title: Презентація на тему «Leonardo da Vinci» (варіант 1)

text:
Leonardo daVinci
Подготовила ученица 11-А класса Александрова Вероника
Биография
Картины
Изобретения
Медицина
Мыслитель
На исходе Средневековья в Италии взошла звезда, озарившая все последующее развитие европейской цивилизации. Живописец, инженер, механик, плотник, музыкант, математик, патологоанатом, изобретатель - вот далеко не полный перечень граней универсального гения. Археолог, метеоролог, астроном, архитектор... Все это — Леонардо да Винчи. Его называли чародеем, служителем дьявола, итальянским Фаустом и божественным духом. Он опередил свое время на несколько веков вперед. Окруженный легендами еще при жизни, великий Леонардо - символ безграничных устремлений человеческого разума.
Леонардо да Винчи
Биография
Леонардо да Винчи родился 15 апреля 1452 года в живописном тосканском городке Винчи. Его родителями были 25-летний нотариус Пьеро и его возлюбленная, крестьянка Катерина. Первые годы жизни Леонардо провел вместе с матерью. Его отец вскоре женился на богатой и знатной девушке, но этот брак оказался бездетным, и Пьеро забрал своего трехлетнего сына на воспитание. Разлученный с матерью Леонардо всю жизнь пытался воссоздать ее образ в своих шедеврах.

Городок Винчи близ Флоренции
Когда Леонардо было 13 лет, его мачеха умерла при родах. Отец Леонардо прожил 78 лет, был четырежды женат и имел 12 детей. Он пытался приобщить Леонардо к семейной профессии, но безуспешно: сын не интересовался законами общества.
Пока отец пропадал на работе, мальчика воспитывал его дядя Франческо. Он был философ по складу мышления и бездельник по роду занятий. Дух свободы, с детства привитый Леонардо легкомысленным мечтателем Франческо, возможно, пробуждал впоследствии художника бросать незавершенные шедевры и устремляться к новым вершинам.
Автограф Леонардо
Дом, в котором жил Леонардо в детстве.
«Кто знает всё, тот может всё. Только бы узнать — и крылья будут!»
 В четырнадцатилетнем возрасте Леонардо был отдан обучаться в мастерскую Верроккьо, которая находилась в интеллектуальном центре тогдашней Италии, городе Флоренции, что позволило Леонардо обучиться гуманитарным наукам, а также приобрести некоторые технические навыки. Он изучил черчение, химию, металлургию, работу с металлом, гипсом и кожей. Помимо этого юный подмастерье занимался рисованием, скульптурой и моделированием.
В 1473 году в возрасте 20 лет Леонардо да Винчи получает квалификацию мастера в Гильдии Святого Луки.
Мастерская Веррокьо
У Леонардо было много друзей и учеников.
Женат он не был.
У него была собственная мастерская во Флоренции
 в 1476—1481 годах.
В 1481 году да Винчи выполнил первый в своей жизни большой заказ — алтарный образ «Поклонение волхвов» для монастыря, находящегося неподалёку от Флоренции.
В 1482 Леонардо, будучи, по словам Вазари, очень талантливым музыкантом, создал серебряную лиру в форме конской головы.

«Порицай своего друга наедине и хвали на людях»
«Когда я думал, что учусь жить, я учился умирать»
В 1516 году Леонардо принял приглашение французского короля и поселился в его замке Кло-Люсе. Во Франции Леонардо почти не рисовал, но мастерски занимался организацией придворных празднеств, планированием нового дворца в Роморантане при задуманном изменении речного русла, проектом канала между Луарой и Соной, главной двухзаходной спиральной лестницей в замке Шамбор.
За два года до смерти у мастера онемела правая рука, и он с трудом передвигался без посторонней помощи. Третий год жизни в Амбуазе 67-летний Леонардо провел в постели. 23 апреля 1519 года он оставил завещание, а 2 мая скончался в окружении учеников и своих шедевров в Кло-Люсе. По словам Вазари, да Винчи умер на руках короля Франциска I, своего близкого друга.
Памятник Леонардо да Винчи

Памятник Леонардо да Винчи установлен посреди площади Ла Скала в 1872 году. Работа скульптора Пьетро Маньи.
Памятник представляет собой постамент, на котором стоит Леонардо да Винчи. Ниже Леонардо да Винчи находятся четверо его учеников.
г. Милан, площадь Ла Скала
Картины
Нашим современникам Леонардо в первую очередь известен как художник. Однако сам да Винчи в разные периоды своей жизни считал себя в первую очередь инженером или учёным. Он отдавал изобразительному искусству не очень много времени и работал достаточно медленно. Поэтому художественное наследие Леонардо количественно не велико, а ряд его работ утрачен или сильно повреждён. Однако его вклад в мировую художественную культуру является исключительно важным даже на фоне той когорты гениев, которую дало Итальянское Возрождение.
«Где дух не водит рукой художника, там нет искусства»
Благовещение
1472-1475 годы. Галерея Уффици, Флоренция. Высокое Возрождение.
Картина «Благовещение» написана художником Леонардо да Винчи в возрасте чуть более 20 лет. Размер картины 98 x 217 см, дерево, темпера. Картина «Благовещение» — довольно крупная по масштабам 15 века вытянутая по горизонтали композиция, длина которой свыше двух с половиной метров, — изображает деву Марию, сидящую за пюпитром для чтения у входа в здание, о монументальности которого дает представление крупный руст углов и наличников портала. Перед ней коленопреклоненный ангел на усеянной цветами лужайке.
Леонардо да Винчи
Портрет госпожи Лизы Джокондо
Мона Лиза, 1503—1519
«Мона Лиза», она же «Джоконда»  — картина Леонардо да Винчи, находящаяся в Лувре  одно из самых известных произведений живописи в мире, которое, как считается, является портретом Лизы Герардини, супруги торговца шёлком из Флоренции Франческо дель Джокондо, написанным около 1503—1505 года.
Ещё первые итальянские биографы Леонардо да Винчи писали о месте, которое занимала эта картина в творчестве художника. От работы над «Моной Лизой» Леонардо не уклонялся — как это было со многими другими заказами, а, наоборот, отдавался ей с какой-то страстью. Ей было посвящено всё время, остававшееся у него от работы над «Битвой при Ангиари». Он потратил на него значительное время и, покидая Италию в зрелом возрасте, увёз с собой во Францию в числе некоторых других избранных картин. Да Винчи испытывал особенную привязанность к этому портрету, а также много размышлял во время процесса его создания.
Мадонна Бенуа
 1478—1480
Мадонна Литта
1490-1491
«Мадонна с цветком» и «Мадонна с младенцем»

Вновь обратившись к образам мадонны и младенца, мастер, постоянно решавший новые задачи, ставит перед собой уже другую цель. Если в «Мадонне с цветком» он добивался основанной на научном познании мира жизненной достоверности в изображении матери с младенцем, то теперь стремится к еще большей обобщенности и воплощению черт идеально прекрасного человека.
Фреска работы Леонардо да Винчи, изображающая сцену последнего ужина Христа со своими учениками.
Роспись была заказана Леонардо его патроном, герцогом Лодовико Сфорца и его супругой Беатриче д’Эсте. Роспись была начата в 1495 году и завершена в 1498 году. Леонардо писал «Тайную вечерю» на сухой стене, а не на влажной штукатурке, поэтому роспись не является фреской в истинном значении слова. Из-за избранного метода роспись начала разрушаться уже через несколько лет после окончания работы.
Роспись стала вехой в истории Ренессанса: правильно воспроизведенная глубина перспективы изменила направление развития живописи Запада.

Портрет музыканта
«Портрет музыканта» (итал. Ritratto di musico) — сильно переписанная в позднейшее время и неоконченная картина кисти великого итальянского художника Леонардо да Винчи, хранящаяся в миланской Пинакотеке Амброзиана. Картина начата художником на рубеже 90-х годов XV века.
Авторство Леонардо да Винчи оспаривается редко, хотя и существует предположение, что автором портрета является не Леонардо, а Антонелло да Мессина.
«Дама с горностаем» (итал. Dama con l'ermellino) - картина, принадлежащая кисти Леонардо да Винчи. По мнению многих исследователей, это портрет Чечилии Галлерани — девушки Лодовико Сфорца по прозванию Иль Моро, герцога миланского, что находит подтверждение в сложной символике картины.
Картина является единственным произведением да Винчи на территории Польши и составляет предмет национальной гордости.
Наряду с «Моной Лизой», «Портретом Джиневры де Бенчи» и «Прекрасной Ферроньерой» полотно принадлежит к числу четырёх женских портретов кисти Леонардо.
Дама с горностаем
Изобретения
Леонардо да Винчи - одна из самых многогранных личностей в истории эпохи итальянского Возрождения. О нем написано очень много, но до сих пор он является самой загадочной фигурой того времени. Он смог прославить себя как великий художник и предсказатель, но больше всего поражают его удивительные изобретения.
"Я хочу
создавать чудеса"
При детальном изучении теоретических трудов да Винчи, ученые доказали, что «патент» на вертолет, парашют, автомобиль и многие другие изобретения принадлежат именно Леонардо да Винчи. Сделанные да Винчи открытия и изобретения, самых значимых из которых более полусотни, охватывают все области знания, полностью предвосхищая основные направления развития современной науки.
Движение — основа всякой жизни.
Il moto è causa d'ogni vita.
В те времена люди мечтали летать как птицы. Но Леонардо да Винчи не просто хотел этого, он начал работу над разработкой аппаратов, которые смогли бы поднять человека в небо. Сначала он создал то, что сегодня считается прототипом вертолета. В его эскизах был изображен винт, который мог быть приведен в действие силой четырех человек.
Вскоре Леонардо да Винчи решил обратиться к проверенному способу полета. Для этого он стал тщательно изучать анатомическое строение стрекозы и её крыльев, а со временем спроектировал большое «крыло стрекозы». Он установил, что длина крыльев для полета человека должна быть не менее 12 метров. Но и эта попытка потерпела крах.
.
После этого. Леонардо да Винчи приступил к разработке другой летательной машины, которая была чем-то похожа на современный парашют. Он прикреплялся к спине человека таким образом, чтобы он мог маневрировать во время полета. Но и этот аппарат не взлетел. Только через несколько сотен лет этот чертеж был преобразован в парашют.
Единственным критерием истины является опыт.
La verità sola fu figliola del tempo.

