title: Презентація на тему «Безробіття» (варіант 1)

text:
Безробіття

Безробіття – соціально-економічне явище в суспільстві, за якого частина активного працездатного населення не може знайти роботи, яку вона здатна виконувати, що обумовлено перевищенням пропозиції праці над попитом на неї.
Причини безробіття
Види безробіття
Фрикційне
Застійне
Технологічне
Циклічне
Приховане
Фрикційне
Пов’язане з пошуком нового місця роботи з різних причин
*зміна місця проживання
*тимчасова втрата сезонної роботи
*звільнення
*пошук більш вигідної роботи

Застійне
Породжується тривалою відсутністю роботи
Приховане
Виражається в режимі неповного робочого дня
Циклічне
Виникає в періоди економічного спаду та обумовлене зниженням сукупного попиту на робочу силу
Технологічне (структурне)
Пов’язане зі змінами в технології виробництва з причин:
*ліквідація застарілих технологій
*поява нових професій, пов’язаних з технічним прогресом
*зміна споживчих смаків
Наслідки
Економічні
Втрата частини ВВП
Скорочення податкових надходжень до державного бюджету
Зростання державних витрат на виплату допомоги з безробіттям
Соціальні
Зниження рівня життя населення
Зниження рівня народжуваності і підвищення рівня смертності
Від’їзд інтелектуальної еліти за кордон
Державні програми
зайнятості


title: Презентація на тему «Українське анімаційне кіномистецтво»

text:
Українське анімаційне кіномистецтво
Підготували Хірова Вікторія
І Ясковець Катерина
Історія українського анімаційного кіно розпочалася 1934 року, коли на Київській фабриці «Українофільм» група молодих аніматорів під керівництвом режисерів С. Гуєцького та Є. Горбача створила перший український графічний мультиплікаційний фільм «Мурзилко в Африці». Ця стрічка розповідала про подорож казкового персонажа Мурзилка, який вирушив до Африки, щоб урятувати негреня від жорстокості й несправедливості.
Уперше українське анімаційне кіно заявило про себе п'ятихвилинною стрічкою, знятою 1927 року режисером-мультиплікатором В. Левандовським за народною «Казкою про солом'яного бичка». Мультфільм було створено в техніці «пласкої маріонетки» — тобто за допомогою невеличких паперових фігурок, частини яких були з'єднані шарнірами. В. Левандовський працював над стрічкою як сценарист, режисер і художник-мультиплікатор. На превеликий жаль, фільм не зберігся, нам відомо про нього лише за кількома кадрами.

Після тривалої перерви, зумовленої роками війни, українська мультиплікація продовжила свій розвиток наприкінці 1950-х років. На базі студії «Київнаукфільм» було створено Об’єднання художньої анімації. Молоді художники-аніматори та режисери, що прийшли сюди працювати, стали засновниками української національної школи мультиплікації: Є. Пружанський, В. Дахно, Н. Василенко, В. Гончаров та ін. їхня творчість визначила жанрову палітру українського анімаційного кінематографа. Так, фільми Н. Василенка («Маруся Богуславка», «Микита Кожум’яка») представляють героїко-епічний жанр, твори Є. Сиво коня («Як у нашого Омелечка невелика сімеєчка», «Таємниця приворотного зілля») — жанр комедійної анімації, а твори Б. Храневича («Капітошка», «Повертайся, Капітошко!») — казковий жанр. Режисер І. Гуревич відкрила жанр фільму-пісні («Як дружини чоловіків продавали», «Як чоловіки дружин провчили»).

До середини 1970-х років в українському анімаційному кінематографі остаточно сформувалася національна школа, головною ознакою якої став тісний зв’язок із рідною культурою, народними традиціями у мистецтві. Цей час можна назвати періодом розквіту української анімації, оскільки саме тоді відбувалися найвизначніші творчі досягнення художників студії «Київнаукфільм», активний пошук нових форм, тем, образотворчих рішень і технік. Творчий колектив студії поповнився новими художниками й режисерами, які підняли українську анімацію на новий, надзвичайно високий професійний рівень.

Основним джерелом став народний фольклор. Це проявилося в сюжетах творів, образах персонажів, особливостях художньої мови. Чимало творів української анімації створені на основі народних казок та легенд, зокрема «Чарівник Ох» (реж. Д. Черкаський), «Івасик Телесик», «Колосок» (реж. Л. Зарубін), «Кривенька качечка» (реж. А. Грачова), «Котигорошок» (реж. Б. Храневич).

Величезної популярності набула «козацька» серія, яку створили художники А. Вадов, Є. Кирич, Г. Уманський та І. Будз під керівництвом видатного українського режисера В. Дахна. У яскравих мультиплікаційних образах козаків Тура, Грая та Ока, надзвичайно близьких до героїв народних казок, утілено риси українського характеру: патріотизм, кмітливість, винахідливість, гумор.

Окрім «Козаків» українські мультиплікатори створили ще кілька анімаційних серіалів, які увійшли до золотого фонду вітчизняної мультиплікації: «Пригоди капітана Врунгеля» й «Лікар Айболить» (реж. Д. Черкаський, худ. Р. Сахалтуєв), «Аліса в Країні чудес» і «Аліса у Задзеркаллі» (реж. Є. Пружанський, худ. І. Смирнова та Г. Уманський).

Про талановитість українських мультиплікаторів свідчить і повнометражний твір анімаційного кінематографа «Острів скарбів» — дійсно високохудожня стрічка, у якій органічно переплелися елементи комедійного німого кіно, відеокліпу, циркової буфонади.

Наприкінці XX ст. Об’єднання художньої анімації «Кифївнаукфільму» перетворилося на самостійну художню студію «Украніма- фільм». Одним із перших творів, знятих на студії, стала славетна повнометражна стрічка «Енеїда» — екранізація однойменного твору І. Котляревського. Саме вона проголосила початок нової ери в розвитку мистецтва української мультиплікації.

КІНЕЦЬДякуємо за перегляд=)


title: Презентація на тему «Антиінфляційна політика»

text:
Антиінфляційна політика
Підготувала Островерх Ольга, 11-Б клас
Антиінфляційна політика — комплекс взаємопов'язаних заходів  держави й центрального банку країни з метою запобігання високим темпам інфляції та управління нею на незагрозливому для стабільності економічної системи рівні.

Цілі антиінфляційної політики
Розвиток ринкового механізму
Скорочення бюджетного дефіциту
Проведення політики грошового регулювання
У міжнародній практиці застосовуються такі класичні напрямки антиінфляційної політики:

Дефляційна політика (політика доходів)
Регулювання витрат (політика витрат)
Політика доходів справляє подвійний вплив на інфляцію. Обмежуючи розміри підвищення цін і заробітної плати, політика доходів зменшує зростання витрат на виробництво товарів. Це гальмує саморозвиток інфляційних процесів.
Водночас стримування зростання заробітної плати спричиняє обмеження платоспроможного попиту, що негативно впливає на економіку. Тому політика доходів часто використовується в поєднанні із заходами дефляційної політики.
Для подолання інфляції й формування ефективної політики стабілізації національної валюти вироблено цілий ряд методів. Серед них найбільш поширеними є: нуліфікація, ревалоризація і реставрація, девальвація.

Найчастіше використовується нуліфікація знецінених грошей. Вона означає ліквідацію старих грошових знаків, вилучення їх із обігу і заміну їх новими грошовими знаками, як правило, в меншій кількості. Цим методом скористалась Україна в 1996 p., запровадивши в обіг нову грошову одиницю - гривню.

Протилежним до нуліфікації є метод стабілізації національної валюти з допомогою ревалоризації і реставрації.
Ревалоризація означає процес відновлення доінфляційної вартості паперових грошей з метою стабілізації і підвищення курсу національної валюти.
Нині у її здійсненні провідним методом є поступова реставрація валюти, тобто відновлення доінфляційної купівельної спроможності та курсу національної валюти щодо інших валют.
Водночас у країні реалізується цілий комплекс заходів для оздоровлення національної економіки, спрямованих насамперед на збільшення виробництва якісних, конкурентноздатних товарів.


title: Презентація на тему «Леонид Горбачев»

text:
Леонид Горбачев
Детство Леонида Горбачева
	Родился Михаил Сергеевич в крестьянской семье. Отец, Горбачёв Сергей Андреевич, дважды раненый фронтовик. Мать, Гопкало Мария Пантелеевна, была украинкой. Детство будущего политика пришлось на военные годы, семье пришлось жить в немецкой оккупации.
1
Образование
	Учёбу в школе Михаилу Сергеевичу приходилось совмещать с работой в колхозе, где не хватало рабочих рук. Однако это не помешало ему в 1950 году поступить в МГУ на юридический факультет, который он успешно закончил. Чуть позже, оказавшись полезным сельскому хозяйству, Михаил Сергеевич уже заочно заканчивает сельскохозяйственный институт в Ставрополе и становится дипломированным агрономом-экономистом.
2
Жизненный путь
	Война многому научила Михаила Сергеевича. Уже в 15 лет он успешно справлялся с должностью помощника комбайнёра МТС (машинно-тракторной станции), а в 17 лет получил орден Трудового Красного Знамени как комбайнёр-стахановец.
	Ещё будучи студентом, в 1952 году, он вступает в ряды ВЛКСМ. После окончания университета был направлен по распределению в Ставропольскую краевую прокуратуру, но нашёл себя в другом: молодой Горбачёв посвящает себя ВЛКСМ и делает неплохую карьеру. С 1962 года он уже парторг и делегат очередного съезда КПСС. В 1966 году он избирается Первым секретарём горкома по Ставропольскому краю.
3
	В конце 60-х годов в Москве не раз поднимается вопрос о том, чтобы доверить ему управление КГБ. В 1970 году Горбачёв становится Первым секретарём Ставропольского крайкома и в этом же году стал членом Верховного Совета СССР, где он и показал свои блестящие способности мудрого политика. В 1985 году его избирают Генеральным секретарём ЦК КПСС. В 1990 он становится Президентом СССР, выполняя одновременно функции Председателя Совета обороны государства и Верховного Главнокомандующего Вооружённых сил страны.
	Руководя страной, Горбачёв умело проводил в жизнь реформы, следствием которых стали рыночная экономика, распад СССР и уничтожение монопольного единовластия партии. Среди самых значимых кампаний можно отметить следующие моменты, которые самым серьёзным образом сказались на всей политике государства.
Леонид Горбачев 1985 год
4
Реформы
1985 год — крупная антиалкогольная кампания, когда резко возросли цены на алкогольную продукцию, были сокращены объёмы её производства и вырубались виноградники. Результатами стали увеличение средней продолжительной жизни населения и снижение преступности.
1986 год — посещение Тольятти, знаменитая речь о том, что взят курс на «перестройку». После этого в Тольятти был учреждён ОАО «АВТОВАЗ», который до сих пор является фундаментом российского автопрома.
«Перестройка», которая означала постепенный переход к рыночной экономике и демократии.
Прекращение репрессий, возвращение А. Д. Сахарова.
1989 год — скрытая инфляция, карточная система на продукты, вымывание товаров из магазинов, что привело к гиперинфляции.
5
Реформы
Был ослаблен контроль над социалистическим лагерем, что привело к изменению положения многих социалистических стран: была окончена холодная война, произошло объединение Германии, во многих государствах сменилось руководство. Привычная биполярная система международных отношений рухнула, гонка вооружений прекратилась.
1989 год — прекращение войны в Афганистане.
1990 год — введение советских войск в Баку, против Народного фронта Азербайджана. Погибли мирные жители.
Горбачёв не потерял самообладания даже в тяжёлые 90-е, когда в августе 1991 года ГКЧП отстранило его от власти, и сумел вернуться на свой пост до декабря 1991 года.
6
Личная жизнь
	Ещё будучи студентом, Михаил Сергеевич женился в 1953 году на Раисе Максимовне Титаренко, которая училась в том же университете. Приехала она из Сибири, жила в общежитии, где и познакомилась со своим будущим мужем. Всегда во всём поддерживала его, была достойной первой леди государства. Умерла от лейкоза в 1999 году.
3
Интересные факты
В 1978 году приказом Министра обороны СССР Михаилу Сергеевичу Горбачёву было присвоено воинское звание полковника запаса.
Окончание холодной войны в США расценили как поражение СССР и победу американских сил.
В последнем указе Горбачёв так и не указал причину своей отставки с занимаемого поста главы Советского государства.
В Грозном в 1992 году проспект Революции был переименован в честь Горбачёва, но из-за обострившихся отношений Чечни и России проспекту было возвращено старое имя.
Горбачёв стал единственным руководителем СССР в истории государства, кто был рождён уже после 1917 года.
На музыкальной церемонии 2009 года MTV Europe Music Awards Горбачёву вручили специальный приз — Free Your Mind.
8
Основные достижения Горбачёва
1
В период правления Горбачёва был положен конец холодной войне.
2
Он провёл полномасштабную и результативную антиалкогольную кампанию.
3
Горбачёву принадлежит попытка реформирования железной советской системы, которая вошла в историю как «Перестройка».
4
При Горбачёве в СССР была введена политика гласности, свободы печати и слова.
9
Основные достижения Горбачёва
5
Были выведены советские войска из Афганистана.
6
Именно Михаил Сергеевич отказался от коммунистической идеологии как государственного статуса и от преследования инакомыслящих.
7
Горбачёв стал последним руководителем СССР.
10
80-летие Леонида Горбачёва
По случаю юбилеев Ельцина и Горбачева в Москве проходят две посвященные им фотовыставки. "Между ними есть общее, - замечает корреспондент: - та, что посвящена Горбачеву, старается избегать образа Ельцина, а посвященная Ельцину избегает образа Горбачева, как будто два политика действовали в истории параллельно, не будучи связаны друг с другом. Видимо, отношения между двумя историческими личностями остаются болезненной темой, все еще нуждающейся в беспристрастном анализе".
11
Спасибо за внимание


title: Презентація на тему «Root Words»

text:
Root Words
Erica Nelson, Pavlo Wert Cody Houghton, Nikki Wert
PREFIX “Arthro-”
Indicating a joint
Examples:
Arthropod - a invertebrate having jointed limbs and a segmented body with an exoskeleton made of chitin.
Arthropathy - any joint disease

