|
Puut notkuvat monella pihalla niin suurta omenasatoa, että sen syömiseen eivät oman kotitalouden leukaperät riitä. Pihapuiden ylijäämäsatoa kannetaan kavereille ja sukulaisille, mutta netti ja sosiaalinen media ovat tuoneet lisää ideoita kiertoon.
Somerolainen Mikko Välttilä myy tuottamiaan kananmunia kuljetusautosta ympäri eteläistä Suomea. Välttilän asiakas ehdotti, että eikö hän voisi välittää kananmunien lisäksi myös ylijäämäomenoita. Välttilä muokkasi idean muotoon: tuo ylijäämäomenasi pysäkille ja me kuskaamme ne eteenpäin seuraaville pysäkeille ja ihmisille, joilla on puutetta omenoista. Omenat vaihtavat omistajaa ilmaiseksi. Välttilä tarjoaa omenoille vain kyydin kananmunien kanssa.
– Me teemme tämän ainoastaan mahdolliseksi. Yhtään rahaa ei omenoiden kanssa liiku.
Viime lauantaina oli ensimmäinen kananmunakierros, jossa kylkiäisenä kulki omenoita. Kierroksen alkupäässä omenoilla oli useita kysyjiä, mutta kuljettajan harmiksi yhtään omenalastia ei oltu vielä annettu kyytiin. Omenoita tuli tarjolle vasta toiseksi viimeiseltä pysäkiltä.
Kierroksesta viisastuneena Välttilä on saanut nyt ylijäämäomenoita isolta somerolaiselta puutarhalta. Näin kierroksen alkupäässäkin riittää jaettavaa. Tiistaina Välttilän reitti kiertää Turun pohjoispuolella. Torstaina omenoita voi tuoda ja hakea Satakunnan reitiltä, joka kulkee muun muassa Uudenkaupungin ja Laitilan kautta.
– Näin hyvänä satovuotena ylijäämäomenoilla ei oikein ole rahallista arvoa. Tässä kysyntä ja tarjonta saadaan kuitenkin kohtaamaan.
Omenapörssiä Facebookissa
Facebookissa pyörii useita omenapörssiryhmiä, joista yksi löytyy Turusta. Esa Aarnio perusti ryhmän Turkuun muutama vuosi sitten, kun hän luki sanomalehdestä, että vastaavia on muuallakin Suomessa.
– Ryhmän ideana on yhdistää kodittomat omenat ja omenattomat kodit, Aarnio selittää.
Omasta ylijäämästään voi kirjoittaa ryhmän seinälle, jonka alle halukkaat voivat ilmoittautua hakemaan omenoita.
Aarnion omalla pihalla kasvaa yli kaksikymmentä vanhaa omenapuuta, jotka tuottavat tänä vuonna valtavan sadon.
– Omenoiden ylitarjonta omalla pihalla alkoi käydä rasitteeksi. Nyt Facebookin kautta olen löytänyt jopa vakioasiakkaita, joista osa käy kaksikin kertaa vuodessa hakemassa omenoita.
Suurin osa omenanhakijoista nappaa mukaansa kassillisen tai kaksi. Ennätysmäärä on tänä vuonna haettu kaksi saavillista.
– Omenat ovat matkanneet myös pohjoisemmaksi, kun hakijat ovat olleet sukuloimassa Turussa ja hakeneet lähtiessään mukaansa omenaa.
Omenapörssien lisäksi omenat vaihtavat omistajaa monissa muissakin Facebook-ryhmissä.
Ylimääräiset kouluruokalaan
Turussa koulujen ruokaloihin saa tuoda kotipihalta ylijäämäomenia. Idea on, että omenat otetaan vastaan ja asetetaan suoraan tarjolle ruokasaliin.
Oppilaiden vanhempia on tiedotettu asiasta Wilma-viestien kautta.
– Kokeilemme tätä nyt ensimmäistä kertaa. Homma on niin alussa, että en tiedä vielä juurikaan kokemuksia kouluista. Rieskalähteen koululle oli ainakin tullut jo paljon omenoita, kuvailee palvelujohtaja Paula Juvonen Arkeasta.
Arkea toivoo kouluihin hyväkuntoisia ja maukkaita omenoita. Kiireistä ruokalahenkilökuntaa ei ole tarkoitus kuormittaa ylimääräisellä omenatyöllä.
– Idea oli, että tämä ei työllistäisi meitä paljoakaan. Tällä on tarkoitus vähentää hävikkiä. Täytyy tietysti miettiä, jos omenoita jää valtavasti syömättä, voisiko niistä valmistaa jotain koulukeittiöissä.
Arkea kokeilee omenakiertoa vain Turussa.
Puutarhajätettä tai sekajätettä
Loimi-Hämeen jätehuollossa omenakausi näkyy jo, kun alueen asukkaat tuovat ylimääräiset omenat jätteenkeräykseen.
– Omenoita tulee puutarhajätteeksi vaihtelevia määriä, yhdestä ämpärillisestä aina peräkärrylliseen asti, kertoo tiedottaja Suvi Lehtinen.
Normaalikuntoiset omenat menevät puutarhajätteenä, mutta muumiotautiset omenat Lehtinen kehottaa pakkaamaan erikseen.
– Ne voi pakata vaikka jätesäkkeihin. Muumiotautiset menevät meillä sekajätteen mukana jätevoimalaan poltettavaksi.
Lehtisen mukaan muumio-omenat voi myös kompostoida, jos oma lämpökompostori siihen riittää.
Syömäkelpoiset omenat hän kehottaa laittamaan kiertoon. Facebook-ryhmien lisäksi niitä voi myydä esimerkiksi nettikirppiksellä tai laittaa kaupan ilmoitustaululle tiedon.
Loimi-Hämeen jätehuollossa toimii myös työpaikan oma omenakierrätys.
– Kahvihuoneen pöydällä oleva omenakulho tyhjenee tasaisesti aina päivän tai kahden välein, naurahtaa Lehtinen.
Omenoiden oikea jäteluokka ja -paikka kannattaa tarkastaa omasta jätehuoltoyhtiöstä.
Omena kiertoon Turun keskustassa
Lounais-Suomen jätehuolto järjestää lauantaina ruokahävikin vastaisen tempauksen Turussa. Yliopistonkadulle voi tuoda oman pihan ylijäämäomenoita, ja yleisö saa maistella näitä hedelmiä. Jos jaettavaa riittää, tilaisuuden lopuksi omenoita saa mukaansa.
– Valtaosa ylijäämäomenoista kiertää varmasti ihan naapureiden ja tuttujen kesken, mutta tietysti se aina säälittää, jos syömäkelpoista ruokaa menee hukkaan. Tässä on nyt yksi kanava edistää kiertoa, kertoo ympäristökouluttaja Miia Jylhä Lounais-Suomen jätehuollosta.
Jylhä tietää, mistä puhuu, sillä hänen omallakin pihallaan jää osa omenoista käyttämättä. Osa tästä sadosta saattaa tulla lauantaina Yliopistonkadulle jakoon.
– Tuttavapiirissäni moni vie omenat mehuasemille. Se on yksi tapa hyödyntää omenat.
Peuralle omenaa, hirvelle porkkanaa
Moni metsästysseura kerää omenia riistaruuaksi ruokintapaikoille. Esimerkiksi Laitilassa metsästysseura Kaiun peuraporukka vie omenoita metsään.
– Puiden alle tippuneet omenat päätyvät aina jonkun käden kautta peuraporukalle. Sen jäsenet vievät sitten omenoita omille ruokintapaikoilleen. Peurat syövät omenoita, hirvet taas enemmän porkkanaa, kuvailee metsästysseuran puheenjohtaja Matti Lähteenmäki.
Lähteenmäki kertoo, että monilla ruokintapaikoilla on riistakamera. Niiden avulla metsästysseura tarkkailee ruokintapaikalla käyviä eläimiä.
– Omenoita on oman kokemukseni mukaan tänä vuonna aika paljon, mutta laatu ei ole niin hyvä. Muumiotautia on jonkin verran.

Sata ja yksi tapaa laittaa omenat kiertoon


Kokoomuksen Talouspoliittisen Seuran kuukausilounas Eero Prepulan seurassa 30.8.2016


Helsingin Kokoomusyrittäjien 50-vuotisjuhlatilaisuus pe 30.9.2016


Kansallisen Lastenliiton Espoon aluejärjestö ry:n sääntömääräinen kevätkokous


Trys klausimai Seimo nariui Algirdui Sysui


26/08/2016 @ 14:23
Aurinkoista perjantaita! Tämä auringonkukka kasvaa ryhmiksen ja valtatie 24:n välissä. Kuka tietää saako näitä kerätä ja keneltä pitää kysyä lupa, jos joku haluaa komean kukan kodinsomisteeksi? ☺-Tuomo

Kuhmoisten ensihoidon palvelutaso nousee - päivystysaika lyhenee


Pirkanmaan sairaanhoitopiirin (PSHP) valtuusto päätti hetki sitten nostaa Kuhmoisten ensihoidon palvelutasoa. Ensi vuoden alusta lähtien Kuhmoisissa päivystää 1


Kirkkohallitus hyväksyi Kuhmoisten seurakunnan liittämisen Hollolaan


Kirkkohallitus päätti eilen täysistunnossaan, että Kuhmoisten, Kärkölän ja Padasjoen seurakunnat liitetään Hollolan seurakuntaan 1. tammikuuta 2017 lukien.