Одно из самых известных изобретений Леонардо - деревянный "автомобиль", приводимый в движение запасенной энергией двух плоских пружин. Устройство имеет размер примерно 1 х 1 х 1 метр и, как теперь считают, было предназначено для театрализованных представлений. Например, для торжественного выезда на сцену Героя или Символа Природы - без каких-либо веревок и без помощи рабочих сцены. Это должно было производить на зрителей сильное впечатление.
При оцифровке "автомобиля" был обнаружен придуманный Леонардо тормоз - специалисты в области автомобилестроения считают, что изобретение тормоза для автопрогресса оказалось едва ли не важнее, чем создание двигателя внутреннего сгорания.
Кроме этого, Леонардо увлекался разработками военно-технического оборудования. Одной из по-настоящему гениальных идей была разработка железной колесницы в виде перевернутых тарелок вооруженных пушками. Он первым предложил устанавливать на бронированных кораблях батареи огнестрельных орудий, изобрел вертолет, велосипед, планер, парашют, танк, пулемет, отравляющие газы, дымовую завесу для войск, увеличительное стекло (за 100 лет до Галилея!). Да Винчи изобрел текстильные машины, мощные подъемные краны, системы осушения болот посредством труб, арочные мосты.
Леонардо да Винчи - гений, чьи изобретения, безраздельно принадлежат как прошлому, настоящему, так и будущему человечества. Он жил, опережая время, и если хотя бы малая часть того, что он изобрел, была воплощена в жизнь, то история Европы, а возможно и мира, была бы другой: уже в 15 веке мы разъезжали бы на автомобилях и пересекали бы моря на подводных лодках.
Леонардо да Винчи обогатил проницательными наблюдениями и догадками почти все области знания. Но как удивился бы гений, узнай он, что многочисленные его изобретения используются даже спустя века после его рождения.
«Слава в руках труда»
Медицина
В течение своей жизни Леонардо да Винчи сделал тысячи заметок и рисунков, посвященных анатомии, однако не опубликовал своих работ. Делая вскрытие тел людей и животных, он точно передавал строение скелета и внутренних органов, включая мелкие детали. По мнению профессора клинической анатомии Питера Абрамса, научная работа да Винчи обогнала свое время на 300 лет и во многом превосходила знаменитую «Анатомию Грея».
«Любое препятствие преодолевается настойчивостью»
К этому периоду жизни Леонардо относятся одни из первых схематических анатомических зарисовок поперечных срезов ноги. Впоследствии Леонардо создал целую систему изображений органов и частей тела в поперечном сечении. Этот прием стал широко использоваться при изучении анатомии человека.
Наиболее активно Леонардо да Винчи работал в 1510-1511 гг.
Вскрытия он производил с помощью анатома Торре в больницах Северной Италии. Имеется более 200 листов анатомических рисунков Леонардо да Винчи, которые составляют 13 томов.
Увлекаясь механикой и пытаясь точно передавать движения человека, Леонардо да Винчи большое внимание уделял изучению мышечной системы и строению скелета: "Природа не может заставить двигаться животных без механических инструментов...". Наверное, этим можно объяснить, почему Леонардо с такой скрупулезностью переданы изображения мышц рук, ног, шеи.
 По этой же причине, наверно, изображения внутренних органов и, в частности, головного мозга даны схематично. В комментариях к своим записям он указывает и на функции периферических нервов, выделяя двигательные и чувствительные порции.
Широко известные рисунки черепа, выполненные Леонардо да Винчи, относятся к Миланскому периоду его жизни (1481-1500 гг.). Эти рисунки являются выдающимся достижением анатомии средневековья. Два рисунка профиля черепа выполнены 2 апреля 1489 года.
Имеются зарисовки отдельных деталей наружной части лицевой и мозговой частей черепа. Под рисунками запись Леонардо да Винчи, сделанная справа налево, буквы его были перевернуты, поэтому прочитать текст можно было только через зеркало. Ответ на вопрос, почему Леонардо да Винчи записывал таким образом, открывает важные черты его характера и манеру поведения.
Леонардо подходил к изучению анатомии как настоящий естествоиспытатель — так мы оцениваем его в наши дни. Однако труд этого гениального человека, который мог бы получить многие из лавров, доставшихся Везалию, остался незавершенным и напоминал собой гигантский остов.
«И может быть терпения не хватит у тебя, и ты не будешь прилежен. Обладал ли я этим всем или нет — об этом дадут ответ 120 мною составленных книг, причем не мешали мне ни корысть, ни нерадение, а только время. Прощай».
 Когда в 1543 г. появилось великое произведение Везалия, труд Леонардо не был известен миру и оставался неизвестным еще долгое время.
Тем не менее Леонардо, проложивший путь к современной науке, заслуживает почетного места также и среди анатомов — исследователей человеческого организма.
Мыслитель
Творец «Тайной вечери» и «Джоконды» проявил себя и как мыслитель, рано осознав необходимость теоретического обоснования художнической практики.
Огромное литературное наследие Леонардо да Винчи дошло до наших дней в хаотическом виде, в рукописях, написанных левой рукой. Хотя Леонардо да Винчи не напечатал из них ни строчки, однако в своих записях он постоянно обращался к воображаемому читателю и все последние годы жизни не оставлял мысли об издании своих трудов.
«Те, которые отдаются практике без знания, похожи на моряка, отправляющегося в дорогу без руля и компаса… практика всегда должна быть основана на хорошем знании теории».
Требуя от художника углубленного изучения изображаемых предметов, Леонардо да Винчи заносил все свои наблюдения в записную книжку, которую постоянно носил при себе. Итогом стал своеобразный интимный дневник, подобного которому нет во всей мировой литературе. В совокупности записи этих 120 книжек представляют материалы для обширнейшей энциклопедии. Однако он не стремился к публикации своих мыслей и даже прибегал к тайнописи, полная расшифровка его записей не выполнена до сих пор.
Признавая единственным критерием истины — опыт, противопоставляя метод наблюдения и индукции отвлечённому умозрению, Леонардо да Винчи не только на словах, а на деле наносит смертельный удар средневековой схоластике с её пристрастием к абстрактным логическим формулам и дедукции. Для Леонардо да Винчи хорошо говорить — значит правильно думать, то есть мыслить независимо, как древние, не признававшие никаких авторитетов.
«…Пусты и полны заблуждений те науки, которые не порождены опытом, отцом всякой достоверности, и не завершаются в наглядном опыте…»

«Ни одно человеческое исследование не может называться истинной наукой, если оно не прошло через математические доказательства. И если ты скажешь, что науки, начинающиеся и заканчивающиеся в мысли, обладают истиной, то в этом нельзя с тобой согласиться, …потому, что в таких чисто мысленных рассуждениях не участвует опыт, без которого нет никакой достоверности»
Леонардо да Винчи восхищал современников красотой и выразительностью своей речи (по преданию он был хорошим импровизаторо,м), но не считал себя литератором и писал, как говорил; его проза поэтому — образец разговорного языка интеллигенции XV века, и это уберегло её в целом от искусственности и велеречивости, присущей прозе гуманистов, хотя в некоторых пассажах дидактических писаний Леонардо да Винчи мы находим отзвуки пафоса гуманистического стиля.

Притчи и сказки Леонардо:

«Бритва», «Верблюд и хозяин», «Гусеница», «Кремень и огниво», «Луна и устрица», «Мельник и осел», «Мотылек и пламя», «Огонь и котелок», «Орех и колокольня», «Паук в замочной скважине», «Пламя», Справедливость», «Язык и зубы», «Каштан и смоковница»
Леонардо да Винчи-
итальянский художник (живописец, скульптор, архитектор) и учёный (анатом, естествоиспытатель), изобретатель, писатель, один из крупнейших представителей искусства Высокого Возрождения, яркий пример «универсального человека»
Он буквально перевернул представление людей во всех аспектах жизни. Он поистине заслуживает того, чтобы его назвали ГЕНИЕМ.Величайшим деятелем своей эпохи!
Леонардо да Винчи
«Проси совета у того, кто умеет одерживать победы над самим собою»

Список использованной литературы
http://vinci.ru/
http://abitura.com/not_only/hystorical_physics/Vinchi.htm
http://leovinci.ru/technics/
http://www.terredelrinascimento.it/immagini/gallery/vinci/aerea.jpg
http://www.tesistour.ru/images/cms/data/photoalbum/florence/italy_florence_08.jpg
http://ru.wikipedia.org/wiki/%CB%E5%EE%ED%E0%F0%E4%EE_%E4%E0_%C2%E8%ED%F7%E8
http://gizmod.ru/2007/05/24/izobretenija_velikogo_leonardo_da_vinchi/
http://www.wottakk.ru/gipotezy/28-chelovek/130-genialny-izobretatel-leonardo-da-vinchi.html
http://www.zitata.com/da_vinci.shtml
http://nauka03.ru/istoriya-anatomii/leonardo-da-vinchi.html
http://ivan.at.ua/blog/2008-09-19-9


Презентація на тему «Мистецтво Древньої Індії»


title: Презентація на тему «Символіка української вишивки»

text:
Заклад “Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №12 ВМР”
Презентація
на тему:
“ Символіка української вишивки ”

Виконала учениця 9-А класу
Немировська Анастасія
та Якубовська Наташа

З вишивкою пов'язана вся багатовікова історія українського народу, його творчі пошуки, радість і горе, перемоги і поразки, сподівання на майбутнє.
Нанесення на одяг орнаментів у давнину мало в першу чергу магічне значення. Розміщення орнаменту на жіночих сорочках пов'язане з шануванням руки як своєрідного знаряддя праці. Орнаменти, маючи певне символічне значення, повинні були надати їй сили, вправності.

Берегиня – символ, поширений по всій Україні. Вона і Дерево життя, і Мати-природа, і жінка-Мати, яка дарує світові дитину. Народ створив її загадковою незнаною квіткою, що тримає в собі материнську силу жінки.
Дуб. Мотив, що найчастіше зустрічався на парубочих сорочках і поєднував у собі символи сили і краси, але сили незвичайної, краси невмирущої.
Вважалося, що у дубі живуть душі хоробрих воїнів і в ньому наймогутніша влада над злими силами. Він оберігає людину від усіляких негараздів. Від злого чародійства.

Калина – дерево нашого українського народу. Червоні ягоди калини стали символом крові та невмирущого роду. Калина – символ духовного життя жінки: її дівоцтво, любов та краса, заміжжя, радість і горе.
Чорнобривці - поетичний образ народної пісні та вишивки. Через те, що ці квіти полюбилися українському народові, їх досить часто вишивають на рушниках і сорочках.
Візерунок з квітами зазвичай вкладається за законами рослинного орнаменту, з безперервним рухом. Квіти з'єднані ланцюжками-стеблинками як свідчення невпинності буття.

Сонце - потужний сакральний символ. Уособлює вогненну батьківську енергію, а для пращурів - знак священного вогню. Сонце зображають у вигляді восьмикінечної розетки чи зірки, що вже сама по собі містить величезний енергетичний заряд, а також у вигляді свастик, ромбів з променями, хрестів у колі.
Вода - друга стихія, що утворила земне життя. Втілює вологу материнську енергію. Знак води нагадує згорнуту змію або хвилясту лінію.
Земля - символ плодючості, щедро засіяної землі, зображений у вигляді ромбів.
     Ці знаки, що дійшли до нас з глибокої минувшини - Сонце, Вода і Земля - складають життєдайну трійцю. Вони є неподільними в орнаментах української вишивки.

Зірки - символ уявлення про структуру космосу. У вишивці вони не розкидані хаотично, а зібрані у геометричний орнамент впорядковано і гармонійно, як Всесвіт. І знов-таки цим візерунком щедро прикрашають вишивку як зернами, що дадуть нові й нові паростки.
Хрест - провідний магічний знак. Є прадавнім символом поєднаних сонячної батьківської та вологої материнської енергій. Хрест благословляє молодих на створення нової сім'ї, тому його вишивають саме на весільних рушниках, при цьому часто вплітають в інший візерунок, роблячи непомітним.
Вінець, вінок або кільця - мають прямий символізм. Вишиваючи весільного рушника з обручками, важливо пам'ятати, що вони не повинні бути до кінця зімкнутими.
Соловей та зозуля - вишиваються на дівочих рушниках. Нерідко їх саджають на гілки калини, що символізує продовження роду.
      На весільних рушниках вишивають пари голубів як
 символ любові і злагоди, півнів як початок нового дня,
 нового життя, лебедів на знак вірності один одному.
Павич - жар-птаха, що несе в собі сонячну енергію.
Ця поважна пташка уособлює сімейне щастя та
 благополуччя.

Павич - жар-птаха, що несе в собі сонячну енергію. Ця поважна пташка уособлює сімейне щастя та благополуччя.
Ластівка - пташка, що несе добрі новини, знак весни і початку нового життя. Соколи, голуби, півні, - все це символи молодят.
Парне розташування птахів у народному мистецтві уособлює кохання і вірність. Не можна вишивати на рушнику пташок не в парі.
Розміщують птахів голівками один до одного. Іноді  вони тримають у клювиках гілочку чи ягідку калини.
Орел - у давніх образах володар верхнього світу. Двоголовий орел тотожний міфологічному образу - космогонічному персонажу, якого вважали творцем землі, дерев, людей.
Олені - прадавній потужний образ, що несе щастя і добробут. У більш сучасних вишивках майже не зустрічається.

Дерево Життя - наймогутніший сакральний символ, використання якого у весільній вишивці несе дуже сильне смислове навантаження. Значення його в тому, що все живе у світі - це частина великої нерозривної системи буття.
  Дерево Життя, Дерево Щастя, або Райське Дерево зображають як головний елемент  малюнку.
  Структура Дерева Життя відображає уявлення наших пращурів про світобудову. Крона дерева - це світ богів, стовбур - сьогочасний матеріальний світ, а коріння - підземний потойбічний світ. Інколи світ потойбічний відділяють горизонтальною лінією.