 Ar thro pod
 Ar th r o p o d
PREFIX “Bi-”
Two or twice
 Biquadratic – an equation of the fourth degree.
 Biathlon – a sport, which include skiing and shooting.
 Bi ath lon
 B i a th l o n
PREFIX “Bio-”
Life
 Biology – the science of life and of living organisms.
 Biolysis – a destruction of tissues under
                     the influence of organisms.
 Bi o lo gy
 B i o l o g y
PREFIX “Carne-”
Flesh
 Carnivore – a flesh-eating animal.
 Carnage – massive slaughter, as in war.
 Carn ni vore
 C a r n i v ore

PREFIX “Hemo-”
Blood
 Hemoglobin – the oxygen carrying pigment of red blood cells.
 Hemophilia – any of several hereditary blood-coagulation disorders in which the blood fails to clot normally because of a deficiency or abnormality of one of the clotting factors.
 He mo glo bin
 H e m o g l o i n

PREFIX “Hyper-”
Extra, big
 Hyperactivity –  having behavior characterized by over activity.
 Hyperacidity – containing excessive acid; excessively acidic.
 Hy per ac ti vi ty
 H y p er a c t i v i t y

Bibliography
http://www.thefreedictionary.com/arthro-

http://www.memidex.com/arthropods

http://www.thefreedictionary.com/biquadratic+equation

http://www.morewords.com/word/biolysis/

http://www.scrabblefinder.com/starts-with/carne/

http://www.thefreedictionary.com/carnivore

http://dictionary.reference.com/browse/hemoglobin

http://www.thefreedictionary.com/hyperactivity

http://www.thefreedictionary.com/hyperacidity


title: Презентація на тему «Державний лад» (варіант 2)

text:
Презинтація учениці 10 класу Запорізької гімназії №93Короткової Христини
Державний лад
Види і  загальна характеристика форм правління

Форма державного правління –це спосіб організації верховної влади, який визначає :
систему її найвищих органів;
порядок їх формування;
особливості розподілу повноважень між ними;
взаємовідносини з населенням держави.
Форми державного правління:
Республіка;
Монархія.
Республіка

Ознаки:
верховні органи державної влади обираються на певний термін;
окреслені закони їх повноважень;
поділ влади на законодавчу,виконавчу і судову.
Характеристика:
існування одноосібного і колегіального глави держави — президента і парламенту.
Виборність на певний термін голови держави і інших верховних органів державної влади.
Юридична відповідальність голів держави.

Влада парламенту: законодавча

Влада президента: виконавча
У випадках, передбачених конституцією, має право представляти і виступати від імені держави.
Республіканські форми правління:
Президентська;
Парламентська;
Парламентсько-президентська;
Президентсько-парламентська.
Президентська республіка

Ознаки:
Державна влада здійснюється шляхом надання президенту великого кола повноважень;
передбачає з'єднання в руках президента повноважень глави держави і глави уряду.
Характеристика:
чіткий поділ законодавчої, виконавчої та судової гілок влади
президент — глава держави і виконавчої влади;
президент обирається непарламентським способом;
президент не має права розпуску парламенту;
принцип парламентської більшості при формуванні уряду не діє;
політична відповідальність уряду перед парламентом відсутня;
президент одноосібно керує виконавчою владою, посада прем'єр-міністра не передбачається;
президент несе відповідальність тільки в порядку імпічменту і може бути усунутий з посади.

Влада президента: виконавча
Не несе відповідальності перед парламентом;
позбавлений права розпуску парламенту;
президент самостійно, з мінімальною участю парламенту, формує «уряд»;
джерело законодавчої ініціативи;
Нормотворчий орган;
Має право вето;
може відправити уряд у відставку.

Влада парламенту: законодавча
діяльність поставлена в залежність від президента;
Можуть змінювати і відхиляти законодавчі пропозиції президента;
здійснюють контроль над діяльністю виконавчого апарату державної влади;
комітетах парламента наділені значними ревізійними, контрольними і розслідувальними повноваженнями.

Парламентська республіка:

Ознаки:
Парламент, як повноправний орган, формує політично відповідальний перед ним уряд
обирає президента;
Характеристика:
президент обирається або парламентом, або колегією, спеціально сформованої для його обрання з обов'язковою участю членів парламенту (ФРН, Індія), тобто його влада похідна від парламенту;
політична відповідальність уряду перед парламентом, а не перед президентом, недовіра голові уряду тягне за собою відставку всього уряду.
Вона покладена на главу уряду;
президент не може на власний розсуд відправити у відставку главу уряду, але за рекомендацією голови уряду може відправити у відставку будь-якого члена уряду;
в законодавчій області президент парламентської республіки наділений правом законодавчої ініціативи, погодженої з урядом;
Без контрасігнатури (підпису прем'єр-міністра)акти президента недійсні.
У парламентській республіці ключова фігура в державі — голова уряду.

Влада парламенту: законодавча
Обирає президента;
Влада президента: глава держави
президент не несе відповідальність за діяльність уряду.
Призначає главу уряду з числа лідерів партії чи коаліції партій, які мають більшість місць у парламенті або його нижній палаті.

Влада уряду : виконавча
має всі необхідні державно-владні повноваження для здійснення урядової політики;

Парламентсько-президдентська республіка:

Ознаки:
додержання конституції, незалежності й територіальної цілісності.
Компетенційна перевага парламенту у формуванні уряду;
Юридична відповідальність уряду перед парламентом;
 глава держави має право розпуску парламенту за певних конституційно визначених підстав;
складання повноважень перед новообраним парламентом;
Наявність інституту «контрасигнатури»;
президент має право законодавчої ініціативи, відкладального вето й видання актів, які мають силу закону;

 Ознаки:

Президентсько-парламентська республіка:

Монархія

Ознаки:найвища державна влада:
Повністю або частково належить спадковому монарху.
Монархічні форми правління:
Абсолютна монархія;
Теократична монархія;
Виборна монархія;
Парламентська монархія:
Дуалістична монархія;
Конституційна монархія.

Абсолютна монархія

Ознаки:

верховна влада належить одній особі;
Найвищій ступінь централізації влади.
Характеристика:
Великий бюрократичний апарат влади;
Посилення карних органів;
Формування професійної армії;
Розпуск станово-представницьких органів.
Абсолютні монархії:

Теократична монархія:

Ознаки:
політична і духовна влада зосереджена в руках церкви.
Виборча монархія

Ознаки:
новий монарх після припинення повноважень попереднього обирається парламентом, членами монаршої родини або іншим спеціальним органом
Конституційна монархія

Ознаки:
У деяких, або у всіх сферах державної влади монарх не володіє верховними повноваженнями.
 статус монарха обмежений не лише формально-юридично, а й фактично.
Парламентська монархія:
Дуалістична;
Конституційна.

Дуалістична монархія

Ознаки:
поряд з монархом функціонують парламент і уряд.
Влада монарха: виконавча.
Глава держави особисто формує уряд, який відповідальний перед монархом;
монарх має право вето на закони, які приймає парламент.
обмежена конституцією;
керує збройними силами, призначає членів парламенту;
видає надзвичайні укази, що мають силу закону, накласти вето на рішення парламенту.
має право розпустити парламент.
певний час може керувати державою одноособово.

Характеристика:
перевага залишається за монархом і його оточенням;
Політичний режим, зазвичай, носить авторитарний характер;

Владу парламенту: законодавча
Сильно обмежена загрозою розпуску;
Може обмежувати владу монарху і уряду;
формується на основі загальних виборів.


title: Презентація на тему «Иван Алексеевич Бунин»

text:
Иван Алексеевич бунин
(1870-1953)
«Да, я не посрамил ту
литературу, которую
полтораста лет тому
назад начали Карамзин
и Жуковский»,

Иван Алексеевич Бунин - одно из самых ярких имен русской литературы.
Прекрасный язык,образность, точность, ритмичность прозы, умение передать язык разных слоев общества,
сила воображения, выразительная живописность, тонкий
психологизм- особенные черты его творчества,
уходящего корнями в русскую классику.
Его произведения проникнуты тревогой за
судьбу России. Это честный, глубокий анализ жизни
 русского народа, его традиций, языка,характера.

Иван Алексеевич Бунин pодился
23 октябpя 1870 года (10 октябpя
по стаpому стилю) в Воpонеже, на
Двоpянской улице. Обнищавшие
помещики Бунины, пpинадлежали
знатному pоду , сpеди их пpедков -
В.А. Жуковский и поэтесса Анна
Бунина.
В Воронеже Бунины
появились за три года до рождения
Вани, для обучения старших
сыновей: Юлия (13 лет) и Евгения
(12 лет).
Людмила Александровна, всегда
говорила:"Ваня с самого рождения
отличался от остальных детей", что
она всегда знала, что он
"особенный" , "ни у кого нет такой
души, как у него".
В 1874 году Бунины решили
пеpебpаться из города в деревню
на хутор Бутыpки, в Елецкий уезд
Орловской губернии, в последнее
поместье семьи.
Творчество
“Нет разлук и потерь, доколе жива моя душа,моя Любовь, Память! В живую воду сердца, вчистую влагу любви, печали и нежностипогружаю я корни и стебли моего прошлого...”
Бунина-прозаика по настоящему
заметили после “Антоновских
яблок”. А в начале 1901 года
вышел сборник стихов “Листопад”.
Он трижды удостаивался высшей
литературной награды, а в 1909
году был избран почетным членом
академии. “Когда я буду писать
отзыв о Вашей книге стихов,
я…буду сравнивать Вас с
Левитаном, которого тоже горячо
люблю, которым наслаждаюсь
всегда…Чего желал бы я…
Вашему перу – твердости!
Т.е. – бодрого духа, радости
душевной. Засиять бы Вам
однажды, в стихах, улыбнуться
бы весело людям”, – писал
М.Горький о “Листопаде”.
Надо доказать, что проза и поэзияИ.А.Бунина представляет собойединый текст: «Свои стихи я неотграничиваю от своей прозы. Издесь, и там одна и та же ритмика… -дело только в той или иной силенапряжения её»
В эмиграции Бунин написал свои лучшие произведения, такие как: «Митина любовь» (1924), «Солнечный удар» (1925), «Дело корнета Елагина» (1925), и, наконец, «Жизнь Арсеньева» (1927—1929, 1933) и цикл рассказов «Тёмные аллеи» (1938-40). Эти произведения стали новым словом и в бунинском творчестве, и в русской литературе в целом. По словам К. Г. Паустовского, «Жизнь Арсеньева» — это не только вершинное произведение русской литературы, но и «одно из замечательнейших явлений мировой литературы».