Juho Kaitanen varmisti MX125-luokan voiton


Kuhmoisten moottorikerhon Juho Kaitanen on varmistanut motocrossin MX125-luokan voiton. Kaitanen ajoi tänään Heinolassa yhteistuloksissa toiseksi, ja kuittasi


Kunnanhallituksen puheenjohtaja haluaa palauttaa ammattiliiton jäsenedun elokuvalippuihin


Kuhmoisten kunnanhallitus käyttää otto-oikeutta sivistyslautakunnan kesäkuiseen päätökseen Kuhmolan elokuvanäytösten lippuhinnoista. Otto-oikeuden käyttämisestä


Soini Nikkinen heitti keihään maailmanennätyksen - lue juttu vuodelta 1956


Kauniin ja lämpimän sään vallitessa suoritettiin Kuhmoisten uudella urheilukentällä 24.6. avauskilpailu, jonka maine kantautuu kautta maailman. Näillä sanoin


Ylikapellimestari Santtu-Matias Rouvali maakuntamatkailee johtamansa Tampere Filharmonian kanssa Ylöjärven kirkossa ensi viikon keskiviikkona. Hän toivoo, että ylöjärveläiset täyttävät konserttipaikan viimeistä sijaa myöten. Tahtipuikon heiluttaja muistuttaa, että kuulijat kannustavat muusikot huippusuorituksiin. – Tulkaa hyvät ihmiset tsemppaamaan meitä, mies vetoaa.
Tampere Filharmonia avaa syyskautensa klassisella ohjelmalla Ylöjärven kirkossa keskiviikkona 31. elokuuta.
Kaikki 97-jäsenisen sinfoniaorkesterin muusikot eivät mahdu kirkon kuoriin, joten ohjelmasta vastaa hivenen pienempi kokoonpano.
Ylikapellimestari Santtu-Matias Rouvali ja uusi konserttimestari Pekko Pulakka ovat valinneet avajaiskonserttiin kolme teosta, jotka säveltäjät tekivät 1800-luvun alkupuolella hoveja, konserttisaleja ja teatterilavoja silmällä pitäen.
Rouvalin mukaan Tampere Filharmonia saa Ylöjärven ohjelmistollaan vauhdikkaan lähdön koko syksyyn.
Kapellimestari iloitsee myös siitä, että orkesterin omissa riveissä on virtuoosimainen trumpetisti Jonas Silinskas. Rouvali uskoo, että filharmonian trumpetin äänenjohtaja puhaltaakin monipuoliset äänet ilmoille Johann Hummelin Trumpettikonsertossa.
Santtu-Matias Rouvali toivoo, että Tampere Filharmonia onnistuu lisäämään esiintymisiään Pirkanmaalla.
– Lähdemme liikkeelle mielellämme, hän lupaa.
Rouvali hehkuttaa Ylöjärven puuristikirkon huippuakustiikkaa, joten mies tulee hyppien ja pomppien vierailulle.
– Ylöjärven kirkon sali on tullut minulle tutuksi elämänkumppani Heini Lehdon ansiosta. Hän ja hänen Tuomas-veljensä vastaavat KuruFestin toteutuksesta. Tapahtuman konsertteja on myös Ylöjärven kirkossa. Olen ollut siellä niin esiintyjän kuin kuulijan rooleissa.
– Tämänkesäinen KuruFest huipentui Ylöjärven kirkossa pidettyyn konserttiin. Olin tapahtuman aikaan työmatkalla Saksassa. Paluulentoni laskeutui Helsinki-Vantaan lentokentälle siten, että heti vuokrattuani auton ehdin kuuntelemaan puolet päätöskonsertin annista, Rouvali muistelee värikkäästi.
Loppuunmyydyt salit kannustavat
Maine Santtu-Matias Rouvalin johtamista Tampere Filharmonian loppuunmyydyistä konserteista on kantautunut jo kaikkialle maailmaan.
– Tulee hyvä fiilis, kun eri konserttitalojen ihmiset onnittelevat saavuttamistamme suurista yleisöistä ja kyselevät, mitä te siellä Tampereella oikein teette, ylikapellimestari kertoo kainosti.
Rouvali sanoo itsekin miettineensä sitä, mitä Tampere Filharmonia on tehnyt niin huipusti, että kuulijat palkitsevat sitä aktiivisella osallistumisellaan.
– Kyllä suuri suosiomme pohjautuu siihen, että orkesterimme on nostanut soittotasonsa hyvin korkealle asteelle, ylikapellimestari korostaa.
Rouvali lisää, että kaikki muusikot ovat huippuammattilaisia ja hyvin innostuneita työstään.
– Muusikkojemme palo soittamiseen säteilee heistä ulospäin. Yleisö aistii soittajien heittäytymisen ja antautumisen.
Santtu-Matias Rouvali pitää lyhyen tuumaustauon, jonka jälkeen hän hymähtää:
– Toden totta! Emme ole tarjoilleet huonoja konsertteja. Olemme antaneet parastamme. Hehkuneet!
Ylikapellimestari kiirehtii selittämään kuulijoiden merkitystä konsertin onnistumiseen.
– Konsertti on yhteistyötä. Muusikot antavat parastaan, ja yleisö elää musiikin todeksi. Tunteiden kirjo on voimakkaasti läsnä, hän selvittää.
– Tampere Filharmonialla on fantastinen yleisö, joka antaa aktiivisesti palautetta. Kyllä meillä on suorastaan ainutlaatuinen kuulijakunta, joka muodostuu musiikkimme ystävistä. Koko homma on fantastista, Rouvali hehkuttaa.
Stereotypiat sirpaleiksi
Santtu-Matias Rouvali riemuitsee siitä, että Tampere Filharmonia on onnistunut laajentamaan kuulijakuntansa lapsesta vanhaan ja työttömästä vuorineuvokseen.
– Olemme onnistuneet rikkomaan perinteiset orkesterikirjallisuuden kuluttajien stereotypiat, ylikapellimestari onnittelee orkesteriaan.
– Onneksi Tampereen seudulla on paljon ihmisiä, jotka tietävät, että musiikkimme kuuluu ihan kaikille, Rouvali ihastelee.
– Klassinen musiikki ei todellakaan ole vain rikkaiden tai jonkin elitin yksinoikeus, hän lisää.
Santtu-Matias Rouvali iloitsee siitä, että Tampere-talon isossa salissa istuu huomiota herättävän paljon lapsia ja nuoria ihmisiä.
– Heistä varttuu seuraava uusi suurkuluttajien joukko, mies kiittää.
– Olen erittäin täpinöissäni siitä, että sinfoniaorkesteristamme on tullut aidosti suuren yleisön suosikki. Me haluamme esittää ohjelmistoamme mahdollisimman laajalle ja monipuolisolle yleisölle. Siksi haluamme soittaa Tampere-talon puistossa ja maakunnan kirkoissa tai muissa konserttipaikoissa, Rouvali sanoo.
”Olemme ihmisten sydämissä”
Ylikapellimestari kehuu Tampereen päättäjiä heidän myönteisestä suhtautumisestaan täysimittaista sinfoniaorkesteria kohtaan.
– Tampere Filharmonia saa tehdä työtään täydessä rauhassa. Tämä on nykyaikana hyvin merkityksellinen asia, Santtu-Matias Rouvali arvostaa.
– En usko, että koko kaupungista löytyisi sellaista henkilöä, joka haluaisi heikentää sinfoniaorkesterin toimintaedellytyksiä.
– Muusikkomme ovat lunastaneet paikkansa suuren yleisön sydämissä. Tampere Filharmonia on tärkeä osa koko kaupunkia, hän hehkuttaa.
”Viihdyn mainiosti Tampereella”
– Olen kuin kotonani Tampereella – mutta tämähän onkin kotini, Santtu-Matias Rouvali hymyilee.
Ylikapellimestari sanoo, että Tampere Filharmonian onnistumiset ja saavutukset kannustavat häntä jatkamaan pestissään.
Rouvali toteaa kainosti, että hän ja hänen orkesterinsa on saavuttanut kaikki odotukset, jotka mies pestinsä vastaanottaessaan itselleen asetti.
– Minun ja orkesterimme pysyvä haaste on soittotasomme säilyttäminen huipputasolla.
– Meidän on satsattava ohjelmistoomme.
Santtu-Matias Rouvali napauttaa tahtipuikollaan pöytäänsä ja huomauttaa, että hän on itsekin saanut paljon Tampereen vuosinaan.
– Oma repertuaarini on kehittynyt valtavasti, hän aloittaa.
– Esiintymisjännitykseni on hävinnyt lähes kokonaan.
– Kun olen johtamassa muita orkestereita, turvaudun Tampereen oppeihini. Johtamistaitoni ovat kehittyneet valtavasti, mies listaa.
”Hyvä, kun puhumme herkkyydestäkin”
Moni konserttivieras on aistinut Santtu-Matias Rouvalin iloisesta ja vapautuneesta olemuksesta erityisesti miehen herkkyyden.
– Minun herkkyyteni on sisään rakennettua, hän vastaa spontaanisti.
Rouvali osaa vaalia herkkyyttään, ja hänen mukaansa lahjasta on paljon iloa arjen elämässä.
– Tampere Filharmonian muusikoista on tullut minulle niin läheisiä, että he lukevat minun olemuksestani ja kehonikielestäni, mitä milloinkin ajattelen. Minun ei tarvitse sanoa kaikkea ääneen, hän miettii.
Santtu-Matias Rouvali on laittanut merkille sinfoniaorkesterinsa kanssa työskennellessään, että herkkyys tarttuu ja että herkkyys on kollektiivista.
– Jokainen muusikko elää todeksi saman ajatuksen. Siinä se herkkyyden lähde on kiteytettynä, hän innostuu.
Uutta musiikkiatarjontaan
Tampere Filharmonian on Santtu-Matias Rouvalin mielestä otettava rohkeasti ohjelmistoonsa uutta musiikkia.
– Meidän on rohjettava kokeilla, hän sanoo.
Rouvalin mukaan sinfoniaorkesterit vastaavat siitä, että esimerkiksi oman aikamme säveltäjät saavat teoksiaan suuren yleisön tietoisuuteen.
– Meidän on tuettava ja kannustettava tulokkaita.
– Yleisö kokee monesti, että uusi musiikki on vaikeaa kuunnella ja omaksua. Haaste on otettava myönteisesti vastaan.
Kyyhkysmetsältä harjoituksiin
Punaposkinen ja naurusuinen Santtu-Matias Rouvali tarinoi aamuisesta linnustusmatkastaan.
– Pääsemme kyyhkyspaistille perheeni kanssa, mies lisää.
– Höystän aterian sienillä ja kermakastikkeella. Kyytipojiksi laitan papuja ja vihanneksia, hän luettelee.
Rouvali on harrastanut metsästystä vuosikymmenen.
– Isäni kollega sanoi silloin minulle: ”Sinun on poika rauhoituttava.” Menimme yhdessä kävelemään metsään, ja hän metsästi. Ei mennyt kauan, kun minäkin astelin asekauppaan ja rupesin kulkemaan metsällä ja jahdeissa, mies muistelee.
– Metsä on minulle tärkeä paikka, hän kiteyttää.