Виноград розкриває нам радість і красу створення сім'ї, є символом родючості. З виноградної лози плели весільні вінки, нею прикрашали весільні караван. Наречену засівали сушеним виноградом, щоб у неї були діти.
Мак. З давніх-давен на Україні святили мак і обсівали людей та худобу, бо вірили, що мак має чарівну силу, яка захищає від усякого зла.
А ще вірили, що поле після битви навесні вкривається маками. Ніжна квітка несе в собі пам'ять народу. Дівчата, в сім'ях яких були загиблі, вишивали узори маку на сорочках, присягаючи зберегти й продовжити свій рід.
Також червоний мак означає красу та молодість жінки.

Лілеї. Квітка лілеї приховує в собі таємницю життя. В легендах – це символ дівочих чарів та чистоти, у неї закладено зміст народження, розвитку та безперервності життя.
Троянда – улюблена квітка українців. Її дбайливо вирощували під вікнами домівок та вишивали на сорочках, адже ця квітка нагадує сонце.
     Червона ружа є символом краси і чистоти.
Хміль. Узори, що нагадують листя хмелю, відносять до молодіжної символіки. Хміль дуже близький до символіки винограду. Бо несе в собі значення розвитку, молодого буяння та любові. Можна сказати, що узор хмелю – це весільна символіка.

Візерунки, що нагадують листя хмелю, відносимо до молодіжної символіки. Крім центральної України вона поширена на Поділлі та Волині. Хміль дуже близький до символіки води й винограду, бо несе в собі значення розвитку, молодого буяння та любові. Можна сказати, що візерунок хмелю - це весільна символіка. Народна пісня підказує, що витися — для хлопців означає бути готовим до одруження як для дівчини заміж іти - це пучечки в'язати.
Вся українська вишивка позначена благословенними знаками Води і Сонця. Сонце часто зображується восьмипелюстковою розеткою чи квіткою,а знак Води нагадує згорнутого вужа. Дві стихії, що утворили земне життя,а тому їх треба розуміти як вологу материнську і вогненну батьківську енергії. З глибини минувшини дійшли в орнаментах українських вишивок ці символи-Земля і Сонце, що в поєднанні з Водою складають життєдайну трійцю. Це
знаки тих сил, без яких неможливе саме життя. Ромбічні знаки на плічку-це
символ плодоріддя Землі-матері, щедро засіяної, зігрітої Сонцем, щоб буяло життя наше.

    Основні принципи створення композиції вишивки:
1. Деталі орнаменту мають відповідати один одному і основній темі вишивки.
2. Орнамент має відповідати площі тканини для вишивки, повністю або частково повторювати її контури.
3. Виріб має мати композиційний центр. Він розміщується в тій частині виробу, яка привертатиме найбільшу увагу.
4. Необхідно дотримуватись пропорційності – визначеного співвідношення різних елементів між собою і виробом в цілому.
5. Наявність симетрії між елементами.
6. Необхідно створювати ритм композиції
чергування однакових орнаментальних мотивів.


title: Презентація на тему «Повседневная жизнь россиян в 19 веке»

text:
Повседневная жизнь россиян
в 19 веке
Повседневная жизнь
дворянства
крестьян
рабочих
В первой половине XIX века тема богатства дворян оказалась тесно связанной с темой их разорения. Долги столичного дворянства достигли астрономических цифр. Долги дворянства росли и по другой причине. Оно испытывало сильную потребность в свободных деньгах. Доходы помещиков складывались в основном из продуктов крестьянского труда. Продавать сельскохозяйственную продукцию помещики не умели. Гораздо проще было обратиться в банк или к заимодавцу, чтобы взять в долг или заложить имение. Как правило, деньги уходили на постройку домов, балы, дорогие наряды.
Дворяне
Дворянские дети получали домашнее образование. Домашнему воспитанию противопоставляли частные пансионы и государственные училища. Большинство русских дворян по традиции готовили своих детей к военному поприщу. С 7-8 лет дети зачислялись в военные училища,  а по их окончании поступали в высшие кадетские корпуса в Петербурге. К тому же служба являлась составляющей дворянской чести, была связана с понятием патриотизма.
Жилье среднего дворянина в городе украсилось в начале XIX века персидскими коврами, картинами, зеркалами в позолоченных рамах, дорогой мебелью из красного дерева. В летнее время дворяне, сохранившие поместья, покидали душные города. Деревенские помещичьи дома были однотипны и представляли собой деревянную постройку с тремя- четырьмя колоннами у парадного крыльца и треугольником фронтона над ними.

Одежда дворян
Новые эстетические принципы простоты, удобства, скромности утверждает в своем костюме демократическая интеллигенция. Формируется и костюм фабричных рабочих. У мужчин — темные косоворотки, опоясанные ремнем или кушаком, жилеты, пиджаки, брюки, заправленные в сапоги. У женщин —сарафан и кофта из одной ткани, головной и наплечный платок, фартук. Праздничная одежда следовала общепринятой моде, но была без турнюров и драпировок на юбке.
Повседневная жизнь
дворянства
крестьян
рабочих

О переменах в крестьянской среде современник в 40-х гг. писал так: «…избы сельские делаются чище и опрятнее, крестьяне перестают держать в жилых помещениях домашних животных». Относятся эти наблюдения, прежде всего к домам зажиточных крестьян.
Значительные различия были в одежде: разбогатевшие крестьяне сменили лапти на сапоги, армяк и грубые порты на кафтан, и плисовые штаны, валяную шапку на картуз.
Питались крестьяне в основном овощами, выращенными на собственном огороде. В первой половине XIX века селянин потреблял три фунта хлеба в день. Картофель еще не вошел в число важнейших культур, под него отводили всего 1,5% посевной площади. Не многие из крестьян могли полакомиться пирогами, студнями или лапшой. Калач считался лакомством, пряник - настоящим подарком. Среди сельских жителей популярным напитком становился чай, вытеснявший сбитни и взвары.
Развитие отходничества оказывало влияние на жизнь деревни. Усилился интерес к танцам; в праздничные дни в селах устанавливали незамысловатые карусели, возводили балаганы для кукольных представлений.
Повседневная жизнь
дворянства
крестьян
рабочих
Это был бездомный, походный быт, не устоявшийся, жутковатый. Рабочие подчинялись строгим предписаниям начальства, пытавшегося регламентировать не только их рабочее время, но и повседневную жизнь. Рабочие жили в многоэтажных казармах, в комнатках – клетушках по сторонам сквозного коридора.
Стол рабочих был беден, выручали каши и хлеб. Смертность в два раза превышала среднюю по стране. Грамотные в их среде встречались так же редко, как и в крестьянской, из всех развлечений им были доступны лишь кабак и трактир. Законодательства о фабричном труде не существовало. Фабрикант и местные власти были всесильны в обращении с трудовым людом.
  Повседневная жизнь россиян в начале  первой          половине XIX века была очень разной. Жители городов и промышленно развитых районов страны могли говорить о серьезных и заметных переменах. Жизнь глухой провинции, деревни в особенности, шла в основном по-старому. Многое зависело от сословного и имущественного положения людей, места их жительства, вероисповедания, привычек и традиций.


title: Презентація на тему «Бізнес-план» (варіант 3)

text:
Бізнес-план ресторану «Leo»

Описова частина бізнес-плану ресторану
Призначення бізнесу: Відкриття ресторану на 75 місць.
Мета проекту: Надання якісних послуг громадського харчування для відвідувачів із середнім рівнем доходів.
Початковий капітал
Кредит в розмірі 750 000 на 48 місяців.
Спадщина в розмірі 500 000 грн.
Попит: Щорічно будується велика кількість офісних площ, працівники яких мають потребу в повноцінних бізнес-ланчах, та й ділові переговори зручно проводити за філіжанкою ароматної кави. По вечорах заклад може обслуговувати окремих відвідувачів і проводити банкети.
Маркетинг і збут: Реклама в ЗМІ, рекламні акції для співробітників компаній, розташованих у найближчих офісних будинках.Висновок договорів з керівниками різних організацій на корпоративне обслуговування їхніх співробітників.
Приміщення під ресторан.
Для створення нового ресторану можна купити приміщення, а можна відкрити ресторан й на орендованих площах.
 Перший варіант має наступні плюси: вкладення засобів у нерухомість - гарна форма інвестицій, і дане приміщення може стати заставою, якщо вам буде потрібно одержати кредит на розвиток свого бізнесу.
Виробнича частина бізнес-плану кафе
Площа приміщення на 75 посадкових місць повинна становити від 350 кв.м.
Приміщення буде розташовано в тій частині міста, де перебуває велика кількість гос. установ й офісів, банки, навчальні заклади й об'єкти культурного призначення.
Персонал
Устаткування.
Кухня: холодильна камера (2), плита (2), духовка, обробні столи (2), мийки (2) – 100 00 грн.
Зала: барная стійка, столи, стільці, вішалки, муз. центр, телевізор – 150 000 грн.
Оформлення інтер'єру – 100 000 грн.
Посуд – 25 000 грн.
Продукти. Вартість буде залежати від пропонованого меню.

Планований асортимент страв:

Надалі асортимент страв планується розширювати.

Середній чек ресторану за день становить 600 грн
Щомісячний дохід - від  1 000 000 грн.
Збитки
Конкуренти
Ресторан «Саванна»
Ресторан «Mafia»
Дякую за увагу!!!!!!


Презентація на тему «Ренесанс в українській архітектурі»


title: Презентація на тему «Douglas Adams»

text:
Douglas AdamsBiography and Literary activities
made by
               Dariya Karpenko
      form 34 Ph

Biography

Was born on the 11th of March 1952 in Cambridge.
Got educated in Brentwood School, then in St John's College, Cambridge.
 His first published work was a short story about a man who lost his memory in Eagle comic, age 11.
Started writing and peforming seriously at Cambridge.
Participated for the "Monty Python's Flying Circus" last series.
Worked as the script editor for Doctor Who.
Became famous as an author of “The Hitchhiker’s Guide to the Galaxy”
Died on the 11th of May, 2001 of a heart attack.

«There is an art to flying ... or rather a knack. The knack lies in learning how to throw yourself at the ground and miss.» (с)

The Hitchhiker's Guide to the Galaxy
A  comedy science  fiction “trilogy” of 5 books
Was written between 1979 and 1992
A bestseller with circulation 15 millions books
Brief description of the books

     The Hitchhiker's Guide to the Galaxy,  the main Adam’s work, is a comedy science fiction so-called "trilogy" of five books published between 1979 and 1992.
     It tells about the adventures of the unfortunate Englishman Arthur Dent, who with his friend Ford Prefect (a native of a small planet somewhere near star Betelgeuse, working in the editorial "The Hitchhikers Guide to the Galaxy”, where you can learn about absolutely every thing in the Galaxy) miraculously escapes death when the Earth was destructed by alien race Vogons. Zaphod Beeblebrox, Ford’s relative and pluralistically the President of Galaxy, accidentally saves Arthur and Ford from death in outer space. On the board of the stolen by Zaphod spaceship "Heart of Gold" are also depressed robot Marvin and Trillian, aka Tricia McMillan that Arthur once met at a party, who is the only other human survivor of Earth's destruction. During five books heroes have got into incredible scrapes, searching for legendary planet Magrateya, trying to find a question to the Answer to the Ultimate Question of Life, the Universe, and Everything, preventing galactic war and doing many other things, and, doubtlessly, having fun during it.

Dirk Gently series

The first book “Dirk Gently's Holistic Detective Agency” was first published in 1987
Was described by author as "a kind of ghost-horror-detective-time-travel-romantic-comedy-epic, mainly concerned with mud, music and quantum mechanics."