Бунин и Украина
 Из автобиографического романа Ивана Алексеевича Бунина «Жизнь Арсеньева. Юность»:
«Я опять почувствовал себя одиноким со всей своей молодостью среди всего того весеннего, что окружало меня, испытал какую-то горечь, разочарование. Но вместе с тем я как будто сказал себе: "Ну, что ж, тем лучше для меня, я теперь уже совсем свободен в той чудесной стране, которая только что открылась мне..." Страна же эта грезилась мне необозримыми весенними просторами всей той южной Руси, которая все больше и больше пленяла мое воображение и древностью своей и современностью. В современности был великий и богатый край, красота его нив и степей, хуторов и сел, Днепра и Киева, народа сильного и нежного, в каждой мелочи быта своего красивого и опрятного, - наследника славянства подлинного, дунайского, карпатского. А там, в древности, была колыбель его, были Святополки и Игори, печенеги и половцы, - меня даже одни эти слова очаровывали, - потом века казацких битв с турками и ляхами, Пороги и Хортица, плавни и гирла херсонские... "Слово о Полку Игореве" сводило меня с ума…»

В Россию (тогда Московию) род Буниных (Буникевських) переселился из Украины (тогда в составе Польши) в XV веке. Сам писатель исследовал, что его род происходит из Волыни.
В Украине писатель попал в юношеские годы. Подолгу жил в Харькове (1887-1889) , Полтаве (1890-1894) , Одессе (1898-1901 и 1918-1920) , бывал в Киеве.Поездка произвела на него такое сильное впечатление , что затем он в течение 30 лет систематически посещал эти края . География его путешествий Украины была очень большой : Харьков , Киев , Полтава , Одесса , Запорожье , Ромны , Славянск , Святые Горы , Кременчуг , Екатеринослав , Каховка , Никополь , Николаев , Миргород , Каменец - Подольский , Кобеляки , Путивль , а также многочисленные села и хутора . Бунин плавал по Ворскле , побывал на острове Хортица , любил одесское побережье Черного моря , трижды путешествовал по Днепру .Как сам отмечал , « жадно искал сближения с ее народом , жадно слушал песни , душу его ». Влияние украинского фольклора чувствуется в его рассказах « На край света » и «Лирник Родион » , а также во многих стихах. ( « Мушкет » , «Уже подсыхает хмель на тыне ... » и других . В очерке " На« Чайке » " , а особенно в романе «Жизнь Арсеньева » Украина присутствует как место на земле , где писатель нашел гармонию между вечностью и красотой. 1891 року Бунін надрукував статтю «Пам'яті Т. Г. Шевченка». Йому належать переклади Шевченкових віршів «Закувала зозуленька» та «Заповіт», а також низки віршів Б. Грінченка і оповідання О. Стороженка «Вуси».

І.Бунін контактував з українськими письменниками-сучасниками М.Коцюбинським, Б.Грінченком, І.Франком, визнаним перекладачем і редактором «Кобзаря» І.А.Белоусовим, етнографом В. Гнатюком.
1890 Бунин путешествует по Днепру. Ему больше всего на свете хотелось побывать в Каневе на могиле Тараса Шевченко. Дружина письменника В. Муромцева-Буніна згадувала:
«... Говорил мне, что эти первые путешествия по Украине были для него самыми яркими, что вот тогда он окончательно влюбился в нее, в ее девушек в живописных расшитых костюмах, здоровых и независимых, в парней, кобзарей, в белоснежные дома, скрывавшиеся в зелени садов , и восхищался, как всю эту необычайную красоту своей родины воспроизвел в своей поэзии ... Тарас Шевченко. Признавался, что ни одна могила великих людей его так не волновала, как могила Шевченко »
Нобелевская премия
«за строгое мастерство, с которым он
развивает традиции русской классической
 литературы»

10 ноября 1933 года газеты в Париже
вышли с огромными заголовками
"Бунин -Нобелевский лауреат".
Впервые за время существования
этой премии награда по литературе
была вручена русскому писателю.
Всероссийская известность Бунина
переросла во всемирную славу.
Для художественной прозы писателя характерны :
- Тема одиночества , беспомощности человека перед хаосом бытия;
- Стремление воспроизвести текучесть жизни;
- Направленность в прошлое индивидуального и национальной жизни прежних цивилизаций , элегические и ностальгические настроения ;
- Герои разделены " жаждой жизни " и острыми " ощущениями смерти " ;
- Сосредоточенность на проблемах смысла и тайн бытия , стремление воссоздать его красоту и трагизм ;
- Сочетание принципов реалистического изображения общественной и национальной жизни с элементами импрессионистической техники , тонкий психологический анализ;
- Тесную связь прозы и лирики ;
- Богатство звуковых и живописных деталей , ассоциативный принцип повествования , эмоциональный синтаксис .


title: Презентація на тему «Мурашко. Похорон кошового»

text:
О.Мурашко. Похорон кошового.
Хто такий Олександр Мурашко?
Олекса́ндр Олекса́ндрович Мура́шко (1875 - 1919) — український живописець, педагог і громадський діяч. Один з найвизначніших українських живописців кінця XIX — початку ХХ століття .
Олександр Олександрович Мурашко народився у 1875 році в Києві. До семи років жив біля містечка Борзни на Чернігівщині, де виховувався бабусею, простою селянкою, яка своїми оповідями про героїчні часи козацтва і народною мудрістю пробуджувала в дитини уяву, любов до природи. Після одруження матері, Марії Іванівни Крачковської, хлопець переїжджає до Чернігова, де в його вітчима, Олександра Мурашка, була невелика іконописна майстерня, заснована 1827 року. Господар став активно залучати пасинка до роботи.
Восени 1894 року Олександр Мурашко вступає до Вищого художнього училища при Петербурзькій Академії, а в 1896 стає студентом майстерні Іллі Рєпіна, кумира петербурзької молоді. Мурашко зі своїми товаришами Борисом Кустодієвим і Філіпом Малявіним навчалися гуманістичним ідеалам його мистецтва, наслідували принципам його живописних методів — вільній манері письма з її пастозним розмашистим мазком і пластичною проробкою форми.

Під впливом Рєпіна сформувався талант Мурашка-портретиста, про що свідчать його ранні, відмічені високим рівнем професіоналізму, твори. Одним з них є портрет Миколи Петрова, в якому глибина психологічного трактування поєднана з динамізмом композиції. Репінська школа поклала реалістичні основи мистецтва Мурашка. До яких живописно-декоративних пошуків не звертався надалі художник, він завжди затверджував реальність буття як найвищий прояв краси світу.

Відвідує Париж .Поступово, під впливом вражень від особливостей життя і побуту міста, від побаченого в музеях, на виставках, в живопису Мурашка з'являються певні новації, які походять від основ імпресіонізму. Художник прагне до більшої витонченості тональних переходів, передачі рефлексів вечірнього штучного освітлення, яке створює виразні світові ефекти. Розуміючи, що «Париж — прекрасне місце для загального розвитку, а не для роботи», майстер вирушає до Мюнхену, з його по-німецьки діловим художнім життям. В Німеччині він серйозно займається вдосконаленням свого малюнку, а також знайомиться з роботами представників мюнхенської сецесії.
Вже під час перебування у Франції Мурашко намагається використовувати певні прийоми стилю модерн — в композиції, в формотворенні кольорових мас і лінійних ритмів. Йому імпонують естетичні принципи цього стилю, прагнення повернути втрачену імпресіоністами пластичну матеріальність живопису. Але Мурашко залишається далеким від образної штучності модерну, його міфологічно-символічних алегорій. Художник знаходить свою дещицю умовності в реальності. За його узагальненнями завжди стоїть живий, невигаданий світ.

Похорон кошового
На картині «Похорон кошового» художник О. Мурашко відтворив народний ритуал похорону, якого строго дотримувалися запорізькі козаки. На передньому плані - старий козак, який попереду похоронної процесії на шкіряній подушці несе булаву. Іде він повільно, малими кроками, ніби несе величезний тягар. Трохи зліва від нього іде козак, який, можливо, заступить місце покійного. Художник, бажаючи привернути увагу, освітлив його постать. Козак ще молодий, міцної статури, приємної зовнішності. У нього мужнє обличчя, засмагле від вітру і сонця. Здається, він нічого не бачить і не чує, бо важка дума тривожить його душу. На крок позаду несуть труну на дерев’яних ношах. За труною - чорний прапор як символ жалоби та невимовного смутку.
За труною ідуть козаки. На їхніх обличчях відбилася не тільки скорбота, а й неповторні характерні риси людей сильних і мужніх, щирих і правдивих. Одягнені вони по-казацьки: шаровари, вишиті сорочки, жупани, чоботи-сап’янці.
Похоронна процесія заповнила всю широку долину вздовж старого лісу. Темний фон картини підкреслює душевний стан учасників процесії. Віє від неї і оптимізмом, впевненістю, що справа, за яку поклав голову кошовий, не загине. Її доведе до кінця молоде козацтво.


title: Презентація на тему «Бертольд Брехт» (варіант 2)

text: 10.02.1898 - 14.08.1956


title: Презентація на тему «Деградація природи» (варіант 1)

text:
Деградація природи
Деградація природи — це процес порушення
екологчної рівноваги, який спричиняється
 природними чи антропогенними факторами i призводить
до руйнації навколишнього середовища.

 Особливо численними стали застереження про деградацію природи планети у другій половині XX століття, коли окремі локальні eкoлoгiчнi лиха почали переростати в глобальну екологічну кризу. Понад чверть століття тому, 1972 року, Римський клуб опублікував тривожний прогноз розвитку людської цивілізації  «Межі зростання», виконаний групою фахівців під керівництвом Д. Медоуза, який передрікав небезпечну деградацію природного середовища.

 Упродовж багатьох років багатства надр, ресурси біосфери споживались i витрачались у максимально можливих обсягах. Людство вступило у XX століття під гаслом: природа не храм, а майстерня. Такий хід не міг не завершитися глобальною деградацією природного середовища земної кулі. Найчіткіше вона почала проступати як явище, що охопило всю планету, з початку 1970-х років. Розвиток деградаційних npoцесів на планеті передрікався давно (I століття до н. е. — Цицерон, X ст. — Ібн Сіна).
 У другій пoлoвинi XX століття чимало наших
 відомих учених висловлювали стурбованість
iз приводу зростаючої загрози людству з
боку наслідків стихійного науково-технічного
 прогресу. Однак yci цi застереження отримали
 мало заходів у відповідь — екологічна криза
природного середовища посилювалась.
 Сучасна екологічна криза має якісно iншу природу
порівняно з усіма попередніми кризами.
 Це перша криза, що охопила всю
 планету i яка повністю спричинена не природними
 процесами, а діяльністю людства.

 Темпи зміни параметрів біосфери, породжені цією екологічною кризою, виявились у coтнi й тисячі разів вищими за темпи природної еволюції. Розпочалася загальна глобальна деградація природного середовища проживання, яка проявляється у двох типах:

порівняно невеликих за потужністю, але які діють упродовж тривалого часу;

 разових катастрофічних, які виникають у paзi аварій i небезпечні не лише за потужністю, а й за раптовістю й різкістю дії.
На фоні загальної деградації природного середовища
створюються передумови
 для розвитку надзвичайних екологічних ситуацій
та екологічних катастроф. Під надзвичайними екологічними
ситуаціями розуміють виникнення раптових природних  чи
техногенних аварій, що супроводжуються великими економічними
збитками. Тривалий стан надзвичайної еколопчної
ситуації спричиняє виникнення екологічної катастрофи.
Моделями особливо великих екологічних катастроф стали
 Чорнобильська, Аральська
екологічна кризи, війни в Ірані та інші.
Головна небезпека для людства полягає не в окремих
екологічних катастрофах, якими б трагічними не були їхні наслідки,
 а в поступовій деградації природного середовища та впливом,
 здавалося б, малопомітних результатів виробничої діяльності.
Вони спричиняють такі глобальні явища, як глобальне
потепління, руйнування озонового шару, кислотні дощі,
забруднення всіх геосфер планети, деградацію ландшавтів,
накопичення i неконтрольоване переміщення токсичних
речовин і відходів, спустелювання, ерозію грунтів, зменшення
біологічної різноманітності.