Filharmonia-liput myytiin loppuun ennätysajassa


Asuntilan Valintatalo muuttuu torstaina K-Marketiksi


"Toivottavasti yleisölläkin oli hauskaa"


Kutsuntavelvolliset ylöjärveläismiehet saivat runsaasti hyödyllistä tietoa asepalveluksesta ja sen suorittamisesta aamun avausinfon aikana. Suosituksi palveluspaikaksi osoittautui Niinisalon Tykistöprikaati Kankaanpäässä, jonne usean paikallisen nuorukaisen tie vie lähitulevaisuudessa.
Ylöjärven kutsuntatilaisuudessa välittyi vahvasti myös sotaveteraanien viesti parin sukupolven takaa. Yhtäältä sotaveteraanien ääni kuului videotallenteessa, jossa käsiteltiin varsin osuvasti esimerkiksi sotatilanteen eettisiä kysymyksiä.
Kutsuntatilaisuudessa oli paikalla myös kaksi ylöjärveläistä sotaveteraania.
Kutsuntoja kunnioittivat läsnäolollaan Ylöjärven Sotaveteraanit ry:n kunniapuheenjohtaja Aarre Palin ja monivuotinen hallitusjäsen Ilmari Halinen.
Iso osa ylöjärveläisistä kutsuntavelvollisista sai kutsuntalautakunnalta palvelukseenastumismääräyksen Niinisalon Tykistöprikaatiin Kankaanpäähän.
– Niinisalossa on imua, komentajakapteeni Timo Ikonen totesi.
Nykypäivän palvelusajat on syytä kerrata.
– Kaikki palvelusajat lyhenivät pari viikkoa. Pisin palvelusaika on 347 vuorokautta eli noin 11 ja puoli kuukautta.
– Lyhin palvelusaika on 165 vuorokautta eli noin viisi ja puoli kuukautta.
– Tämän lisäksi on vielä tiettyjä erikoisryhmiä, kuten sotilaspoliisien koulutus, jota varten on olemassa kahdeksan ja puolen kuukauden eli 255 vuorokauden palvelusaika, Ikonen listasi.
Fyysinen kunto kohentunut
Muutama vuosi sitten asepalvelukseen astuneiden alokkaiden fyysinen kunto vaikutti heikolta. Nyt tilanne on muuttunut paremmaksi.
– Asia oli takavuosina tapetilla. Kehitys oli uhkaava. Jos fyysistä kuntoa mitataan jollakin yksittäisellä mittarilla, kuten Cooperin testillä, käännös parempaan on tapahtunut kahden viime vuoden aikana, komentajakapteeni Ikonen vahvisti.
Aikalisästä apua tarvittaessa
Puolustusvoimat pyrkii tekemään omalta osaltaan kaiken voitavansa, jotta se pystyisi ehkäisemään asevelvollisuusikäisten syrjäytymisen. Niinpä myös Ylöjärven kutsuntatilaisuudessa oli paikalla Aikalisä-hankkeen työntekijöitä, joiden juttusilla kaikki kutsuntalaiset piipahtivat.
– Meidän kannaltamme kyseessä on varsin toimiva hanke. Se antaa tukea asevelvolliselle, jos hän ei esimerkiksi tiedä, mitä hän tekee, kun palvelus päättyy.
– Aikalisän ihmisillä on taas yhteydet asevelvollisen kotikunnan terveydenhuoltoon, sosiaalitoimeen tai muuhun auttavaan organisaatioon, komentajakapteeni Ikonen taustoitti.
Osan syrjäytyneistä tai syrjäytymisvaarassa olevista nuorista voidaan paikallistaa suhteellisen selvästi. Kaikista sitä ei kuitenkaan näe yhtä helposti. Tästäkin huolimatta tarkalla seulonnalla päästäneen hyviin tuloksiin.
– Jos kaveri ei osaa selittää, mitä hän on tekemässä tai jos hänellä ei ole töitä tai koulutuspaikkaa, eikä edes aikomusta hakea edellä mainittuja kohteita.
– Kun listaan lisätään vielä ohut pohjakoulutus ja kaveripiiri, silloin syrjäytymisen tunnusmerkit ovat vahvat, Timo Ikonen havainnollisti.
Puolustusvoimat on viimeisiä oljenkorsia syrjäytymisen ehkäisemiseksi.
– Meillä on vielä mahdollisuus käskeä. Asevelvolliset ovat halussamme kutsunnoissa ja varusmiespalveluksen aikana
– Kun varusmies kotiutuu, vastuu siirtyy hänelle, komentakapteeni Ikonen kiteytti.
Eväitä työelämään
Kutsuntojen lomassa ylöjärveläiset asevelvolliset ehtivät kertoa tunnelmiaan kutsunnoista ja tietenkin tulevasta palveluspaikasta.
Ylöjärven Haavistolla asuva Samuli Haavisto pääsi haluamaansa palveluspaikkaan.
– Osoitteeni on Niinisalon Tykistöprikaati. Valikoiduin saapumiserään 1/18, eli aloitan palvelukseni noin puolentoista vuoden kuluttua tammikuussa.
Nuori ylöjärveläismies haluaa kasvaa henkisesti palveluksen aikana.
– Pyrkimyksenäni on kehittää muun muassa ryhmätyötaitojani ja ylipäätään aikuistua armeijan aikana, Haavisto kaavaili.
Ylöjärveläisellä jäi kutsuntatilaisuudesta hyvä maku.
– Täällä oli rennompaa kuin ajattelin. Luulin, että kutsunnoissa pitää istua selkä suorassa ja vakavalla ilmeellä. Eivät nuo armeijatyypit olleetkaan mitään kivikasvoja, Haavisto luonnehti.


Nuorten vaikuttamiseen etsitään ”Pälkäneen mallia”