A second novel, The Long Dark Tea-Time of the Soul (1988), was published a year later.
Objective genre  is a “humorous fantasy detective novel”

The Salmon of Doubt has to be the third book in the series, but it hasn’t been completed in case of  unexpected death of author.
Comprehension questions and tasks

1.    Which event made Douglas Adams follow a career in writing?
2. 	 What was the name of the TV series, on which Douglas Adams worked as a scriptwriter?
3.	 What is the genre of “The Hitchhiker's Guide to the Galaxy”?
4. 	 Which number of copies of “The Hitchhiker's Guide to the Galaxy” was sold in the UK?
5. 	 What is the title of a book, on which Douglas Adams started working in the end of his life and which hasn’t been completed?


title: Презентація на тему «Малярський доробок»

text:
Малярський  доробок
Автопортрети
Автопортрет 1840
Автопортрет 1845
Автопортрет 1847
Автопортрет 1849
Автопортрет 1841
Автопортрет 1853
Автопортрет 1860
Твори
Александр Македонський виявляє  довіру своєму лікареві Філіпу
Смерть Сократа


title: Презентація на тему «Категорії естетики»

text:
Категорії естетики

Вступ
Категорії гармонія, міра та хаос
Категорії прекрасне і потворне
Категорії піднесене і низьке
Категорії комічне і трагічне
Естетичні категорії та людські емоції
Джерела
План
Катего́рії есте́тики — це естетичні відчуття, смаки, оцінки, переживання, ідеї, ідеали, естетичні міркування, судження. Категорії естетики історично змінюються і розвиваються, відображаючи певні етапи у розвитку людського пізнання.

Естетичні уявлення можуть існувати в нашому розумі як пари протилежних категорій, боротьба протилежних сил: «прекрасне — потворне», «піднесене — низьке», «комічне — трагічне». Китайський мудрець Лао-Цзи казав: «відкиньте прекрасне, і не буде потворного, облиште високе, і не буде низького». Естетичні категорії — це духовні моделі естетичної практики, де закріплено досвід опанування людиною світу.

В естетичній свідомості людства незмінним зберігається існування естетичних категорій та їх глибинний зміст. Естетичні ж вподобання змінюються, як у часі, так і у просторі.
Вступ
Естетична свідомість існує на рівнях:
Безсвідомому — як генетично успадкований від предків інстинкт
Чуттєвому — як емоційні стани
Розумовому — як усвідомлені цінності, естетичні категорії
Естетичні категорії виступають мірилом людських почуттів, порухів душі. Звісно, вони є відносними визначеннями, оскільки відчуття прекрасного у кожного так чи інакше відрізняється. Вони розробляються на основі побудови логічних визначень, які включають у себе найголовніші ознаки і риси того, що підпадає під естетичну категорію. Правда, естетичні категорії скоріше послуговують для наукового пізнання прекрасного, ніж основою для відчуття прекрасного.

З відомого античного міфа Гармонія (у перекладі з грецької «злагода, лад»), була донькою бога війни Арея та богині кохання і краси Афродіти. У міфі відбилось уявлення про гармонію як породження двох протилежних основ — краси і боротьби, любові і війни. Інший давньогрецький міф розповідає про походження всесвіту, де гармонія є протилежністю хаосу, який виступає однією з першооснов виникнення всесвіту. Хаос — щось позбавлене якості, визначеності, форми, це порожнеча, розпорошеність. Гармонія ж означає певну якісну визначеність, єдність і оформленість цілого як сукупності складових частин. Принципом, на основі якого ця єдність можлива, є міра. Грецької давнини сягають вислови: «нічого занадто», «міра — найкраще», «використовуй міру», «людина — міра всього». І, нарешті, найхарактернішим для піфагорійського вчення є те, що гармонія в них має числове вираження, що вона органічно пов'язана із сутністю числа. Числова гармонія лежить в основі античного вчення про космос із симетрично розташованими і настроєними на певний музичний числовий тон сферами. Піфагорійці визнавали, що форма Всесвіту має бути гармонійною, і надавали їй вигляду симетричних геометричних фігур: Землі — форму куба, вогневі — форму пірамід, повітрю — форму октаедра, воді — форму ікосаедра, сфері Всесвіту — форму додекаедра. Саме з цим пов'язане відоме піфагорське вчення про гармонію сфер. Піфагор та його послідовники вважали, що рух світил навколо центрального світового вогню створює гармонійну музику. Тому космос постає гармонійно побудованим і музично оформленим тілом. Гармонія притаманна насамперед об'єктивному світові речей, самому космосу. Вона властива і природі мистецтва.
Категорії гармонія, міра та хаос
Середньовічна естетика, яка виробляла своє розуміння гармонії, опинилася в складному і суперечливому становищі щодо античної спадщини. Античні уявлення про гармонійну побудову космосу, про мірне обертання небесних сфер не відповідали біблійним поглядам на будову і походження світу. Необхідно було обґрунтовувати нову християнську космогонію, аби замінити ідею космічної гармонії ієрархією земного і небесного, людського і Божого. Проте зовсім відмовитися від античного вчення про гармонію служителів культу не могли. Св. Григорій Нісський вважав, що гармонічна влаштованість світу є доказом слави Божої. Нової ідеєю щодо гармонії було уявлення її як тотожності цілого і частини; за нею стояло вчення стоїків і неоплатонівців про єдність мікро- і макрокосмосу.

Категорії гармонії і міри широко використовувалися й у Новий час, проте вони вже не були головними естетичними поняттями, за допомогою яких усвідомлювалися нові естетичні проблеми. Певний підсумок розвитку розуміння гармонії і міри знаходимо у Гегеля. Гармонію він розглядає в системі споріднених естетичних понять — правильності, симетрії, закономірності. Правильність, на його думку, є найбільш елементарним і абстрактним виявленням довершеності. Вана створюється шляхом однакового повторення певної фігури або мотиву, а отже, повністю виключає усяку різноманітність, в усьому передбачає однаковість і тотожність. З усіх ліній найправильнішою є пряма, а з геометричних фігур — куб. З правильністю пов'язана і симетрія. Але тут вже не досить одноманітного повтору тієї самої визначеності, що має місце в абстрактній правильності. Симетрія вимагає також і здійснення розрізнених у розмірах, положенні, формі, кольорі певних визначеностей, які, об'єднуючись, створюють симетрію. Обидва ці поняття, з точки зору Гегеля, характеризують кількісну визначеність речі, однак ще не відкривають діалектичного співвідношення кількості і якості. Що ж до гармонії, то вона має відношення не тільки до кількісної, а й до якісної визначеності, містить в собі три складові — внутрішню єдність, цілісність і узгодженість. Отже, категорія міри набуває в естетиці Гегеля універсального діалектичного значення. Всяка єдність протилежностей виступає в нього як міра, в якій ці протилежності об'єднуються. В цьому відношенні розуміння гармонії у Гегеля близьке до античного поняття середини. Гармонія виступає як певний тип міри, де якісні протилежності перебувають в якійсь єдності і цілісності.

Сучасна естетична наука широко використовує філософські категорії гармонії і міри. Однією із кардинальних її проблем є питання про гармонію природи і навіть більше — про гармонію Всесвіту. Чи відповідають виміри людини вимірам природи, біосфери? Не менш актуальною є проблема виховання гармонійної людини.

Прекрасне — центральна категорія естетики, в якій знаходять оцінку явища дійсності, твори мистецтва, які дають людині відчуття насолоди, втілюють у предметно-чуттєвій формі свободу і повноту творчих і пізнавальних сил і здатностей людини в усіх областях суспільного життя: трудовій, соціально-політичній, духовній та ін. Це найвища естетична цінність, яка збігається з уявленнями людини про досконалість або про те, що вдосконалює життя. Прекрасне — основна позитивна форма естетичного освоєння дійсності. В ній знаходить своє безпосереднє відображення естетичний ідеал. Найбільш близькі за значенням поняття: гармонійне, досконале, краса, гарне, вродливе, яскраве.

В естетиці існує декілька моделей розуміння прекрасного:

1. Прекрасне розуміють як втілення Бога (абсолютної ідеї) у конкретних речах чи явищах.
2. Прекрасне не є чимось об'єктивним. Джерелом та витоком прекрасного є сама людина, її свідомість.
3. Прекрасне — це природний прояв об'єктивних якостей явищ дійсності, найбільш близький до їх природних особливостей.
4. Прекрасне — це співвідношення об'єктивних особливостей життя з людиною як мірою краси.
Категорії прекрасне і потворне
Особливості прекрасного:

має об'єктивну основу, що відбилась у так званих законах краси: законах гармонії, симетрії, міри;
має конкретно-історичний характер;
уявлення про прекрасне залежить від конкретних соціальних умов життя особистості, тобто від її способу життя;
ідеал прекрасного визначається також особливостями національної культури;
суб'єктивне розуміння прекрасного зумовлене рівнем індивідуальної, особистісної культури, особливостями естетичного смаку.
Потворне — антипод, протилежність прекрасного. Це категорія пов'язана з оцінкою тих явищ, які викликають людське обурення, незадоволення внаслідок дисгармонії і відображає неможливість або відсутність досконалості. Отже, якщо людина впізнає втілені в життя свої ідеальні уявлення про дійсність або те, що сприяє її вдосконаленню, то вона сприймає такі явища як прекрасні, а якщо зустрічаються з розпадом життя, з зовнішньою або внутрішньою дисгармонією, то це оцінюється як потворне. Тому прекрасне — найвища позитивна естетична цінність, а потворне — негативна естетична цінність.

Піднесене — категорія естетики, яка відбиває сукупність природних, соціальних та художніх явищ, які є винятковими за своїми якісними характеристиками, завдяки чому вони виступають як джерело глибокого естетичного переживання. Якщо прекрасне несе в собі людську міру, то піднесене — це перевищення міри, тобто піднесене — це те, що вражає людське уявлення силою або масштабом свого прояву. Піднесене — колосальне, могутнє, що перевищує можливості сучасного людства. Це естетична категорія, яка виражає сутність явищ, подій, процесів, які мають велику суспільну значущість, що впливають на життя людини, на долі людства. Події і явища, що оцінюються як піднесені, естетично сприймаються людиною як протиставлення всьому приземленому, примітивному, буденному. Піднесене викликає в людини особливі відчуття і переживання, яке піднімає його над усім примітивним, веде людину на боротьбу за високі ідеї. Піднесене тісно пов'язане з прекрасним, також виступаючи втіленням естетичного ідеалу.

Категорії піднесене і низьке
Пафос, патетичне — від грецького path́etikos, сповнений почуття, ṕathos — страждання; споріднена категорія, що виражає великі та сильні людські почуття. Ці патетичні почуття виникають внаслідок прийняття найважливішого рішення, наприклад, на краю смерті
Низьке — категорія естетики, яка відтворює негативні явища дійсності і особливості суспільного та індивідуального життя, які викликають у людини співвідносну естетичну реакцію (презирство і зневагу). Низьке на противагу піднесеному є буденним, звичайним. Але це не вся звичайна реальність, це гірша, нижча її частина. Як низькі сприймаються явища, які містять загрозу для життя людини, її гідності, самоповаги, які заважають процесу самореалізації особистості.

Трагічне — це категорія естетики, що відбиває діалектику свободи та необхідності, втілюючи найгостріші життєві протиріччя між необхідністю чи бажанням та неможливістю їх здійснення. В центрі трагічного — конфлікт між тим, що людина може (необхідність), і тим, чого вона бажає (свобода), або ж між тим, що людина має (обов'язком) і чого хоче (бажанням). Тобто конфлікт між прагненнями різного рівня — особистими та соціальними.

Трагічний герой — це особистість, яка свідомо і вільно обирає свій шлях, розуміючи, що його неминуче за цей вибір чекає страждання або навіть смерть.

Комічне — результат контрасту, розладу, протистояння прекрасного потворному, низького — піднесеному, внутрішньої пустоти — зовнішньому вигляду, що претендує на значущість. Комічне, як і будь-яке естетичне явище є соціальним. Воно перебуває не в об'єкті сміху, а в тому, хто сприймає протиріччя як комічне. Комічне пов'язане з загальною культурою людини. Форми комічного:

гумор (використання дотепності та гри слів);
сатира (критика недоліків, суперечностей);
іронія (прихований сміх, замаскований серйозною формою);
сарказм («зла іронія», що має руйнівну силу).