Глобальне потепління
Кислотні дощі
Руйнування озонового шару
Спустелювання
Накопичення токсичних речовин

    Наслідки деградації природних компонентів найбільш сильно торкнулися грунтів та сільськогосподарського виробництва. Частка пасовищ i сіножатей за останні період суттєво не зменшилася i залишається на досить низькому piвні хоча в багатьох країнах їхня питома вага нерідко досягае 50 %. Майже не збшільшуються площі полезахисних лісонасаджень, немає помітних зрушень у структурі агроландшафтів. На сьогодні в користуванні перебуває майже 1 млн га ріллі з крутизною схилу понад 5° та ще 2,1 млн га ріллі — зi схилами від 3 до 5°. Загальна площа сіьськогосподарських угідь iз крутизною схилів понад 3° становить 4,5 млн га, у тому числі площі— 3 млн га, або, відповідно, 10,7 i 9,1 % усієї площі зазначених видів угідь. Такі угіддя необхідно поступово перепросіювати, зменшивши напрям використання, або консервувати з метою природної реабілітації, переводити в біосферно-охоронні теритоpii або включати до природозаповідного фонду. Наслідки неефективного землекористування суспільство змушене компенсувати дедалі більшими додатковими затратами матеріально-технічних i трудових ресурсів.

Ерозія грунтів (вщ лат. eros — розпдання) — руйнування i зношеність поверхневих, найбільш родючих, горизонтів i встиляючих їх порід вітром (вітрова ерозія) або потоками води (водна ерозія). Землі, що зазнали руйнування у процесі ерозії, називають еродованими. До ерозійних процесів відносять також промислову ерозію (руйнування сільськогосподарських земель унаслідок будівництва й розробки кар‘єрів), військову ерозію (воронки, траншеї), пасовищну ерозію (внаслідок інтенсивного випасу худоби), технічну (руйнування грунтів  під час будівництва каналів i в paзi порушення норм поливів) тощо. Однак справжнім лихом для землеробства залишаються водна ерозія (до неї схильний 31 % суходолу) i вітрова ерозія (дефляція), що активно діє на 34 % поверхні суходолу.
Інтенсивність ерозії
В залежності від інтенсивності
руйнування ґрунтів ерозію поділяють на:
слабку,
середню,
сильну,
надмірну.

Під вimровою ерозією розуміють видування, перенесения i відкладення найдрібніших грунтових часток вітром. Інтенсивність вітрової ерозії залежить від швидкості вітру, стійкості грунту, наявності рослинного покриву, особливостей рельєфу й від інших чинників. Значно впливають на  розвиток й антропогенні чинники. Активізують ерозійні процеси знищення рослинності, нерегульований випас худоби, неправильне застосування агротехнічних заходів.
Вітрова ерозія

Зокрема, поява нової важкої грунтооброблювальної  техніки, що руйнує структуру грунту,  однією з причин активізації водної ерозії в останні десятиріччя. Інші негативні антропогенні чинники: знищення рослинності й лісів, надмірний випас худоби тощо.Серед різних форм прояву водної ерозії значної шкоди навколишньому природному середовищу, i насамперед
грунтам, завдає яружна ерозія. Екологічні збитки від ярів величезні. Яри знищують цінні сільськогосподарські землі, спричиняють інтенсивний змив грунтового покриву, замулюють малі річки й водосховища, створюють густорозчленований рельеф.

Водна ерозія грунтів (земель). Під водною ерозією розуміють руйнування грунтів тимчасовими водними потоками. Розрізняють такі форми водної ерозії: площинну, струменисту, яружну, берегову. Умови для прояву водної ерозії створюють природні чинники, а основною причиною  розвитку є виробнича діяльність людини.
Водна ерозія
Поширення водної ерозії в світі
Шляхи вірішення глобальних екологічних проблем
обмеження споживчого
відношення до природи
використання науково-технічного
 прогресу для охорони
 природи і забезпечення
високого рівня життя
Екологічна культура
витрати на рішення
екологічних проблем
енергетичне забезпечення
високого рівня життя і
 охорони довкілля
Результат:
Високий рівень життя
 Збереження планети,клімату,біосфери.
Збережімо         природу!


title: Презентація на тему «Организация и судейство соревнований по баскетболу»

text:
Организация и судейство соревнований по баскетболу
Выполнила
Ученица 10 класса
Плахотная Влада
Судьями являются :
Старший судья и Судья. Им помогают Судьи за столиком и Комиссар, если он присутствует.
Старший судья: обязанности и права
Проверить и одобрить всё оборудование, используемое во время игры.

Определить официальные игровые часы, устройство отсчета 24-х секунд.

Разыграть спорный бросок в центральном круге, чтобы начать каждый период и дополнительный период.

Имеет право остановить игру, если этого требуют обстоятельства.

Имеет право определить, какой команде засчитывается поражение лишением права игры если она отказывается играть после получения на это указания или если команда своими действиями препятствует продолжению игры.

Принять окончательное решение, когда это необходимо или когда Судьи расходятся во мнении. Для того, чтобы принять окончательное решение, он может проконсультироваться с Судьей, Комиссаром и/или с Судьями за столиком.

Нарушения
Аут — мяч уходит за пределы игровой площадки;
Пробежка — игрок, контролирующий «живой» мяч, совершает перемещение ног сверх ограничений, установленного правилами
Нарушение ведения мяча, включающее в себя пронос мяча, двойное ведение;
3 секунды — игрок нападения находится в "краске" (прямоугольная зона под кольцом) соперника более трех секунд в то время, когда его команда владеет живым мячом в зоне нападения;
5 секунд — игрок при выполнении вбрасывания не расстается с мячом в течение пяти секунд;
Плотноопекаемый игрок — плотноопекаемый игрок не начинает ведение, не отдает передачу и не делает бросок по кольцу в течение 5 секунд.
Нарушения
8 секунд — команда, владеющая мячом в тыловой зоне, не вывела его в переднюю зону за восемь секунд;
24 секунды — команда владела мячом более 24 секунд и не произвела броска по кольцу. Счётчик 24 секунд сбрасывается, если мяч коснется дужки кольца.
 новое 24-секундное владение, если вбрасывание произойдет в зоне защиты владеющей мячом команды;
новое 14-секундное владение, если осталось 13 или менее секунд владения.
нарушения возвращения мяча в зону защиты (зона) — команда, владеющая мячом в зоне нападения, перевела его в зону защиты.
Фолы
Фол — это несоблюдение правил, вызванное персональным контактом или неспортивным поведением
Виды фолов:
Персональный - фол игроку вследствие контакта с соперником;

Технический;

Обоюдный

Неспортивный;

Дисквалифицирующий.

Игровые часы
Игровые часы должны быть включены, когда:
Во время розыгрыша спорного броска мяч правильно отбит одним из спорящих Игроков.
После неудачного штрафного броска мяч остается "живым" и его касается Игрок на площадке.
После вбрасывания из-за пределов площадки мяча касается Игрок на площадке.

Игровые часы
Игровые часы должны быть остановлены, когда:
Истекает время периода или дополнительного периода.
Судья дает свисток, когда мяч живой.
Звучит сигнал 24 секунд, когда мяч живой.
Засчитан мяч после броска с игры в корзину команды, запросившей минутный перерыв.
Засчитан мяч после броска с игры в последние 2 минуты четвертого периода или любого дополнительного периода.

Основные элементы игры
Жесты судей

Дриблинг

Передача

Подбор

Перехват

Блокшот

Жесты судей

Судьи могут использовать только официальные жесты. Они должны использоваться всеми Судьями во всех играх.

Важно, чтобы Судьи за столиком также были знакомы с этими жестами.
Дриблинг
Дри́блинг (англ. Dribble — «вести мяч») —манёвр с мячом с правом менять руку , смысл которого состоит в продвижении игрока мимо защитника, регламентированного правилами, при сохранении мяча у себя
Передача
Передача мяча — один из важнейших и наиболее технически сложных элементов баскетбола, самый главный элемент в игре разыгрывающего защитника. Умение правильно и точно передать мяч — основа четкого, целенаправленного взаимодействия баскетболистов в игре.
Подбор
Подбор (англ. rebound) — важнейший элемент при игре в баскетбол, при котором игрок овладевает мячом после неудачной попытки двух- или трёхочкового броска или последнего штрафного броска.
Существует негласное правило, что команда, выигрывающая подбор, чаще всего выигрывает матч.
Перехват
Перехва́т (англ. steal) — в баскетболе действия игрока обороны по завладению мячом. Перехват мяча выполняется при броске или передаче игроков атаки. При утрате контроля над мячом атакующей команде вследствие перехвата защитниками в статистическом отчете матча записывается потеря. После перехвата мяча защищающаяся команда переходит в быстрый прорыв и набирает «лёгкие» очки.
Блокшот
Блокшот или блок (англ. blocked shot — заблокированный бросок) — баскетбольный термин, означающий ситуацию, когда игрок защиты блокирует по правилам бросок соперника.


title: Презентація на тему «Міжнародний туризм світу» (варіант 1)

text:
Міжнародний
туризм
світу

туризм


Презентація на тему «Податки» (варіант 5)


Презентація на тему «Попит в ринковій економіці»


title: Презентація на тему «Гроші» (варіант 8)

text:
ГРОШІ
Зміст
Що таке гроші
Функції грошей
Походження грошей
Види грошей
Вартість грошей
Закон Грешема
Грошові системи
Закон грошового обігу

Що таке гроші?

Гроші – це сукупність фінансових активів, які регулярно використовуються для угод і характеризуються формулюванням, що акцентує увагу на абсолютній ліквідності, тобто здатність грошей практично миттєво й без утрат обмінюватися на будь-які блага.

Гроші – це загальний еквівалент, яким вимірюється вартість усіх товарів та послуг.

Міри вартості
Засобу обігу
Засобу платежу
Засобу нагромадження
Світові гроші
Функції грошей
Гроші вимірюють та порівнюють
Встановлюється ціна блага
Функцію виконують так звані ідеальні гроші
Наявні грошу при цьому не потрібні
Функція міри вартості
Обмін товару
Купівля – Продаж
Функцію виконують реальні гроші
Гроші грають роль посередника між різними товарами
Прискорюється процес задоволення потреб економічних суб'єктів.
Засіб обігу
Засіб платежу — це функція, в якій гроші обслуговують погашення різноманітних боргових зобов'язань між суб'єктами економічних відносин, що виникають у процесі розширеного відтворення.
Засіб платежу
Засіб нагромадження — це функція, що пов'язана із здатністю грошей бути засобом збереження вартості, представником абстрактної форми багатства. Сутність цієї функції полягає в тому, що гроші виходять зі сфери обігу і перетворюються на скарб.
Засіб нагромадження
Світові гроші — це функція, в якій гроші обслуговують рух вартості в міжнародному економічному обороті і забезпечують реалізацію взаємовідносин між країнами.
Світові гроші
В економічній теорії виділяють дві основні концепції походження грошей:
Раціоналістична — гроші виникли як наслідок певної раціональної угоди між людьми через необхідність виділення спеціального інструменту для обслуговування сфери товарного обігу.
Еволюційна — гроші виділяють із загальної товарної маси, оскільки вони найпридатніші для виконання функціональної ролі грошового товару. Той чи інший товар стає грішми лише в межах певної особливої суспільної форми, товарного виробництва й обігу.
Походження грошей
За критерієм матеріально-речового змісту розрізняють дві групи носіїв грошових властивостей: повноцінні (товарні та металеві) і неповноцінні (паперові та кредитні):

Повноцінні — це гроші, номінальна вартість яких відповідає вартості благородного металу, що міститься в них. До повноцінних відносять товарні та металеві гроші.
Неповноцінні гроші — це гроші, які не мають власної субстанціональної вартості. До них відносяться паперові, кредитні гроші та білонна монета.
Змішані форми грошей ─ гроші, якими користувалися в період переходу від повноцінних до неповноцінних грошей.
Види грошей
Товарні гроші — це різновид грошей, які є товаром (наприклад худоба, зерно, мушлі, хутра). Тобто предмети, які можна безпосередньо використовувати, проте одночасно, вони виступають і як еквівалент вартості інших товарів. Купівельна спроможність товарних грошей ґрунтується на вартості, властивій конкретному товару, який виступає в ролі грошей.

Металеві гроші спочатку з'явилися як шматки металу різної форми та ваги, з часом вони трансформувались у форму монет. Монета грошовий знак, виготовлений з металу (золота, срібла, міді або сплавів) встановлених законом ваги і форми, що використовується як засіб грошового обігу та платежу.

Паперові гроші — це гроші, що не мають самостійної вартості, або ця вартість не співрозмірна з номіналом. Вони випускаються державою для покриття своїх (бюджетних) витрат і наділяються нею примусовим курсом, визнаються законним платіжним засобом на всій території.