Pälkäneläispäättäjät kiittelivät kunnan uutta rakennusjärjestystä Suomen nykyaikaisimmaksi, kun ripeästi valmisteltua asiakirjaa hyväksyttiin keväällä valtuustossa. Pirkanmaan ELY-keskukselle rakennusjärjestys ei kuitenkaan kelvannut. Se on valittanut asiasta hallinto-oikeuteen.
ELY-keskus haluaa rakennusoikeudelle neliömääräisen ylärajan. Uudessa rakennusjärjestyksessä rakentamisen enimmäismäärä määräytyy tontin koon mukaan. Asuinrakennusten enimmäiskoko on kymmenen prosenttia tontin koosta. Rannalla kaikkien rakennusten kerrosala saa olla enintään seitsemän prosenttia tontin koosta ja alle puolen hehtaarin saarissa viisi prosenttia.
Vanhoissa rantakaavoissa rannoille on saanut 140–160 neliömetriä rakennusoikeutta. Uuden rakennusjärjestyksen mukaan rannalle saa rakentaa reilusti enemmän, kunhan tontti on vähintään 3000 neliön kokoinen ja rantaviivaa on vähintään 50 metriä.
Kunnanarkkitehti Marja Kuisman mukaan maanomistajia kohdellaan tasapuolisesti, ja kaavoitetullekin rannalle voi saada lisää rakennusoikeutta, jos kaava on vanhentunut.
– 13 vuotta vanhempien kaavojen kohdalla tulisi aina arvioida, ovatko ne vielä ajan tasalla.
Pälkäneen rannoilla ei ole yleiskaavaa, ja rantakaavoissa tontit ja mökit ovat nykytarpeisiin nähden pieniä. Jos kaavoitetun rannan mökkiläinen haluaa rakentaa lisää, niin hanke ei etene poikkeusluvilla, vaan mieluummin päivitetään koko alueen kaava.
Rakennusjärjestys ei tuo rakennuslupaa
Rakennusjärjestystä laatinut konsultti Helena Väisänen muistuttaa, että laki säätelee tiukasti kaikkea rannoille rakentamista.
– Mietimme, mikä on Pälkäneellä niin tärkeää, että siitä pitää antaa lain vaatimusten lisäksi paikallisia määräyksiä. Katsoimme, että ne liittyvät ensisijaisesti maisemaan ja luontoon.
Paikallisista oloista nouseviksi määräyksiksi otettiin rantaviivan pituus ja rakennusten etäisyys rantaviivasta. Liian tiheä rakentaminen vältetään, kun rakennuspaikalta edellytetään vähintään 50 metrin rantaviivaa ja mökki viedään koosta riippuen 15–40 metrin päähän rantaviivasta.
– Lisäksi julkisivun enimmäispituudeksi asetettiin 20 metriä, jotta rantaan ei tulisi liian isoja rakennuksia.
Pälkäneen uuden rakennusjärjestyksen mukaan 3000 neliömetrin rantatontille voisi rakentaa 300 neliömetriä. Kaavalla tai poikkeusluvalla myönnettävä rakennusoikeus ei kuitenkaan välttämättä ole yhtä suuri kuin rakennusjärjestyksen perusteella laskettu neliömäärä.
Rakennusjärjestys ei tuo kenellekään rakennuslupaa, eikä Pälkäneen rannoille yhtään uutta rantatonttia. Rakentaminen perustuu kaavaan tai poikkeuslupaan. Niitä hyväksyttäessä varmistetaan rakennuspaikan sopivuus maisema- ja luontoarvoihin.
– Rakennusjärjestys on maankäyttö- ja rakennuslakia täydentävä ohje, eikä suunnitelma. Kaavat ovat suunnitelmia, joiden on tarkoitus toteutua. Siksi ei ole mieltä laskea, miten paljon rannoille tulisi rakennuksia, jos ne rakentuisivat rakennusjärjestyksen sallimalla tavalla, Helena Väisänen sanoo.
ELY voi vetää valituksen pois
Rakennuksen enimmäiskoko jätettiin uudesta rakennusjärjestyksestä tietoisesti pois, sillä rantojen käyttö on muuttunut. Rantamökki ei ole enää lautamaja, vaan mahdollisesti monta sukupolvea palveleva huvila, johon halutaan myös mukavuudet. Silloin rakennukselle tulee entistä enemmän kokoa.
Monet haluavat asettua rannoille pysyvästi. Iso tontti ja riittävä rakennusoikeus mahdollistaisivat yritystoiminnan rannoilta käsin. Tarkoituksena ei ole, että rannoille nousisi peltihalleja, vaan isolla tontilla yritystilat voisi rakentaa tien varteen ja asuinrakennuksen rantamaisemiin.
– Eivät ihmiset rakenna niin paljon kuin rakennusjärjestys sallii, vaan sen verran kuin tarvitsevat, Helena Väisänen sanoo.
Hänelle oli yllätys, että ELY-keskus vaati rakennusjärjestykseen rakennuksen enimmäiskoon.
– Kävin läpi 99 etelä- ja keskisuomalaisen kunnan rakennusjärjestykset. Niistä 20 oli tehnyt Pälkäneen tavoin ja ilmoittanut rakentamisen enimmäismäärän prosentteina tontin koosta.
Pälkäneen kunnan edustajat neuvottelivat maanantaina ELY-keskuksen kanssa rakennusjärjestyksestä. Aikaa vievä oikeusprosessi voidaan välttää, jos Pälkäne ottaa asian uudelleen käsittelyyn.
Rakennusjärjestyksen uudistamista ohjannut työryhmä kokoontuu pikapuolin ja selvittää, voidaanko enimmäisrakennusmäärä kirjata vaikka portaittain nousevana. Rannoilla enimmäismäärä olisi noin 160 neliömetriä kuten kaavoissakin. Sitä suuremmille rakennuksille voitaisiin myöntää erityissyystä poikkeuslupa.
– Perusajatuksena on, että maksimirakennusoikeutta ei myönnetä rakennusjärjestyksellä, vaan poikkeusluvalla, kunnanhallituksen puheenjohtaja Eero Laesterä sanoo.
ELY:n toivomuksesta tarkasteluun otetaan myös saarirakentaminen: rakennusvalvonta pääsee helpommalla, kun rakennusjärjestykseen kirjataan tarkemmin, millaisiin saariin saa rakentaa ja miten rakentaminen niihin asetellaan. Lisäksi kirjataan, että rantatontille saa rakentaa yksi- tai kaksiasuntoisen mökin.
Uuden rakennusjärjestyksen piti tulla voimaan heinäkuun alussa. Jos Pälkäne tekee vaaditut muutokset loppuvuoden aikana, ELY vetää valituksen pois ja uutta rakennusjärjestystä voitaisiin päästä toteuttamaan talvesta alkaen.


Sen lenkin jälkeen ajattelin, etten koskaan enää maastopyöräile. Elettiin kesää 2004 ja olimme saaneet mieheni kanssa idean käydä katsomassa, millainen pyöräilyreitti löytyy silloisen asuinpaikkamme Kuusamon Iivaaralta.
Löytyihän sieltä reitti: kokemattomien maastopyöräilijöiden hälytyskellojen olisi pitänyt soida jo siinä vaiheessa, kun ensimmäinen kilometri tasapainoiltiin pelkkien pitkospuiden päällä. Takaisin olisi pitänyt tajuta kääntyä viimeistään siinä vaiheessa, kun vastaan tuli muutaman patikoijan ryhmä.
”Kyllä me katseltiin, että puissa on pyöräilyreitin merkkejä ja justiinsa mietittiin, että kuka hullu tänne pyörällä lähtee”, kommentoivat patikoijat meidät nähdessään. Jep, me kaksi hullua ainakin.
Tuntikausia kestäneen ylämäkivoittoisen kivikko-juurakko-polkurallin jälkeen kotisohvalla istui kaksi uupunutta pyöräilijää. Kuusamon grillin makkaraperunat eivät olleet koskaan maistuneet yhtä hyviltä.
Kuusamon vuodesta syttyi kuitenkin jonkinlainen pyöräilykipinä, joka roihahti täyteen liekkiin muutama vuosi myöhemmin asuessamme jo Sydän-Hämeessä.
Mies löysi uudelta työpaikaltaan Kanta-Hämeen pelastuslaitokselta pyöräilyhenkisen kaveriporukan ja liittyi siihen. Innostuksen myötä pyöräkalusto päivittyi ja mies alkoi treenata puolitosissaan. Minä ihmettelin kotona kahden pienen lapsen kanssa, kun toinen häipyi rauhallisille pk-lenkeilleen neljäksi tunniksi.
Onneksi jossain vaiheessa meille hankittiin pyöräkärry, johon saatoin tuupata edes toisen lapsen miehen mukaan. Myönnän välillä toivoneeni, että mies ennemmin lähtisi kerran viikossa kavereiden kanssa tissibaariin vetämään kännit kuin kävisi joka ilta määrittelemättömän pitkillä treenilenkeillä.
Jossain vaiheessa ymmärsin, että ainoa keino pitää perhe ja parisuhde kasassa on lyöttäytyä harrastukseen mukaan. Samaan aikaan Sydän-Hämeeseen lanseerattiin Sappee mtb, johon ennakkoluulottomasti kuukauden harjoitusajalla löin ilmoittautumisen sisään.
Se oli ensimmäinen ja ratkaiseva polkaisu kohti omaa pyöräilyharrastusta.
Sappee mtb:n jälkeen on tullut kierrettyä useita pyöräilytapahtumia. Niihin ei koskaan lähdetä voittamaan muuta kuin itsensä. Sen verran laiska luonne olen, että tuskin tulisi lähdettyä ainoallekaan lenkille, ellei nimi olisi tulevan kesän tapahtumien osallistujalistoilla.
Pyöräilytapahtumat ovat ennen kaikkea hyvä mittari omalle kunnolle. Ja kun on rämpinyt läpi 60 kilometrin reitin savolaisessa metsikössä välillä pyöräänsä kantaen, tuntuu yllättävän mukavalta päästä maaliin, saunaan, syömään ja istumaan iltaa kavereiden kanssa.
Pyöräily onkin tuonut elämään ison joukon uusia samanhenkisiä ystäviä, joiden kanssa kilpailukalenteria sovitellaan mahdollisimman yhteneväiseksi.
Pyöräilyharrastus on nykyään lasten ollessa jo isompia koko perheen yhteinen juttu, ja se on vienyt meidät harrastamaan Suomen rajojen ulkopuolellekin. Kolme vuotta sitten vietimme lähes kolme kuukautta Etelä-Ranskassa Nizzassa ja Meri-Alpeilla. Muista reissussa tarvittavista tavaroista saatoimme tinkiä, mutta viisi polkupyörää oli saatava mahtumaan auton perään.
Ranskassa pyöräilykulttuuri on aivan erilaisessa asemassa kuin Suomessa. Siinä missä kotimaan teillä joutuu usein henkensä uhalla varomaan autoilijoita, Ranskassa pyöräily on sujuva osa liikennekulttuuria. Kapeilla ja mutkaisilla serpentiiniteillä autot hidastivat ja väistivät, ja usein repsikanpuolen ikkunasta huudettiin kannustushuutoja bon courage! ja allez allez! loputtoman pitkältä tuntuvaan ylämäkeen. Myös paikalliset lancearmstrongit muistivat aina tsempata kiitäessään trikoot tiukalla ohitseni kohti vuorien huippuja.
Kotiseutumme Sydän-Häme tarjoaa pyöräilijöille timanttiset harjoitusmaastot. Pälkäneen, Aitoon ja Kangasalan harjuissa kulkevien polkuverkostojen maine on kantautunut Suomen mtb-kuskien parhaimmiston korviinkin, ja lenkillä vastaan saattaa tulla astetta vauhdikkaammin eteneviä kuskeja.
Maanteiltä löytyy reittivariaatioita niin paljon kuin vaan jaksaa polkea. Pyöräillen kesän ihanuus avautuu maantiellä ja maastossa liikkujalle monia aisteja hivelevällä tavalla: äänet, tuoksut ja tuntemukset välittyvät fillarin selässä ihan erilailla kuin auton tai moottoripyörän puikoissa ja silti maisema vaihtuu mukavan reippaaseen tahtiin. Sitä tunnetta, jonka kevään ensimmäiset pyörälenkit saavat aikaan, ei voita mikään.
Muutaman hiljaisemman vuoden jälkeen Sydän-Häme on saanut useita pyöräilytapahtumia kesätapahtumakalenteriin. Viime vuonna Laipassa poljettiin Sappee mtb ja tänä kesänä Sappeen matkailukeskuksessa päästään nautiskelemaan erilaisista pyöräilyn alalajeista kokonaisen Bike Festin verran.
Meille alueen vaki- ja kesäasukkaille tapahtumat tarjoavat oivan mahdollisuuden lähteä tutustumaan paitsi pyöräilyharrastukseen myös alueen reitteihin ja luontoon.
Mukaan tapahtumiin kannattaa lähteä, vaikka ei itseään vielä kovan luokan pyöräilijäksi tuntisikaan. Ja vaikka neitsytajosta jäisikin käteen lähinnä suloisen katkerat muistot, kannattaa lajille antaa toinenkin mahdollisuus.
Sen verran oma kunto ja ajotaidot ovat vuosien aikana kehittyneet, että minäkin aion vielä joskus tehdä paluun Iivaaralle.


