title: Презентація на тему «Живопис» (варіант 2)

text:
Живопис
«Живопис – це поезія, яку бачать, а поезія – це живопис, який чуютью»
Леонардо да вінчі
ЖИВОПИС (малярство) – вид образотворчого мистецтва, пов’язаний з передачею зорових образів шляхом нанесення кольорових матеріалів на зображальній площині, а також твори мистецтва, виконані в такий спосіб.

Художні засоби живопису
Види живопису за призначенням та особливостями  художнього виконання
Монументальний живопис
філософсько-епічне розуміння дійсності;
суспільно-значимий зміст;
масштабність задуму;
громадянський пафос;
звернення до великої колективної аудиторії тощо.
твори живопису великого розміру, створені для прикрас архітеркурних споруд та ансамблів (стінні розписи, мозаїка, гобелени тощо).
монументальний живопис тісно пов’язаний з архітектурою.

Джотто. Втеча до Єгипту Фреска
Мозаїка Софійського собору
в Києві. Оранта (Богоматір)
Декоративний живопис
     Вид живопису, який призначений для прикрашання архітектурного ансамблю або до творів декоративно-ужиткового мистецтва.

Вітраж собору
Нотр-Дам де Парі. Франція
В. Зарецький. Мозаїчне панно
в музеї «Молода гвардія» в Краснодоні
Станковий живопис
Вид  живопису, який  об’єднує твори, що мають самостійне значення і не пов’язані з архітектурним ансамблем.
Станковий живопис  походить від слова «станок» — мольберт, на який ставиться приготовлена основа — картон, дошка, полотно для малювання картин. Твори такого виду живопису можна переносити, зберігати в житлових приміщеннях, установах, музеях тощо.

І. Айвазовський. Чорне море
Г. Терборх. Концерт
П. Сезанн
Жанри живопису
Портрет
Пейзаж
Натюрморт
Міфологічний
Релігійний
Історичний
Побутовий
Анімалістичний
Батальний
Видатні живописці італії
Леонардо
  да Вінчі
Рафаель
  Санті
- Тіціан
- Мікеланджело
  Буонарроті
У творчості цих художників відбились основні принципи мистецтва Відродження – відображення дійсності в усій її повноті, а головне – уславлення краси людини та її почуттів. Основні теми творів художників пов’язані і з міфологічними сюжетами, і з пробелемами, що мають загальнолюдський характер.
Рафаель санті. Сикстинська Мадонна
Леонардо да Вінчі
Мадонна з квіткою
Леонардо да Вінчі
Джоконда

Леонардо да Вінчі Таємна вечеря
Рафаель Санті
Мадонна Конестабіле (тондо)
Рафаель Санті
Мадонна зі щигликом
Ель Греко
Дієго Веласкеса
Франциско Гойї
Сальвадора Далі
Видатні живописці іспанії
Ель Ґреко (1541—1614) — іспанський художник грецького походження (народився на Кіпрі). За своє життя Ель Ґреко написав багато картин, з-поміж яких багато чудових. Також його пензлю належать полотна, які можна назвати шедеврами.
До шедеврів передусім належить «Есполіо» («Роздягання Христа перед стратою», 1577—1579).
Створений Ель Ґреко вівтарний образ «Есполіо» у важкій позолоченій рамі розташований на стіні навпроти входу до сакристії собору в Толедо (Іспанія).

Для творів Ель Ґреко є характерними неймовірна емоційність, несподівані ракурси й неприродно видовжені пропорції, що створюють ефект стрімкої зміни масштабів фігур і предметів. Майстерно написані на релігійні сюжети картини із численними персонажами своєю ірреальністю споріднені поезії іспанських містиків. Такою є, наприклад, урочисто-велична композиція «Поховання графа Оргаса» (1586—1588).
Ель ГрекоБлаговіщення
Ель ГрекоМадонна милосердя

Дієґо Веласкес (1599— 1660). Сучасники називали його «художником істини».. Головними в його творчості були портрети. Іспанська аристократія не вимагала, щоб її малювали красивішою, ніж насправді,— вона пишалася своїм походженням, тому іспанці на портретах живописця — холодні та врівноважені. Портрети, створені у 1630-ті—1640-ві роки, здобули йому славу майстра. Хоча у портретах Веласкеса зазвичай відсутні жести й рух, проте вони надзвичайно реалістичні. Тіло максимально відтіняє фігуру, строга колірна гама пожвавлюється ретельно дібраними сполученнями кольорів. Веласкесу вдавалося у портреті передати характер людини, показати суперечливість рис її характеру.
Поклоніння волхвів

Дієґо Веласкес. Прялі

Франсіско Гойя — найвизначніший, неперевершений живописець і графік XIX ст.»Наймасштабнішою фігурою у живописі на межі XVIII—XIX ст. був іспанський художник і гравер Ф. Гойя, який повернув велич живопису своєї країни.Його картони вирізнялися надзвичайним розмаїттям, багатством фантазії, оригінальністю задумів і майстерністю виконання. Цей декоративний у своїй основі живопис, що зображував вуличні сценки, святкування, прогулянки, ігри міської молоді, художник збагатив новими композиціями, укрупненням фігур, барвистістю колористичних знахідок, безпосереднім відчуттям національного життя, сприйнятої ним нібито зсередини.

Франсіско Гойя. Суд інквізиції

Франциско ГойїГра в піжмурки
Франциско ГойїПортрет королівської родини

Франсіско Гойя. Дім божевільних

Дієго ВеласкесаСніданок
Дієго ВеласкесаМеніни
  Сальвадор Далі — людина, чий багатогранний талант уплинув на розвиток світової культури і мистецтва.  Його пристрасть проявлялася в усьому. Уся історія його життя — приклад любові й вічної пристрасті. Ім'я його коханої Гали стало символом кохання. І немає, мабуть, жодної жінки, яка не знала б, як виглядають губи знаменитої дружини Далі, адже саме вони обрані як основна тема для флаконів чарівних ароматів, що випускаються під брендом Сальвадора Дали.  Творчість Далі випереджала час. Він став визнаним генієм ще за життя. До чого б не доторкнулася рука майстра, народжувався шедевр — фотографія, кінематограф, мультиплікація, література або реклама.
Молода дівчина

Сальвадор ДаліРозп'яття, або Гіперкубічне тіло
Сальвадор ДаліГолова Рафаеля, що відривається

Сальвадора ДаліСон
Сальвадора ДаліСталість пам’яті
Пітер Пауель Рубенс
Ван Дейка
Гарменс Ван Рейн
   Рембрандт
Видатні живописці Фландрії і Голландії
У Голландії був розвинений тип скромного, точного документального портрета, а у Фландрії більшого поширення набув парадний портрет. Голландські натюрморти прості за композицією і включають, як правило, нечисленні предмети, а фландський художник кожен натюрморт прагунув перетворити на гімн багатству і наповненості життя. Фламандському мистецтву також було пританне прагнення створювати героїчні образи, великі багатофігурні сцени, різноманітні за змістом і характером.

Пітер Пауель РубенсСвяте Сісейство  і Свята Анна
Пітер Пауель РубенсТри грації
Гарменс Ван Рейн РембрандтУрок анатомії доктора Тульпа
Ілля Рєпін
Василь Суриков
Віктор Васнєцов
Ісаак Левітан
Видатні живописці росії
Для російського образотворчого мистецтва  19ст.були характерні романтизм і реалізм. Однак офіційно визнаним методом був класицизм. Академія мистецтв стала консервативним і відсталим установою, перешкоджав будь-яким спробам свободи творчості. Вона вимагала суворо йти за канонами класицизму, заохочувала написання картин на біблійні та міфологічні сюжети. Молодих талановитих російських художників не задовольняли рамки академізму. Тому вони частіше зверталися до портретного жанру.
Ілля РєпінБурлаки на волзі

Василь СуриковБояриня Морозова
Віктор ВаснєцовБитва росіян зі скіфами

Ісаак Левітан. Озеро Русь

-
Видатні живописці далекого сходу
- Янь Лібень- Ван Вей- Чон Сон- Хуан Цюань
 Китайський живопис
Анонім 12 століття.Птахи і квіти
В Гохуа є свої традиційні умовності. Так, носієм кольору виступає особливий різновид туші - так звана китайська туш. Розтерта на порох і розведена водою, туш дає багато відтінків чорного - від найслабшого сірого до вугільно-чорного. Слабкі відтінки сірого використовуються для умовної позначки перспективи, бо Гохуа не притаманна перспектива італійського зразку. Водночас умовність поширена і на багатоколірність. Усе розмаїття кольорів зведено у проміжок від найслабшого сірого до вугільно-чорного.
«Поет під деревом»
Ще однією умовнистю Гохуа виступає активне використання художньої порожнечі і фрагментарності. Для натяку на зображення весняних квітів дикої червоної сливи було не обов'язковим зображення усього дерева. Було досить дати лише одну гілку з поодинакими квітами і бутонами.

 Янь ЛібеньІмператор У-ді

Ван ВейПісля снігопаду
Декоративно-ужиткове мистецтво близького сходу
Багдадська книжкова мініатюра
Збережені зразки мініатюрного живопису арабських країн відносяться до періоду, що настав після розпаду Халіфату, і належать до так званої багдадської (або месопотамської) школи ХІІІ ст. Багдадська школа відрізняється імпульсивністю ліній, м’яким насиченим колоритом, спробою
використання світлотіні. У відтворенні фігури та обличчя людини багдадські майстри виявляли максимум винахідливості та творчої активності.
Головна увага в мініатюрах приділена людині. Приземкуваті, великоголові фігури дещо грубуваті. Обличчя з крупними носами та великими очима типізовані та завжди написані у фас. Люди одягнені у мішкуваті одежі синіх, зелених, жовтих, червоних, лілових кольорів та в чалми. Безпосередністю позначені пози дійових осіб. Хоча торси людей нерухомі, руки їх завжди зображені у русі, жваво жестикулюють при розмові, передають предмети, тримають перо, ваги, мішки і т.д.
Турецьке гончарне мистецтво
Кераміка виготовлялась з добре обробленої світлої глини, що після випалу покривалася ангобом. Розпис виконували рідкими фарбами. Для посилення чіткості малюнку його обводили чорним, рідше — темно-зеленим чи синім контуром. Для закріплення фарб та зміцнення виробу, після нанесення малюнку він покривався свинцевою безбарвною глазур’ю.

    В середині ХХ ст. в гончарному мистецтві Туреччини намітилося повернення до османських форм та стилів. Головні центри виробництва в наш час знаходяться в Ізніку та Кютахьє, причому в обох містах виготовляється широкий асортимент класичної, неокласичної та сучасної кераміки. І сьогодні вражає найвища якість, чистота дизайну, фарб та розмаїття цих унікальних виробів.

Іранське килимарство
Перські килими завжди були і залишаються невід'ємною частиною іранської культури і повсякденного життя народу. Іранці були одним з перших народів, які почали виготовляти килими.
Перські килими відомі різноманітністю дизайну, кольору, розміру і матеріалу, кожен килим і його палітра тісно пов'язані з самобутньою культурою та технікою килимарства. За багато століть перський килим отримав міжнародне визнання за свою художню пишність. У палацах правителів, багатих будинках і музеях усього світу перський килим є однією з найдорожчих речей.

Новий розквіт іранського килимарства настав в ХІХ столітті, під час правління династії Каджар. Торговці Тебріза налагодили постачання килимів до Європи через Стамбул. Експорт килимів став важливою складовою прибутків держави, і шахи активно регулювали і розвивали цю галузь господарства.

Гобелен
Вітраж
Дякую за увагу!
Виконала:
учениця 11-гокласу
Масляк Марічка


title: Презентація на тему «Переваги та загрози глобалізації»

text:
Переваги та загрози глобалізації
Глобалізація світової економіки

Термін “глобалізація” походить від англ. Global (світовий, загальний), який запровадили в науку в 60-х рр. ХХ ст. теоретики “Римського клубу” Е. Ласло, Д. Медоуз, М. Масарович та ін.

Глобалізація – складний багатогранний процес, який охоплює всі аспекти суспільного розвитку та втілюється в зростаючій взаємозалежності країн світу в результаті формування єдиного всесвітнього господарського організму.

Процес глобалізації розгортається під впливом сукупності факторів. Серед них:

поглиблення міжнародного поділу праці, подальший розвиток інтернаціоналізації виробництва;
науково-технічний прогрес, революція в інформаційних технологіях;
розвиток міжнародної інфраструктури, нових поколінь транспорту і зв'язку;
геоекономічні та геополітичні трансформації, пов'язані із розпадом соціалістичної системи та посиленням ринкової уніфікації сучасного світу;
послаблення ролі традицій, соціальних зв'язків і звичаїв, інтернаціоналізація освіти, культурного простору тощо.