Кредитні гроші — це права вимоги до фізичних або юридичних осіб, спеціальним чином оформлений борг, зазвичай у формі переданого цінного паперу, які можна використовувати для покупки товарів (послуг) або оплати власних боргів. Оплата по таким зобов'язанням зазвичай проводиться у визначений термін, хоча є варіанти, коли оплата проводиться в будь-який час на першу вимогу. Кредитні гроші несуть в собі ризик невиконання вимоги. Кредитні гроші пройшли наступний шлях розвитку: вексель, банкнота, чек, електронні гроші, кредитні картки.

Вартість грошей, як засобу обігу, визначається їх купівельною спроможністю. Купівельна спроможність не обов'язково повинна бути обумовлена реальною вартістю, наприклад, вартістю золота, з якого гроші виготовлені або на яке вони легко і гарантовано можуть бути обмінені (золотий запас). Вона визначається довірою до емітенту власників грошових коштів.
Вартість грошей
Закон Грешема — економічний закон названий на честь англійського фінансиста Томаса Грешема (1519 — 1579) про співвідношення між різними валютами.

Визначення: Переоцінені державою гроші витіснять з обороту недооцінені державою гроші. («Money overvalued by the State will drive money undervalued by the State out of circulation.»)
Закон Грешема
Грошова система — це визначена державою форма організації грошового обігу, що історично склалася й регулюється законами цієї держави. Її основу становить сукупність економічних відносин та інститутів, які забезпечують її функціонування. Кожна промислово розвинена країна має власну грошову систему, яку розвиває й вдосконалює для розвитку національної економіки
Грошова система
грошову одиницю;
види державних грошових знаків;
масштаб цін;
валютний курс;
порядок готівкової й безготівкової емісії та обігу грошових знаків;
регламентацію безготівкового грошового обігу;
правила вивозу й ввезення національної валюти та організації міжнародних розрахунків;
державний орган, який здійснює грошово — кредитне й валютне регулювання.
Кожна з нині діючих грошових систем мають багато спільних ознак та включають такі елементи:
Закон грошового обігу — загальний економічний закон, який визначає що протягом даного періоду для обігу необхідна лише певна об'єктивно обумовлена маса купівельних і платіжних засобів.

Закон грошового обігу
Якщо формалізувати суть цього закону, то вона може бути виражена рівнянням:
M — об'єктивно необхідна маса грошей;
ΣPQ — сума цін товарів, що реалізуються за певний період;
ΣК — сума продажів товарів і послуг у кредит;
ΣП — загальна сума платежів, строк оплати яких настав;
ΣВП — сума платежів які погашаються шляхом взаємного зарахування боргів;
V — швидкість обороту грошової одиниці за рік;
Українські гроші - гривня
Російські гроші - рублі
Американські гроші - долари
Китайські гроші - юань
Німецькі гроші - євро


Презентація на тему «Политические идеологии»


title: Презентація на тему «Interesting figures in American literature»

text:
Interesting figures in American literature

Danielle Fernande Dominique Muriel Shuleyn Emily Steele (born Danielle Fernande Dominique Muriel Emily Schuelein-Steel, b. Aug. 14, 1947 in New York, USA) - the author of numerous novels have become bestsellers. The total circulation of her books to date is more than 125 million copies. She has sold over 550 million books (2005 data). Her novels were best-seller list, "New York Times" 390 weeks. 23 of its stories were ekranizirovanny.

Danielle Steele
Born in New York City into a wealthy family. Secondary education in France, and in 1963 she graduated from design school, then studied at New York University (1963-67). She worked in advertising agencies since 1980 - a professional writer. Danielle Steele literary debut was in 1980. To date, she has published more than forty novels, each of which instantly hit the bestseller lists. The total circulation of her books to date is over 125000000 copies. Steele put on the books 21 film, including "Memories", "Zoe", "Jewelry", "Palomino", etc. About Danielle Steel says: "My novels rejects criticism - but the reader likes them. I - the real publishing phenomenon. "

Harry Harrison (born Henry Maxwell Dempsey; March 12, 1925 – August 15, 2012) was an American science fiction (SF) author, best known for his character the Stainless Steel Rat and for his novel Make Room! Make Room! (1966). The latter was the rough basis for the motion picture Soylent Green (1973). Harrison was (with Brian Aldiss) the co-president of the Birmingham Science Fiction Group.

Harry Harrison

Harrison was an extremely popular figure in the SF world, renowned for being amiable, outspoken and endlessly amusing. His quickfire, machine-gun delivery of words was a delight to hear, and a reward to unravel: he was funny and self-aware, he enjoyed reporting the follies of others, he distrusted generals, prime ministers and tax officials with sardonic and cruel wit, and above all he made plain his acute intelligence and astonishing range of moral, ethical and literary sensibilities.On learning of his death, Harlan Ellison said, "It's a day without stars in it."
Gore Vidal
Eugene Luther Gore Vidal was born Louis Eugene Vidal, October 3, 1925 - July 31, 2012) was an American writer known for his essays, novels, screenplays, plays, and on Broadway. He was also known for his patrician manner and witty aphorisms. Vidal's grandfather was an American Senator Thomas Gore of Oklahoma.
Vidal was a lifelong Democrat, he ran for political office twice and was a longtime political commentator. Known for his essays, like his novels, Vidal wrote for The Nation, New Yorker, New York Review Books and Esquire. Through his essays and speeches of the media, Vidal was a longtime critic of U.S. foreign policy. In addition, he described the United States as a decaying empire from the 1980s. He was also known for his highly publicized spat with such figures as Norman Mailer, William F. Buckley, Jr., and Truman Capote.
His most widely considered a social novel Myra Breckenridge, his most famous historical novels, including Julian, Burr, and Lincoln. His third novel, The city and the pillar (1948), outraged conservative critics as one of the first major American novels to show unambiguous homosexuality. Vidal has always rejected the terms "homosexual" and "heterosexual" as initially false, arguing that the vast majority of people have the potential to be a pansexual. His screenwriting credits include the epic historical drama, Ben-Hur (1959), in which he claimed that he had written a "gay story." Ben-Hur won the Oscar for best film.At the time of his death he was the last of the generation of American writers who served during World War II, including Salinger, Kurt Vonnegut, Norman Mailer and Joseph Heller. Perhaps best remembered for his acerbic wit, he called himself a "gentleman bitch" and was described as a response to the 20 th century to Oscar Wilde.
Paul Benjamin Auster (born February 3, 1947) is an American author whose writing blends absurdism, existentialism, crime fiction, and the search for identity and personal meaning in works such as The New York Trilogy (1987), Moon Palace (1989), The Music of Chance (1990), The Book of Illusions (2002), and The Brooklyn Follies (2005). Auster was born in Newark, New Jersey,[4] to Jewish middle class parents of Polish descent, Queenie (née Bogat) and Samuel Auster. He grew up in South Orange, New Jersey  and Newark and graduated from Columbia High School in Maplewood.
Paul Auster

After graduating from Columbia University in 1970, he moved to Paris, France where he earned a living translating French literature. Since returning to the U.S. in 1974, he has published poems, essays, and novels of his own, as well as translations of French writers such as Stéphane Mallarmé and Joseph Joubert.He and his second wife, writer Siri Hustvedt (the daughter of professor and scholar Lloyd Hustvedt, were married in 1981, and they live in Brooklyn.[4] Together they have one daughter, Sophie Auster. Previously, Auster was married to the writer, Lydia Davis. They have one son together, Daniel Auster.He is also the vice-president of PEN American Center.

Don DeLillo (born Don DeLillo, p. November 20, 1936) - A prominent American postmodernist writer.Born in the Bronx (New York), the son of Italian immigrants from Montagano. He studied at the university of Fordham, where he received a bachelor's degree in 1958. Italian version of his name - "De Lille" was changed to the American "DeLillo." In his prose, there are no specific elements of Italian culture and, unlike other Italian-American authors he focuses on his Italian roots. DeLillo's first story "The River Jordan", was published in 1960 in the literary journal "The Age» (Epoch) at Cornell University.
Don DeLillo
DeLillo's first story "The River Jordan", was published in 1960 in the literary journal "The Age» (Epoch) at Cornell University. His novels, touted by critics, did not receive wide public recognition until the publication of the "White Noise", which won the U.S. National Book Award in 1985. The massive success with the public, he received after the publication of his outstanding work «Underworld». In 2006, "New York Times" included in the list of the novel the best American books written in the last 25 years. The list also hit novels "The Balance" and "White Noise."His last novel, «Falling Man» tells about a man surviving after the Sept. 11 attacks, and was published in the United States May 15, 2007.
Nicholas Charles Sparks
Nicholas Charles Sparks (born Nicholas Charles Sparks; December 31, 1965) - American author, best-selling author on the topic of Christian love, the tragedy of fate. On account of his 16 published novels. He lives in New Bern, North Carolina, USA with his wife Kathy Cote and five children.
Nicholas Sparks was born on New Year's Eve in Omaha, Nebraska, the family of Professor Patrick Michael and Jill Emma housewife Mary. In 1985, while studying at the school, Sparks wrote his first work, "Parting" (never published), in 1989, was also written an unpublished novel "Royal murder."
He studied at the University of Notre Dame on an athletic scholarship. At the first year (1985) in the running competition - 4h800 meter relay - the team with his participation showed a record result for the college, not beaten yet. [Source not specified 955 days]

After college, Sparks wanted to become a lawyer, also worked as an estate agent, a waiter, a salesperson on the phone.
In his free time, he began to write the novel "The Notebook." Two years later, the novel was seen literary agent Theresa Park, who has made the signing of the contract for one million dollars for the publication. "The Notebook" was released in October 1996 and topped the list of best-selling books New York Times in the first week of sales.
Sparks later wrote several best-sellers. Seven novels were ekranizovany: "Message in a Bottle" (1999), "A Walk to Remember" (2002), "The Notebook" (2004), "Nights in Rodanthe" (2008), "Dear John" (2010) and "The Last Song "(2010)," Lucky "(2012). We are currently filming two more movies in his novels.

Arthur Asher Miller (born Arthur Miller; October 17, 1915 - February 10, 2005) - American playwright and novelist. In 1956-1961 he was married to actress Marilyn Monroe.Arthur Miller was born in 1915 in New York to a Jewish family of immigrants from Austria. His father owned a small business for the production of clothing, and his mother - a schoolteacher.In 1938 he graduated from the University of Michigan. After the Second World War, Miller began working reporter at Navy Yard in Brooklyn, New York, visiting military garrisons. Within six months he was collecting materials for the film Ernie Pyle's "History of the ordinary Joe."
Arthur Asher Miller

In 1947 came the drama Miller's "All My Sons", which brought him fame and was awarded the Association of the New York Drama Critics Award and Donaldson.In 1949 he staged the play "Death of a Salesman", considered one of the best works of the playwright. She received the Pulitzer Prize, the Association of the New York Drama Critics Award and the Antoinette Perry ("Tony").In 1953 he published the drama "The Crucible" about the trial of the "Salem Witch", which draws a parallel with the Board of Senator McCarthy. Person involved in the "black list" of Hollywood. In the same year the work was awarded the prize "Tony" and Donaldson.In 1956, Miller was married to Marilyn Monroe. In 1961, they divorced.Died 10 February 2005 in Roksberi, Connecticut, United States of acute heart failure.
Dan Brown
Dan Brown (born Dan Brown; born. Jun. 22, 1964, Exeter, New Hampshire, USA) - American author, journalist and musician.
Written several famous works, including "The Da Vinci Code" and "Angels and Demons", telling the secrets of the society, symbolism, zmovah.Narodyvsya in New Hampshire (USA) June 22, 1964. The father of the writer - Professor of Mathematics, mother - a professional musician.

Brown graduated from Phillips-Exeter akadamiyu and Amherst College. After education goes to California, where he started a career musician. Writes multiple albums. 1993 returned to New Hampshire, where he began teaching English at Amherst College.
Since 1998 engaged in literary pursuits. His first novel, "Digital Fortress" becomes a best seller on the internet.
The writer also engaged in journalism - printed regularly in publications such as "Newsweek", «TIME», «Forbes», «People», «GQ», «The New Yorker».