Yleisurheilu tuli 15-vuotiaan Senna Kanervan elämään kahdeksan vuotta sitten, pian kouluun menon jälkeen. Äiti vei tytön ja pikkusiskot yleisurheilun viikkokisoihin, ja lajista tuli rakas harrastus heille kaikille. Siskot Siina ja Seela harrastavat vielä ahkerasti, äiti Mari Kanerva toimii aktiivisesti Luja-Lukon yleisurheilujaostossa.
Viikkokisoista perheen harrastus laajeni piirin kisoihin lähikuntiin ja kaupunkeihin. Vapaa-ajalla lajeja on treenattu niin kentällä kuin kotipihassakin.
Senna osallistuu kilpailuihin vielä, jos oma sarja on tarjolla niissä kisoissa, joihin muu perhe matkustaa. Monet näistä kisoista ovat kuitenkin pelkästään Sisulisä-ikäisille eli alle 15-vuotiaille.
Harrastajasta apuohjaajaksi
Yleisurheilu on pysynyt tiiviisti Senna Kanervan elämässä, vaikka oma osallistuminen kilpailuihin on vähentynyt. Laji on tarjonnut mielekästä tekemistä lasten ohjaamisen parissa.
– Kävin toissa keväänä Tampereella Hämeen yleisurheilun järjestään 7-9 -vuotiaiden ohjaajakoulutuksen, hän kertoo.
Koulutus oli kahden päivän mittainen ja siellä annettiin perustiedot eri lajien ohjaamisesta sekä lasten kannustamisesta ja palautteen antamisesta. Pian koulutukselle oli käyttöä, sillä Senna Kanerva on toiminut Luja-Lukon 7-9 -vuotiaiden yleisurheilukerhossa Reetta Heikkilän apuohjaajana kahtena kesänä.
– Olen suunnitellut ja vetänyt alku- ja loppuleikkejä sekä näyttänyt ja avustanut lajitekniikoissa, Senna kertoo.
Parasta ohjaajana toimimisessa on hänen mukaansa se, että saa lapset liikkumaan ja näkee heidän riemunsa ja onnistumisen ilon.
– Myös motoriikan kehitystä on ollut hienoa seurata, hän lisää.
Osallistujia kerhossa on käynyt kerrallaan noin kymmenen. Apuohjaajana toimiminen on tuonut Sennalle hyvää kokemusta lasten kanssa toimimisesta, vastuunottokykyä ja omatoimisuutta.
– Ohjatessa olen saanut myös toisen näkökulman lajiin, hän pohtii.
Reetta Heikkilä kiittelee Sennan panosta ryhmän apuohjaajana.
– Yhteistyömme on sujunut hyvin ja Senna on ollut hyvä opastamaan lapsia, hän sanoo ja toivoo, että yhteistyö jatkuu myös ensi kesänä.
Heikkilä näkisi mielellään myös muiden nuorten jatkavan urheilun parissa, vaikka itse lopettaisikin kilpailemisen.
– Nuorten saaminen mukaan on seuratoiminnan elinehto. Vastaavasti seuratoiminta tarjoaa nuorille kokemusta yhdistystoiminnasta ja hyviä eväitä mihin tahansa ammattiin.
Liikunta antanut paljon
Liikuntaharrastus kokonaisuudessaan on ollut Senna Kanervalle tärkeä ja hän kokee oppineensa paljon myös oman harrastuksensa kautta.
– Yleisurheilun harrastaminen on kasvattanut pitkäjänteisyyttä ja kärsivällisyyttä. Olen oppinut sen, että tavoitteiden saavuttamiseksi tarvitaan työtä ja että yksi onnistuminen vaatii useita epäonnistumisia, hän summaa kokemuksiaan.
Yleisurheilu-uran parhaat saavutukset Sennalla ovat kävelystä, josta hän on saanut piirinmestaruushopean sekä suosikkilajista kiekonheitosta, jossa pm-pronssi jäi muutama vuosi sitten vain kolmentoista sentin päähän. Suomen mestaruuskin hänellä on, joskin lajina oli tuolloin hip hop. Voitto tuli joukkuekisassa alaluokilla. Pikaluistelussa Senna on ollut mukana saavuttamassa SM-kisojen hopeaa yhdessä siskonsa Siina Kanervan sekä Amanda Saaren kanssa.
Sennan elämään tulee tänään suuri muutos, sillä hän aloittaa opiskelun Tampereen klassillisessa lukiossa. Tähtäimessä on lääkärin ammatti, ja tätä varten nuori nainen aikoo tehdä päättäväisesi töitä. Viikot hän asuu opiskelija-asuntolassa Tampereella.
– Ensi kesänä saan toivottavasti töitä Pälkäneeltä, hän toivoo.


Pelialustalla on merkitystä – tämän todisti muun muassa kangasalaisvaltuutettu Mika Ollila viime viikolla käydyssä nuorisovaltuuston ja kunnan valtuuston välisessä jalkapallo-ottelussa. Hiekkakentällä läpiajossa palloon ja omiin jalkoihinsa kompuroinut Ollila vertyi nurmelle päästyään virtuoosimaiseen vireeseen ja pamautti liki Urheiluruutu-kelpoisen viimeistelyn vastustajan maalin ylänurkkaan miltei puolesta kentästä.
Ottelussa pelattiin – kuten jalkapalloon kuuluukin – kaksi puoliaikaa. Poikkeuksellisesti erätauolla ei vaihdettu kenttäpäätyjä vaan siirryttiin kokonaan eri kentälle. Avauspuolisko pelattiin Suoraman hiekkakentällä, ja ratkaisua haettiin toisessa erässä nurmen puolelta. Tapahtuman liikkeelle laittanut nuorisovaltuusto sai näin korostettua harrastajan kannalta tuntuvaa eroa hiekalla ja nurmella pelaamisessa. Futisharrastaja saattoi toki pilke silmäkulmassa todeta, ettei edellispäivän sateen kastelema hiekka peliympäristönä vetänyt vertoja alkukevään tuuliselle Pikkolan hiekkakentälle.
Nuorisovaltuusto halusi pelikutsullaan herätellä päättäjiä Kangasalla vallitsevaan heikohkoon kenttätilanteeseen, joka nousi esiin keväällä järjestetyn SAP-tilaisuuden tiimoilta. Nuorten ja päättäjien yhteiseen juttutuokioon kerättiin keskustelunaiheita muun muassa kouluilta, ja liikuntapaikkatilanne nousi tuolloin yhdeksi huolenaiheeksi.
Ulkoliikuntapaikkojen pelätään olevan kunnassa pian kiven alla; vanhan lukion vieressä sijainnut kiekkokaukalo on poistunut käytöstä, uuden lukion tieltä väistyneille tennis- ja luistelukentille ei ole edelleenkään löytynyt uutta sijoituspaikkaa, ja ammattikoulun alle jäävä Pikkolan hiekkakenttä on poistumassa liikuntakäytöstä tämän kesän jälkeen. Tekonurmikentälle on katsottu paikka Suoramalta, mutta sen toteutukselle – tai Pikkolan kentän korvaaville kentille – ei ole vielä rahoituspäätöstä.