Категорії комічне і трагічне
Основні естетичні категорії найтісніше повязані з емоційно-чуттєвими станами людини:

Гармонія — рівновага, спокій, радість, лад
Хаос — дисгармонія, безлад, порушення рівноваги, неспокій
Прекрасне — захоплення, милування, задоволення
Потворне — огида, незадоволення, розчарування
Піднесене — радість, хвилювання, збудження
Низьке — гнів, огида, презирство, зневага
Комічне — сміх, радість, збудження
Трагічне — горе, співчуття, пригнічення або збудження, розпач, фрустрація
Героїчне — дії окремої особи чи суспільства в цілому задля прогресу, які вимагають особливої віддачі моральних, інтелектуальних, фізичних зусиль, мужності, відваги, самопожертви.
Естетичні категорії та людські емоції
Лозовий В. О., Етика, Навч.посібн. К., 2002 р.
Левчук Л. Т., Естетика, К., 1997 р.
Левчук Л. Т., Онищенко О. І. Основи естетики: К., 2000 р.
Доліна В. В., Єфименко О. М., Етика, К., 1992 р.
Борев Ю. Б. Естетика, М., 1990 р
Філософський словник. — М., 1998.
Загорівська Г. М. та ін. Естетика: підручник для Вузів. — К., 2000.
Машкевич С. І. Прекрасне і наукове мислення. // Освіта. — 1999. — № 3.

Джерела


Презентація на тему «Бертольд Брехт» (варіант 1)


Презентація на тему «Романський стиль»


title: Презентація на тему «Бизнес-план гостиницы для животных»

text:
PET HOTEL
Бизнес-план гостиницы для животных
Сегодня практически в каждом доме живет собака, кошка или морская свинка, при этом животное становится членом семьи, которого будет любить каждый член семьи.
Такая услуга будет действительно востребована, так как людям довольно часто просто не с кем оставить питомца, учитывая то, что среднестатистическая семья отдыхает каждый год.
При этом в таком временном приюте для животных будет осуществляться профессиональный уход за животными. Так как в составе сотрудников гостиницы будут профессиональные ветеринары, и люди которые любят и умеют ухаживать за животными.
Для того чтобы организовать такой бизнес, как гостиница для животных необходимо:
- комфортное проживание в нашей гостинице; - домашние условия (индивидуальные уютные места); - прогулки на природе; - индивидуальное меню (частота кормлений и вид кормлений оговаривается с каждым хозяином отдельно); - круглосуточное наблюдение; - занятия по дрессировке, коррекции поведения и физические нагрузки (по желанию хозяина).

Мы обеспечим Вашему питомцу:
Мы принимаем только привитых против инфекционных болезней животных. Прививки против инфекционных заболеваний и бешенства должны быть сделаны до заселения в гостинице не ранее, чем за 30 дней при первичной вакцинации животных, и не ранее, чем за 14 дней при ревакцинации.
Мы также просим хозяев для более быстрого привыкания их питомцев к новым условиям привезти из дома некоторые "личные" вещи животных, а также вещи, которые будут ассоциироваться с хозяевами.
УСЛОВИЯ
Собаки:
мелкие, средние- 60грн. сутки+ кормлениекрупные- 90грн. сутки+ кормлениеКошки:
40грн. сутки+ кормлениеВ цену входит выгул животного, чистка ушей, вычесывание

Птица:
15 – 20 грн. сутки  + кормление

Грызун:
15 – 20 грн. сутки  + кормление
Прайс-лист

СКИДКИ НА ПРОЖИВАНИЕ
Персонал

Ветеринар
Дрессировщик
3 наблюдателя
Бухгалтер
Охранник
Итого: 267 000 грн. в год

Расходы:
Доходы:

В месяц:
6 900 грн.

В год:
115 000 грн.
Окупаемость за второй год деятельности

Спасибо за внимание!


Презентація на тему «Професія режисера»


Презентація на тему «Структура сучасної екології та її місце в системі наук» (варіант 1)


title: Презентація на тему «Профілактика цукрового діабету»

text:
ПРОФІЛАКТИКА ЦУКРОВОГО ДІАБЕТУ

Цукровий діабет - це захворювання,
основною ознакою якого є стійке підвищення
рівня цукру в крові. Тому для діагностики
цукрового діабету найбільш інформативним
методом є визначення рівня глюкози в
капілярній крові (береться з пальця) або
венозної (береться з вени) протягом дня, або,
що більш надійно, визначення рівня глюкози
натще (не їсти мінімум 10 годин перед
дослідженням).
Нормальний рівень глюкози в крові-від 3,3 до 5,5 ммоль/л
Звідки ж з’являється у наших судинах цукор?
По-перше, з їжі. Вуглеводи входять до складу багатьох продуктів. Коли діабету нема, підшлункова залоза реагує на вуглеводи, що всмоктуються з їжі виділенням інсуліну. Але інсулін виділяється підшлунковою залозою й у той час, коли ми не їмо. Відбувається це тому, що глюкоза може вироблятися і самим організмом - печінкою. Тому лікування діабету - прийом цукрознижуючих засобів - повинно проходити постійно, забезпечуючи стабільний контроль за рівнем цукру в крові.

Як же виникає діабет?
До виникнення цукрового діабету першого типу призводить руйнування бета-клітин, що виробляють інсулін. Це відбувається, коли наша власна імунна система починає сприймати ці клітини як ворожі організму і знищує їх. Виявляється діабет після того, як загинуло більше ніж 80% бета-клітин. Найгірше, що безповоротно зникають єдині постачальники інсуліну. У цьому випадку люди змушені щодня робити собі уколи інсуліну.
Коли чутливість організму до власного інсуліну, що виробляється у цьому випадку в достатній кількості, знижується настільки, що виникає клінічна картина дефіциту інсуліну - практично ті ж ознаки, що й при першому типі діабету - діагностується другий тип цукрового діабету. При 2 типі діабету можливості лікування ширші - від дієти та фізичних вправ до того ж інсуліну.
•надмірна спрага;•часте сечовипускання (особливо в нічний час);•зниження маси тіла (при цукровому діабеті 1 типу);•підвищений апетит;•нудота;•підвищена стомлюваність;•судоми ікроножних м’язів;•сухість шкіри;•зуд шкіри і сльозових оболонок полових органів;•нечіткість зору.
Діабет можливо запідозрити, якщо у людини:
Усе це може бути викликано підвищеним вмістом цукру в крові.
ЯКЩО ВИ ПІДОЗРЮЄТЕ У СЕБЕ ЦІ СИМПТОМИ - ЗВЕРНІТЬСЯ ДО ЛІКАРЯ!!!
Що робити, якщо у Вас виявлено діабет?
Як тільки лікар-ендокринолог поставив Вам діагноз цукровий діабет, відразу приступайте до лікування та контролю захворювання, тому що лікування і контроль є нерозривним комплексом заходів, спрямованих на підтримку Вашого організму в нормальному стані.Якісний контроль цукрового діабету передбачає нормальні або близькі до нормальних показники обміну речовин, а також добре самопочуття.
•кинути курити;•підтримувати артеріальний тиск   у межах норми;•нормалізувати і підтримувати свою  вагу в межах норми;•лікувати супутні захворювання.
Крім підтримки нормальних показників обміну речовин, необхідно також:
Чи небезпечний цукровий діабет?
Украй важливо знати, що цукровий діабет небезпечний не сам по собі, а своїми ускладненнями. Основна причина розвитку ускладнень - це тривале підвищення цукру в крові (хронічна гіперглікемія). При високому рівні цукру в крові в першу чергу страждають дрібні кровоносні судини й нерви всього організму.
Сьогодні всім необхідно зрозуміти та завжди пам’ятати:
ДІАБЕТ ПОТРЕБУЄ УВАГИ ДО СЕБЕ!!!
Діабет - захворювання підступне, і дотримання деяких, на перший погляд складних, але на практиці абсолютно прийнятних правил, дозволить запобігти лиху.
Щоб впоратися з діабетом в різних життєвих ситуаціях та позитивно ставитись до хвороби, необхідно пройти навчання в «Школі діабету».
Хворіти на діабет - все одно, що вести машину по швидкісній дорозі -
треба просто знати правила руху
Дякую за увагу !


title: Презентація на тему «Моя майбутня професія» (варіант 3)

text:
Моя майбутня професія

Всі ми боїмося здійснити наші найзаповітніші мрії, бо нам здається, що ми їх неварті або все одно не зуміємо втілити їх.
Моя дитяча мрія – стати пілотом
Для цього потрібно вступити до НАУ

Професія пілота є надзвичайно небезпечною, адже при кожному зльоті ти не впевнений на 100% , що приземлишся.
Особливо важливо бути ініціативним і пам'ятати, що невпевненим у небі робити нічого.
Справжньою майбутньою професією для мене є суддя.
Після школи я планую вступити до «Одеської юридичної академії»
Бути фемідою та вирішувати долі людей – є головним в цій професії


Презентація на тему «Мона Лиза Джоконда»


title: Презентація на тему «Фармацевт»

text:
Фармацевт
Я знаю, що тема не в тему, але менi подобається.
Фармацевт — це і медик, і хімік, і біолог, але не продавець у білому халаті. Це досвідчений спеціаліст, який має вищу або середньо-спеціальну освіту в галузі медицини або фармакології.
Безумовно потрібно володіти знаннями про те, як виготовляються лікарські препарати, як вони повинні зберігатися, кому показані, а кому протипоказані.

Фармацевт — дуже відповідальна професія, оскільки несе за собою ряд обов’язків, невиконання яких, може призвести до шкоди для людського здоров'я і навіть життя.
Крім уваги і терпіння, ця робота вимагає хорошої пам'яті та зосередженості.

Фармацевт має знати всі назви ліків (а їх в аптеках не менше 4000), їх склад, показання та протипоказання.
Фармацевт окрім того, що видає те, що лікар приписав також перевіряє, щоб всі дані на рецепті мали відношення до пацієнта і до його хвороби.

Звіряє дозу, перевіряє чи пацієнт не чутливий до ліків і не приймає інших ліків, які можуть викликати небажані ефекти або перешкодити лікуванню.

Тому що навіть найпростіші і, на перший погляд, безневинні препарати, можуть викликати алергічні реакції або дати небажані побічні дії.
Для роботи аптеці потрібне відмінне здоров'я і витривалість, оскільки навантаження передбачає запас енергії, якої повинно вистачити на напружену зміну.

Особливо складно працювати в нічні зміни, по вихідних і святах.
Фармацевт має поставити себе на місце хворої людини, зрозуміти її, бути чуйним та уважним. Адже робота з людьми, сама по собі нервова, а робота з хворими людьми – тим паче.

Різні люди приходять в аптеку: молодь, люди похилого віку, молоді мами, психічно хворі люди, наркомани.
У будь - якій ситуації фармацевт повинен бути ввічливим і тактовними. І до кожного пацієнта потрібен індивідуальний підхід.
Спеціальність фармацевта передбачає знання не тільки медичних і фармакологічних дисциплін, але також основ маркетингу, економіки, психології.

Професія фармацевта користується великою популярністю у молоді.

Як на мене, вона престижна і після закінчення навчання можна легко знайти роботу. Вчитися на фармацевта не легко, але це того варте.

Мабудь.


title: Презентація на тему «Щастя»

text:
Щасливою?
допомогти учням зрозуміти складну філософську категорію «щастя», дати можливість упевнитися їм, що досягнення щастя залежить від їхніх особистих зусиль, виховати людяність, працьовитість.
Мета:
Щастя - це те, що неможливо приховати. Радість, сум, усмішки і сльози - так, але тільки не щастя, - адже воно відбивається в наших очах особливим, ні з чим незрівняним світлом, мерехтить в них тисячею крихітних іскорок і прикрашає погляд. Щастя - це найвища ступінь задоволеності від життя. Воно всюди,Тому варто лише трохи уважніше подивитися на оточуючих, щоб зрозуміти, в чому ж воно полягає - це саме «просте людське щастя».
Так, мабуть, немає нічого чарівнішого того погляду, яким обдаровують одне одного закохані. Скільки ж ніжності в їхніх очах! Значить, щастя - це коли ти любиш і коли люблять тебе.

А вам коли-небудь доводилося бачити, як дивляться батьки на власну дитину,котра робить перші, несміливі кроки в цьому житті? Як же вони нею пишаються! Значить, щастя - це коли ти знаходиш відображення
в своїх дітях.