Margaret Mitchell (1900-1949) was one of the most famous American writers with the publication of her novel "Gone with the Wind" in 1936. She drew from her own background as a woman growing up in the South, but it is also based his story on the controversial history of the South.
Margaret Mitchell
Margaret "Peggy" Mitchell was born on November 8, 1900 in Atlanta, Georgia. Her father was a historian and a lawyer, and his mother was a women's equality. When she was 15, she wrote: "If I were a boy, I would like to try for West Point, if I could do it, or I'll be a prize fighter -. Anything for a thrill, "In 1918, Mitchell graduated from Washington Seminary and began studying medicine at Smith College.
Prepared9 B classSarnenski District Lyceum "Leader"


title: Презентація на тему «Види дизайну» (варіант 1)

text:
Види дизайну
Прищепчук Надії
Зміст презентації:
Ландшафтний дизайн
Веб-дизайн
Дизайн інтер'єру
Промисловий дизайн
Графічний дизайн
Дизайн
У перекладі з англійської мови design - мета, задум, план. Дизайн - це творча задумка творця. Новий, незвичайний підхід до предметів і речей. Простіше кажучи, дизайн - це все те, що нас оточує, весь навколишній світ з усіма нововведеннями і постійним прогресом. Автомобілі, комп'ютери, тостери, телевізори, кондиціонери - скрізь постаралася рука конструктора-дизайнера. Але дизайн - це не тільки створення нових електроприладів і засобів зв'язку з навколишнім світом. Дизайн включає в себе і розробку буклетів, листівок, книг, одягу та меблів.

Ландшафтний дизайн
Ландшафтний дизайн - це напрям, діяльність якого цілком присвячена створенню для людини штучного середовища, що дозволяє повністю відчути повноту гармонії за допомогою використання природних компонентів. В якості таких природних компонентів використовується: вода, всіляка рослинність, рельєф. Крім цього, широке застосування знайшли різні елементи, які створюють затишок і неповторний вигляд території: декоративні доріжки і містки, створення штучних водойм, альтанок для відпочинку і навіть зведення альпійських гірок.
Ландшафтний дизайн дозволяє максимально возз'єднатися з природою, що надає благотворний вплив на організм людини в цілому і на його душевну рівновагу. Головне завдання ландшафтного дизайну - надати унікальний, чудовий і оригінальний вигляд будинку, ділянці, на якій він розташований, прилеглої території. Ландшафтний дизайн дозволяє втілити свої мрії в реальність і знайти гармонію з природою!

Елементи ландшафтного дизайну різноманітні. Основні їх групи:
Самі будівлі, що формують центр ландшафтного проекту, основна мета якого - згладити неприродність геометрично правильних конструкцій, пом'якшити їх тиск на навколишню природу, прибрати будівельне сміття, замаскувати дефекти і вади.
 Будівлі можуть бути одно-або багатоповерховими, одиночними або комплексними, приватними або комерційними, типовими або стилізованими, призначеними для самих різноманітних цілей.
Газонне покриття, сформоване різного роду травами.Зелені насадження у формі окремих дерев, чагарників, квітів, а також їх комбінацій і цілих ансамблів (сад, клумба, рабатка і т. д.)
Різні великі декоративні елементи (озеро, ставок, струмок, фонтан, камені, скульптура).Більш дрібні художні деталі (музична підвіска, світильник, свічки і т. д.)
Елементи оформлення саду:
Ворота і хвіртки

Невід'ємною частиною всіх огороджень є ворота і хвіртки. Їх потрібно витримувати в одному стилі, що і будинок.
 Альтанки і бельведери
Альтанка - це декоративна побудова з заскленими вікнами та дверми. Альтанки служать прикрасою саду, тихим місцем самотнього відпочинку. Бельве́дер — окрема паркова споруда або впорядкований майданчик, розташований в підвищеній частині рельєфу, звідки відкриваються мальовничі краєвиди. Бельведер може бути частиною будинку, наприклад баштою з широкими заскленими або відкритими отворами.
Декоративні садові споруди для вертикального озеленення

Вертикальне озеленення садової ділянки додає їй неповторних чар. З допомогою цього простого прийому прикрашають підходи до будинку та інших будовам, створюють тіньові зони, які рятують від палючих променів сонця, надають ділянці єдиний, тільки йому притаманний вид.
Зелені насадження
Зелені насадження-це сукупність деревних, чагарникових і трав'янистих рослин на певній територіїОснова і головний фон всіх насаджень ландшафтного дизайну - газон або газонне покриття.

Вода:
Водойми
Ставки
Струмки
Каскади
Фонтани
Садові акваріуми

Організація освітлення
Створення ландшафтного освітлення починається з плану ділянки де вказуються всі розміри і наносяться: часто відвідувані місця (зони активності), точки залучення уваги (інтенсивно освітлені ділянки), місця які повинні бути підсвічені (доріжки, сходинки, мости, лавочки), точки живлення електроенергією.Існують декілька основних прийомів ландшафтного освітлення:підсвічування зверху внизпідсвічування знизу вгорупідсвічування шляхів (пішохідні доріжки, під'їзні шляхи)задня або контражурним підсвічуванням (використовується для створення силуетів, тіней)точкове освітлення (використовується для залучення уваги)підводне освітленняІнші прийоми освітлення (наприклад, колихалися «полум'я», анімовані проекції) зазвичай носять декоративний характер, грунтуються на особливостях ландшафту і обмежені у використанні.


title: Презентація на тему «Образотворче мистецтво» (варіант 1)

text:
Образотворче мистецтво(почтаток 20ст.)
Образотворче мистецтво, як і література, розвивалося під впливом світових подій, складного міжвоєнного періоду.
Плідно працювали художники різних напрямів та стилів. Після першої світової війни з найбільш популярних напрямів був експресіонізм. Серед експресіоністів були такі відомі художники, як Г. Гросс у Німеччині, К. Пермеке у Бельгії, М. Громер у Франції, Е. Мунк у Швеції. У 20-30-х роках в образотворчому мистецтві зародився сюрреалізм. До течії сюрреалістів належали художники Ів. Тангі з Франції, Макс Ернест з Німеччини, Сальвадор Далі з Іспанії.
Поряд із експресіонізмом та сюрреалізмом у живопису, скульптурі й графіці продовжували розвиватися кубізм, примітивізм та футуризм. У Франції в^цей період творив видатний художник Клод Моне – унікальний майстер пензля. Його пейзажі принесли йому світову славу. Відомим пейзажистом був його земляк Альберт Марке. Він став одним із організаторів виставок художників, присвячених рухові Опору.
Видатний французький художник, іспанець за походженням, Пабло Пікассо освіту здобув у художніх школах Барселони й Мадрида. Його раннім творам притаманна блакитна і рожева гама, зокрема такою є картина «Портрет дівчини».

Одним із найкращих його полотен є «Дівчинка на кулі», що вражає простотою і одночасно виражає складність людської душі. Складні почуття і переживання викликає картина «Балкон», яку П. Пікассо написав у 1919 р. У роки громадянської війни в Іспанії художник-гуманіст виступав проти фашизму. В часи анархії він, працюючи директором музею у Прадо, не допустив розкрадання безцінних скарбів мистецтва.
У 1937 р. П. Пікассо закінчив найвидатнішу свою роботу – полотно «Герніка», в якому розкрив трагедію війни. Під час другої світової війни художник переїхав до Франції і тут продовжив свою творчу й громадську діяльність.
У Франції діяла «Майстерня сакрального мистецтва», яку очолював художник Моріс Дені. До цього об'єднання входили митці, тісно пов'язані з католицькою церквою.

Видатним французьким скульптором новітнього часу був Арістід Майоль. Найкращими його роботами є «Пам'ятник Сезанну», «Три грації» та «Іль де Франс». До групи художників-регіоналістів у США належали Томас Бентон, Грант Вуд, скульптор Гастон Лешез, які своїм мистецтвом пропагували ідеї патріархальної Америки.

У Радянському Союзі більшість талановитих художників змушена була перейти на позиції «соціалістичного реалізму», оспівуючи партію більшовиків. Серед них – художник-баталіст М. Греков, а також О. Дейнека, Б. Йогансон, І. Грабар, Б. Кустодієв, С. Коненков та ін.
Німецька художниця Кетті Кольвіц працювала у жанрі графіки. Більшість її творів присвячено життю простих людей. Виконувала художниця і скульптурні роботи. У роки нацистської диктатури Кетті Кольвіц створила серію картин під назвою «Смерть».
У Китаї видатними майстрами пензля були Ці Байші, Сюй Бейхун, Цзян Чжаохе, котрі у своїй творчості поєднували стародавні художні традиції з елементами сучасного китайського національного мистецтва.

Індійське образотворче мистецтво у міжвоєнний період представлене творчістю видатного художника Обоніндроната Тагора – небожа класика індійської літератури Рабіндраната Тагора. Тагор був представником Бенгальської школи відродження і у своїй творчості використовував кращі зразки національного живопису, зокрема фрески Аджанти, вносячи у свою творчість і сучасні мотиви.
Дякую за увагу!
Презентацыю пыдготувала
Учениця 10-Б кдссу
Чабр Діна


title: Презентація на тему «Валентин Олександрович Сєров (1865-1911)» (варіант 2)

text:
ВАЛЕНТИНАЛЕКСАНДРОВИЧСЕРОВ(1865-1911)
Виконала:
Бондар Вікторія
учениця 11-Б класу
ЗОШ №26 м. Житомира
Валентин Серов - прославленный русский портретист и один из крупнейших мастеров европейской живописи 19 века. Он владел секретом того, что является наиболее притягательным в художнике-портретисте -удивительной способностью уловить в лице отражение внутреннего мира человека, самых сокровенных глубин души его и с большим мастерством передавал это в своих картинах, оживляя полотно и заставляя краски служить проводниками наблюдательности и таланта художника
Валентин Александрович Серовродился 19 января 1865 года в Петербурге.
Его отец, Александр Николаевич Серов, был композитором и музыкальным критиком.В семье Серовых часто бывали Репин, Антокольский.
У Валентина рано проявились художественные способности, сначала его учителем был А.Кемпинг, а затем И.Репин.Сначала занятия с Серовым Репин проводил в Париже, потом в Москве и Абрамцеве. После поездки в Запорожье, в 1880 году, Репин направляет Серова в петербургскую Академию художеств, где его наставником становится П.Чистяков.Творчество Серова вызывает восхищение и у Чистякова, и у его современников.
«Девушка, освещенная солнцем»  1888
«Портрет Г. Л. Гиршман»  1907
«Портрет княгини Юсуповой»    1902
Дети
Портрет Мики Морозова   1901
Портрет
балерины
А.П.Павловой
Девочка с персиками
В деревне.  Баба с лошадью   1898
« ДЕРЕВЕНСКИЕ КАРТИНЫ»
Сирень
в вазе
Купание лошади
Похищение Европы
Дякую за увагу!


title: Презентація на тему «Конфлікти» (варіант 4)

text:
Конфлікти
Типологія конфліктів
Конфлікт
Конфлікт - зіткнення протилежних інтересів і поглядів,напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.
Проблема наявності в суспільстві конфліктних відносин є досить серйозною, оскільки вони за визначених умов спроможні призвести до розвалу суспільства.

Класифікація конфліктів
Причини конфліктів
Стадії протікання конфлікту

Дякуємо за увагу!


title: Презентація на тему «Паркова культура» (варіант 2)

text:
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level
© Duarte Design, Inc. 2009
© Duarte Design, Inc. 2009


title: Презентація на тему «Queen» (варіант 1)

text:
Queen
«Королева» рока
Слева направо: Джон Дикон, Фредди Меркьюри, Брайан Мэй, Роджер Тейлор

Queen на концерте во Франкфурте в 1984 году
легендарный дуэт - Фредди Меркьюри и Монтсеррат Кабалье

Памятник Фредди Меркьюри в Монтрё
		Спасибо	 за внимание


title: Презентація на тему «Чикаленко Євген Харламович» (варіант 2)

text:
Євген Чикаленко
Виконав:
Учень 11-А класу
	Євген Харлампійович Чикаленко
	(1861 - 1929) визначний громадський діяч, благодійник, меценат української культури, агроном, землевласник, видавець,публіцист.
Родом із села Перешори Ананьївського повіту Херсонської губернії.
Освіту здобув у Харківському університеті (природничий відділ), де був діяльним в українській студентській громаді й у драгоманівському радикальному гуртку (керівник В. Мальований), за участь в якому був заарештований (1884) і перебував 5 років під наглядом поліції в с. Перешорах.
На той час батько вже помер. Тож Євген Чикаленко починає господарювати в родинному маєтку самостійно. В цей час експериментує як агроном, навіть у посушливі роки домагається хорошого врожаю на своїх полях.
Пише і видає практичні поради для сільського господарства «Розмови про сельське хозяйство» у 5 книгах (Одеса, 1897, пізніше Петербург), що з'явилися півмільйонним накладом і становили своєрідну популярну енциклопедію.
У 1894 переїхав до Одеси, а в 1900 — до Києва, де включився в громадське життя.