Наслідки глобалізації
Зростає відкритість та взаємозалежність національних економік
збільшуються обсяги і швидкість фінансових операцій
зростає кількість наднаціональних структур регулювання світового господарства
відбувається становлення єдиного світового виробництва
міжурядових та неурядових міжнародних організацій
Водночас глобалізація здійснює суперечливий вплив як на окремі держави, так і на світову економіку в цілому. З одного боку вона відкриває небачені раніше можливості економічного зростання на основі:

прискорення процесу поширення передових технологій, розвитку творчості та нововведень;
удосконалення механізму розподілу ресурсів, підвищення ефективності їх використання на основі розвитку глобальної конкуренції;
підвищення якості життя, покращення добробуту сімей, розширення можливостей вибору та доступу до новий ідей, знань;
посилення міжнародної координації, зменшення загрози міжнародних конфліктів, локальних воєн;
поширення ідей гуманізму, демократії, захисту громадянських прав та основних свобод людини.
Водночас глобалізація економіки породжує небачені загрози та ризики в результаті:

поглиблення нерівності соціально-економічного розвитку країн в глобальних масштабах;
посилення диспропорцій у світовій економіці, зростання розриву між товарними та фінансовими ринками, загрози глобальних криз;
зростання конфліктів різного характеру та масштабу, створення глобальної сітки злочинного бізнесу, міжнародного тероризму;
втрати національної ідентичності, поширення єдиних стандартів на національні культури;
 загострення глобальних проблем.

Глобальні проблеми – проблеми, пов’язані з природно-антропогенними явищами, що виникли у процесі розвитку сучасної цивілізації і мають загальнопланетарний характер як за своїми масштабами та значенням, так і за способами вирішення.

Завдання
Назвіть відомі вам глобальні проблеми людства

До головних глобальних проблем людства відносять
Економічні: забезпечення людства сировиною, єнергією, продоволюством ,раціональне використання ресурсів Світового океану, мирне освоєння космічного прстору тощо, нерівномірний розвитк країн.
Економічні
Екологічні
Політичні
Соціально-демографічні
Екологічні: проблеми взаємодії природи й суспільства, збереження навколишнього природного середовища
Політичні: відвернення світової термоядерної війни та забезпечення миру, подолання економічної відсталості частини регіонів та країн світу, недопущення регіональних та міжнародних конфліктів, роззброєння та конверсія тощо
Соціально-демографічні: проблеми розвитку людини та забезпечення її майбут
нього, демогдафічний вибух у країнах, що розвиваються та демографічні кризи в розвинених країнах, подолання єпідемій, тяжких захворювань (СНІДу, наркоманії), боротьба з міжнародною злочинністю, наркобізнесом, тероризмом, проблеми демократизації та охорони прав людини.

Розгортання процесу глобалізації відбувається суперечливо за характером впливу на національні економіки та на весь хід сучасного світового господарського розвитку. З одного боку, глобалізація небачено розширює можливості окремих країн щодо використання та оптимальної комбінації різноманітних ресурсів, їхньої більш глибокої і всебічної участі в системі міжнародного поділу праці, з другого боку — глобальні процеси значно загострюють конкурентну боротьбу, спричиняють маніпулювання величезними фінансовими і інвестиційними ресурсами, що становить реальну загрозу для країн з низькими і середніми доходами.

Глобалізація і її основний прояв — зростання відкритості національної економіки — обумовлюють потенційні вигоди, втім обмежують можливості незалежної макроекономічної політики на національному рівні. Неупереджений аналіз свідчить, що у міждержавних відносинах тривають перерозподіл ресурсів на користь країн так званого цивілізаційного центру, які розвиваються на основі постіндустріальних принципів, і постійне нагромадження відсталості на іншому полюсі — країнах з традиційною індустріальною технологією та доіндустріальним розвитком.

Розвинуті країни отримують найвідчутніші дивіденди від глобалізації. Шляхом торгівлі, інвестицій, доступу до зовнішніх джерел ресурсів глобалізація полегшує заміну мало кваліфікованої робочої сили за рахунок тих чи інших країн.

Складовою процесів глобалізації є зростаюча мобільність робочої сили, інфенсифікація міграційних процесів, наслідки яких є суперечливими. Для країн, що розвиваються, а також країн з перехідною економікою серйозною проблемою стає «відтік мозків». Глобалізація і технічний прогрес сприяють підвищенню попиту на висококваліфіковану робочу силу з боку транснаціональних компаній. За підрахунками західних учених, еміграція висококваліфікованого фахівця рівнозначна вкладенню в економіку вибраної ним країни мільйона доларів.

Найбільша загроза від глобалізації насувається на багато країн, що розвиваються, бо саме вони відчувають гостру нестачу людського капіталу, інституцій, господарської інфраструктури, економічних рішень, необхідних для реалізації наявних можливостей.

Загрози глобалізації та способи протидії їм були сформульовані в концепції так званого “сталого розвитку” в доповіді “Наше спільне майбутнє” Світової Комісії з Навколишньго Середовища та Розвитку (1986р.)

Сталий розвиток означає такий розвиток, який задовольняє потреби сучасності, не ставлячи під загрозу здатність майбутніх поколінь задовольняти власні потреби.

   Оскільки в центрі соціально-економічного розвитку перебуває людина та її потреби, усе більшого значення на сьогоднішній день набуває поняття “сталого людського розвитку”

Людський розвиток — це процес розширення можливостей вибору у різних сферах: від гарантування економічних, соціальних та політичних прав і свобод до можливостей творчої самореалізації та вдосконалення.

Сталий людський розвиток є тривалим у часі і означає задоволення фізичних, духовних та інших потреб людей на сталій основі, без погіршення можливостей вибору наступних поколінь.

Мета сталого людського розвитку — перехід до господарської діяльності, зорієнтованої на досягнення соціальної справедливості та суспільного добробуту у поєднанні з екологічною безпекою людства. Необхідною умовою досягнення сталого розвитку виступає зміна світової структури виробництва та системи суспільних цінностей, що лежать в її основі, з метою трансформації стихійної ринкової форми господарювання у соціалізовану та екологізовану.

Дякую за увагу


title: Презентація на тему «Canaletto»

text:
Canaletto
 Italian painter of landscapes
Giovanni Antonio Canal  was born in Venice as the son of the painter Bernardo Canal, hence Canaletto ("little Canal")
The Grand Canal and the Church of the Salute, painted 1730.
The Stonemason's Yard, painted 1726-30.
Piazza San Marco, Venice,  1730-1735
View of the Entrance to the Venetian Arsenal,1732.
Capriccio- The Horses of San Marco in the Piazzetta


Презентація на тему «Осінь»


title: Презентація на тему «Гроші: їх функції та види»

text:
Виконалаучениця 11-А класуНовоград-Волинської ЗОШ №7Бучинська Дарія
Гроші: їх функції та види
	Гроші — особливий товар, що є загальною еквівалентною формою вартості інших товарів. Гроші виконують функції мірила вартості та засобу обігу. Крім того, вони є засобами нагромадження та платежу. З утворенням світового ринку деякі національні гроші виконують функції світових.
Ісландія
 (риба)
Індія
(перли)
Слав’янські племена
(хутра)
Монголія
(чай)
Китай
(сіль)
В історії різних народів роль загального еквівалента
виконували різні товари
використовують для зіставлення
вартостей різних товарів та послуг

використовують, купуючи,
 речі або послуги

використовують як особливий
 засіб  зберігання та
 примноження багатства
використовують для виплати
довгових забов’язань
використовують для здійснення
розрахунків між країнами
Функції грошей

Засіб обігу

Засіб
 нагромадження
Засіб платежу

Міжнародні
гроші

Міра вартості

П
О
В
Н
О
Ц
І
Н
Н
І

Паперові готівкою
(банкноти, казначейські
білети)
Кредитні
(банкноти, векселі,
чеки)

Депозитні
(на рахунках у банках)

  Електронні
(кредитні картки,
картки для банкоматів)

Білонні монети
(сплави кількох металів)

Монети
(золоті, срібні)
Злитки
(дорогоцінних
металів)
Види грошей:

Щоб визначити, яка саме масагрошей повинна бути в державі,використовують рівняння Фішера

M  V = Р Q

M – маса грошей в обігу
V – швидкість обертання грошової одиниці
P – ціна товарів вироблених в країні
Q – кількість товарів вироблених в країні

Найнезвичайніші гроші світу
	Світ грошей багатоликий і різноманітний. В ньому зустрічаються дивні, незвичайні і просто дуже красиві грошові банкноти. Часто на грошах показані заняття місцевих жителів або види природи. Ось ямайська банкнота – на ній зображений тропічний пляж.
Море, кокосові пальми, вітрильники – ніжні кольори мальдівських руфій приємно тішать око. Власне кажучи, окрім рибальства і збору кокосових горіхів, на Мальдивах робити нічого. Це одна з бідних країн світу.
На грошах країн Персидської затоки часто зображують нафтові промисли, порти, суперсучасні об’єкти інфраструктури. На цій купюрі в п’ять бахрейнських динарів – видобуток нафти.
Тварини, риби, птахи присутні на грошах багатьох країн. Ще одна грошова купюра Бахрейна – з кіньми, що біжать.
Симпатична сорока розташувалася на купюрі 2 таки (така – грошова одиниця Бангладеш).
Три долари на островах Кука. Малюнок на грошовій купюрі якнайкраще відповідає цим далеким від цивілізації, загубленим посеред океану екзотичним місцям.
Зворотна сторона ста доларів Багамських островів:
Бувають і “казкові” гроші. На зворотному боці купюри 20 шведських крон подана ілюстрація до казки С. Лагерлеф “Дивна подорож Нільса Хольгерсона з дикими гусами по Швеції”.
Є і “спортивні” гроші: наприклад, 10 доларів Сінгапуру і 10 доларів Нової Зеландії.
У Румунії була випущена грошова банкнота, присвячена сонячному затемненню 11 серпня 1999 року. Затемнення добре спостерігалося на території всієї Європи, а в столиці Румунії – Бухаресті – було повним.
	Загалом, грошові банкноти різних країн з кожним роком стають красивішими. На грошах все менше політичних і релігійних сюжетів, все більше пейзажів, історичних пам’ятників, портретів творчих діячів. На сьогодні гроші можна розглядати як один із засобів для залучення туристів. Дійсно, барвисті образи на грошових купюрах представляють будь-яку країну набагато наочніше, ніж її герб, прапор або інша державна символіка. При цьому гроші стають менше за розміром – це відбувається із-за економії матеріалів і для зручності використання. Захист від підробок усе більш удосконалюється, росте випуск пластикових грошей.
Цікаві факти про гроші
Гроші і покарання
Не встигли з’явитися перші гроші, як їх почали активно підробляти. Доля перших фальшивомонетників була незавидною: з ними жорстоко розправлялися. У Стародавній Русі злочинців спалювали, кидали на розтерзання диким звірам, вливали їм в горло розплавлене олово або топили в річці. У Англії фальшивомонетникам відрубували праву руку і статеві органи. Підробка американських грошей загрожувала стратою.
Грошові колекції
Перша у світі колекція монет належала китайцеві, який жив в XIII ст. і зумів зібрати монети, загальною вагою трохи менше 500 кг. Найстаріша монета в колекції нумізмата датувалася 200 роком до н.е.!
Гроші і марнославство
Першим егоїстом, що наказав увіковічнити власний профіль на державних монетах, був Олександр Македонський.

Цікаві факти про гроші
Гроші і творчість
Гроші споконвіків були джерелом натхнення для ювелірів, художників, письменників і дизайнерів. Ще за часів Римської імперії з монет робили оригінальні ювелірні прикраси.
Гроші і фільми
Сценарій американського фільму “Інтуїція” з’явився на світ завдяки китайській традиції писати на паперових грошах свої координати і побажання до шлюбного партнера і запускати банкноти в оборот. Таким чином багато китайців знайшли свою другу половинку.
Гроші й образотворче мистецтво
Російський художник Анатолій Орлов творить свої картини із старих паперових грошей, американський художник Адріан Фірт створює портрети політиків за допомогою пенні, а його співвітчизник Марк Скай використовує доларові банкноти для виготовлення авторських орігамі.
Гроші і мода
Стодоларові банкноти послужили матеріалом для створення унікальної вечірньої сукні загальною вартістю 100 000 американських доларів. Її використовували для реклами національної лотереї в Сполученому Королівстві.
Цікаві факти про гроші
Грошові сни
Якщо вам приснилися миші, блохи або таргани, чекайте значного надходження грошей до сімейного бюджету.
Гроші та інтер’єр
Жартівливий вчинок офіціанта ірландського паба, який приклеїв свої чайові до стінки, послужив джерелом натхнення для дизайнерів інтер’єру. Тепер стіни і стелю паба прикрашають більше 500 000 паперових доларів.
Дякую за увагу!


title: Презентація на тему «Еволюція уявлень про роль і місце природи в житті суспільства» (варіант 2)

text:
Еволюція уявлень про роль і місце природи в житті суспільства
Підготувала
учениця 11-А класу
Зимноводівської ЗОШ№1
Бутрак  Анастасія
З історії становлення людини
          В 1960 році англійський археолог Л. Лікі відкрив в районі Східної Африки “Людину вмілу” віком понад 2 млн. років.
       Пізніше на озері Рудольфа (Кенія) знайдені рештки істот такого ж типу віком 5,5 млн років. На питання, що стало причиною появи людини саме в цьому місці, вчені відповідають, що підвищена природна радіація, яка викликає мутації в живому організмі. Цю людину відносять до австралопітеків.
Час появи людиноподібних на планеті Земля різними авторами трактується по різному. Наш “вік” визначають двома, пятьма і десятьма міліонами років.
    В 1891 році на острові Ява знайдені рештки істот, які жили 0,5 млн. років тому, використовували знаряддя праці і отримали назву пітекантропів.