І ви звичайно пам'ятаєте очі іменинників, які весь день приймали численні
поздоровлення від родичів, друзів і просто знайомих. Скільки ж теплоти в їх очах! Значить, щастя - це коли тебе оточують близькі та рідні люди.
 Наприклад, дуже важко назвати абсолютно щасливою хвору людину (навіть якщо це звичайна застуда), адже будь-яку хворобу супроводжують неприємні відчуття і незручності, пов'язані з лікуванням. Значить, щастя - це коли ти здоровий і
 міцний тілом.
А що можна сказати про людей, які більшу частину свого життя працюють на неприємній та нецікавій роботі? Чи справді вони щасливі? Малоймовірно ... Значить, щастя - це коли ти займаєшся улюбленою справою.
Але що якщо вдивитися ще глибше? - В самий глиб душі людини,яка вічно шукає і сумнівається,яку буквально роздирають на частини найрізноманітніші питання, протиріччя, образи, невдоволення, якій все навколо і перш за все власне існування здається убогим і абсолютно безглуздим. Чи здатні взагалі люди з такою "чорною", немов би від народження випаленою душею бути щасливими?Звичайно,ні! Бо щастя - це коли ти задоволений собою.
 Щоб бути щасливим, мало мати щасливу долю; щоб цінити своє щастя, недостатньо мати розум. Насправді щасливий той, хто розуміє, що щастя — цілком у його руках.

Щастя реальне для того, хто може розумно користуватися і насолоджуватися ним. Щастя — реальність для тих, хто впевнено рухається у правильному напрямку, ставить перед собою мету, яка є вищим ідеалом для багатьох людей. Щастя є реальним для тих, хто може розділити його з близькими, рідними, друзями.
Нещодавно було проведено дослідження Роттердамським університетом для 68 країн світу. Методика цього дослідження така — визначався середній рівень щастя, розрахований за десятибальною шкалою. На вершині опублікованого списку розмістилися Швейцарія (8,7 бала), Данія (8,0) й Ісландія (7,8). Десь у середині опинилися Польща (6,2), Туреччина (5,9) і Південна Африка (5,7). І, нарешті, аж унизу перебувають Росія (4,2), Грузія (4,1), Вірменія (3,7), Україна (3,3) і Молдова (3,0).
 Давайте разом вивчимо 7 звичок щасливих людей, які ми найчастіше можемо знайти у багатьох з них (та й у нас напевне).. А щастя?... – воно не забариться!
Звичка № 1. Вони не турбуються про те, що думають про них інші.
Звичка № 2. Вони завжди у всьому бачать плюси.
Неважливо, в яку ситуацію потрапляє така людина, вона завжди знаходить у ній щось гарне і позитивне. У всьому поганому, є щось хороше.
Звичка № 3. Вони завжди дружні і привітні.
Щасливі люди завжди шукають можливості завести нових друзів.
Звичка № 4. Вони посміхаються і щиро сміються. Ця їхня звичка відповідає їх дружелюбності.
Звичка № 5. Вони живуть цієї миті, зараз. Дійсно щасливі люди беруть все, що можуть, з кожної хвилини і кожного дня. Все добре, що може дати конкретна мить життя.
Звичка № 6. Вони відштовхують неприємності
Звичка № 7. Вони творчі й не відчувають страху. Такі люди жартують,щоб підняти настрій собі та іншим,вони завжди вигадають щось таке,що підкаже шлях подолати неприємності!
це дорога. Тому насолоджуйся кожною миттю. Досить чекати закінчення школи, початку навчання, чекати, коли втратиш 10 доларів, заробиш 10 доларів, коли буде робота, до весілля, до вечора п'ятниці, до ранку неділі, чекати нової машини, до зарплати, до весни, до літа, до першого чи п'ятнадцятого числа, коли твою пісню прокрутять
по радіо, коли народишся знову… перш, ніж вирішиш бути щасливим.
Щастя
- це дорога, а не пункт призначення. Немає другого часу для того, щоб
бути щасливим, окрім як зараз. Живи і насолоджуйся кожною миттю.
Щастя

Григорій Сковорода:
"Щасливий, кому вдалося знайти щасливе життя, але щасливіший, хто вміє користуватися ним".

Володимир Короленко:
"Людина створена для щастя, як птах для польоту".
Богдан-Ігор Антонич:
"Щастя – це трикутник, а в нім три боки: віра, надія, любов".
Дякуємо за увагу!!!
Підготували:
Івєніна Юлія
Ященко Есміра

Учениці
9-Б класу


title: Презентація на тему «Правоохоронні органи»

text:
Правоохоронні органи
Виконала:
Учениця 10-б класу
Єфіменко Злата

Правоохоро́нні о́ргани — державні органи, що на підставі Конституції і законів України здійснюють правоохоронну (правозастосовну та правозахисну) діяльність.
Правоохоронні органи…
…органи прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, митні органи, органи охорони державного кордону, органи державної податкової служби, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державної контрольно-ревізійної служби, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.
Діяльність
Діяльність правоохоронних органів спрямована на забезпечення законності і правопорядку, захист прав та інтересів громадян, соціальних груп, суспільства і держави, попередження, припинення правопорушень, застосування державного примусу або заходів громадського впливу до осіб, які порушили закон та правопорядок.
Правоохоронна діяльність
Правоохоронна діяльність — це державна правомірна діяльність, що полягає у впливі на поведінку людини або групи людей з боку вповноваженої державою посадової особи шляхом охорони права, відновлення порушеного права, припинення або розгляду порушення права, його виявлення або розслідування з обов'язковим додержанням установлених у законі процедур для цієї діяльності.

Правоохоронна діяльність — багатоаспектна. Її спрямовано на блокування соціальних відхилень, локалізацію соціальної напруги або правових конфліктів. Складну систему правоохоронної діяльності реалізують у різних діях, а саме:
Аспекти правоохоронної діяльності

правовстановлюючі
правозабезпечувальні
правопримушувальні
правовідновлювальні
Напрями правоохоронної діяльності:
а) діяльність із забезпечення охорони учасників кримінального судочинства;
б) діяльність органів прокуратури;
в) діяльність із виявлення, запобігання та розслідування злочинів;
г) діяльність із захисту державної (національної) безпеки, державного кордону й охорони правопорядку

    Чільне місце в правоохоронній діяльності посідає судова діяльність (судочинство), яка здійснюється виключно судами. «Судам належить центральне місце в системі правового захисту конституційних та інших правових цінностей. Діяльність судів
    становить універсальний механізм
    із захисту й охорони права,
    відновлення порушеного права,
    припинення порушення права,
    розгляд  спорів (справ) у судовому
     засіданні»[
Правоохоронні органи України
Законодавство України не містить чіткого переліку державних органів, які є правоохоронними. Закон України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» дає неповний перелік органів, які для цілей цього Закону вважаються правоохоронними. У Законах України «Про основи національної безпеки України» та «Про демократичний цивільний контроль над Воєнною організацією і правоохоронними органами держави» розкриваються тільки основні ознаки правоохоронних органів. Ряд підзаконних нормативно-правових актів містять невичерпні переліки таких органів.

Отже, правоохоронними органами в Україні можна вважати наступні державні органи, або їх підрозділи, що здійснюють правоохоронні функції:

суд;
органи прокуратури;
органи внутрішніх справ;
органи служби безпеки;
Військова служба правопорядку у Збройних Силах України;
Служба зовнішньої розвідки України;

митні органи;
органи охорони державного кордону;
органи Державної податкової служби (у тому числі підрозділи податкової міліції органів Державної податкової служби);
органи і установи виконання покарань;
слідчі ізолятори;
органи Державної фінансової інспекції;
органи рибоохорони;
органи державної лісової охорони;

Антимонопольний комітет України;
Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку;
Управління державної охорони України;
Державна санітарно-епідеміологічна служба;
Державна екологічна інспекція;
Державна інспекція ядерного регулювання України;
органи захисту прав споживачів;
Державна архітектурно-будівельна інспекція України;
адвокатура;
нотаріат.

Цей перелік не є вичерпним, він змінюється в залежності від утворення, ліквідації, реорганізації тих чи інших органів. Правильним є підхід до віднесення того чи іншого органу до складу правоохоронних за ознаками, що полягають у безпосередньому здійсненні правоохоронної діяльності. При чому, тут можна виділити:
органи, головним і основним призначенням яких є правоохоронна діяльність (наприклад, МВС);
органи, які поряд з іншими видами діяльності, провадять правоохоронну (наприклад, Держсанепідслужба);
органи, окремі підрозділи яких створені виключно у правоохоронних цілях (наприклад, підрозділи по боротьбі з контрабандою у складі митниць).

Дякую за увагу!


Презентація на тему «Іспанська кухня»


title: Презентація на тему «Види надзвичайних ситуацій»

text:
ВИДИ НАДЗВИЧАЙНИХ СИТУАЦІЙ ТА ЇХ КЛАСИФІКАЦІЯ
В Україні щорічно виникають тисячі тяжких надзвичайних ситуацій природного та техногенного характеру, внаслідок яких гине велика кількість людей, а матеріальні збитки сягають кількох мільярдів гривень. Нині в багатьох областях України у зв'язку з небезпечними природними явищами, аваріями і катастрофами обставини характеризуються як дуже складні

Відповідно до характеру походження подій, що можуть зумовити виникнення надзвичайних ситуацій на території України, розрізняють:

— надзвичайні ситуації техногенного характеру: транспортні аварії (катастрофи), пожежі, неспровоковані вибухи чи їх загроза, аварії з викидом (загрозою викиду) небезпечних хімічних, радіоактивних, біологічних речовин, раптове зруйнування споруд та будівель, аварії на інженерних мережах і спорудах життєзабезпечення, гідродинамічні аварії на греблях, дамбах тощо;

— надзвичайні ситуації природного характеру: небезпечні геологічні, метеорологічні, гідрологічні морські та прісноводні явища, деградація ґрунтів чи надр, природні пожежі, зміна стану повітряного басейну, інфекційна захворюваність людей, сільськогосподарських тварин, масове ураження сільськогосподарських рослин хворобами чи шкідниками, зміна стану водних ресурсів та біосфери тощо;

— надзвичайні ситуації соціально-політичного характеру, пов'язані з протиправними діями терористичного і антиконституційного спрямування: здійснення або реальна загроза терористичного акту (збройний напад, захоплення і затримання важливих об'єктів, ядерних установок і матеріалів, систем зв'язку та телекомунікацій, напад чи замах на екіпаж повітряного чи морського судна), викрадення (спроба викрадення) чи знищення суден, захоплення, встановлення вибухових пристроїв у громадських місцях, зникнення (крадіжка) зброї, виявлення застарілих боєприпасів тощо;

— надзвичайні ситуації воєнного характеру, пов'язані з наслідками застосування зброї масового ураження або звичайних засобів ураження, під час яких виникають вторинні фактори ураження населення внаслідок зруйнування атомних і гідроелектричних станцій, складів і сховищ радіоактивних і токсичних речовин та відходів, нафтопродуктів, вибухівки, сильнодіючих отруйних речовин, токсичних відходів, транспортних та інженерних комунікацій тощо.
Крім того, необхідно знати, що, відповідно до територіального поширення, обсягів заподіяних або очікуваних економічних збитків кількості людей, які загинули, за класифікаційними ознаками визначаються чотири рівні надзвичайних ситуацій:

1) надзвичайна ситуація загальнодержавного рівня — це надзвичайна ситуація, яка розвивається на території двох та більше областей (Автономної Республіки Крим, міст Києва та Севастополя) або загрожує транскордонним перенесенням, а також у разі, коли для її ліквідації необхідні матеріали і технічні ресурси в обсягах, що перевищують власні можливості окремої області (Автономної Республіки Крим, міст Києва та Севастополя), але не менше одного відсотка обсягу видатків відповідного бюджету;

2) надзвичайна ситуація регіонального рівня — це надзвичайна ситуація, яка розвивається на території двох або більше адміністративних районів (міст обласного значення) — Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, або загрожує перенесенням на територію суміжної області України а також у разі, коли для її ліквідації необхідні матеріальні і технічні ресурси в обсягах, що перевищують власні можливості окремого району, але не менше одного відсотка обсягу видатків відповідного бюджету;
3) надзвичайна ситуація місцевого рівня — це надзвичайна ситуація, яка виходить за межі потенційно небезпечного об'єкта, загрожує поширенням самої ситуації або її вторинних наслідків на довкілля, сусідні населені пункти, інженерні споруди, а також у разі, коли для її ліквідації необхідні матеріальні і технічні ресурси в обсягах, що перевищують власні можливості потенційно небезпечного об'єкта, але не менш одного відсотка обсягу видатків відповідного бюджету. До місцевого рівня також належать всі надзвичайні ситуації, які виникають на об'єктах житлово-комунальної сфери та інших, що не входять до затверджених переліків потенційно небезпечних об'єктів;

4) надзвичайна ситуація об'єктного рівня — це надзвичайна ситуація, яка розгортається на території об'єкта або на самому об'єкті і наслідки якої не виходять за межі об'єкта або його санітарно-захисної зони.

