалів інших європейських країн — Італії та Франції. Саме тоді маски, фантастичні костюми і такі персонажі як П'єро, Коломбіна (Мальвіна) та Король Момо (веселий товстун) прийшли на бразильське свято.
     У 1928 році у Ріо-де-Жанейро виникає перша школа танцю самби під назвою «Дай Скажу».Створена танцівником самби Ісмаелем Сілвою, її пізніше перейменували на «Естасіо ду Са»,за іменем засновника Ріо-де-Жанейро.
Ісмаель Сілва
        Щорічно 12 шкіл самби конкурують між собою за звання кращої. При цьому, кожна школа має дуже сильний культурний вплив на десятки тисяч своїх прихильників. Як правило, фестиваль починається в суботу і триває протягом чотирьох днів і чотирьох ночей.
Різноманітність карнавалу
 Кінець!


title: Презентація на тему «Праця неповнолітніх» (варіант 1)

text:
Праця неповнолітніх
Підготувала учениця 10-Ф класу, Семененко Анна

За законом не допускається прийняття на роботу осіб молодше шістнадцяти років (ст. 188 КЗпП). Як виняток, за згодою одного із батьків або особи, що його замінює, можуть прийматись на роботу особи, які досягли п'ятнадцяти років.
Але сьогодні досить багато дітей бажають працювати влітку або під час шкільних канікул. Тому у Кодексі законів про працю України є уточнення, що для підготовки молоді до продуктивної праці допускається прийняття на роботу учнів загальноосвітніх шкіл, професійно-технічних і середніх спеціальних навчальних закладів для виконання легкої роботи, що не завдає шкоди здоров'ю і не порушує процесу навчання, у вільний від навчання час по досягненні ними чотирнадцятирічного віку за згодою одного з батьків або особи, що його замінює.
Усі особи молодше вісімнадцяти років приймаються на роботу лише після попереднього медичного огляду і в подальшому, до досягнення 21 року, щороку підлягають обов'язковому медичному оглядові (ст. 191 КЗпП).