В 20-ті роки ХХ ст. в Китаї буде знайдена людина (синантроп), яка живилась м`ясом, використовувала вогонь, посудини, однак ще не вміла розмовляти.
В 1868 році в печері Кро-Маньйон (Франція) були знайдені рештки істоти, подібної до сучасної людини, яка жила 40-15 тис. років тому і отримала назву “людини розумної”, кроманьйонця.

    Вважаєтсья найбільш обгрунтований підхід до аналізу взаємостосунків суспільства і природи через призму його господарської діяльності. Саме тому нами розглянуті господарсько-культурні типи людського суспільства. В результаті виділені 4 етапи (періоди) становлення взаємовідносин між суспільством і природою:

1. Етап мисливсько-збиральницької культури;

2. Етап аграрної культури;

3. Етап індустріального суспільства;

4. Постіндустріальна епоха.

Мисливсько-збиральницька       культура
    В епоху палеоліту (40-15 тис років тому) основу існування первісного суспільства складало мисливство на крупних тварин, яке супроводжувалось збором комах, молюсків, рослинної їжі і т .і.
     Первісна людина брала від природи рівно стільки, скільки було необхідно для забезпечення її харчування.

    Первісна людина могла істотно регулювати чисельність окремих видів тварин, рослин, забруднювати продуктами життєдіяльності місця свого розселення. Однак в цілому її взаємостосунки з природою носили гармонійний характер. Первісна людина сприймала світ, відчуваючи себе частинкою природи.

Епоха аграрної культури
     Аграрна культура охоплює період, коли основою матеріального виробництва було землеробство і скотарство з моменту появи сільського господарства (близько 8 тис. років тому) до виникнення повноцінного промислового виробництва (середина XVIII ст н. е.). Приручення тварин, перехід від мисливства до сільського господарства і осідлого способу життя отримало назву неолітичної революції.
        Істотної шкоди природному середовищу завдавало скотарство. Розведення домашніх тварин, їх скупчення в околицях населених пунктів, випас на обмежених ділянках призвели до деградації трав`яного покриву, лісово-чагарникових угруповань, розвитку процесів опустелювання в ряді регіонів світу.
         Останнім етапом у розвитку аграрної культури стала епоха феодалізму (V-VI ст. н.е.). Для
     неї характерною особивістю є широке використання у виробничих процесах природних енергентичних ресурсів – вітрових і водних.
Етап індустріального    суспільства
Атрибутами нової індустріальної епохи спеціалісти вважають зародження машинного виробництва, яке привело до різкого зростання обсягів виробництва, нових форм його організації (фабрик, заводів) і зростання рівня життя населення і його чисельності.
В цей період зростають обсяги видобутку корисних копалин (вугілля, залізної руди, кольорових металів, нафти і газу).
Концентрація населення в міських поселеннях призвела до розвитку масових епідемічних захворювань (грипу, черевного тифу, туберкульозу та інших).
       Якщо в 1920 році Землю населяло 1,86 млрд осіб, 1940р. – 2,29, в 1960р – 3,05 млрд, в 2000р. – понад 6 млрд, то за прогнозами на 2025 рік – понад 8 млрд чоловік.
   В ХХ столітті винайдені різноманітні антибактеріальні і противовірусні препарати, розроблені способи запобігання багатьох інфекцій. Водночас появились нові інфекційні хвороби, які є наслідком забрудненого навколишнього середовища. Зросли захворювання нервової системи, онкологічні, серцево-судинні.

Постіндустріальне суспільство
         Сучасну епоху характеризують як ядерну, космічну, електронну як етап переходу до інформаційної цивілізації. Це епоха главенства знань, інформації і переходу до гармонізації суспільства і природи.
    Фундаментальною основою нового світогляду виступає концепція ноосфери, як нової еволюійної стадії розвитку біосфери і людського суспільства. В ноосферну епоху людство повинно знайти шлях до відновлення екологічної рівноваги на планеті, реалізувати стратегію безкризового розвитку суспільства і природи, а людина повинна взяти на себе всю повноту відповідальності за подальший збалансований розвиток.
           У ХХ столітті, коли планомірний науково-технічний прогрес прискорився в декілька разів і переріс у науково-технічну революцію, антропогенний вплив наблизилося до катастрофічного рівня.
          В даний час світ техніки (техносфера) практично перетворився на самостійну реальність (суперсучасні технічні відкриття, які зробили можливості людини впливати на природу безмежними, загальна комп'ютеризація і т.д.), а природа майже повністю підпорядкована людині.
           Головна проблема (і небезпека) сучасного антропогенного впливу полягає у невідповідності безмежних потреб людства і майже безмежних науково-технічних можливостей впливу на природу і обмежених можливостей самої природи.

Дякую за увагу!!!


title: Презентація на тему «Графіка. Різновиди графіки»

text:
Графіка. Різновиди графіки
Виконала учениця 9-А класу Присяжненко Анастасія
Графіка
Графіка  — вид образотворчого мистецтва,
для якого характерна перевага ліній і штрихів, використання контрастів білого і чорного та менше, ніж у живописі, використання кольору.
Історія графіки
Графіку можна вважати основою всіх образотворчих мистецтв. Адже основним засобом створення художнього образу у графіці виступає найпростіший для людини спосіб відтворення побаченого — лінія, штрих, які творять контур предмету або фігури.
Графіка на перетені часу
Ускладнення графіки йшло разом з винаходом нових фарб — акварелі, гуаші, пастелі, темпри.
 Це довели дорогоцінні малюнки геніїв від італійського Відродження  і бароко   Леонардо да Вічі, Боттічеллі,Рафаеля, Мікеланджело, Босха і Грюневальда, Рембренда.
Давньогрецька графіка

Малюнки майстрів Відродження

Різновиди графіки
Графіка поділяється на такі різновиди:
станкова
книжкова
плакатна
прикладна
архітектурна
Станкова графіка
Станкова графіка близька до станкового живопису. Різниця лише в тому що художник утілює свій задум співвідношення ліній і плям ,хоча зараз досить поширена і кольорова графіка
Книжкова графіка
Книжкова графіка об*єднує твори, основне призначення яких оформлення книжок.
Плакатна графіка
Це твори виконані з агітацією ,з рекламною метою:оголошення, плакати ,буклети.
Прикладна графіка
Має утилітарне призначення.Це вітальні листівки ,марки,етикетки на різних упаковках тощо.
Архітектурна графіка


title: Презентація на тему «Water Pollution» (варіант 2)

text:
Water Pollution
Рerformed Monyatovska Anastasia
Water pollution occurs mostly, when people overload the water environment such as streams, lakes, underground water, bays or seas with wastes or substances harmful to living beings
Water is necessary for life. All organisms contain it, some drink it and some live in it. Plants and animals require water that is moderately pure, and they cannot survive, if water contains toxic chemicals or harmful microorganisms. Water pollution kills large quantity of fish, birds, and other animals, in some cases killing everything in an affected area
Pollution makes streams, lakes,
and coastal waters unpleasant to swim in or to have a rest. Fish and shellfish harvested from polluted waters may be unsafe to eat. People who polluted water can become ill, if they drink polluted water for a long time, it may develop cancer or hurt their future children.
The major water pollutants are chemical, biological, and physical materials that lessen the water quality. Pollutants can be separated into several different classes
The first class is petroleum products: oil, fuel, lubrication, plastics. The petroleum products get into water by accidental spills from ships, tanker trucks and when there are leaks from underground storage tanks. Many petroleum products are poisonous for animals. Spilled oil damages the feathers of birds and the fur of animals, often it causes death.

The second class is pesticides and herbicides. There are chemicals used to kill harmful animals and plants. If they penetrate into streams, rivers, lakes, these chemicals can be very dangerous. The chemicals can remain dangerous for a long time. When an animal eats a plant that's been treated with it, the poisons are absorbed into the tissues and organs of the animals.
When other animals feed on a contaminated animal, the chemicals are passed up to them. As it goes up through the food chain, the chemical becomes more harmful, so animals at the top of the food chains may suffer cancers, reproductive problems, and death. Nitrates can cause a lethal form of anemia in infants.
The third class are heavy metals, such as, mercury, selenium, uranium, radium, cesium, etc. They get into the water from industries, automobile exhausts, mines, and natural soil. Heavy metals also become more harmful as they follow the food chain. They accumulate in living being's cells and when they reach high levels of concentration in the organism, they can be extremely poisonous, or can result in long-term health problems. They can sometimes cause liver and kidney damage.
The fourth class is fertilizers and other nutrients used to promote plant growth on farms and in gardens.

The fifth class is infectious organisms and pathogens. They enter water through sewage, storm drains, runoff from farms, etc.
The last one is thermal pollution. Water is often taken from rivers, lakes or seas to be used in factories and power plants. The water is usually returned to the source warmer than when it was taken. Even a small temperature change in a body of water can drive away the fish and other species that were originally there, and attract other species in place of them. It breaks a balance and can cause serious circumstances in future.

Save water!!!
Thank you for your attention


Презентація на тему «Барокко» (варіант 3)


title: Презентація на тему «Франція» (варіант 40)

text:
Франція
Виконала учениця 10-Б
Лагно Анна
Символи Франції
Офіційна назва країни – Французька Республіка.За державним устроєм – республіка.Площа — 544 тис. км2.Населення — 60,7 млн осіб.
Франція — одна з найбільших капіталістичних держав; вона розташована в західній частині Європейського материка.
З півдня країна омивається теплими водами Середземного моря, де Франції належить Корсика.
 У західних берегів країни ні вдень, ні вночі не змовкає гучний подих хвиль Атлантичного океану.
А від північної сусідки – Великобританії — Францію відокремлюють морські протоки Ла-Манш і Па-де-Кале.
Париж – столиця Франції, багатонаціональне, яскраве, живе місто, яке розкинулося на берегах річки Сени
Пройдемося вулицями міста
У Франції знаходиться найбільша кількість замків у світі - всього 4969.
На крайньому сході Середземноморського узбережжя Франції між горами, покритими вічнозеленою рослинністю і ніжно-блакитним морем, затиснута неширока смужка землі —
Блакитний берег. Краса пейзажів створили містам цього куточка Франції славу першокласних курортів
 У Франції знаходяться найбільш відвідувані у світі пам'ятки : собор Нотр -Дам- де- Парі і монастир Мон -Сен -Мішель
Найкрасивіша вулиця у Франції – Єлісейські поля
Здавна Франція славиться парфумерними виробами
Виноградники і сади є майже у всіх районах Франції.
На сонячному узбережжі Середземного моря дозрівають маслини, апельсини, лимони й інші фрукти; тут же розводять багато  квітів, особливо троянд
Вікторина "Чи знаєте ви Францію?"
1. Які кольори французького прапора?
2. Яка протока розділяє Францію та Великобританію?
5. Яка найдовша річка Франції?
4. Який у Франції клімат?
3.  Яка провідна галузь промисловості країни?
1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.
Питання №1
Як називається вежа в столиці Франції?
ВІДПОВІДЬ 1
Питання №2
Столиця Франції
ВІДПОВІДЬ 2
ВІДПОВІДЬ 3
ВІДПОВІДЬ 4
ВІДПОВІДЬ 5
ВІДПОВІДЬ 6
ВІДПОВІДЬ 7
Питання №3
Найвища гірська система Європи
Питання №4
Коко …

Питання №5
Французький делікатесний сир з …
Питання №6
Популярний і високоприбутковий парк розваг, світ мультфільмів і казок
Питання №7
Одна з найважливіших подій у Франції, перехід від абсолютизму до демократії, її називають французька …


title: Презентація на тему «Латиноамериканські танці»

text:
Латиноамериканські танці
Виконала:
Студентка 344гр.Зімаріна  І.
Латиноамериканські танці – це сукупність
різних танцювальних стилів, об'єднаних в
один напрямок, який знаходиться в
постійному розвитку, дозволяючи
оволодіти більш новітніми техніками.
Протягом XVII-XVIII століть відбувається
 глибоке злиття європейської,
негритянської та індіанської культур, що
зробило свій вплив і на танці того часу.
Самба
Румба
Танець Румба (Rumba) був зароджений на Кубі. Як типовий танець "гарячого клімату" він став класикою всіх латиноамериканських танців. Румба - повільний танець, який характеризується чуттєвими, наповненими любов'ю рухами і жестами, має латинський стиль руху в стегнах, є інтерпретацією відносин між чоловіком і жінкою.