Був меценатом різних починів: на його гроші видано «Русско-український словарь» Уманця-Комарова (Львів, 1893–1898), він допомагав журналу «Киевская Старина», даючи нагороду (1000 крб) за найкраще написану історію України та сплачуючи гонорари за українські твори письменства, друковані в «Киевской Старине»; організував при НТШ у Львові фонд ім. Мордовця для допомоги українським письменникам, фінансував тижневик РУП «Селянин» у Львові, став головним фундатором «Академічного Дому» у Львові (25 000 крб), заохочуючи наддніпрянську молодь їхати на студії до Львова.
Від 1897 почав видавати свою працю «Розмови про сільське господарство».

Був активним членом «Старої Громади» (з 1900), Загальної Безпартійної Демократичної Організації, Української демократичної партії (з 1904), Української Демократично-Радикальної Партії (з 1905 р.);1908 року був ініціатором заснування Товариства Українських Поступовців і його фактичним головою.
Найбільше до поширення національної свідомості спричинився фундацією (при підтримці В.Симиренка і Л.Жебуньова) єдиних українських щоденників на Наддніпрянщині — «Громадська Думка» (1906) і «Рада» (1906–1914).
Під час Першої світової війни ховався від переслідування поліції у Фінляндії, Петрограді, Москві; з початком революції 1917 повернувся до Києва, але через консервативні погляди участі в політичній діяльності не брав.

Початок меценатства
	Прочитавши в галицькій газеті "Зоря" у статті Данила Мордовця нарікання, що він, український письменник, живе в Росії, "мов сорока на тину, що й хотів би писати на українську тему українською мовою, але умови відбивають охоти, бо ж мусить думати й про хліб насущний, якого українські писання не дають", Чикаленко звернувся до Мордовця з пропозицією: пишіть оповідання з історії України українською мовою, а я платитиму гонорар у тих розмірах, у яких платять своїм авторам найкращі російські журнали. А публікуватимуться ті твори, якщо цензура не пустить їх у світ тут, у галицьких періодичних виданнях.

	Згодом Є. Чикаленко виділив тисячу карбованців для гонорару Данилові Мордовию за українську історичну повість "Дві долі". Мордовець від гонорару відмовився. Тоді на ці гроші Наукове товариство ім. Т. Шевченка у Львові заснувало фонд ім. Д. Мордовця для допомоги українським письменникам.

	З 1897 р. журналові "Київська старовина" дозволили друкувати художні твори українською мовою. Та часопис не мав коштів для сплати гонорару. Є. Чикаленко зі своїх статків виділив дещицю на оплату праці українських письменників. На сторінках часопису з'явилися твори Коцюбинського, Олеся, Яворницького, Яновського, Винниченка, Чернявського та ін.
	Живучи в Перешорах, Євген Чикаленко всіляко допомагав сусідам-селянам. Не лише словом, а й продав дешево 200 десятин землі безземельним селянам. У ці роки він вирішив переїхати на Полтавщину. Там, у Кононівці, придбав 1100 десятин землі (заставивши в Херсонському банку свою землю в Перешорах). Згодом з новопридбаних земель 700 десятин продав селянам, а собі залишив 400 з садибою, де вів зразкове господарство.

	Однією з найбільших справ життя землевласника  Євгена Чикаленка було видавництво україномовної газети «Рада». Починаючи з 1905 року вона виходила у світ майже дев’ять років, щодня. "Рада" стала всеукраїнською газетою в Росії.
	Щоб підтримати газету, Чикаленко щорічно власним коштом покривав фінансовий дефіцит у розмірі 10 000-12 000 крб.

	Не залишив поза увагою меценат і заклик Михайла Грушевського зібрати кошти на будівництво у Львові Академічного дому для студентів-українців, виділивши на цю справу 25 000 крб. При цьому поставив одну умову: студентам з Наддніпрянщини слід надавати тут кімнати в першу чергу.

                       1905 рік                              2012 рік
	"Чикаленко своєю лагідною, милою вдачею притягував до себе людей, вмів гуртувати їх біля себе... У свої 66 років умів він не бути зайвим серед запальної молоді. Він був цементом, що єднав до громади українців різних політичних напрямків його знали й шанували придніпрянці і галичани, кубанці й українці з Зеленого Клину, з Далекого Сходу, з Сибіру".

Свій досвід в сільсьскому господарстві виклав у брошурі «Розмова про сільське хазяйство» (1897). У формі розмови із селянином у ній оповідається про ефективні методи агрономії. Свою брошуру Євген Харлампійович написав українською мовою і потім аж п'ять років добивався її видання, причому дозвіл підписував сам міністр внутрішніх справ Росії, оскільки українська мова на той час була забороненою. Автор «Спогадів» (І-II, Львів, 1925–1926) та «Щоденника 1917–1919» (Львів,1931), які дають багатий матеріал до історії українського руху 19 і початку 20 століть.
Художнє оформлення поштового конверта на вшанування пам'яті Євгена Чикаленка (художник Олексій Соболевський)
Помер 1929 року в Чехії, заповівши розвіяти його прах у рідному селі Перешори.
Громадський рух «Не будь байдужим» проводить щорічний Історичний табір імені мецената Євгена Чикаленка для дітей з багатодітних сімей різних областей України (2010 року проведення табору профінансував Олег Скрипка).
1998 року Ліга українських меценатів заснувала премію імені Євгена Чикаленка, яку присуджують за благодійницьку діяльність. Її девізом є слова Євгена Чикаленка: «Мало любити Україну до глибини душі, треба любити її й до глибини кишені».


Презентація на тему «Семь чудес света» (варіант 1)


title: Презентація на тему «Васнецов Віктор Михайлович» (варіант 4)

text:
Васнецов Віктор Михайлович

У творчості Васнецова яскраво представлені різні жанри, що стали етапами дуже цікавої еволюції: від побутовго малювання до казки, від станкового живопису до монументального, від приземленості сподвижників до прообразу стилю модерн. На ранньому етапі в роботах Васнецова переважали побутові сюжети, наприклад в картинах «З квартири на квартиру» (1876), «Військова телеграма» (1878), «Книжкова ятка» (1876), «Балагани в Парижі» (1877).
Творчість

«З квартири на квартиру» (1876)
«Військова телеграма» (1878)
«Книжкова ятка» (1876)
«Балагани в Парижі» (1877)
Пізніше головним напрямом стає билинно-історичне — «Витязь на роздоріжжі» (1882), «Після побоїща Ігоря Святославича з половцями» (1880) «Альонушка» (1881), «Іван Царевич на Сірому Вовку» (1889), «Богатирі»(1881–1898), «Цар Іван Васильович Грозний» (1897).
«Після побоїща Ігоря Святославича з половцями» (1880)
«Альонушка» (1881)
«Іван Царевич на Сірому Вовку» (1889)
«Богатирі»
(1881–1898)
«Цар Іван Васильович Грозний» (1897)
В кінці 1890-х все помітніше місце в його творчості посідає релігійна тема (роботи у Володимирському соборі в Києві і в храмі Воскресіння в Санкт-Петербурзі, акварельні малюнки і підготовчі оригінали стінного живопису для собору святого Владимира).
Після жовтневого перевороту 1917 р. Васнецов продовжував працювати над народними казковими темами, створюючи полотна «Бій Добрині Микитича з семиголовим Змієм Гориничем» (1918); «Кощій Безсмертний»(1917–1926). Фасад Третьяковської галереї виконаний за його малюнками.
«Бій Добрині Микитича з семиголовим Змієм Гориничем»
«Кощій Безсмертний»
«Літаючий килим», 1880
«Три царівни підземного царства», 1881
"Прощання князя Олега з конем", 1899
«Ілля Муромець», 1914


title: Презентація на тему «Екологія людини»

text:
Екологія людини
Крепак Катерина
Южноукраїнська гімназія № 1
Вмирає лише кволе і слабке, здорове і сильне завжди виходить переможцем.Ч.ДарвінНічого люди не бажають більше зберегти і нічого, між тим, менше не бережуть, ніж своє власне життя.Ж.Лабрюйєр
Актуальність:
Краще
Гірше
?
Екологія людини - комплексна наука, яка вивчає взаємовідношення людини і навколишнього середовища. Вона сприяє збереженню і зміцненню здоров'я, розвитку фізичних та психічних можливостей людини.
Екологія людини:
Стан навколишнього середовища
Якість продуктів харчування
Активний відпочинок
Фізичні навантаження

Фізичні навантаження

Активний відпочинок

Якість продуктів харчування

Для полегшення вибору раціону створено безліч «пірамід», в яких зазначено кількість тих чи інших продуктів  у добовій нормі.

Стан навколишнього середовища

На сьогоднішній день стан навколишнього середовища не є ідеальним. Щороку в атмосферу,гідросферу та літосферу потрапляє більше тонни шкідливих речовин.
Акція «Озеленення»
Акція «Чисте місто»
Акція «Чисте місто»

Дякую за увагу
Бути здоровим-просто!


Презентація на тему «Творчість Пітера Пауль Рубенса та Ребранда ван Рейнда»


title: Презентація на тему «Реріх»

text:
миколаРеріх
Микола Реріх у юному віці перебував під впливом таких видатних українців свого часу, як Шевченко, Гоголь, Куїнджі, Костомаров, Мордовцев, Микешин. Останній зауважує незвичайні художні здібності у Миколи, дає перші уроки малювання і переконує батька віддати хлопця в ту ж художню академію, у якій вчився і жив Тарас Шевченко, меморіальну майстерню якого утримував Микешин. В ній же Микешин давав і перші уроки Миколі. Там Реріх почув і побачив твори Шевченка. Вони його вразили назавжди. «Кобзар» став настільною книгою для Реріха.
Реріх — художник-учений, художник-літератор, художник-філософ. Його творчість — явище виняткове в історії російського і світового мистецтва. Його полотна привабливі своєрідністю сюжетів, поетичністю, глибоким символізмом, а яскраве життя подібне до дивовижної легенди. Почавши свій шлях в Росії, пройшовши Європу і Америку, він закінчив його в Азії.
Художня спадщина Реріха величезна. Картини, ескізи декорацій, малюнки Реріха зберігаються в музеях і приватних колекціях багатьох країн світу. У Радянському Союзі великі зібрання творів Реріха, окрім Державної Третьяковської галереї і Музею мистецтва народів Сходу в Москві, містяться в Державному російському музеї в Ленінграді, в Горьківському художньому музеї і в Новосибірській картинній галереї.
Картини Реріха в Державній Третьяковській галереї відображають головні етапи його творчого шляху.