Akaan koulujen ja päiväkotien ruokalista


Omaisuusrikoksia tehtaillut akaalaismies vangittiin


Tamperelaisseura KooVee järjesti 2.7.2016 Hallilan-Lukonmäen maastossa kansalliset pyöräsuunnistuskilpailut sprintissä ja keskimatkalla. Tarpian Suunnan Antti-Jussi Oksa ja Olli Savikko olivat kilpailuissa kärjessä ja Sari Oksa suunnisti myös hyvin.
Antti-Jussi Oksa voitti H15-sarjassa sekä sprintin että keskimatkan ja oli siten myös yhteistuloksissa selvä ykkönen. KooVeen Joel Schüle ja Henrik Hihnala olivat yhteistuloksissa seuraavia. Sprintissä ero kakkoseen Henrik Hihnalaan oli minuutti ja 20 sekuntia. Keskimatkalla Antti-Jussi voitti Joel Schülen 31 sekunnilla. Kilpailussa oli 10 osanottajaa, mutta vain seitsemän selvisi kahdesta kilpailusta ilman yhtään hylkäystä.
Olli Savikko voitti H50-sarjan keskimatkan kisan 1 minuutin 48 sekunnin erolla kakkoseen OK Trianin Patric Östergårdiin. Sprintissä Olli oli ykkönen neljällä ensimmäisellä rastilla, mutta keskeytti viitosrastilla, jonne saapui kahdeksantena. Syynä keskeyttämiseen oli pyörän renkaan puhkeaminen. Yhteiskilpailun voitto jäi siten Ollille vain haaveeksi.
Sari Oksa oli D50-sarjan yhteistuloksissa viides yhteensä 7 kilpailijan kisassa. Sprintissä Sari hävisi Suunta Jurvan Heidi Korpela-Kamilalle noin neljä ja puoli minuuttia ja sijoitus oli neljäs. Keskimatkalla Sarin sijoitus oli kuudes hyvin menneen alun ja sitä seuranneen yhden ison harhailun jälkeen.
Jorma Karvonen

Antti-Jussi Oksa kilpaili Nuorten Jukolassa


Jätekuparitynnyri vietiin yrityksen pihalta


Antti Lindtman Toijalan TY:n juhlapuhujaksi


Pirkanmaan pelastuslaitoksen vuotta 2015 koskevien tilastojen mukaan Pirkanmaan pelastuslaitoksella oli viime vuonna Akaassa yhteensä 307 tehtävää. Vuoteen 2014 verrattuna tehtäviä oli 58 vähemmän.
Akaassa Pirkanmaan pelastuslaitokselle hälytyksiä aiheuttivat lähinnä ensivastetehtävät, liikenneonnettomuudet ja vahingontorjuntatehtävät. Viime vuonna Pirkanmaan pelastuslaitoksella oli Akaassa 91 ensivastetehtävää ja 36 vahingontorjuntatehtävää. Liikenneonnettomuuden takia liikkeelle lähdettiin 47 kertaa.
Pirkanmaan pelastuslaitos osallistui Akaassa myös kymmenen rakennuspalon sammuttamiseen ja 13 öljyvahingon torjuntaan. Lisäksi avunantotehtäviä oli Akaassa 15 ja erilaisia tarkastus ja varmistustehtäviä 58.
Edellä mainittujen lisäksi Pirkanmaan pelastuslaitosta Akaassa työllistivät muun muassa maastopalot, liikennevälinepalot, muut tulipalot ja eläinten pelastustehtävät.
Viime vuonna Akaassa ei kuollut yhtään ihmistä tulipalossa, eikä kaupungissa tapahtunut yhtään suuronnettomuutta. Suuronnettomuudeksi lasketaan onnettomuus, jossa kuolee vähintään viisi tai loukkaantuu vähintään kymmenen henkilöä tai omaisuutta tuhoutuu vähintään 500 000 euron edestä.
Viialan VPK:lla noin 80 lähtöä
Viialan VPK:n sammutusosasto hoitaa palo ja pelastustehtäviä Viialassa sekä osallistuu joukkuelähdön tehtäviin EteläPirkanmaan alueella. Sammutusosaston päällikön Kari Kaasalaisen mukaan Viialan VPK:lla oli viime vuonna noin 80 lähtöä.
– Määrä on jonkin verran vähentynyt edellisvuodesta, Kaasalainen kertoo.
Viialan VPK:n eri osastojen toiminnassa on mukana yhteensä noin 100 henkeä. Yhdistyksen toiminta jakautuu sammutusosastoon, naisosastoon, nuorisoosastoon, veteraaniosastoon sekä huvitoimikuntaan.
– Sammutusosaston toiminnassa on mukana noin 18 aktiivia, ja mukaan saisi tulla enemmänkin porukkaa, Kaasalainen sanoo.
Viialan VPK:n puheenjohtajan Petri Mattilan mukaan yhdistyksen nuorisoosaston väkimäärä on kasvussa.
– Vuonna 2014 nuoria oli toiminnassa mukana noin 15, ja nyt heitä on sellainen 25–30. Syy nuorten määrän lisääntymiseen löytyy varmaankin aktiivisista vetäjistä ja siitä, että VPK:n toiminta tuntuu kiinnostavan nuoria. Onhan se kehittävä ja monipuolinen harrastus, josta on hyötyä myöhemmässäkin elämässä, Mattila toteaa.


Rauli-myrskyn aiheuttamat sähkökatkot ovat koetelleet aamulla reippaasti yli 70 000 taloutta. Hieman kahdeksan jälkeen aamulla sähköttömiä asiakkaita oli korkeimmillaan noin 78 000.
Eniten katkoja oli korjaamatta Pirkanmaan Ylöjärvellä, missä sähköttä oli noin 4000 asiakasta. Seuraavaksi eniten korjaamattomia vikoja oli Hämeenlinnassa, Jyväskylässä ja Mikkelissä.
Myrskyn laajuudesta kertoo se, että vielä aamukuudelta vikoja oli noin 120 kunnan alueella ja yli kymmenen sähköyhtiön verkoissa.
Sähköyhtiöistä pahimmin Rauli-myrsky näyttäisi koetelleen Elenian verkkoa. Sen asiakkaista sähköttä oli aamukahdeksan jälkeen vajaa 40 000.
Enimmillään sähköttä oli myrskyn takia hieman yli 200 000 taloutta.
Rataliikennekeskuksesta kerrotaan, että myrskyn aiheuttamia ratavaurioita korjattiin yhä aamulla Savonradalla Mikkelin ja Haukivuoren välillä sekä Pieksämäki–Kuopio-välillä. Samoin poikki olivat rataosuudet Jyväskylän ja Pieksämäen välillä Savonlinnan ja Parikkalan välillä, Pieksämäen ja Varkauden välillä yleisen sähköverkon vian vuoksi. Rataosuuksilla Jyväskylä-Haapamäki ja Laukaa-Äänekoski ongelmana ovat raiteille kaatuneet puut.
Rataliikennekeskuksen mukaan Orivesi-Jämsä välin yleisen sähköverkon vika on saatu korjattua ja junaliikenne jatkuu normaalisti välillä Tampere-Jyväskylä.Sen sijaan Pieksämäen ja Jyväskylän välillä junia korvataan sähköratavaurion vuoksi linja-autoilla, kertoo VR.
Rataliikennekeskuksesta ei osattu arvioida, ehditäänkö poikki olevat radat saada takaisin liikennekäyttöön aamujunien lähtöön mennessä. Jos rataosuuksia on aamupäivällä poikki, niiden liikenne korvataan busseilla.
Tieliikennekeskus ilmoitti, että se ei ollut saanut eilisen iltakymmenen jälkeen tietoja uusista maanteille kaatuneista puista.