title: Презентація на тему «Сучасні молодіжні субкультури»

text:
Сучасні молодіжні субкультури
Остапенко Василь
11 – А клас
Субкультури — сукупність культурних зразків, тісно пов'язаних з домінантною культурою і у той же час відмінних від неї. У антропології  — група людей у межах більшого суспільства з відмінними стандартами та моделями поведінки.
Субкультури
Групи субкультур формуються через потребу втечі від загалу і намагаються знайти нове значення речей — вони постають з колективної і майже стихійної потреби по-новому визначити щось важливе для суспільства. Люди у пошуках розв'язань знаходять інших із подібними проблемами і починають усвідомлювати, з якою субкультурою вони хочуть себе ідентифікувати. Долучатися до неї чи ні — то справа кожного зокрема. Адже слід зважити на можливість остракізації з боку загалу.
Щоб вирішити суперечності в основній культурі, якщо вона вже не забезпечує наступне покоління дієвою ідеологією, субкультура набирає форми у власній музиці, моді та ритуалах, які здатні творити. Теорія просотування стверджує: напрямки творяться на вершині суспільної структури, а потім «просотуються» на інші рівні. Наприклад, вершиною структури можуть бути модельєри, моделі, рекламні агентства та відомі особистості. Молодь отримує інформацію з телепередач про моду, музичних кліпів та журнальних реклам.
Причини формування субкультури
Готи
Готи— субкультура, що зародилася наприкінці 70-х років XX століття у Великобританії на основі панк-руху. Готична субкультура досить різноманітна і неоднорідна, однак для всіх її представників в тому чи іншому ступені характерні специфічний імідж і інтерес до готичної музики. Від початку будучи молодіжною, нині у світі субкультура представлена людьми віком від 14 до 45 років і старшими.
Хіпі
Хіпі — міжнародний молодіжний рух, виник у 1965 році у Сан-Франциско у контексті лібералізації і демократизації традиційного суспільства, один з найяскравіших проявів контркультури, мав пацифістське забарвлення, склав великий вплив на мистецтво, особливо рок-музику, з ним пов'язані такі поняття, як сексуальна революція, психоделічна революція. Занепав на початку 1970-их років, перетворившись на одну з субкультур. Був одним із символів епохи. Його учасники називали себе «Поколінням квітів, Дітьми квітів.»
Панки
Панки — молодіжна субкультура, покоління молодих людей на рок-естраді (середина 70-х рр. 20 ст.). Провідною інтонацією їхніх виступів став різкий протест проти будь-яких моральних і звичаєвих правил. Це відбилося насамперед на характері їх музики - панк-року (постійна зміна інтонації, надмірне використання ударних інструментів, переважання ритму над мелодією). Шокував глядачів і зовнішній вигляд виконавців у їх стилі завжди присутня неохайність і недбалість (різноколірний грим, лахміття старомодного одягу, обвішаного усіляким мотлохом).
Емо
Емо— молодіжна субкультура, яка утворилась на базі прибічників однойменного музичного жанру.
Найпоширеніша субкультура серед підлітків 13-17 років (хоча іноді трапляються й старші прихильники). Головне для представників цієї субкультури - емоції. І вони черпають їх звідусіль - із музики, книг, кіно. Часто в емо-музиці переважає крик («скрім»), плач, вереск.
Байкери
Байкери - члени мотоклубу, прихильники мотоциклу не просто як засобу пересування, а як невід'ємної частини певного стилю життя, життєвих цінностей та кодексу правил. Відтак майже кожний байкер є мотоциклістом, але не кожен власник двоколісної техніки може бути віднесений до числа байкерів.
Металісти
Металісти, металхеди— субкультура, натхненна музикою в стилі метал. З'явилася у 1980-их роках.
Субкультура популярна в північній Європі, досить поширена — в північній Америці, має значну кількість прихильників в південній Америці, південній Європі і Японії. На Близькому Сході, за винятком Ізраїлю і Туреччини, металісти нечисленні і піддаються переслідуванню.


Презентація на тему «Компетенція»


title: Презентація на тему «Новий Рік» (варіант 4)

text:
Презентація учня 10-А классу Кальницького Дениса на тему “Новий Рік”
Підготовка до свята
У першу чергу для святкування Нового Року потрібен його символ-ялинка.
Підготовка до свята
Наступним кроком ялинку наряджають іграшками та новорічними прикрасами,і після цього встановлюють на видному місці у домі.
Святкування
Зазвичай Новий Рік зустрічають у колі сім’ї за святковим столом із багатьох страв.
Святкування
Кожен Новий Рік не обходиться без феєрверків.
Підсумок
Зазвичай святкування триває до ранку.Свято Нового Року –це чудовий привід для цікавого,веселого проведення часу з сім’єю або друзями!
Кінець:)


title: Презентація на тему «Сюрреалізм» (варіант 3)

text:
Сюрреалізм
Розмаїтий Дмитро, 9-Б клас
План
Введення
Загальна характеристика
Історія сюрреалізму
Спадкоємці сюрреалізму
Сучасний сюрреалізм

Сюрреалізм - напрям у мистецтві, який сформувався на початок 1920 року у Франції. Відрізняється використанням алюзій і парадоксальних поєднань форм.
Введення

Засновником та ідеологом сюрреалізму вважається письменник і поет Андре Бретон. Під заголовком "сюрреалістична драма" позначив у 1917 одну зі своїх п'єс Гійом Аполлінер.

Одними з найбільших представників сюрреалізму  у живописі стали Сальвадор Далі, Макс Ернст і Рене Магрітт. Найбільш яскравими представниками сюрреалізму в кінематографі вважаються Луїс Бунюель, Жан Кокто, Ян Шванкмайер і Девід Лінч. Сюрреалізм у фотографії отримав визнання завдяки піонерським роботам Філіпа Халсмана.
Загальна характеристика
Основне поняття сюрреалізму, сюрреальності - суміщення сну і реальності. Для цього сюрреалісти пропонували абсурдне, суперечливе поєднання натуралістичних образів за допомогою колажу та технології " ready-made ".

Фонтан

Сюрреалісти були натхненні радикальної лівою ідеологією, проте революцію вони пропонували почати зі свого свідомості. Мистецтво мислилося ними основним інструментом звільнення.

Цей напрямок склалося під великим впливом теорії психоаналізу Фрейда (правда, не всі сюрреалісти захоплювалися психоаналізом, наприклад, Рене Магрітт ставився до нього досить скептично).

Найпершою метою сюрреалістів було духовне піднесення і відділення духу від матеріального. Одними з найважливіших цінностей були свобода, а також ірраціональність.
Сюрреалізм коренився в символізмі і спочатку був схильний до впливу таких художників-символістів, як Гюстав Моро і Одилон Редон.

Сюрреалісти виконували свої роботи без оглядки на раціональну естетику, використовуючи фантасмагоричні форми. Вони працювали з такими тематиками, як еротика, іронія, магія і підсвідомість.

Нерідко сюрреалісти виконували свої роботи під впливом гіпнозу, алкоголю, наркотиків або голоду, заради того, щоб досягти глибин свого підсвідомості. Вони проголошували неконтрольоване створення текстів - автоматичне письмо. Однією з технік сюрреалізму була, винайдена Вольфгангом Пааленом , фьюмаж.
Однак хаотичність образів часом поступалася місцем їх більшої продуманості, і сюрреальності ставала не просто самоціллю, але обдуманим методом висловлювання ідей, які прагнуть розірвати буденні уявлення (приклад тому - зрілі роботи класика сюрреалізму Рене Магрітта).

Така ситуація добре видно в кінематографі, продовжив традиції сюрреалізму, що втратили з часом свіжість в живопису й літературі. Приклади - картини Луїса Бунюеля, Девіда Лінча, Яна Шванкмайера.
Історія сюрреалізму
Навесні 1917 Гійом Аполлінер придумав і вперше вжив термін "сюрреалізм" у своєму маніфесті "Новий дух", написаному до скандально гучній балету " Парад".

Цей балет був спільною роботою композитора Еріка Саті, художника Пабло Пікассо, сценариста Жана Кокто, і балетмейстера Леоніда Мясіна : "У цьому новому союзі нині створюються декорації та костюми, з одного боку, і хореографія - c інший, і ніяких фіктивних накладень не відбувається.
Gedicht aus den Calligrammes
"Це не трубка" Магрітта.

Хоча центром сюрреалізму був Париж, з 1920 по 60-і роки він поширився по всій Європі, Північній та Південній Америці (включаючи країни Карибського басейну), за Африці, Азії, а в 80-х роках і по Австралії.
Найбільш значним внеском у Золотий вік сюрреалізму є перший Маніфест сюрреалізму 1924 року, створений Андре Бретоном. П'ятьма роками раніше Бретон і Філіп Супо написали перший "автоматичний" текст, книгу "Магнітні поля".

До грудня 1924 року почалося видання "Сюрреалістична революція" під редакцією П'єра Навіля, Бенжамен Пере і, пізніше, Бретона. Крім того, у Парижі розпочав роботу Бюро сюрреалістичних досліджень.
В 1926 Луї Арагон написав книгу "Паризький селянин". Багато хто з популярних художників в Парижі в 20-е і 30-і роки були сюрреалістами, у тому числі Рене Магрітт, Макс Ернст, Сальвадор Далі, Альберто Джакометті, Валентина Гюго, Мерет Оппенгейм, Ман Рей, Туай, Ів Тангі, Віктор Браунер, Роберто Матта і багато інших.

Хоча Бретон щиро захоплюється Пабло Пікассо і Марселем Дюшаном і закликає їх приєднатися до руху, вони тримаються від сюрреалістів на деякій відстані, хоча і не уникають їх впливу.
Спадкоємці сюрреалізму
Сальвадор Далі, Арно Брекер і Ернст Фукс складали "Золотий трикутник", і всі троє були членами Ордена Олександра Великого.

Якось Далі сказав: "Сюрреалізм - це я!", А також призначив Ернста Фукса своїм "наступником на Землі", тим самим неформально передавши лінію наступності фантастичного реалізму й рухи виникаючою від нього, таким як, наприклад, Віженарі арт.
Сучасний сюрреалізм
В даний час напрямок помітно комерціалізувалося. Продовжуючи традицію Далі, Тангі, Дельво, Ернста, художники запозичили у них головним чином зовнішню сторону напрямки - фантасмагоричность сюжету.

Глибинно-психологічна сторона сюрреалізму, експресія, вираз своїх несвідомих фантазій, сексуальних страхів і комплексів, передача мовою іносказань елементів власного дитинства, особистого життя - цей внутрішній аспект, що вважався в 1920-30-х рр.. титульним, визначальною якістю сюрреалізму, найчастіше ігнорується.

Джим Уоррен наповнює полотна барвистими, життєствердними сюжетами, вважаючи головною метою підняти настрій кожного окремого глядача, вселити йому інтерес до життя і благоговіння перед природою.

Картини Любові Зубової можна розділити на "теплі" і "холодні": вона насичує їх то приємними, ласкавими квітами заходу і золотистого моря, то прохолодними фарбами ночі або раннього ранку.

Деякі полотна поєднують в собі і тепло і холод. Картини немов спонукають глядача просто милуватися красою, кришталево повітря, безтурботністю моря, не опосередковуючи все це будь-якими смислами. Таким чином, сюрреалізм еволюціонував, і в даний час важко говорити про нього як про чистий напрямку: він відчув сильний вплив фентезі-арт та класичного мистецтва.


title: Презентація на тему «Людина. Особистість. Громадянин» (варіант 1)

text:
Людина. Особистість.Громадянин.
Людина як бісоціальна істота
Індивідуальність. Особа . Особистість. Персона.
Громадянин та громадянство
Зміст
Тлумачення поняття “людина”
- найвищий ступінь живих організмів на Землі;
 - жива істота, яка досягла найвищого розвитку на Землі, суб’єкт суспільно-історичної діяльності;
- біосоціальна істота, наділена мовою, свідомістю, вищими психічними функціями
Людина, яка має історично зумовлений ступінь розвитку, користується правами, що надаються суспільством та виконує обов’язки, які ним

Оригінальність, особливість особистості, яка проявляється в особливостях темпераменту, рисах характеру, специфіці інтересів тощо; те, що робить її не схожою на інших.

Особа
Індивідуальність

Особистість

Персона

Кожна окрема людина, учасник соціальних відносин, що характеризується свідомою діяльністю, у процесі якої створює, відтворює та змінює соціальну реальність.