title: Презентація на тему «Ференц Ліст» (варіант 3)

text:
Ференц (Франц) Ліст
Виконала
Учениця 11 В класу
ЗШ №10
Куценко Віталія
Ференц (Франц) Ліст (угор. Liszt Ferenc, нім. Franz Liszt; 22 жовтня 1811, Добор'ян (Райдинг), Австрійська імперія — 31 липня 1886, Байройт, Німеччина) —угорський композитор, піаніст, педагог, диригент, публіцист, представник музичногоромантизму, засновник угорської композиторської школи. Ференц Ліст — перший піаніст, який виступав зі сольними концертами, котрими заслужив визнання як професіоналів, так і загальної публіки. Попри те, що немає жодного запису гри піаніста, він уважається одним з найвпливовіших піаністів його епохи. Одночасно був відомий своєю благодійністю: допомагав жертвам стихійних лих,
сиротам, учив безкоштовно талановитих студентів — також сприяв фонду пам'яті Бетховена, пожертвувавши значні кошти на відкриття консерваторії в Будапешті. Ференц Ліст Участь батьків в музичному формуванні сина була винятковою. Адам Ліст рано почав учити сина музиці, сам давав йому уроки. У церкві хлопчика вчили співу, а місцевий органіст — грі на органі. Після трирічних занять, Ференц у віці восьми років уперше виступив у публічному концерті. Батько возив його до знатних вельмож, де хлопчик грав на роялі, і зумів викликати серед них доброзичливе ставлення. Розуміючи, що Ференцу потрібна серйозна школа, батько везе його до Відня. З 1821 року Ліст займався у Відні грою на фортепіано у Карла Черні, який погодився вчити хлопчика безкоштовно. Школа Черні дала Лісту універсальність його фортепіанного мистецтва. Теорією Ліст займався в Антоніо Сальєрі. Виступаючи на концертах, Ліст зробив сенсацію  серед віденської публіки.
Роки мандрівок
З 1835 по 1848 роки триває наступний період життя Ліста, за яким закріпилася назва «Роки мандрівок» (за назвою збірника п'єс). У Швейцарії Ліст і Марі д'Агу жили в Женеві і, часом, у якому-небудь мальовничому селищі . У цей час Ліст починає надавати своїм концертам просвітницьку тематику — граєсимфонії (у своєму перекладанні для фортепіано) і концерти Бетховена, парафрази на теми з опер й інше. Разом з д'Агу Ліст пише статтю «Про роль мистецтва й становище митця в сучасному суспільстві». В 1837 році, уже маючи дитину, Ліст і д'Агу їдуть в Італію. Тут вони відвідують Рим, Неаполь, Венецію, Флоренцію — центри мистецтва й культури. З Італії Ліст писав нариси про місцеве музичне життя, які надсилав у Париж для публікації. Для них було обрано жанр листів. Адресат більшої частини листів — Жорж Санд, що відповідала Лісту також нарисами в журналі. В Італії Ліст уперше в історії зіграв сольний концерт без участі інших музикантів. Це було сміливе й зухвале рішення, що остаточно відокремило концертні виступи від салонних Австрія й
Угорщина зустріли Ліста тріумфально. У Відні після одного з концертів до нього підійшов Тальберг — давній його конкурент, визнавши перевагу Ліста. В Угорщині Ліст став виразником патріотичного підйому нації. На його концерти дворяни приходили в національних костюмах, підносили йому дарунки. Кошти від концертів Ліст перевів на користь потерпілих від повені.
Між 1842 й 1848 рр. Ліст кілька разів об'їхав всю Європу, у тому числі Російську імперію, Іспанію, Португалію, був в Туреччині. Ліст цікавився російською музикою. Він дуже високо оцінив музику «Руслана й Людмили» М. Глінки, зробив фортепіанну транскрипцію «Маршу Чорномора», листувався з композиторами «Могутньої купки». У наступні роки зв'язки з Росією не переривалися, зокрема, Ліст видав збірник обраних уривків з російських опер.
Ференц Ліст приїздив до Російської Імперії три рази — у 1842, 1843 та 1847-1848 роках. Під час своєї подорожі 1847 року Ф. Ліст дав концерти у багатьох українських містах: у Києві (на сцені Актової зали Червоного корпусу Київського університету), Чернівцях, Єлисаветграді, Житомирі, Немирові, Бердичеві, Кременці, Львові, Одесі, Миколаєві.
Під час гастролей у Києві у лютому 1847 року Ференц Ліст познайомився з Кароліною Вітгенштейн, близька дружба з якою триватиме протягом усього його життя. Саме цій жінці композитор присвятить усі свої симфонічні поеми. Кароліна Вітгенштейн мала маєток на Поділлі у Воронівцях, у якому гостював Ференц Ліст. Саме тут на теми українських народних пісень «Ой, не ходи, Грицю» та «Віють вітри, віють буйні» він написав п'єси для фортепіано «Українська балада» і «Думка», які увійшли до створеного у 1847–1848 роках циклу «Колоски Воронівець».
Але Кароліна була заміжньою, і, крім того, ревно сповідувала католицизм. Тому довелося домагатися розлучення й нового вінчання, що повинні були дозволити російський імператор і Папа Римський.
На початку 60-х років Ліст і Кароліна переселяються в Рим, але живуть у різних будинках. Вона наполягала на тому, щоб Ліст став ченцем, і в 1865 г. він приймає малий постриг і звання абата. Творчі інтереси Ліста лежать тепер переважно в області церковної музики: це ораторії «Св. Єлизавета», «Христос», чотири псалми, реквієм й угорська коронаційна меса (нім. Kronungsmesse). Крім того, з'являється третій том «Років мандрівок», насичений філософськими мотивами. У Римі Ліст грав, але надзвичайно рідко. В 1866 році Ліст їде до Веймару, починається так званий другий веймарський період. Жив він у скромному будиночку свого колишнього садівника. Як і раніше, до нього приїжджають молоді музиканти — серед них Гріг, Бородін, Зілоті.
В 1875 році діяльність Ліста зосереджується переважно в Угорщині (у Пешті). Тут він був обраний президентом знову заснованої Вищої школи музики. Пізніше цей заклад стане відомим як «Королівська угорська музична академія», а з 1925 року — носитиме ім'я композитора. Ліст викладає, пише «Забуті вальси» і нові рапсодії для фортепіано, цикл «Угорські історичні портрети» (про фігури угорського визвольного руху).
Дочка Ліста Козима в цей час стала дружиною Вагнера (їхній син — відомий диригент Зиґфрід Вагнер). Після смерті Вагнера вона продовжувала організовувати вагнерівські фестивалі в Байройті. На одному з фестивалів в 1886 році Ліст застудився, незабаром застуда перейшла в запалення легень. Помер композитор 31 липня 1886 року у Байройті на руках камердинера.

Творчість
Багатогранна творча діяльність Ліста охоплює близько 60 років. Упродовж свого життя він створив понад 1300 творів. Витоками композиторського стилю Ф.Ліста вважаються французька та німецька композиторські школи, а також угорський міський музичний фольклор. Деякі особливості національної музики, наприклад танціввербункош та чардаш знайшли своє втілення в цілому ряді творів, перш за все — в «Угорських рапсодіях», а також обробках народних пісень.
Основний принцип творчості Ф.Ліста — програмність. В основі більшої частини його творів лежить поетично-сюжетний задум. За допомогою програми Ліст намагався надати мистецтву більшої дієвості та образної конкретики, більшої доступності для слухача. Творам Ліста загалом притаманий романтичний конфлікт дійсного і особистого, який вирішується через героїчність
Протягом свого життя Ф. Ліст фактично написав шість творів, присвячених гетьману Івану Мазепі: перший етюд для фортепіано 1827 р.; Трансцендентальний етюд ч. 4 «Мазепа» 1838 р., (присвячений В. Гюго); Трансцендентальний етюд ч. 4 «Мазепа» 1840 р. (змінена версія твору 1838 р.); Симфонічна поема «Мазепа» 1851 р.; «Мазепа» для двох фортепіано 1855 р. та для фортепіано на чотири руки 1874 р. Сміливий новатор, Ференц Ліст збагатив та розширив виразові засоби музичного мистецтва.
В інструментальну мелодику Ліст вніс елементи мовних інтонацій, підкреслену декламаційність, що йде від ораторських прийомів, застосовував принцип монотематизму, сутність якого полягала в утворенні різних за характером тем з єдиної тематичної основи. Ференц Ліст часто використовував т.зв. мелодії-характеристики, що ніби змальовували ті чи інші ситуації чи образ героя, причому подальший розвиток таких мелодій-характеристик залежить від розвитку поетичного образу. Значні досягнення Ліста і в області гармонічного мислення — використовуються контрастні зіставлення, альтеровані гармонії, енгармонізми тощо. Сміливе новаторство в області гармонії багато в чому передбачило розвиток сучасної музичної мови. Хроматизми, використовувані Лістом, не тільки збагатили романтичний стиль минулого сторіччя, але й, що важливіше, передбачили кризу традиційної тональності в 20 столітті. Радикальна «музика майбутнього», про яку мріяли Ліст і Вагнер, викликала до життя цілотонові послідовності, політональність, атональність та інші елементи, типові для музичного імпресіонізму. Подібно Вагнеру, Ліст був прибічником ідеї синтезу всіх мистецтв як вищої форми художнього вираження.


title: Презентація на тему «Адель»

text:
          Адель
Жизнь и творчество певицы
БИОГРАФИЯ ПЕВИЦЫ АДЕЛЬ
Кто-то говорит, что мир шоу-бизнеса жесток и сложен. И эти слова, безусловно, не лишены смысла. Однако порой и в этом мире коварства и интриг встречаются по-настоящему сказочные истории.

Одна из таких - история британской певицы Адель. Сегодня ее знают и любят на всех континентах, ее голос звучит по радио, а фотографии украшают первые полосы ведущих таблоидов планеты. Но могла ли когда-то сама артистка подумать, что так сложится ее судьба? Наверное, нет. Ведь с самого начала своей карьеры Адель была той певицей, песни и образ которой никак не укладывался в устоявшиеся каноны мирового шоу-бизнеса.

Успех певицы Адель удивил весь мир!

ДЕТСТВО певицы
Будущая звезда появилась на свет в Тоттенхэме - одном из районов северного Лондона, который печально известен частыми массовыми беспорядками и организованной преступностью. Как правило, в этой части британской столицы проживают эмигранты из арабских стран и выходцы из бедных семей. Именно ко второй категории и относилась семья будущей певицы
С самого детства самыми близкими людьми в жизни певицы Адель были мама и дедушка. Именно они с самого раннего возраста пестовали в девочке желание петь. Сегодня доподлинно известно, что первым публичным выступлением для будущей звезды британской эстрады стало исполнение песни «Rise» (из репертуара Габриэль) в рамках одной из школьных постановок.

Обладая сильным голосом и широким вокальным диапазоном, девушка поражала всех своим умением красиво петь, вытягивая какие-то запредельные ноты. Ею восхищались друзья и знакомые, однако она сама совершенно не верила в возможность своего успеха. Ведь ее фигура была далека от идеала (до 2008 года вес артистки составлял 134 кг), да и состоятельных спонсоров у нее никогда не было.
Несмотря на этот факт, по настоянию знакомых Адель решилась отправиться на прослушивание в знаменитую Лондонскую школу исполнительского искусства и технологий, в которой ранее обучались Эмми Уайнхаус, Леона Льюис и многие другие английские звезды. Прослушивание оказалось удачным, и Адель стала учиться музыке у лучших педагогов Британии.

УСПЕХ И ПРИЗНАНИЕ
Однако вдруг сбывшаяся мечта оказалась вполне реальна. И после этого началось долгое восхождение Адели к вершинам европейского музыкального олимпа. Первый сингл певицы «Hometown Glory» увидел свет в октябре 2007 года и был издан очень ограниченным тиражом. Но уже год спустя он был переиздан, а сама композиция удостоилась номинации на премию Грэмми.
Успех сразу померк перед тем количеством всевозможных наград, которые посыпались на певицу после выхода ее первой пластинки «19». Она принесла Адели мировую славу и стала настоящим открытием для всего музыкального сообщества Британии. Уже через неделю после своего релиза альбом возглавил национальный британский чарт. За месяц пластинка разлетелась 500-тысячным тиражом, что принесло ей статус «платиновой». В общей сложности по всему миру было продано более 7 миллионов копий.
После подобного триумфа последовали успешные гастроли по США и Канаде, а также подписание контракта с американским лейблом Columbia Records.
Количество различного рода наград, которые стали сыпаться на британку, словно из рога изобилия не перечислить и не сосчитать.

ЛИЧНАЯ ЖИЗНЬ АДЕЛЬ
В том же 2011 году Адель встретила настоящую любовь. Избранником артистки стал Саймон Конеки – владелец крупного инвестиционного холдинга. Саймон старше Адели на 14 лет, однако этот факт, кажется, не мешает никому из влюбленных. Девятнадцатого октября 2012 года у пары появился сын, которого назвали Анджело Джеймс. После рождения ребенка в американской и британской прессе с завидным постоянством стали появляться новости о якобы готовящейся свадьбе счастливых родителей. Однако официальной информации по этому поводу пока нет.

АДЕЛЬ В НАСТОЯЩЕЕ ВРЕМЯ
В настоящее время Адель работает над своим третьим студийным альбом, потихоньку собирая музыкальный материал для своей третьей пластинки. История британской звезды далека от своего завершения. А значит, уже сегодня можно точно сказать, что Адель еще долго будет радовать нас своим проникновенным голосом и завораживающими композициями.
А сейчас обладательница «Оскара», «Грэмми» и множества других наград, лишний вес которой не раз становился предметом публичного осуждения, выглядит заметно похудевшей.
Адель объясняет желание похудеть проблемами со здоровьем, ведь в прошлом году певица перенесла операцию на связках и уже тогда похудела на несколько килограммов.