На кожному підприємстві, в установі, організації ведеться спеціальний облік працівників, які не досягли вісімнадцяти років, із зазначенням дати їх народження (ст. 189 КЗпП).
Неповнолітні працівники мають право:
на скорочену тривалість робочого часу (ст. 193 КЗпПУ): у віці 16 — 18 років — 36 годин на тиждень; у віці 15 — 16 років (для учнів віком 14 — 15, які працюють у період канікул) — 24 години на тиждень (ст. 51 КЗпП);
щорічні відпустки працівникам віком до вісімнадцяти років надаються у зручний для них час. Щорічні відпустки працівникам віком до вісімнадцяти років повної тривалості у перший рік роботи надаються за їх заявою до настання шестимісячного терміну безперервної роботи на даному підприємстві, в установі, організації (ст. 195 КЗпП).
на виплату заробітної плати за скороченої тривалості щоденної роботи в такому самому розмірі, як працівникам відповідної категорії за повної тривалості щоденної роботи (ст. 194 КЗпПУ);
на щорічну відпустку тривалістю один календарний місяць, що повинна надаватися будь-якої пори року за твоїм бажанням (ст. 159 КЗпПУ).
Неповнолітніх працівників не мають права залучати:
до виконання важкої роботи зі шкідливими та небезпечними умовами праці, до роботи в нічний час, у вихідні дні, а також до підземних робіт (ст. 190 КЗпПУ);
до надурочних робіт, підіймання і переміщення предметів, маса яких перевищує встановлені граничні норми ваги.
Зокрема, до роботи, що потребує підіймання та переміщення важких речей, допускаються підлітки, які не мають медичних протипоказань, що засвідчено відповідним лікарським свідоцтвом. До тривалої роботи по підійманню та переміщенню важких речей підлітки до 15 років не допускаються. Роботодавець повинен забезпечити обов'язкове проходження працюючими у нього підлітками попереднього та наступних періодичних медичних оглядів. Загальна тривалість робочого часу підлітків не повинна перевищувати 24 год. на тиждень для підлітків 14 — 15 років та 36 год. — для підлітків 16 — 17 років. Обов'язковим повинен бути рівномірний розподіл тижневого робочого часу за днями п'яти- або шестиденного робочого тижня.
Робота підлітків з вантажами не повинна становити більше 1/3 робочого часу. При цьому застосовуються наступні обмеження щодо ваги вантажу: при короткочасній роботі для юнаків та дівчаток 14 років — 5 та 2,5 кг відповідно, 15 років — 12 та 6 кг відповідно, 16 років — 14 та 7 кг відповідно, 17 років — 16 та 8 кг відповідно; при тривалій роботі, починаючи з 15 років для юнаків — 8,4 та дівчат — 4,2 кг, 16 років — 11,2 та 5,6 кг відповідно, 17 років — 12,6 та 6,3 кг відповідно.
Тривалість робочого часу учнів, які працюють протягом навчального року у вільний від навчання час, не може перевищувати половини максимальної тривалості робочого часу для осіб відповідного віку (п. 1 ч. 1 ст. 51 КЗпП).
Працівникам, які проходять виробниче навчання або навчання в навчальних закладах без відриву від виробництва, власник або уповноважений ним орган мають створювати необхідні умови для поєднання роботи з навчанням (надавати спеціальні відпустки, інші пільги) (глава 14 КЗпП).
Для робітників віком до вісімнадцяти років норми виробітку встановлюються виходячи з норм виробітку для дорослих робітників пропорційно скороченому робочому часу для осіб, які не досягли вісімнадцяти років. Власником чи уповноваженим органом можуть встановлюватися також знижені норми виробітку. Для молодих робітників, які поступають на підприємство, в організацію після закінчення загальноосвітніх шкіл, професійно-технічних навчальних закладів, курсів, а також для тих, що пройшли навчання безпосередньо на виробництві, в передбачених законодавством випадках і розмірах та на визначені ним строки можуть затверджуватись знижені норми виробітку. Ці норми затверджуються власником або уповноваженим ним органом за погодженням з профспілковим комітетом (ст. 193 КЗпП).


title: Презентація на тему «Освіта» (варіант 2)

text:
Освіта
Протягом 15-17 століття
В цій презентації ми хочемо розповісти вам про стан шкільництва протягом 16-17 століття.
У школах, що існували при монастирях, церквах, благодійних установах та в маєтках приватних державців, навчались діти не лише феодальної знаті і багатого міщанства, а й селян та ремісників. Поряд із слов’яно-руською мовою вивчалась латинська. Учителями, що називались наставниками або уставниками, найчастіше були дяки. Підготовленні дяки навчали дітей письму церковнослов’янською мовою, основами арифметики, молитвам, співу.
 Острозька академія
Острозька слов'яно-греко-латинська школа (академія) — перший вищий навчальний заклад у Східній Європі, найстарша українська науково-освітня установа. Заснована у 1576 році князем Костянтином-Василем Острозьким у своєму родовому місті Острозі.