Поняття, вироблене для відображення соціальної природи людини, сприйняття її як суб’єкта соціокультурного життя, носія індивідуального начала, публічна людина.
Громадянство – стійкий правовий
зв’язок людини з конкретною
державою.

Із конституції УкраїниСтаття 25   Громадянин України не може бути позбавлений громадянства і права змінити громадянство.   Громадянин не може бути вигнаний за межі України або виданий іншій державі.   Україна гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами.
Громадянин́ — людина , яка належить до певної територіальної спільноти — міста , країни тощо.Ця приналежність є формально юридично оформленою.Як член певного соціуму громадянин має певні права та обов'язки, щодо цього соціуму і підпорядковується певним (прийнятим в громаді) нормам і законам
Виконали: учениці 11-Б класу  Алєксєйчук Ольга та Франовська Марія


title: Презентація на тему «Моя майбутня професія і кар’єра»

text:
Моя майбутня професія і кар’єра
Виконав учень 42 групи
Петренко Дмитро
Тема проекту
Зясувати, які типи професій мені подобаються;
Виявити найкращий варіант професії для мене;
Поміркувати над «запасними” варіантами професії.
Шляхи одержання професій
Поглиблено вивчати та приділяти більшу увагу до ключових предметів (математика, фізика);
Використовувати додаткові засоби інформації, що стосуються моєї професії.

Перелік можливих професій в майбутньому
ІТ-спеціаліст
це людина, яка відповідає за роботу комп'ютерної техніки і локальної мережі, а також створюють і підтримують web-сайти фірми.
Програміст
людина, що займається програмуванням, виконує розробку програмного забезпечення.

Місце навчання - Київський політехнічний інститут
Запасний варіант - НУК ім. адм. Макарова
Прогноз на майбутнє
1. Закінчити ліцей         Вступити до “КПІ”         Влаштуватися на роботу у Києві         Закінчити “КПІ”         Продовжити освоюватися та працювати у Києві.

2. Закінчити ліцей         Вступити до “НКІ”	       Влаштуватися на тимчасову роботу в Миколаєві	     Закінчити “НКІ”     Знайти роботу у Києві

Непередбачувані варіанти розвитку подій
 Якщо мені не вдасться вступити до навчального закладу на бюджет, то мені доведеться йти працювати.
Це може бути:
А) Робота у кафе або ресторані

Б) Робота на дому


title: Презентація на тему «Saint Nickolas Day»

text:
Saint Nickolas Day!!!

Saint Nicolas Day celebrate on nineteenth of December.

This festival is a time of great fan in Ukraine.

On this day, people would invite guests and sleighs would be ridden around the village to see the snow was slippery.

This was the holiday for young children, for they would receive gifts from St. Nickolas, the patron saint of children.

“St.Nickolas”  was often accompanied by “angels” and might have quizzed the children on their catechism.
+ BONUS

Zhenia Demchenko


title: Презентація на тему «The protection of the environment»

text:
The protection of  the environment
Made by Gorinov Victor
The Earth is our home. We must take care of it. We must do our best to make our country richer and our life happier.
     In the world there are a lot of animals and birds that are in danger. They are in The International Red Book.
A lot of different species of animals and birds live free of danger from man in national parks and nature reserves .
ECOLOGICAL  SITUATION  IN  MY  HOME  TOWN

       I live in the ancient Russian city Oryol. In general ecological situation in my home town and its Region is relatively stable. It is so because there are no industrial «giants» and large mines in the area. But the pollution of the water bodies by industrial enterprises and the state of atmospheric air in the large cities cause some worry.
       The Region suffered from Chernobyl catastrophe.

Unique natural objects of the park
Rules  of  behaviour  in  the  street,  park  or  garden:
 When you are in the countryside remember the following rules:
Leave wild flowers for
     others  to enjoy.
Remember! When  the fire is left, the forest is damaged.
Keep dogs under
      control.
If you have a pet, take a good care of it.


title: Презентація на тему «Автомат Калашникова»

text:
Автомат КаЛАШНИКОВА
Підготував учень 10-А класу
Троцюк Олександр

                    План
Історія створення
Моделі
Будова та призначення АК
Автомат в культурі
Питання авторства
Цікаві факти і міфи про АК
Про автора

       Історія створення
Автома́т Кала́шникова  — найпоширеніша у світі стрілецька зброя, найдоступніший автомат. Створений понад 60 років тому російським конструктором старшим сержантом Михайлом Калашниковим

. Може стріляти як чергами, так і окремими пострілами. Відрізняється високою надійністю і простотою обслуговування. Був прийнятий на озброєння Радянської Армії у 1949 році.
Автомати та кулемети системи Калашникова знаходяться на озброєнні у 55 країнах світу.

  Після ухвалення в 1943 році на озброєння 7,62-мм проміжного патрона конструкції Н. М. Єлизарова і Б. В. Семіна розвернулися роботи із створення нової системи стрілецького озброєння під цей набій. Роботи над автоматом були початі А. І. Судаєвим, що створив у 1944 році ряд оригінальних конструкцій, потім до розробок підключилися інші конструктори.
     Займався розробкою зброї під проміжний патрон і конструктор Михайло Тимофійович Калашников

. У 1946 році він представив на конкурс свій зразок автомата, в якому були об'єднані конструктивні особливості багатьох раніше створених моделей зброї. Цей автомат успішно витримав випробування і показав задовільні результати. М. Т. Калашников під керівництвом кваліфікованих і досвідчених інженерів-конструкторів істотно модифікував свій автомат, який у другій частині конкурсу, що проводився в 1947році, був рекомендований до ухвалення на озброєння. У результаті прототип автомата Калашникова перевершив зразки В. А. Дегтярева, З. Р. Симонова, Н. У. Рукавішникова, К. А. Баришева та інших конструкторів. Після завершення військових випробувань автомат був прийнятий на озброєння Радянської Армії і отримав позначення АК («7,62-мм автомат Калашникова (АК)»). У подальшому у всій радянській літературі він іменувався АК. Назва АК-47 набула поширення в зарубіжних країнах, а після розпаду Радянського Союзу проникла і у країни СНД

Моделі
АК (АК-47) — 7,62-мм Автомат Калашникова зразка 1947 року (індекс 56А212)
АКС — 7,62-мм Автомат Калашникова зразка 1947 року, складаний
АКН — 7,62-мм Автомат Калашникова зразка 1947 року з кріпленням для прицілу нічного бачення (індекс 56А212Н)
АКСН — 7,62-мм Автомат Калашникова зразка 1947 року, складаний, з кріпленням для прицілу нічного бачення
АКМ — 7,62-мм Автомат Калашникова модернізований (індекс 6П1)
АКМС — 7,62-мм Автомат Калашникова модернізований, складаний (індекс 6П4)
АКМЛ — 7,62-мм Автомат Калашникова модернізований, з кріпленням для прицілу нічного бачення (індекс 6П1Л)
АКМН — 7,62-мм Автомат Калашникова модернізований, з кріпленням для прицілу нічного бачення (індекс 6П1Н)
АКМСЛ — 7,62-мм Автомат Калашникова модернізований, складаний, з кріпленням для прицілу нічного бачення (індекс 6П4Л)
АКМСН — 7,62-мм Автомат Калашникова модернізований, складаний, з кріпленням для прицілу нічного бачення (індекс 6П4Н)
АК-74 — 5,45-мм Автомат Калашникова зразка 1974 року (індекс 6П20)
АКС-74 — 5,45-мм Автомат Калашникова складаний зразка 1974 року (індекс 6П21)
АК-74Н — 5,45-мм Автомат Калашникова зразка 1974 року з кріпленням для НСПУ (індекс 6П20Н)
АК-74Н2 — 5,45-мм Автомат Калашникова зразка 1974 року з кріпленням для НСПУМ (індекс 6П20Н2)
АКС-74Н — 5,45-мм Автомат Калашникова складаний зразка 1974 року з кріпленням для НСПУ (індекс 6П21Н)
АКС-74Н2 — 5,45-мм Автомат Калашникова складаний зразка 1974 року з кріпленням для НСПУМ (індекс 6П21Н2)
АКС-74У — 5,45-мм Автомат Калашникова складаний зразка 1974 року, укорочений (індекс 6П26)
АКС-74УН — 5,45-мм Автомат Калашникова складаний зразка 1974 року укорочений, з кріпленням для НСПУ (індекс 6П26Н)
АКС-74УН2 — 5,45-мм Автомат Калашникова складаний зразка 1974 року, укорочений, з кріпленням для НСПУМ (індекс 6П26Н2)
АКС-74УН3 — 5,45-мм Автомат Калашникова складаний зразка 1974 року, укорочений, з кріпленням для НСПУ-3 (індекс 6П26Н3)
АКС-74УБ — 5,45-мм Автомат Калашникова складаний зразка 1974 року, укорочений, безшумний (індекс 6П27)
АК-74М — 5,45-мм Автомат Калашникова зразка 1974 року модернізований
АК-101 — 5,56-мм
АК-102 — 5,56-мм, укорочений
АК-103 — 7,62-мм
АК-104 — 7,62-мм, укорочений
АК-105 — 5,45-мм, укорочений
АК-107 — 5,45-мм, із збалансованою автоматикою
АК-108 — 5,56-мм, із збалансованою автоматикою

Модифікації
АК — 7,62-мм автомат Калашникова зразка 1947 року (індекс ГРАУ — 56А212)
АКН — 7,62-мм автомат Калашникова зразка 1947 року з планкою для установки прицілу нічного бачення (індекс ГРАУ — 56А212Н)
АКС — 7,62-мм автомат Калашникова зразка 1947 року з складним прикладом
АКСН — 7,62-мм автомат Калашникова зразка 1947 року з складним прикладом і планкою для установки прицілу нічного бачення

Будова та призначення АК
   Автомат Калашникова калібру 5,45 мм або 7,62 мм є індивідуальною зброєю і призначений для знищення живої сили й ураження вогневих засобів противника. Для ураження противника у рукопашному бою до автомата прикріплюється штик-ніж. З автомата ведеться автоматичний або одиничний вогонь. Автоматичний вогонь е основним: він ведеться короткими (до 5 пострілів) і довгими (до 10 пострілів) чергами або безперервно.
Будова АК
Автомат складається з наступних основних частин і механізмів:
1. ствола зі ствольною коробкою, прицільним пристроями і прикладом;
2. кришки ствольної коробки;
3. затворної рами з газовим поршнем;
4. затвора;
5. зворотного механізму;
6. газової трубки зі ствольною накладкою;
7. ударно-спускового механізму;
8. цівки;
9. магазина
10.ударно-пускового механізму
11.дулового гальмо-компенсатора

ПРИЗНАЧЕННЯ, БУДОВА ЧАСТИН  І МЕХАНІЗМІВ АВТОМАТА
     Ствол - служить для спрямування польоту кулі. Всередині ствол має канал з чотирма нарізами, які йдуть зліва вгору направо. Нарізи необхідні для наданнякулі обертового руху. Проміжки між нарізами називаються полями. Відстань між двома протилежними полями (по діаметру) називається калібром каналу ствола. в автоматів він дорівнює 5,45 мм і 7,62 мм. У казенній частині канал гладенький і зроблений за формою гільзи. ця частина каналу містить патрон і називається патронником.     Ствольна - коробка зєднує частини і механізми автомата, забезпечує закривання каналу ствола затвором і запирання затвора. У ствольній коробці розташований ударно-спусковий механізм. Зверху коробка закривається кришкою.        Прицільний пристрій  - необхідний для наведення автомата при стрільбі по цілях на різні відстані. Мушка загвинчена в полозок, який кріпиться в основі мушки.
       Кришка ствольної коробки  - потрібна для запобігання забрудненню частин і механізмів, розміщених у ствольній коробці. З правого боку вона має ступінчастий виріз для проходження відстріляних гільз назовні і для руху рукоятки затворної рами, а позаду — отвір для виступу напрямного стержня поворотного механізму
      Затворна рама з газовим поршнем - служить для приведення в дію затвора та ударно-спускового механізму.
      Затвор - служить для досилання патрона у патронник, закривання каналу ствола, розбивання капсуля і викидання з патронника гільзи патрона.
      Поворотний механізм  - необхідний для повернення затворної рами із затвором в попереднє положення.
       Газова трубка із ствольною накладкою  -  призначена для спрямування газового поршня і для захисту рук від опіків при стрільбі.
      Ударно-спусковий механізм  - призначений для спуску курка з бойового зводу або із зводу автоспуску, нанесення удару по ударнику, забезпечення ведення автоматичного чи одиничного вогню, припинення стрільби, для запобігання пострілів при незапертому затворі і для постановки автомата на запобіжник
     Цівка служить для зручності дії з автоматом і захисту рук від опіків
      Магазин  - призначений для розміщення патронів і подачі їх у ствольну коробку.
      Штик-ніж  - прикріплюється до автомата перед атакою і призначений для ураження противника в рукопашному бою, а також використовується як ніж, пилка (для розпилювання металу) і ножиці (для різання дроту).
      Піхви складаються з підвіски з карабінчи-ками, пластмасового корпусу, упору, виступу-осі.
Порядок неповного розбору і збору
Розбір:
Від'єднати магазин. Виключити запобіжник, відвести затвор і переконатися в відсутності патрона в патроннику, натиснути на спусковий гачок, включити запобіжник.
Натиснувши на кришку гнізда прикладу витягнути пенал.
Відтягнувши вниз головку шомпола, відділити його від автомата
Натиснути на направляючий стержень поворотної пружини і зняти кришку дульної коробки.
Витягнути поворотну пружину з направляючим стержнем.
Потягнути рукоятку взведення назад і витягнути затворну раму з затвором.
Перевернути затворну раму. Повернути затвор і витягнути його з затворної рами.
Підняти флажок замикача газової трубки і від'єднати газову трубку з дульною накладкою.
Збір проводити в зворотному порядку.