Подальша класифікація як природних, так і техногенних надзвичайних ситуацій може бути проведена за такими ознаками: загальна причина виникнення, вид прояву, сфера, наслідки, терміни та масштаб прояву.

Надзвичайні ситуації виникають, як правило, на потенційно техногенно небезпечних виробництвах. До них належать насамперед хімічно небезпечні об'єкти, радіаційно небезпечні об'єкти, вибухо та пожежонебезпечні об'єкти, а також гідродинамічно небезпечні об'єкти. В останні роки значно зросла також небезпека від аварій і катастроф на транспорті.

Надзвичайні  ситуації  можуть статись де завгодно, коли завгодно і  з ким завгодно, БЕРЕЖІТЬ СЕБЕ І СВОЇХ РІДНИХ!


title: Презентація на тему «Поняття конфлікт. Типи конфліктів»

text:
Поняття конфлікт.Типи конфліктів
Каменчук Марії

Конфлікт (з лат. conflictus – зіткнення) – особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами.
Виникнення конфліктів є об’єктивним і неминучим явищем. Адже життя – це постійний діалектичний процес виникнення проблем та їх наступного вирішення. Якщо у стосунках між людьми проблем не виникає, тоді наявним є факт “застою”, відсутності розвитку. Взаємовідносини людей, у яких відсутні конфлікти, поступово згасають. Конфлікти, в свою чергу, породжують відповідальність і небайдужість, стимулюють оновлення і поліпшення стосунків між людьми. Тому проблема, здебільшого, полягає не в наявності самого факту конфлікту, а в тому, який характер він носить – деструктивний чи конструктивний – і яким чином розв’язується.

Конструктивна та деструктивна суть конфліктів
Деструктивний конфлікт переводить причини, що призвели до конфлікту, на “особистості”. Дана установка не веде до вирішення конфлікту, а навпаки, його загострює (зростає упередженість проти партнера, напруга у взаємостосунках, посилюються неприємні почуття та переживання, виникають стреси та ін.). Прикладом деструктивного конфлікту є сварка, коли кожна з конфліктуючих сторін висловлює свою негативну оцінку особистості опонента.
Конструктивний конфлікт базується не на “особистостях”, а на виявленні об’єктивних причин незгоди (різні точки зору на проблему, способи вирішення проблеми тощо). Даний підхід переводить процес проходження конфлікту від конфронтації до співробітництва. В основі співробітництва, з одного боку, лежить повага до себе, почуття власної гідності, чесність, намагання знайти справжню причину конфлікту, а з іншого, повага до інших, дружелюбність, визнання права інших на власну точку зору, позицію. Дана поведінка в конфлікті приводить до більш глибокого розуміння проблеми, взаємодовіри, готовності зрозуміти один одного і, в подальшому, вирішенню (улагодженню) конфлікту.

Види конфліктів:
 внутрішньоособистісні та зовнішньоособистісні (міжособистісні, конфлікти між особистістю та групою);
 прямі та непрямі;
 індивідуальні (внутрішньособистісні та зовнішньоособистісні) і групові.

Міжособистісні конфлікти
 можуть бути спричинені:
 відмінностями в психологічних характеристиках людей (темперамент, характер та ін.);
 “хибним образом конфлікту” – в цьому випадку конфліктна ситуація відсутня, але одна або всі учасники конфлікту вважають, що їх стосунки носять конфліктний характер. Це обумовлено, зокрема, хибним трактуванням думок, висловлювань, вчинків однієї людини іншою. Це може бути відсутність взаєморозуміння. Одна із причин такого викривленого уявлення – недостатність спілкування, людських контактів, а інша – психологічна замкнутість, невміння або побоювання виявити до оточуючих свою доброту, увагу, щиросердечність;
 різницею в поглядах та уявленнях;
 різницею в цілях та інтересах конфліктуючих сторін.
Причини виробничих конфліктів
 Хибне конструювання управлінських звязків (коли ні функції, ні влада, ні відповідальність, ні обов’язки, ні ресурси чітко не визначені – один киває на іншого.)
 Несправедливий розподіл ресурсів (фінансових, матеріальних).
 Протилежні вимоги до процесу виробництва, організації (необхідність перевиконати план і необхідність економити електроенергію, збільшення обсягів виробництва і покращення якості продукції тощо).
 Відсутність чіткого розділу функціональних обов’язків між керівниками, керівниками і підлеглими. Наприклад: одному підлеглому вказівки даються багатьма керівниками.
Для розуміння та розв’язання конфлікту в його структурі, принаймні, потрібно розрізняти причину та привід до конфлікту.
Причина конфлікту – діалектичне протиріччя, що його зумовлює, але воно може певний час і не виливатися в конфлікт. Конфлікт безпосередньо “запускається” конфліктогеном – словом чи дією, що сприймаються як негативні однією із сторін і провокують початок конфліктної взаємодії. Привід до конфлікту, таким чином, призводить до виникнення конфліктної ситуації – безпосереднього негативного забарвленого зіткнення конфліктуючих сторін.

Динаміка конфлікту
Динаміка конфлікту – послідовна зміна стадій і етапів, які характеризують процес розгортання конфлікту від виникнення конфліктної ситуації до вирішення конфлікту.
Стадії (етапи) конфлікту:
1.  Виникнення конфліктної ситуації.
2. Усвідомлення ситуації як конфліктної хоча би однією із сторін.
3. Стадія конфліктної поведінки або взаємодії.
4. Стадія вирішення конфлікту.

Способи управління конфліктом (способи поведінки в конфлікті)
 Ухилення від конфліктної взаємодії.
 Згладжування конфлікту. Реалізація принципу кота Леопольда “Давайте жити дружньо!”
 Боротьба за перемогу в конфлікті.
 Компроміс.
 Співробітництво – базується на впевненості сторін конфлікту в тому, що розбіжності в поглядах є закономірними, і сторони визнають право кожного на особисту думку та готові зрозуміти один одного, що дає можливість аналізувати причини розбіжностей і знайти прийнятний для всіх вихід.

Методика вирішення конфлікту
1. “Зняти маски” (ревнивця, егоїста, диктатора, заздрісника, агресора тощо) і “стати самим собою”.
2. Виявити і усвідомити справжню причину конфлікту.
3. Відмовитися від принципу “перемога за будь-яку ціну”. В конфліктах не перемагають, їх улагоджують.
4. Знайти декілька можливих варіантів вирішення конфлікту.
5. Оцінити варіанти і вибрати кращий.
6. Переконати іншу сторону конфлікту у тому, що даний варіант є найоптимальніший (“говорити, щоб нас почули”, уміти “слухати” іншу сторону).
7. Усвідомлювати й оберігати цінність взаємовідносин.
Важливим аспектом поведінки в конфліктних ситуаціях і вирішення конфлікту психологія вважає асертивність особистості. В психологічній літературі відсутнє чітке визначення цього поняття. Асертивність ми можемо визначити як “неконфліктна поведінка”, “уміння вирішувати конфлікти”, поведінка людини (включаючи конфліктні ситуації) на основі таких якостей: 1) повага до себе, почуття власної гідності, чесність, протидія маніпуляції; 2) повага до інших, дружелюбність, визнання права інших на власну точку зору, позицію, невикористання відносно інших маніпулятивних технологій; 3) використання при вирішенні конфліктних ситуацій принципу співробітництва.


title: Презентація на тему «Океан Ельзи» (варіант 4)

text:
Океан Ельзи

Океа́н Е́льзи (або скорочено — О. Е.) — культовий український рок-гурт, створений 12 жовтня 1994 року у Львові. Лідером та вокалістом гурту є Святослав Вакарчук.
Публіка та критики неодноразово визнавали «Океан Ельзи» найкращим рок-гуртом та найкращим live-гуртом СНД та Східної Європи. Усього на території України та Росії продано понад мільйон дисків ОЕ

Історія
У 1992 році студент Андрій Голяк (вокал) створив гурт «Клан тиші», до якого ввійшли його однокласник Павло Гудімов(гітара), а також знайомий Юрій Хусточка (бас-гітара) та Денис Глінін (ударні). Гурт виступав у палацах культури рідного Львова. Два роки потому А. Голяк одружився й покинув гурт — «Клан тиші» перетворився у тріо. У березні 1994 хлопці познайомилися з 19-річним студентом теоретичної фізики Святославом Вакарчуком. Влітку Вакарчук прийшов на першу репетицію, а з осені четвірка репетирувала регулярно і вже 12 жовтня 1994 року, як прийнято вважати, було створено новий гурт — «Океан Ельзи», який тоді грав переважно суміш поп- і ліричної рок-музики. Святослав став її вокалістом, а також автором більшості текстів і музики гурту.

1998–2004, «золотий» склад
З 1998 року ОЕ розпочав роботу з продюсером Віталієм Клімовим, підписав контракт із «Nova Records» та записав дебютний альбом, який побачив світ у вересні під назвою «Там, де нас нема». Пісні гурту посідали перші місця в чартах, їхня ліричність та незвичайний вокал Святослава Вакарчука здобули шанувальників по всій Україні. У 1999 Океан Ельзи виступив у паризькому МСМ Café (виступ транслював телеканал МСМ International), взяв участь у російському фестивалі «Нашествие». На фестивалі Таврійські Ігри музиканти отримали нагороди «Прорив року» та «Найкраща пісня» (за композицію «Там, де нас нема» з однойменного альбому). Того ж року відбулося перевидання альбому в Росії. Проте великої популярності «Океан Ельзи» здобув у Росії після виходу фільму Олексія Балабанова «Брат 2» та виходу в ротацію на MTV кліпів «Там, де нас нема» і «Сосни».

На початку 2000-го року гурт завершив роботу над другою платівкою — «Янанебібув», яку випустили одразу на двох лейблах — українському Nova Records і російськомуReal Records. Вже після її релізу (21 лютого) до ОЕ приєднався клавішник Дмитро Шуров (як сесійний учасник) і почалися виступи та репетиції в новому складі. Двічі поспіль (2000 і 2001) на Таврійських Іграх ОЕ був лауреатом у категорії «Найкращий поп-гурт». 2001 року гурт записав найкращий, на думку деяких критиків,[Джерело?]альбом української рок-музики — «Модель» (після запису якого Шуров став п'ятим офіційним учасником колективу). Того ж року в рамках співпраці з компанією Пепсі ОЕ гастролював Україною. На Таврійських Іграх-2002 за підсумками 2001 року відразу дві їхні пісні («Друг» і «911») увійшли до списку 10 найпопулярніших хітів України, а «Океан Ельзи» визнали «Найкращим рок-гуртом». «Модель» назвали «Альбомом року». Через рік після виходу платівки «Суперсиметрія» (2003), що вперше в Україні отримала статус двічі платинової, гурт покинули басист Юрій Хусточка і клавішник Дмитро Шуров — обоє взялися за реалізацію проекту «Esthetic Education».