В основу діяльності Острозької академії було покладено традиційне для середньовічної Європи вивчення семи вільних наук (граматики, риторики, діалектики, арифметики, геометрії, музики, астрономії), а також вищих наук: філософії, богослів'я, медицини. Студенти Острозької академії опановували п'ять мов: слов'янську, польську, давньоєврейську, грецьку, латинську. Першим ректором школи був письменник Г. Смотрицький, викладачами — видатні тогочасні українські та зарубіжні педагоги-вчені, такі як Дем'ян Наливайко, Христофор Філалет, Василь Суразький, Іван Лятос, Кирило Лукаріс, Клірик Острозький та педагоги із Краківського та Падуанського університетів. О. Ш. мала великий вплив на розвиток педагогічної думки та організацію шкільництва в Україні: за її зразком діяли пізніші братські школи у Львові, Луцьку, Володимирі (нині Володимир-Волинський).
Братські школи
Братські школи — навчальні заклади в Україні у 16-18 ст., які організовувалися при братствах — громадських організаціях православних міщан з метою зміцнювати православ'я і чинити опір латинським і протестантським школам.
Першу школу заснувало Успенське братство у Львові 1586 р. За її зразком постало чимало Б. Ш. у різних містах України: в Перемишлі , Галичі, Городку, Рогатині, Стрию, Миколаєві, Комарному, Ярославі, Холмі, Красноставі, Засмості, Любліні, Більському, Бересті і т.д.
Найважливішими серед братських шкіл були Львівська і Київська. Спочатку школи мали характер греко-слов'янських із слов'янською мовою викладання, друге місце займала грецька мова. Вивчалася також тодішня руська (українська) мова. Пізніше братські школи наблизилися організацією і навчанням до ієзуїтських шкіл (з латинською головною мовою), зокрема школи, які мали зразком Києво-Могилянську колегію. Програмою навчання більшість братських шкіл відповідала тодішнім середнім школам: класичні мови, діалектика, риторика, поетика, арифметика, геометрія, астрономія, музика (церковні співи). В школах була сувора дисципліна (включно до тілесних кар). Сироти й учні з незаможних родин жили в бурсах. До викладачів ставилися вимоги зразкової поведінки й доброї педагогічної підготовки. Б. Ш. багато зробили для поширення релігійної та національної свідомості і розвитку української культури, зокрема друкуванням підручників, особливо для вивчення мов.
Цікаві факти про навчанні в братських школах
Навчання грамоти ділилося на три етапи: вивчення азбуки, робота з часословом і псалтирем. Кожен завершувався принесенням учнями в школу для вчителя горшків каші. В цей день занять у школі не було, діти повторювали лише «зади», тобто вивчене в минулому. Учитель і школярі приступали до спільної трапези. Оскільки учні в різний час завершували вивчення азбуки, часослова, псалтиря, такі обіди траплялися не так уже й рідко. Закінчивши їжу, учні виносили горня на подвір'я і розбивали його. Етнограф та історик М.Сумцов, котрий досліджував виникнення цього звичаю, писав, що він є відгуком далеких часів, коли східні слов'яни приносили кашу богам землеробства. Горшками після жертвоприношення не користувалися, бо вважали смертних людей недостойними брати до вжитку священий посуд.
Києво-Могилянська академія
Ки́єво-Могиля́нська акаде́мія — стародавній навчальний заклад в Києві, який під такою назвою існував від 1659 до 1817 року. Спадкоємець стародавньої Київської Академії, заснованої князем Ярославом Мудрим. Фактично всі сучасні українські ВНЗ в тій чи іншій мірі є духовними спадкоємцями цього закладу через вихованців Академії, які стали засновниками відповідних нових богословських, філософських і наукових шкіл у цих вишах.
Києво-Могилянська академія була заснована на базі Київської братської школи. 1615 року ця школа отримала приміщення від шляхтянки Галшки Гулевичівни. Деякі вчителі Львівської та Луцької братських шкіл переїхали викладати до Києва. Школа мала підтримку Війська Запорозького і зокрема гетьмана Сагайдачного.
У вересні 1632 року Київська братська школа об'єдналася з Лаврською школою. У результаті було створено Києво-Братську колегію. Київський митрополит Петро Могила побудував в ній систему освіти за зразком єзуїтських навчальних закладів. Велика увага в колегії приділялася вивченню мов, зокрема польської та латини. Станових обмежень для отримання освіти не було. Згодом колегія іменувалася Києво-Могилянською на честь свого благодійника та опікуна.
Згідно з Гадяцьким трактатом 1658 року між Річчю Посполитою і Гетьманщиною колегії надавався статус академії і вона отримувала рівні права з Ягеллонським університетом
Незважаючи на намагання випускників перетворити академію на сучасний університет, за розпорядженням уряду, указом Синоду від 14 серпня 1817 року Академію було закрито. Натомість 1819 року в приміщеннях Києво-Могилянської академії була створена Київська духовна академія.

Дякую за увагу
Виконали: Бонк Вероніка
Анна Олійник