Автомат в культурі
В деяких африканських країнах існує ім'я Калаш.
Зображення автомату Калашникова присутнє на гербі та прапорі Мозамбіку, гербах Зімбабве та Східного Тимору, протягом1984–1997 років також зображувався на гербі Буркіна-Фасо

Мозамбік-                                          Зімбабве-

Східний Тимор-                                              Буркіна Фасо-

Питання авторства
    Згідно з офіційною радянською, а потім російською історіографією, автомат створив умілець-самоучка Михайло Калашников, що походив з багатодітної розкуркуленої селянської родини з Алтаю. На час створення перших зразків автомата в 1944 році Калашников був 25-річним сержантом радянської армії, освітою мав тільки сільську школу 7-річку та курси механіків-водіїв танку.
    Досі нез'ясованим залишається доля участі у створені зброї колективу полонених німецьких інженерів-конструкторів на чолі з Гуго Шмайсером (нім. Hugo Schmeisser, 1884–1953), що після війни в вигляді «трофейної робсили» були примусово вивезені до Радянського Союзу в місто Іжевськ. Однак невелика схожість АК-47 з «Sturmgewehr 44» (1943 р.випуску) незаперечна.

StG з першою системою нічного бачення «Вампір»                                 	Sturmgawehr

Використання StG-44
«Ва́ффен-СС» (нім. Waffen-SS — «війська СС»)  — відомі бойові формування СС, що виникли на основі так званих «політичних частин» і зондеркоманд СС, спочатку називалася «Війська у розпорядженні СС». Назва Ваффен-СС була вперше використана взимку 1939/40. В ході війни ці частини перебували під особистим командуванням рейхсфюрера СС Генріха Гімлера.

Cаме в СС StG-44 був найбільш розповсюджений
    Після захоплення Радянської армією Тюрінгії навесні 1945, зброярська фірма Шмайсера «Хенель» («C.G. Haenel») опинилась в зоні радянських військ. До цього Гуго Шмайсер, як «батько» «Самозарядного карабіну Шмайсера» та багатьох інших видів стрілецької зброї для Вермахту а також його фірма із міста зброярів Зуль були не менш відомі в Німеччині ніж фірми «Зімсон» та «Вальтер».
    В серпні 1945 фірма «Хенель» за наказом радянської адміністрації виготовила 50 штук StG 44, що вже був до цього на озброєнні вермахту, і передала їх Червоній Армії на технічну експертизу. Після цього радянська окупаційна адміністрація конфіскувала 10.785 аркушів креслень та технічної документації StG 44, а самого, Гуго Шмайсера, його родину та багатьох його співробітників з сім'ями у жовтні 1945 було вивезено так званою «Технічною Комісією Радянської Армії» на роботу до «шарашки» в Іжевськ. Як скромно потім зізнався Г. Шмайсер, він «допоміг росіянам кількома порадами в справі холодного штампування». Гуго Шмайсер був звільнений та повернувся до Німеччини в 1952 році та невдовзі помер.
    Проте система АК все ж дуже відрізнялась від StG 44: калібром, принципом дії, затвором тощо. Схожість полягала тільки в зовнішньому вигляді. Якщо ж порівняти Шмайсер зразка 43-го року та сучасний АК-74 — безперечно відрізняється і принцип дії, і вигляд.

    Цікавим фактом є те, що в наш час навіть в експозиції російського Музейного комплексу стрілецької зброї імені М. Т. Калашникова (м. Іжевськ) немає жодного патенту або авторського свідоцтва на винаходи М. Калашникова з конкретним описом змісту винаходу. В представлених документах вказано тільки, що вони видані «за винахід в галузі військової техніки». В експозиції авторських свідоцтв також нема ані рефератів, ані описів винаходів власне Калашникова, тому їх зв'язок з автоматом АК-47 нез'ясований. Це також стосується й дат видачі свідоцтв. В експозиції присутній тільки патент на автоматичну зброю «Автомат Калашникова», виданий у 1997 р. «Євразійскім Патентним вєдомством» (заявка № 970145) групі осіб, серед яких — Михайло Калашников та його син Віктор
Цікаві факти і міфи про АК
    Автомат Калашникова пробиває рейку. Насправді енергія 7,62-мм бронебійної кулі, випущеної з АК-47 або АКМ трохи менше ніж 2000 Дж, і пробиває стальний лист до 7 мм. Шийка (найтонша частина) рейки дорівнює 20 мм - тобто в три рази перевищує можливості автомата Калашникова. Не існує жодного випадку, в якому було б документально зафіксовано, що автомат Калашникова пробиває рельс.
    Автомат Калашникова дуже простий та надійний, його не потрібно чистити. Насправді автомат Калашникова, як і будь-який механізм, потребує регулярного догляду і чищення. Чистий і доглянутий АК дійсно може служити десятки років.
    АК, що виготовляются не на Їжмаші, порушують авторське право. Насправді термін дії патенту на промисловий зразок (чим є автомат Калашникова) складає 15 років, тобто він давно минув.

Про автора
Михайло Тимофійович Калашников (нар. 10 листопада 1919, Курья, Алтайська губернія) — конструктор стрілецької зброї в СРСР та Росії, доктор технічних наук,генерал-лейтенант, Герой Російської Федерації, двічі Герой Соціалістичної Праці, лауреат Сталінської та Ленінської премій, кавалер ордена Святого Андрія Первозванного, член Союза письменників Росії. Член КПРС з 1952 року, депутат Верховної ради СРСР (1950—1954).
    Народився в селі Курья Алтайського краю. Він був сімнадцятою дитиною в багатодітній селянській сім'ї, в якій народилося дев'ятнадцять дітей, а вижило всього лише вісім із них.
    В 1930 році сім'я його батька — Тимофія Олександровича Калашникова, що була визнана куркулями, була вислана із Алтайського краю в Томську область, селище Нижня Мохова. Із дитячих років молодий інженер захоплювався технікою, із цікавістю вивчавши пристрої та принципи роботи різних механізмів. В школі захоплювався фізикою, геометрією і літературою. По закінченні сьомого класу із дозволу батьків повернувся на Алтай, в Курью, але влаштуватися на роботу там таки не зміг. Провчившись там ще рік, вирішив повернутися до матері та вітчима в Сибір, де, підправивши дату народження в документах, отримав паспорт. Через декілька місяців, після повторного повернення в Курью, вперше познайомився із механізмом зброї, розібравши власними руками пістолет Браунінг. У 18 років покинув рідне село і переїхав в Казахстан, де почав працювати як обліковець в депо станції Матай Туркмено-Сибірської залізниці. Спілкування із машиністами, токарями, слюсарями депо закріпило зацікавлення Михайла до техніки і породило в ньому бажання зробити щось самотужки.

   Восени 1938 року був призваний на службу в армію в Київській військовий округ. Після курсу молодших командирів отримав спеціальність танкіста і служив у 12-й танковій дивізії 8-го механізованого корпусу 26-ї армії м.Стрий (Західна Україна). Вже там проявив свої винахідницькі можливості — розробивши інерційний лічильник пострілів із танкової гармати, прилаштування до пістолета ТТ для підвищення ефективності стрільби через щілини в башті танка, лічильник моторесурсу танка. Останній винахід був достатньо визначний, про, що свідчить той факт, що Калашников був викликаний для доповіді про нього до командуючого Київським військовим округом генералом армії Жуковим Георгієм Костянтиновичем
   Велику Вітчизняну війну розпочав в серпні 1941 року молодим командиром танка в званні старшого сержанта, і в жовтні підБрянськом був тяжко ранений. В госпіталі по-справжньому загорівся ідеєю створення свого зразка автоматичної зброї. Розпочав робити нариси та креслення, зіставляючи і аналізуючи власні враження про бої, думки товаришів по зброї. Пригодилися також поради одного лейтенанта-десантника, до війни працювавшому в якомусь Науково-дослідницькому інституті, що добре розбирався в системах стрілецької зброї та історії її створення. За направленням лікарів був спрямований на доліковування в шестимісячний відпуск.
    Із 1942 року Калашников працює на Центральному науково-дослідницькому полігоні стрілецького озброєння Головного Артилерійського управління.Тут у 1944 у він створив дослідний зразок самозарядного карабіна, який, хоча й серійно не вироблявся, частково послужив прототипом для створення автомата. З 1945 року Михайло Тимофійович Калашников розпочав розробку автоматичної зброї під проміжний патрон 7,62 × 39 зразків 1943 року. Автомат Калашникова переміг у конкурсі 1947року і був прийнятий на озброєння. Під час розробки знайомиться зі своєю майбутньою дружиною -. кресляркою Катериною Мойсеєвою.
    Згодом на Іжевському машинобудівному заводі, на базі конструкції АК-47 під особистим керівництвом Калашникова розроблено десятки дослідних зразків автоматичної стрілецької зброї, проте сам Калашников через часте відвідування тиру і полігонних стрільб порушив слух, який не вдалося відновити навіть за допомогою сучасної медицини.
    В 1971 році у сукупності за дослідницько-конструкторські роботи та винаходи Калашникову присвоєно вчений ступінь доктора технічних наук. Він є академіком 16 різних російських і зарубіжних академій.
    Конструктор має 35 авторських свідоцтв на винаходи.
Дякую за увагу!


Презентація на тему «Доба Просвітництва»


title: Презентація на тему «Художня культура Литовсько-Польської доби»

text:
Художня культура Литовсько-Польської доби
Живопис
Значне місце в українському образотворчому мистецтві польсько-литовської доби посідає живопис. Він продовжує розвиватись у руслі релігійного мистецтва, спираючись на багату спадщину Київської Русі.
До наших днів збереглося небагато пам’яток монументального живопису, проте навіть за ними можна судити про надзвичайно високий рівень українських живописців того часу. Про це свідчать фрескові розписи церкви в Лужанах, фрагменти фресок вірменського собору у Львові. Українські живописці вважалися досвідченими майстрами.
Ікона св. Миколая. XII ст.
Я. Г. Розен. Фрески вірменського собору. Львів
Проте замкнена статичність образів, притаманна ранньому періоду, змінилася динамічною композицією та вираженням внутрішніх переживань митця.
Важливою рисою образотворчого мистецтва України XVI ст. було також посилення декоративності, яке виявилось у живописному рішенні ікони. Від другої половини XVI ст. провідними кольорами стають насичений червоний у поєднанні із синім, білим, золотисто-жовтим. Яскравість і сила кольорового звучання стають характерною рисою української ікони.
Ікона «Спас Прокуратор». XVI ст.

Книжкова графіка
Разом із живописом важливе місце в історії української художньої культури польсько-литовської доби посідають книжкова мініатюра і графіка. Найвизначнішою пам’яткою цього мистецтва є Пересопницьке Євангеліє. У центрі кожної із чотирьох його мініатюр розташовані на золотому фоні невеликі зображення євангелістів. Особливу увагу в цих мініатюрах привертає широке обрамлення з багатим орнаментом.
Сміливе чергування зелених, червоних, ніжно-бузкових кольорів і творче застосування ренесансних декоративних мотивів надають бордюрам ошатності та яскравої декоративності. За стилем оформлення до Пересопницького Євангелія подібні мініатюри Загоровського «Апостола».
Авторський знак І. Федорова
Перша сторінка «Апостола» І. Федорова
Українська гравюра відображала не лише традиційні біблійні сюжети, але й реальне життя, побутові деталі, соціальні суперечності, що існували в суспільстві на той час.


title: Презентація на тему «Історія створення твору “Ще не вмерла Україна”»

text:
Історія створення твору “Ще не вмерла Україна”
Державний гімн України — один з головних державних символів України поряд з прапором і гербом. Державним гі́мном є перший куплет та приспів пісні «Ще не вмерла України і Слава, і Воля», слова Павла Чубинського, музика Михайла Вербицького.
Павло Платонович Чубинський — український етнолог, фольклорист, поет, громадський діяч, автор слів Гімну України.