Kymmenettuhannet yhä ilman sähköä, myös junaratoja poikki


Marjayhtiö Polarican koordinaattori Ismo Pasanen kertoo, että aiemmin Suomessa naurettiin ruotsalaisille, jotka joutuivat rekrytoimaan marjanpoimijat ulkomailta.
”Ei mennyt kuin kymmenen vuotta, kun kotimaiset poimijat loppuivat samalla lailla Suomesta.”
Polaricalla ei ole enää yhtään marjojen ostopistettä torien laidoilla, koska niihin tuodut marjamäärät eivät lopulta nousseet kuin muutamiin tuhansiin kiloihin koko marjakaudella.
”Aiemmin marjoja tuli ostopisteisiimme runsaasti ja tasaisesti ympäri Suomea ja Ruotsia. Ei enää. Nykyään 3 000 thaimaalaista poimii enemmän marjoja kuin viisi miljoonaa suomalaista”, Pasanen pohtii.
Suuri osa Suomeen saapuvista thaimaalaisista metsämarjojen poimijoista on riisinviljelijöitä.
Suomen marjanpoimintasesonki sopii thaimaalaisille, sillä kotimaassa on sadekausi heinä–syyskuussa. Silloin riisiviljelmillä ei tarvita työvoimaa. Kun he palaavat kotiin syys–lokakuun vaihteessa, Thaimaassa alkaa sopivasti riisin sadonkorjuuaika.
Kova fyysinen työ on thaimaalaisille tuttua. Heillä ja marjoja ostavilla yrityksillä on yhteinen tavoite: haalia metsästä mahdollisimman paljon marjoja.
”He ovat rehellisiä, taustaltaan useimmiten buddhalaisia. Thaimaalaiset eivät ole lainkaan hyökkääviä vaan ystävällisiä. Heistä 75–80 prosenttia on ollut Suomessa jo useita kertoja. He tuntevat säännöt ja velvollisuudet”, Pasanen kertoo.
Polaricalla on tarkat thaimaankieliset ohjeet kuvineen poimijoita varten. Poimijoita opastetaan muun muassa pysymään poissa pihojen läheltä, yksityisteiltä ja raja-alueilta.
Pasasen mukaan joskus on käynyt niin, että innokkaat poimijat ovat ahnehtineet marja-apajille Suomen ja Venäjän raja-alueelle. Venäjän rajavartiosto oli kerännyt poimijat huostaansa eikä naapurimaasta pois pääseminen ollut aivan yksinkertaista.
Suomalaiset viranomaiset seuraavat Suomeen tulleiden thaimaalaisten poimijoiden tuloja, menoja ja elämisen olosuhteita. Alalle laaditussa puitesopimuksessa marjanpoimijoita kutsuvat yritykset ovat sitoutuneet järjestämään poimijoille muun muassa kunnollisen majoituksen ja vaatetuksen.
Majoitukseen käytettävät rakennukset on hyväksytettävä viranomaisilla ja mobiilimajoitus on sallittua vain, jos se vastaa suomalaista vaatimustasoa. Tähän kuuluvat lämmitys, sosiaalitilat, lämmin vesi, peseytymismahdollisuus ja saniteettitilat.
Jos viranomaiset havaitsevat poimijoita kutsuneen yrityksen laiminlyövän velvollisuuksiaan, yritykselle sallittavaa viisumimäärää voidaan seuraavana vuonna rajoittaa tai se voidaan asettaa määräaikaiseen viisumikarenssiin.

3 000 thaipoimijaa kerää enemmän marjoja myyntiin kuin kaikki viisi miljoonaa suomalaista


Saksan varaliittokansleri ja talousministeri Sigmar Gabriel sanoo, että koko EU:n tulevaisuus on vaakalaudalla, jos Britannian eroa unionista ei hoideta huolella.
Asiasta uutisoivan BBC:n mukaan Gabriel kuvaili EU:n olevan vaarassa "valua alas viemäristä", mikäli muut maat haluavat noudattaa Britannian esimerkkiä. Hän sanoi myös, ettei Britannia voi sekä erota EU:sta että säilyttää unionin jäsenyyden mukanaan tuomia etuja.
Britannian pääministeri Theresa May on kutsunut hallituksensa ministerit koolle keskiviikkona keskustelemaan Britannian EU-erosta. Kokoukselta odotetaan alustavaa suunnitelmaa eron askelmerkeistä.
Saksan liittokansleri Angela Merkel puolestaan on tavannut viime viikkoina useita Euroopan johtajia pohjustaakseen syyskuussa alkavaa EU:n huippukokousta. Kokouksen aiheena on EU:n tulevaisuus brexitin jälkeen.

Saksan varaliittokansleri: EU voi valua viemäristä, jos brexit hoidetaan huonosti


Uusi yritys: Hinauspalvelua läheltä Ikaalisissa


Savitaipaleella suunniteltiin viime torstaina Suomen itsenäisyyden 100-vuotisjuhlavuoden tapahtumia. Kunnantalolle oli kutsuttu paikallisia yhdistyksiä ja tapahtumajärjestäjiä.
Paikalla oli myös Etelä-Karjalan liiton aluekoordinaattori, projektipäällikkö Virve Lindström, joka kertoi muun muassa Suomi 100 -hankkeen yhteisistä tapahtumista ja suunnitelmista Etelä-Karjalassa sekä alueellisesta avustushausta.
– Etelä-Karjalassa juhlavuoden on teemana myös karjalaisuus, Lindström sanoi.
Juhlaa ei Savitaipaleella rakenna yksin kunta, vaan keskeisessä roolissa ovat kuntalaiset. Paljon erilaista ohjelmaa on jo ideoitu.
Kulttuurisihteeri Helena Hjerpen mukaan juhlinnassa ei tarvitse nostaa pääosaan Suomen sotahistoriaa, vaan pikemmin on aika suunnata katseet tulevaan: lapsiin ja nuoriin, koulutukseen ja esimerkiksi teknologiaan.
Myös Europaeuksen koulu on saanut Opetushallitukselta 5 000 euron avustuksen juhlavuoteen liittyvään kansainväliseen hankkeeseensa.
Karjalan Kannas – Uutta ja vanhaa oppimista -hankkeen tavoitteena on, että oppilaat oppivat tuntemaan omat juurensa rajan molemmin puolin. Hankkeen puitteissa on tarkoitus tehdä opintomatka Viipuriin ja Koivistoon. Matkan järjestelyissä on suunniteltu tehtävän yhteistyötä Lemin koulukeskuksen kanssa.
Savitaipaleen koulukeskuksen rehtorin Petri Kyyrän mukaan hankkeen kautta halutaan tukea erityisesti oppilaskuntien aktiivista roolia.
MARKKU PAAKKINEN
toimitus@lansisaimaa.fi
Lue lisää tiistain 30. elokuuta Länsi-Saimaan Sanomista.

Juhlavuoden suunnittelu saatiin käyntiin


Tyydyttääkö sinua Kivijärven vedenlaatu?


Vaikuttavatko tupakkalain kiristykset elämääsi?


Hello, you need to enable JavaScript to use finnishcanadian.com.
Please check your browser settings or contact your system administrator.

Suomalaisjuoksija keräsi mitaleja Kanadan-mestaruuskisoissa


Kanadansuomalainen juoksija Keijo Taivassalo keräsi varsin näyttävän mitalikokoelman 12.-14.8. Torontossa järjestetyistä Kanadan-mestaruuskilpailuista. York Li…


18.6.2016 00:00 Ilmaisen ohjelman runsaudensarvi Lasten Meripäivät tarjoavat menoa ja meininkiä. Suuret saippuakuplat ovat esillä Ruffle Armyn esityksessä sekä työpajassa. Lasten Meripäivät tarjoavat ohjelmarikkaat kolme päivää heinäkuussa. Toivo Pekkasen koululle, Meripäivä-areenalle ja Sapokan laululavan tuntumaan odotetaan suuryleisöä, edellisen vuoden tapaan yhteensä 12 000 kävijää. Ja mikä parasta:
–Kaikki tapahtumat ovat maksuttomia, sanoo kulttuurituottaja Kadri Kuusk.
Perjantaina ohjelmasta voisi nostaa esille jättimäiset saippuakuplat. Koulun pihalla pidettävässä pajassa lapset pääsevät taiteilemaan jättikuplia.
–Lisäksi Ruffle Army pitää myös saippuakuplashow’ta, kertoo tapahtuma-avustaja Laura Bly.
Suosituissa pajoissa pääsee tänä vuonna myös muun muassa huovuttamaan, painamaan kankaalle ja tekemään mosaiikkitöitä. Liikunnallisessa pajassa ollaan akrobaattisia supersankareita oman vanhemman avustuksella.
Pajoihin on ennakkoilmoittautuminen, ja se kannattaa tehdä ajoissa.
Lauantaina Meripäivä-areenan valtaa lasten suosikki Risto-räppääjä.
–Konsertin toteuttaa musiikkiteatteri Kapsäkki, ja siinä kuullaan elokuvista ja musikaalista tuttua musiikkia, kertoo Bly.
Lauantaina on myös muun muassa suosittu Lasten merilaulukilpailu.
–Siinä on mukana ryhmäsarja, jossa voi laulaa vaikka sisaruksen tai kaverin kanssa, jos yksin ujostuttaa, sanoo Bly.
Lapsia viihdyttää myös koulun pihalla 12 000 litran altaassa polskivat kaksi merenneitoa.
Sunnuntailta ohjelmasta voisi poimia esimerkiksi tanssivan nuken Maddaleenan esityksen sekä Toivo Pekkasen koulun pihalla olevassa jurtassa pidettävän nukketeatteripajan.
–Koululla on myös Pullip-nukkenäyttely. Kyseessä ovat korealaiset keräilynuket, joista on kertomassa paikalliset keräilijät, sanoo Kuusk.
Koululla on myös Kotkan pienoissähköautokerhon rata ja leikkipisteitä.
–Yksi huone on päällystetty valkoisella paperilla, ja sitä voi käydä värittämässä. Siitä syntyy sitten taideteos, sanoo Kuusk.
Lasten Meripäivät ovat 29.–31. heinäkuuta. Ohjelma ja pajoihin ilmoittautuminen: www.lastenmeripaivat.com.
Veli-Pekka Kelloniemi
Lasten Meripäivät tarjoavat ohjelmarikkaat kolme päivää heinäkuussa. Toivo Pekkasen koululle, Meripäivä-areenalle ja Sapokan laululavan tuntumaan odotetaan suuryleisöä, edellisen vuoden tapaan yhteensä 12 000 kävijää. Ja mikä parasta:–Kaikki tapahtumat ovat maksuttomia, sanoo kulttuurituottajaPerjantaina ohjelmasta voisi nostaa esille jättimäiset saippuakuplat. Koulun pihalla pidettävässä pajassa lapset pääsevät taiteilemaan jättikuplia.–Lisäksi Ruffle Army pitää myös saippuakuplashow’ta, kertoo tapahtuma-avustajaSuosituissa pajoissa pääsee tänä vuonna myös muun muassa huovuttamaan, painamaan kankaalle ja tekemään mosaiikkitöitä. Liikunnallisessa pajassa ollaan akrobaattisia supersankareita oman vanhemman avustuksella.Pajoihin on ennakkoilmoittautuminen, ja se kannattaa tehdä ajoissa.Lauantaina Meripäivä-areenan valtaa lasten suosikki Risto-räppääjä.–Konsertin toteuttaa musiikkiteatteri Kapsäkki, ja siinä kuullaan elokuvista ja musikaalista tuttua musiikkia, kertoo Bly.Lauantaina on myös muun muassa suosittu Lasten merilaulukilpailu.–Siinä on mukana ryhmäsarja, jossa voi laulaa vaikka sisaruksen tai kaverin kanssa, jos yksin ujostuttaa, sanoo Bly.Lapsia viihdyttää myös koulun pihalla 12 000 litran altaassa polskivat kaksi merenneitoa.Sunnuntailta ohjelmasta voisi poimia esimerkiksi tanssivan nuken Maddaleenan esityksen sekä Toivo Pekkasen koulun pihalla olevassa jurtassa pidettävän nukketeatteripajan.–Koululla on myös Pullip-nukkenäyttely. Kyseessä ovat korealaiset keräilynuket, joista on kertomassa paikalliset keräilijät, sanoo Kuusk.Koululla on myös Kotkan pienoissähköautokerhon rata ja leikkipisteitä.–Yksi huone on päällystetty valkoisella paperilla, ja sitä voi käydä värittämässä. Siitä syntyy sitten taideteos, sanoo Kuusk. 26.8.2016 > Antiloopin ja strutsin lihaa 22.8.2016 > Katuruoka uusin koukku 19.8.2016 > Putkia pian Mussaloon 16.8.2016 > Kotkan kadut kaipaavat korjauksia 12.8.2016 > Maauimalassa polskitaan syyskuussakin 9.8.2016 > Hääkyltti ilman lupaa 6.8.2016 > Sähkömiljoonista sopu 5.8.2016 > Kymenlaaksoon toivotaan päivystystä 3.8.2016 > Löytyipäs aika kaivo 20.7.2016 > Datakeskukselle paikka jo varattuna << Edelliset | Seuraavat >> ARKISTOON >>