2004–2012, другий склад, сольні проекти Святослава Вакарчука
З 2004 року в гурті грають басист Денис Дудко і сербський клавішник Мілош Єліч, який співпрацював із гуртом під час туру «Тихий океан». Перший концерт «Океану Ельзи» в новому складі відбувся в липні в місті Алмати. У квітні 2005-го року гурт покинув гітарист Павло Гудімов, ця подія отримала значний резонанс, оскільки, за словами Гудімова, ініціатором цієї зміни складу був Вакарчук.[4] Але вже через місяць його замінив гітарист Петро Чернявський. 22 вересня 2005 року відбувся реліз альбому Gloria, який у перший же день продажу став «платиновим» — за 6 годин було продано 106 000 примірників, а до кінця року вже двісті тисяч.
Вокаліст Святослав Вакарчук як посол доброї волі Програми Розвитку ООН для молоді в Україні взяв участь у багатьох соціальних та культурних проектах. Зокрема, всі кошти, отримані від продажу синґлу «Веселі, брате, часи настали…» було призначено для дитячого будинку в місті Макіївці. 2006 року рок-гурт зіграв безкоштовний концерт для українських миротворців у Косові.

25 квітня 2007 року гурт Океан Ельзи презентував новий альбом «Міра». Новий реліз було присвячено загиблому саундпродюсеру Океан Ельзи Сергію Товстолузькому. Учасники гурту вважають альбом найбільш «роковим» за всю історію команди.
У грудні 2007-го року гурт випустив відео до пісні «Лист до мами», вихід якої був приурочений до Дня Збройних Сил України.
2008 року Святослав Вакарчук презентував джаз-проект Вночі, випустивши однойменний альбом. Альбом вийшов під ім'ям Святослава Вакарчука як ідейного натхненника, проте над ним працювали всі музиканти О. Е., як і багато запрошених музикантів.
10 березня 2010 року було презентовано сьомий студійний альбом гурту, що отримав назву «Dolce Vita». Альбом містить тринадцять композицій, а також бонусний трек — народну пісню «Ой, чий то кінь стоїть». На підтримку альбому відбувся масштабний (8 місяців) «Dolce Vita тур», що охопив майже 100 міст в Україні, Росії,Білорусі, Європі, Канаді та США. 1 грудня 2010 року було випущено «Dolce Vita (remastered)», зі зміненим звучанням все тих же пісень.

Виступ у Харкові, 2010 рік

27 вересня 2011 року гурт відіграв концерт у Державному Кремлівському Палаці (Москва).[5] У 6-тисячній залі був аншлаг, а після концерту музикантів кілька разів викликали «на біс». Цей виступ гурт провів у супроводі симфонічного оркестру МВС РФ під управлінням Фелікса Арановського.
13 грудня 2011 на YouTube каналі Океану Ельзи відбулась презентація другого сольного проекту Вакарчука під назвою «Брюссель». На підтримку альбому пройшов тур містами СНД.
Виступ Океану Ельзи відбувся на заключному концерті в рамках Red Rocks festival в Лондоні напередодні закриття Олімпіади-2012.
Окрім вже відомих хітів групи, музиканти вперше виконали нову пісню «All Together».

Кремлівський Палац, 27 вересня 2011.
Земля, 2013 рік
27 Лютого 2013 було презентовано відео на перший сингл з нового альбому Земля, який отримав назву «Обійми́». 11 квітня 2013 року офіційно було оголошено про припинення співпраці між гуртом та гітаристом Петром Чернявським. За офіційним повідомленням, це зумовлено «творчими причинами та прийняте за спільною згодою всіх учасників».[У найближчому майбутньому його замінить сербський гітарист Владімір Опсеніца, що брав участь у записі деяких пісень нового альбому.

12 квітня було анонсовано точну дату релізу нового альбому та його назву — Земля. 15 травня 2013 року в мережу інтернет було викладено новий альбом, тоді як реліз CD в Україні відбудеться 20 травня, в інших країнах — 22 травня. 19 травня на підтримку альбому розпочався стадіонний тур. По завершенні української частини туру гурт Океан Ельзи на своєму YouTube каналі анонсував великий концерт під назвою «Океан Ельзи — 20 років разом!», який відбудеться 21 червня 2014 року у Києві на стадіоні НСК «Олімпійський». Виступи також відбулись на стадіонах Львова, Дніпропетровська, Одеси та Харкова.
14 грудня Океан Ельзи зіграли на підтримку Євромайдану на Майдані Незалежності у своєму «золотому» складі: Вакарчук, Гудімов, Хусточка, Шуров та Глінін.
Заради цього виступу, Юрій Хусточка прилетів з Парижу. Свій концерт гурт закінчив зі словами: «Важливі речі об'єднують, пам'ятайте… Дякуємо, все тільки починається!».

Владімір Опсеніца. 28 вересня 2013.
2014
В 2014 гурт проводить всеукраїнський тур, приурочений його 20-річчю. 21 червня 2014 в рамках цього туру відбувся концерт у Києві на НСК «Олімпійський». Концерт тривав понад 3 години. Кілька композицій гурт відіграв у старому складі: Святослав Вакарчук, Денис Глінін, Юрій Хусточка, Дмитро Шуров, Павло Гудімов. Єдиним екс-учасником гурту, що не з’явився на сцені, бувПетро Чернявський, котрий відіграв у гурті з 2005 до 2013 року. Цей концерт зібрав понад 70 тисяч відвідувачів і став наймасовішим сольним концертом в історіі України

Цікаві факти
«Океан Ельзи», за словами Святослава Вакарчука, ніколи не братиме участі у конкурсах і фестивалях, тобто у заходах, де учасники змагаються за місця (наприклад, «Євробаченні»). Такий принцип гурт ухвалив ще на початку існування, після розчарування на одному з фестивалів, де «ОЕ» лідирував від початку аж до виступу останнього колективу, який переміг, а «Океан» посів лише друге місце.
Теми пісень гурту звучать у першому українському анімаційному мультсеріалі «Лис Микита» і в дитячому фільмі «Прикольна казка».

Дискологія
Студійні альбоми
1998 — Там, де нас нема
2000 — Янанебібув
2001 — Модель
2003 — Суперсиметрія
2005 — Gloria
2007 — Міра
2010 — Dolce Vita
2013 — Земля
Сингли
1996 — «Будинок зі скла»
2002 — «Холодно»
2004 — «Дякую!»
2006 — «Веселі, брате, часи настали…»
2009 — «Я так хочу…»
2013 — «Обійми»
2013 — «Стріляй»
2013 — «Rendez-Vous»

Акустичні альбоми
2003 — «Tviй формат»
Збірки
2006 — «1221»
2007 — «Вибране…»
2010 — «Океан Ельзи: The Best Of»
2014 — «Найкраще (2CD)»
Інші альбоми
2010 — «Dolce Vita /remastered»
Окремі проекти учасників гурту
2005 — «Трампліни»  — сольний альбом Павла Гудімова
2008 — «Вночі»  — сольний альбом Святослава Вакарчука
2011 — «Sofia»  — сольний альбом Дениса Дудка (джазовий квінтет «Дудко»)
2011 — «Брюссель»  — сольний проект Святослава Вакарчука, у якому як музикант також брав участь Петро Чернявський, а Мілош Єліч виступив у ролі продюсера.

2014
Святослав Вакарчук та Океан Ельзи отримали премію YUNA-2014 в 4 номінаціях (Вакарчук переміг у номінаціях «Найкращий композитор» і «Найкращий автор слів», а ОЕ: «Кращий гурт» і «Альбом року» — «Земля»).
31 травня на стадіоні «Арена Львів» пройшов перший концерт ОЕ в рамках ювілейного туру «Океан Ельзи — 20 років разом!». Виступ зібрав за різними оцінками від 35 до 40 тис. осіб.
21 червня концерт «Океан Ельзи — 20 років разом!» на НСК «Олімпійський» зібрав понад 70 тисяч людей. Це наймасовіший сольний концерт в українській історії.


title: Презентація на тему «Види юридичної відповідальності» (варіант 2)

text:
Види юридичної відповідальності. Міжнародна правова відповідальність
Юридична відповідальність -
це вид соціальної відповідальності, що полягає  в обов'язку відповідати за порушення норм права й застосуванні державою до правопорушника певних заходів примусу, передбачених законодавством.

Юридична відповідальність - різновид соціальної відповідальності
Є видом державного примусу, єдиною підставою застосування юридичної відповідальності виступає правопорушення

Виражаєтьться в застосуванні негативних (психологічних,майнових, організаційно-правових) заходів до осіб, які скоїли правопорушення

Засіб боротьби з правопорушеннями
Ознаки юридичної відповідальності
Здійснюється офіційно
  Як правило, до юридичної відповідальності  притягується тільки особа, що скоїла правопорушення
  Потребує  вмотивованого рішення уповноваженого органу про притягнення до відповідальності (вирок, ухвала суду та ін.)
 Реалізується за допомогою застосування заходів державного примусу

Мета держави:
Принципи:
Незнання законів не звільняє від
 відповідальності
Не несе відповідальності
громадянин, що відмовився давати
 свідчення проти членів своєї сім’ї
За одне і те ж саме правопорушення
 особа може бути притягнута до
Відповідальності лише один раз
Закон не має зворотної сили
Особа не несе відповідальності
 за відмову від виконання
 явно злочинного наказу
Закріплені в Конституції України
Види юридичної відповідальності за видом правопорушення
1)  Кримінальна
2)Адміністративна

3)Цивільно-правова
4)Матеріальна
5) Дисциплінарна
Обставини,що виключають юридичну відповідальність:
Непереборна сила
Казус
Крайня необхідність
Необхідна оборона
Поняття і підстави міжнародно-правової відповідальності
Міжнародно-правова відповідальність — це юридичний обов'язок суб'єкта-правопорушника ліквідувати наслідки шкоди, заподіяної іншому суб'єкту міжнародного права невиконанням або неналежним виконанням розпоряджень міжнародного права.
Суб'єкти міжнародно-правової відповідальності
Фізичні і самостійні юридичні особи

Держави

Ознаки міжнародно-правової відповідальності
Міжнародно-правова відповідальність реалізується в двох формах: нематеріальній та матеріальній
Поведінка суб'єктів міжнародного права виражається у
діях їхніх органів і посадових осіб

держава за їхні дії відповідає в повному обсязі, тобто всім національним надбанням, а не однією особою
Отже, у сфері міжнародно-правової відповідальності держава розуміється як єдине ціле, незалежно від того, який її орган, посадова або інша уповноважена особа вчинили діяння, що кваліфікується як правопорушення.
Підставами міжнародно правової відповідальності є передбачені нормами міжнародного права об'єктивні і суб'єктивні ознаки
Підстави міжнародно-правової відповідальності
юридичні
фактичні
процесуальні
міжнародно-правові зобов'язання суб'єктів міжнародного публічного права, відповідно до яких те або інше діяння вважається міжнародним правопорушенням.
саме міжнародне правопорушення, тобто діяння
суб'єкта міжнародного права (його органів або посадових осіб)
процедуру розгляду справ про правопорушення і порядок притягнення винних суб'єктів до відповідальності.
ОБСТАВИНИ, ЩО ВИКЛЮЧАЮТЬ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ ДЕРЖАВ
Звільнення від відповідальності — це коли суб'єкта, який здійснив правопорушення(яке призвело до міжнародної відповідальності), звільняється від обов’язку ліквідації наслідків.
Обставини, що виключають відповідальність держав- це факти, дії та явища, які стали причиною скоєння міжнародного правопорушення.
Обставини, що виключають настання міжнародно-правової відповідальності:
  вина потерпілої сторони

непередбачувана чи непереборна сила, що не піддаються контролю із боку держави (стихійні лиха, епідемії тощо.)

крайня необхідність (виправдовує невиконання міжнародно-правового зобов’язання, якщо воно потрібне для гарантування суттєвих державних інтересів і ці інтереси визнаються на більшому рівні, ніж потреби причетної держави)
Факти та дії, які звільняють від відповідальності:
 згоду потерпілої сторони на здійснення діяння, що в результаті призвело до правопорушення

самооборона – виправдовує заборонені дії і заходи у відповідь

репресалії, за умови, що вони виправдані як контрзаходи (слід відмежовувати їх від реторсії, яка є «недружнім», але сама по собі правомірним контрзаходом).

Додаток
Надайте посилання на додаткові матеріали та ресурси