Верби́цький Миха́йло Миха́йлович  — український композитор, хоровий диригент, священник, громадський діяч, автор гімну України «Ще не вмерла Україна».
 Восени 1862 року на одній з вечірок у Павла Чубинського сербські студенти, що навчалися в Київському університеті, співали патріотичну пісню. Чубинському пісня дуже сподобалася, і він раптом подався в іншу кімнату, а через півгодини вийшов звідти з готовим текстом пісні «Ще не вмерла Україна», яку тут же проспівали на сербський мотив.
Перша публікація вірша Павла Чубинського — у львівському журналі «Мета», 1863, № 4. Отримавши поширення на Західній Україні, вірш не пройшов повз увагу релігійних діячів того часу. Один із них, отець Михайло (Вербицький), знаний композитор свого часу, захоплений віршем Павла Чубинського написав музику до нього.
 6 березня 2003-го ВР України ухвалилаЗакон «Про Державний гімн України», котрий запропонував президент Леонід Кучма.
Кінець
Презентацію підготувала
Учениця 6-А класу
Анжела Слюсаренко


title: Презентація на тему «Соціум. Суспільство людей»

text:
СоціумСуспільство людей
Суспільство людей як соціальна система
Суспільство – це сукупніть людей, об’єднаних певними відносинами, зумовленими способом виробництва матеріальних і духовних благ, як змінюються упродовж історії.
До найхарактерніших ознак суспільства належать:
 Спільність території проживання людей, які взаємодіють одне з одним
Цілісність
Сталість, тобто період існування суспільства триваліший за життя одного покоління
Здатність відтворювати й підтримувати міцні внутрішні зв’язки
Самодостатність, саморозвиток та саморегулювання
Соціальний інститут – це відносно стійка модель поведінки людей і організацій, що історично склалася в певній сфері життєдіяльності суспільства.
Соціальна структура – це ієрархічно впорядкована сукупність індивідів, соціальних груп, спільнот, організацій, інститутів, об’єднаних стійкими зв’язками та відносинами.
Історичні типи стратифікованих суспільств
Соціальна стратифікація – це структурована нерівність цілих категорій людей, які через нерівний статус у соціальній ієрархії мають різний доступ до соціальних благ.
Британський соціолог Ентоні Гіденс виділив чотири історичні типи стратифікації: рабство, касти, стани та класи.

Рабство  являє собою форму закріпачення людей, яка межує з повним безправ’ям і крайнім ступенем нерівності. Іноді одна людина є власністю іншої і позбавлена прав і свобод. Щоправда, і рабство було неоднорідним залежно від періоду чи культури.
Каста – це соціальна група, членством в якій людина завдячує виключно своїм народженням. Касти характерні для Індії та пов’язані з індуїзмом.Стан – це соціальна група, яка володіє закріпленими звичаєм або юридичним законом правами й обов’язками, які передаються у спадок. Стани властиві європейському феодалізму.
Клас – це велика група людей, які мають подібний соціальний статус у системі стратифікації та вирізняються певними культурними особливостями стилю життя і світосприйняття.
Суспільна стабільність та безпека
Суспільна безпека – це стан захищеності життєво важливих інтересів особи, суспільства та держави від внутрішніх і зовнішніх загроз.
Головними суб’єктами суспільної безпеки є громадяни, суспільство і держава.
Основні принципи гарантування суспільної безпеки з боку держави передбачають:
Пріоритет договірних засобів у розв’язанні конфліктів
Адекватність заходів захисту суспільних інтересів реальним і потенційним загрозам
Демократичність, цивільний контроль за військовою сферою та іншими силовими структурами
Дотримання балансу інтересів особи, суспільства та держави , їх взаємної відповідальності
Чітке розмежування повноважень органів державної влади
Суспільна стабільність залежить від:
Ефективної соціальної державної політики
Переважання в суспільстві середнього класу
Міжнаціональної толерантності
Міжконфесійної толерантності
Подолання бідності
Створення нових робочих місць, скорочення безробіття
Соціальні проблеми
Соціальних небезпек існує дві групи :
Перша група – пов'язана із взаєминами всередині людського співтовариства. До неї належать зростання тероризму і злочинності , військові конфлікти , наркоманія , відсталість економічного розвитку окремих регіонів та країн.
Друга група – відображення кризи у відносинах між суспільством і природою. До неї належать демографічні , продовольчі , енергетичні кризові явища.
Бідність
Бідність — соціальні відносини, що характеризуються відсутністю необхідних матеріальних засобів для того, щоб провадити «нормальне» (відповідно до норм прийнятих суспільством) життя, наприклад, неможливість прогодувати свою родину, дати освіту дітям чи забезпечити сім'ю якісним медичним обслуговуванням.
Старіння населення
Старіння населення – зсув розподілу населення за віком у бік більшого віку. Старіння населення в сучасному світі – масове явище. Кожен день близько 200 тис. чоловік на планеті долають 60- річний рубіж . Суспільство , порушене процесом старіння , подається змінам не тільки демографічного , але й соціального , економічного и психологічного характеру.
Війни
Війна – складне суспільно - політичне явище , пов'язане з розв'язанням протиріч між державами , народами , національними та соціальними групами з переходом до застування засобів збройної боротьби , що відбувається у формі бойових дій між їх збройними силами . Війни становлять потенційну загрозу соціальній безпеці.
Тероризм
Тероризм – насильницькі дії проти мирного населення , здебільшого з політичною метою. Він є частиною підпільної боротьби , має насильницькі цілеспрямовані , може бути керованим на ідеологічному ґрунті.
Сьогодні жертвами вчинків терористів стають не лише ті , на кого спрямовано саму дію , а й ті , хто випадково опинився поруч . Тероризм становить загрозу для всього людства , навіть коли терористичні акти відбуваються у віддалених куточках планети.
Дякую за увагу


title: Презентація на тему «Мило» (варіант 11)

text:
Презентація на тему : «Мило»
Учениці 11-Б класу Марьяненко Орини
План

Історія
Мило
Види
Склад мила
Мийна дія мила
Добування
Технологія виготовлення
Властивості мила

Історія
Легенда свідчить, що латинське слово лат. sapo (мило) походить від назви гори Сапо в древньому Римі, де відбувалися жертвоприношення богам. Тваринний жир, що виділяється при спалюванні жертви, накопичувався і змішувався з деревною золою багаття. Отримана маса змивалася дощем в глинистий ґрунт берега річки Тібр, де жителі прали білизну і, природно, спостережливість людини не упустила того факту, що завдяки цій суміші одяг відпирався набагато легше.
Тверде мило було винайдене у 1170 році і походить від латинського sapo (суміш жиру і попелу).
Створення милоподібної напіврідкої речовини "сапо" дало можливість жінкам використати її не лише для прання, але й для косметичних цілей: укладки волосся, фарбування. Проте ефект був недовготривалим, бо після потрапляння на цю суміш води, утворювалася густа піна і фарба легко змивалась. Пізніше римляни стали використовувати для варіння жири та природну соду, без золи. Таку суміш змішували і тримали на вогні до повного випаровування води, в результаті чого виходили тверді шматки мила. Але мило виявилося таке жорстке, що його використовували тільки для прання.
В Європі і США безперервний процес миловаріння в промислових масштабах з'явився в кінці 1930-х років разом з безперервним процесом гідролізу (розщеплення) жирів водою і парою під високим тиском у миловарних вежах.

Ми́ло — розчинна у воді мийна речовина; як хімічний продукт являє собою відносно складне з'єднання жирних кислот з лугами, а за своєю будовою відноситься до класу солей. Випускається в твердому стані, рідкому, а також у вигляді порошку і гранул.
Склад мила
1.Натрієві, калієві і амонієві солі
  Інші речовини:
2.барвники
3.Дезинфікуючі4.ароматизатори
5.лікувально-профілактичні додатки
6.компоненти, що роблять піну по-справжньому білосніжною

Мийна дія мила
Мийна дія мила – складний фізико-хімічний процес. Мило є посередником між полярними молекулами води і неполярними частинками бруду, нерозчиненого у воді. За хімічною природою мило – це сіль, йонна сполука. Вона містить полярний залишок – COO-Na+ і неполярний радикал R. Під час миття молекули мила так орієнтуються на забрудненій поверхні, що полярні групи – COONa звернені до полярних молекул води, а неполярні вуглеводневі радикали – до неполярних часток бруду. Таким чином, частинки бруду ніби потрапляють в оточення молекул мила і легко змиваються з поверхні водою.
У твердій воді мило втрачає свою мийну дію, тому що утворюються нерозчинні магнієві та кальцієві солі вищих карбонових кислот. У зв’язку з цим широко розвивається виробництво синтетичних мийних засобів. Вони мають добру мийну дію і не втрачають її у твердій воді. До ефективних синтетичних мийних засобів належать алкілсульфати. Це натрієві солі моноестерів сульфатної кислоти з вищими спиртами RO–SO2ONa, де R – насичений вуглеводневий радикал. Молекули цих солей містять 12–14 атомів карбону (вуглецю) і мають дуже добрі мийні властивості. Кальцієві та магнієві солі їх розчинні у воді, а тому такі мийні засоби миють і у твердій воді. Вони входять до складу поширених пральних порошків.

Добування
У промисловості мило добувають лужним гідролізом жирів. Цей процес ще називають омиленням жирів. Для омилення жирів замість лугу можна використовувати соду Na2CO3. Мило, добуте внаслідок цієї реакції, називається ядровим милом і відоме як господарське мило. Туалетне мило відрізняється від господарського наявністю добавок: барвників, антисептиків тощо.

Технологія виготовлення
Головною складовою твердого мила є суміш розчинних солей вищих жирних кислот. Зазвичай це натрієві, рідше - калієві чи амонієві солі стеаринової, пальмітинової, міристинової, лауринової чи олеїнової кислот. Додатково в складі можуть буть: наповнювачі, барвники, ароматизатори, дезинфікуючі та лікувально-профілактичні додатки (борна кислота, тимол, гліцерин, хна, ланолін, дьоготь березовий, сірка, спермацет,гексаметафосфат та ін.). Важливими якостями мила є: розчинність в воді, мийна здатність, мило має не швидко стиратись та добре пінитись.
Мило виготовляють кип'ятінням у воді жирів з лугами: гідроксид натрію (каустична сода), гідроксид калію. Жири виділяють з продуктів рослинного походження: (бавовникова, пальмова чи соєва олії), а також з тваринних продуктів: свинячого сала, яловичого чи баранячого жиру, риб'ячого жиру. Під час кип'ятіння жирів з лугами утворюється гліцерин та солі жирних кислот (мило). Натрієві мила густіші і, як правило, тверді; калійні мила м'якші, або взагалі рідкі. Подальший етап виготовлення включає очищення мила від залишку солей, лугів та гліцерину. До туалетних мил додають барвники, ароматизатори, інертний наповнювач (каолін) тощо. Господарське мило містить невелику кількість надлишкового лугу.

Властивості мила(господарське мило)
•  Якщо змастити господарським милом дрібні подряпини, порізи і ранки, то можна значно знизити ризик інфекції і прискорити загоєння.
• Щоб уникнуть появи синця чи шишки можна намазати забите місце господарським милом.
• Господарське мило – чудовий противірусний засіб. Під час нежитю чи початку грипу -  змочить ватний тампон в розчині господарського мила і обробить ним носові пазухи. Це корисно і в якості профілактики.
• Якщо утворився нарив треба накласти суміш з взятих в рівних частинах господарського мила, цибулі та цукру (цибулю та мило натерти на великій тертці). Робить це краще на ніч, зафіксувавши компрес пов’язкою. До ранку, мило продезінфікує рану.
• При грибку на ногах, слід промити вражені місця милом, добре обробивши їх щіткою, дати висохнуть та обробити шкіру йодом.
• Щоб уникнути подразнення під час гоління чи депіляції достатньо один раз після процедури намилить шкіру господарським милом.
• Господарське мило є дезінфікуючим засобом для предметів особистої гігієни (гребнів, мийок, зубних щіток).

Дякую за увагу !


title: Презентація на тему «Китайська чайна церемонія»

text:
Презентація на тему:”Китайська чайна  церемонія”
Підготувала
Учениця 10-Б класу
 Красноармійського НВК
Шевченко Елліна

Що таке чайна церемонія?
         Чайна церемонія - це своєрідна медитація.
       Чайний майстер під час чайної церемонії повинен зберігати високий рівень усвідомленості .
       Під час чайної церемонії приділяють велику увагу своїм внутрішнім відчуттям і переживанням.
             Починають з того , що намагаються , як можна повніше відчути аромат і смак чаю , милуються чайної посудом.
           Чай здатний викликати різні асоціації , занурювати в минуле , викликати мріяння про майбутнє.

   Навіщо потрібна китайська чайна                  церемонія?
Чайна церемонія повинна створювати певний настрій.
Для цього підбираються відповідний посуд, інтер'єр, час чаювання, запрошуються гості, що підтримують цей настрій, і власне вибирається певний вид чаю.
Чайний дім у КИТАЇ
Як заварюють Китайський зелений                   чай?
        Китайський зелений чай заварюють по кілька разів, але перерви між заварки роблять невеликі, чай не повинен остигати.
.
.
  Смак чаю сильно залежить від часу заварювання, коштує трохи перетримати і чай стає гірким
Після кожної заварки чай повністю виливається з чайника.
        Чай п'ють без цукру і не їдять під час чайної церемонії, щоб не перебивати смак чаю

Підготовка до заварювання чаю
    Готуючись до чайної церемонії, чайний майстер збирає посуд і красиво розставляє її на чайному підносі "чабана".
    На початку чайної церемонії знайомляться з чаєм. Чайне листя засипають у коробочку і передають по колу.
 Кожен учасник чайної церемонії вдихає аромат чаю, знайомлячись з ним. Зазвичай робиться три вдиху.
    Видихається повітря на чайне листя, щоб вони зігрілися і їх аромат посилився.

    Перед тим як насипати чай в чайник його наповнюють окропом, потім , цим окропом омивають іншу чайний посуд , прогріваючи її .
   Сам чайник також щедро поливають окропом , використовуючи воду , якої омивали інший посуд.

    Так як чай в чайнику заварюється швидко , то якщо його відразу розливати по чашках , то в першій і останній чашці буде різний за смаком чай.
 Щоб цього уникнути , чай спочатку наливають в чашу справедливості.

     Чашечки для чаювання використовують маленькі 50 мілілітрів і менше.
   Чай зазвичай випивається за три , п'ять або сім маленьких ковтків , не поспішаючи , намагаючись відчути всі відтінки смаку чаю.

Дякую за Вашу увагу!!!


title: Презентація на тему «Сальвадор Далі» (варіант 16)

text:
Сальвадор Далі
 Каталонський художник, скульптор, гравер, письменник, один з найвидатніших сюрреалістів ХХ століття.
Сальвадор Далі
 Народився 11 травня 1904 року
Дитинство Далі пройшло в Каталонії, на північному сході Іспанії.
Ще у ранньому дитинстві, судячи з поведінки і пристрастей маленького Сальвадора, можна було відзначити його нестримну енергію та ексцентричність характеру. Часті вередування й істерики гнівили батька Далі, але мати, навпаки, всіляко намагалася догодити улюбленому синові. Вона прощала йому навіть найогидніші витівки. Як наслідок, батько став для сина втіленням зла, а мати — символом добра.
Під досвідченим керівництвом професора талант юного Сальвадора набув своїх реальних форм. Вже в 14 років годі було й сумніватися в здатності Далі до малювання.
Коли Далі виповнилося 15 років, його вигнали з чернечої школи за погану поведінку. Але він зміг успішно скласти всі іспити і вступити до інституту.
Інститут йому вдалося закінчити з чудовими оцінками у 1921 році. Потім Далі вступив у Мадридську художню академію.
Юність
Екстравагантний вигляд художника дивував і шокував пересічних мадридців. Це приводило самого юнака в невимовитий захват.
 у 1929 році Далі закохався в жінку — Олену Дьякову або Галу. У той час вона була дружиною письменника Поля Елюара, але стосунки її з чоловіком на той час вже були прохолодними. Саме ця жінка на все життя, що залишилося, стала музою, натхненням генія Далі.

У 1930 році картини Сальвадора Далі почали приносити йому популярність («Час, що розплився», «Постійність пам'яті»). Незмінними темами його творінь були руйнування, тлінність, смерть та світ сексуальних переживань людини (вплив книг Зиґмунда Фройда). У січні 1931 року в Лондоні відбулася прем'єра другого фільму Далі — «Золоте століття».
Молоді роки
Сальвадор і гала
Картина «Пейзаж поблизу Фігераса» була створена Сальвадором у віці 6 років на поштовій листівці і є однією із найбільш ранніх збережених робіт художника. Картина написана тонким шаром олійної фарби, тому можна бачити елементи оформлення поштової листівки, які проступають по краях.

На багатьох роботах Сальвадора Далі в ранній період його кар'єри позначився вплив імпресіоністичного руху. Дана робота — один з яскравих прикладів, що ілюструють імпресіоністичний період творчості Далі..
«Пейзаж поблизу Фігераса»
Кубістичний автопортрет
Далі зображує себе в робітничій одежі, підкреслюючи свій бунтівний дух та зухвалий характер вирізкою з комуністичної газети «Юманіте», можливо, аби підтвердити свої заяви про захоплення ідеєю революції, і таким чином пов'язує предмет зображення з конкретним моментом історії та ідеології.
Постійність пам'яті
Ранішні фантазії
Далі знаходить бездоганну точність в трактуванні форм, він ясно віддає собі звіт в силі впливу кожного елементу, який включає в свої композиції. Тому він і блукає серед скель, відшукуючи різноманітні перспективні рішення, щоб зобразити щось ніби могильника, місткого і затишного, в якому покоїться ніжна матерія, яка випромінює сяйво, що створює енергетичні поля. А навколо - нескінченно малі елементи життя, що укорінюються в скелях
Жирафа у вогні
Композиція картини побудована за класичним пірамідальним принципом. На передньому плані в центрі зображена жіноча фігура, яка ніби не вміщується в межах живописної поверхні. Зверху над нею нависло густе чорно-коричневе марево. Із жіночої фігури висунуті пусті шухлядки, милицеподібні підпірки, які підтримують м'які змієподібні відростки; фігура жінки загорнута в тонку зелено-голубу тканину. Ліворуч у значному віддалені у просторі видно силует жирафа, що палає, а за ним видніється сильно зменшене зображення людини.
«Лебеді, які відображаються у слонах»
Кошик з хлібом
«Обличчя війни»
На фоні пустелі зображене спотворене жахом обличчя, яке кусають змії. В картині використаний ефект оптичної ілюзії — образи множаться: у обличчя замість очей і рота черепи, у яких також замість очей і рота черепи.
Хвіст ластівки
Це остання картина Сальвадора Далі.
Далі використовує форму віолончелі, надаючи їй скоріше символічну функцію почуття, а не музичного звуку.
У ній є щось від ранимого людського его, і на цій картині вона включена у зображення хвоста ластівки .Таким чином він об'єднує дві дотичні точки — біль та красу.
Сальвадор Далі дуже любив солодощі і в обмін на логотип компанії «Чупа-Чупс» вимагав не грошей, а коробку льодяників кожного дня.
У Сальвадора Далі, як у людини оригінальної, і домашній улюбленець був незвичайним. Далі був дуже прив'язаний до свого екзотичного друга - гігантського мурахоїда, вигулював його вуличками Парижа та навіть брав із собою на світські вечори.
Приїхавши в Нью-Йорк в 1934 році, в якості аксесуару він ніс у руках батон хліба довжиною 2 метри, а відвідуючи виставку сюрреалістичного творчості в Лондоні, одягнувся в костюм водолаза.

 факти

    Спектральні окуляри-калейдоскоп, що змінюють реальне зображення. Це Далі придумав їх для автотуристів у разі, якщо пейзаж наводить нудьгу.
    Туфлі на ресорах, щоб насолоджуватися ходінням.
    Грим, що приховує тіні. Далі справді з ним експериментував, ретельно вивчаючи склад, яким користуються японські гейші.
    Фотомаски для репортерів.
    Пластикове крісло, що застигає у формі, відповідній до фігури людини, яка на нього сідає.
    Сукні з різноманітними анатомічними накладками, сконструйованими з точних розрахунків.
    Накладні нігті з маленьким дзеркальцем у кожному з них.
    Прозорий манекен, всередину якого наливають воду і запускають рибок.
    Овосіпед - прозора куля з закріпленим всередині сидінням для однієї людини.

Винаходи Далі


title: Презентація на тему «Архітектура Далекого Сходу»

text:
Архітектура Далекого Сходу
Японія

Зміст
Давня японська архітектура
Японська середньовічна архітектура
Архітектура періоду Мейдзі
Сучасна японська архітектура

В архітектурі Японії помітні запозичення з китайської архітектури. На відміну від китайських та створених в Японії під впливом китайського стилю будівель, для типово японських споруд характерна асиметрія.

В цілому, для японської архітектури характерне прагнення до простоти. Будівлі світлі і відкриті, в основному складаються з прямокутних елементів.
Для традиційної японської архітектури аж до періоду Мейдзі основним будівельним матеріалом було дерево.

 Причинами використання дерев'яних конструкцій були доступність і простота виготовлення. Крім того, дерев'яні конструкції краще підходили для японського клімату, дозволяли забезпечити природну вентиляцію приміщень, а також дозволяли легко перемістити споруду, розібравши його і зібравши на новому місці.
 Традиційні дерев'яні житлові будинки простих японців, названі мінка (яп. 民家?), максимально пристосовані до клімату країни. Одно- або двоповерхова мінка має міцну каркасну конструкцію з товстих балок з несучою колоною в центрі будинку і розсувними дверима. Стіни не є несучими, внутрішній простір ділиться на окремі приміщення за допомогою пересувних ширм. У таких будинках жили селяни, ремісники і торговці. В даний час мінка збереглися тільки в сільській місцевості.
Давня Японська Архітектура
Збережені зразки архітектури стародавньої Японії до IV століття практично відсутні.Розкопки і дослідження показують, що споруди раннього періоду японської історії, звані «ТАТЕ-ана Дзюку» («житла з ям»), представляли собою землянки з дахом, покритим соломою і гіллям.
Реконструкція жител, місто Сетоуті, префектура Окаяма
Ханива-дім
У третьому столітті н. е.. з настанням періоду Кофун в районах Осаки і Нари у великій кількості споруджувалися величезні кургани, що служили гробницями для правителів і місцевої знаті. В даний час в Японії виявлено більше 10 тис. курганів. Ці споруди мали круглу форму, пізніше - форму замкової щілини і часто оточувалися ровами з водою по периметру.
Курган императора Нинтоку, V ст
Починаючи з середини VI століття в Японії поширюється буддизм, завезений з корейської держави Пекче. Буддизм зробив значно вплинув на архітектуру цього періоду. Однією з найважливіших змін стало використання кам'яного фундаменту.

Однією з найдавніших зі збережених дерев'яних будівель в світі вважається буддійський храм Хорюдзі (яп. 法 隆 寺?) в місті Нара побудований принцом Сьотоку в 607 році.
Прикладом храмової архітектури XIII століття служить буддистський храм Тодай-дзі в місті Нара побудований в 745 році. Храм вважається найбільшою дерев'яною будовою у світі
Японська середньовічна архітектура
Кинкаку-дзі (Золотий павільйон), Кіото
Гінкаку-дзі (Срібний павільйон)
 замок Хімедзі
замок Нидзе
 замок Осака
замок Хіросакі
Замок Шюрі
Замок Акасака
Замок Наґоя
Павільйон Секінтей в палаці Кацура
Архітектура періоду Мейдзі
Будівля Парламенту Японії
Сучасна японська архітектура
Будівля штаб-квартири Fuji TV на острові Одайба (арх. Кендзо Танге)
Мерія Токіо
Дякую за увагу!
Виконала:
Матвєєва Вероніка,
403 гр,2013 рік


title: Презентація на тему «My ideal school» (варіант 2)

text:
My ideal school
Prepared by the pupil of the 11th form Holub Margaryta

My school
		First of all I`d like to tell you about my school. I have been learning in the same school for almost nine years. I like some things, and I don`t like other things. My school-is a school with in-depth study of certain subjects. I think it is certainly a plus. I know negative and positive things, but I will not speak about it. To my mind, my school is not far away from my dream school. Now I`m going to describe my Ideal School.
My ideal school
		Homework we usually have a lot to do and it takes me several hours. In my Ideal School homework won`t be given. It would to be checked on the lessons immediately, that the children had free time. Breaks will be the same as in my school-for 10-20 minutes. Education will last for five days a week for five lessons. We need to introduce compulsory free two meals
Innovating my school
Modern computers
Innovating my school
And 2 swimming pools (large and small - for primary school). Three hours of physical education a week, one - the swimming pool.
Innovating my school
The modern school equipment, which includes everything - from stands to the latest multimedia systems.
Innovating my school
Dining room, such as, a healthy diet is extremely important for child’s development
Innovating my school
The presence of various sections of the school and groups that help students realize themselves in different areas.
Innovating my school
Great playgrounds where pupils could play sports
Another side!
		But the ideal school is not just a wonderful equipment: sports ground, swimming pool, but also good atmosphere : excellent relationships between pupils and teachers, mutual respect and mutual assistance in the team. From the ideal school requires a high quality education. It depends on several components. First, this is the professional teaching staff. Second, the scientific and methodological work, the teacher spends in the classroom science experiments, draws students of game situations and so on. Ideal school is one that produces well prepared for life, and formed a single-minded youth.


Презентація на тему «Світова організація торгівлі»