19.7.2016 15:00 Festivaali pannaan kasvamaan! Pioneerifestivaalien yleisötavoite 2 500 saavutettiin, vaikka perjantai-illan sade karsi yleisöä. KAI-PEKKA VESALAINEN
kai-pekka. vesalainen@pklehti.fi
Festivaalin infrasta vastaava Iipu Heinola on tyytyväinen Pioneeripuistoon suunnitellusta tapahtuma-alueen laajennuksesta, jonka on tarkoitus olla valmiina ensi vuoden Erämessuihin mennessä.
–Nykyisen festivaalialueen pohjoispuolelle sijoittuvalle tulevalle tapahtuma-alueelle liikennöinti tapahtuu Napan suunnasta, jolloin lähialueen asujaimistolle aiheutuvista liikenteen häiriötekijöistä päästään, mainitsee Heinola, joka on ollut mukana Suomen Musiikkiyhtiön edustajana Kymenlaakson Messujen ja kaupungin kesken käydyissä neuvotteluissa.
Jo EMU ry:n nimissä Pioneerifestivaalin edeltäjää Koria Rolliakin 1990–2000 -luvuilla järjestäneen Heinolan mukaan festivaali laitetaan vuonna 2017 kasvamaan.
–Ensi vuodelle voidaan lisätä lavojen määrää ja ottaa enemmän yleisöä, jolloin meillä on mahdollisuus jopa Nightwishin kaltaisten bändien kiinnittämiseen, esittää festivaalijohtaja Tuomas Hallikas.
Koordinaattori Esko Lavonen Kouvolan kaupungin nuorisopalveluista kertoo kaupungin tukeneen Pioneerifestivaali-tapahtumaa 8 000 eurolla. Miehen mukaan palaute on ollut positiivista.
–Haluammehan, että Kouvolassa on erilaisia tapahtumia haitarimusiikista rokkiin.
Erityisesti Apocalypticaa tuttavansa Ari Lustbergin kanssa kokemaan tulleen Lavosen mielestä 2016-ohjelmistossa on vanhan toiston makua.
–Esimerkiksi Turmion Kätilöt on mukana joka vuosi.
Iltakymmeneltä lavalle nousee To/Die/For eli Esa Virén (kitara), Juppe Sutela (kitara), Sami Kujala (basso), Matti Huopainen (rummut) ja Jape Perätalo (laulu). Miehistö on tyytyväinen tarjottuun äänentoistoon ja valoefekteihin samoin kuin omaan tekemiseensä. Bändin setti painottuu vanhempiin biiseihin, joita kuullaan Maria Magdalenaa myöten.
Perätalonkin mielestä ohjelmistossa on vanhan kertausta, mutta nostaa osuvina valintoina esiin Apocalyptican, kovana keikkabändinä tunnetun Klamydian sekä ysäribuumiin vastaavan E-Typen.
Hallikas selvittää, että järjestäjätahon vaihduttua tälle kesälle bändejä päästiin tilaamaan vasta joulukuussa, kun kesälle 2017 tilauksia voidaan ryhtyä tekemään heti elokuussa.
–Olemme käyneet studiossa äänittämässä uutta materiaalia. Nyt kun rokki ei ole niin kovassa huudossa, meillä ei ole albumijulkaisun suhteen kuitenkaan mitään kiirettä, jutustelee Perätalo.
Hän kertoo tehneensä akustisia keikkoja Sutelan ja Jimi Sainen kanssa. Lisäksi miehellä on kehitteillä toinen, vielä nimeämätön rokkibändi.
–Menemme Jupen kanssa lähipäivinä äänittämään malliksi pari biisiä. Sen jälkeen valitsemme bändiin jäsenet, jotka pitävät valitsemastamme musatyylistä.
–Ilman Pioneerifestivaalia Kouvolan musiikkielämässä olisi iso aukko, vaikka itse esiinnyn rennommin vieraille kuin tutuille ihmisille, hymyilee Perätalo, jolle Koria on tuttu esiintymispaikka jo Mary-Annin ajoilta.
Keikka- ja treenipaussia pitänyt To/Die/For otti energisellä setillä vakuuttavasti yleisönsä. Festivaalin infrasta vastaava Iipu Heinola on tyytyväinen Pioneeripuistoon suunnitellusta tapahtuma-alueen laajennuksesta, jonka on tarkoitus olla valmiina ensi vuoden Erämessuihin mennessä.–Nykyisen festivaalialueen pohjoispuolelle sijoittuvalle tulevalle tapahtuma-alueelle liikennöinti tapahtuu Napan suunnasta, jolloin lähialueen asujaimistolle aiheutuvista liikenteen häiriötekijöistä päästään, mainitsee Heinola, joka on ollut mukana Suomen Musiikkiyhtiön edustajana Kymenlaakson Messujen ja kaupungin kesken käydyissä neuvotteluissa.Pioneerifestivaalin edeltäjää Koria Rolliakin 1990–2000 -luvuilla järjestäneen Heinolan mukaan festivaali laitetaan vuonna 2017 kasvamaan.–Ensi vuodelle voidaan lisätä lavojen määrää ja ottaa enemmän yleisöä, jolloin meillä on mahdollisuus jopa Nightwishin kaltaisten bändien kiinnittämiseen, esittää festivaalijohtaja Tuomas Hallikas.Kouvolan kaupungin nuorisopalveluista kertoo kaupungin tukeneen Pioneerifestivaali-tapahtumaa 8 000 eurolla. Miehen mukaan palaute on ollut positiivista.–Haluammehan, että Kouvolassa on erilaisia tapahtumia haitarimusiikista rokkiin.Erityisesti Apocalypticaa tuttavansa Ari Lustbergin kanssa kokemaan tulleen Lavosen mielestä 2016-ohjelmistossa on vanhan toiston makua.–Esimerkiksi Turmion Kätilöt on mukana joka vuosi.To/Die/For eli Esa Virén (kitara), Juppe Sutela (kitara), Sami Kujala (basso), Matti Huopainen (rummut) ja Jape Perätalo (laulu). Miehistö on tyytyväinen tarjottuun äänentoistoon ja valoefekteihin samoin kuin omaan tekemiseensä. Bändin setti painottuu vanhempiin biiseihin, joita kuullaan Maria Magdalenaa myöten.Perätalonkin mielestä ohjelmistossa on vanhan kertausta, mutta nostaa osuvina valintoina esiin Apocalyptican, kovana keikkabändinä tunnetun Klamydian sekä ysäribuumiin vastaavan E-Typen.Hallikas selvittää, että järjestäjätahon vaihduttua tälle kesälle bändejä päästiin tilaamaan vasta joulukuussa, kun kesälle 2017 tilauksia voidaan ryhtyä tekemään heti elokuussa.studiossa äänittämässä uutta materiaalia. Nyt kun rokki ei ole niin kovassa huudossa, meillä ei ole albumijulkaisun suhteen kuitenkaan mitään kiirettä, jutustelee Perätalo.Hän kertoo tehneensä akustisia keikkoja Sutelan ja Jimi Sainen kanssa. Lisäksi miehellä on kehitteillä toinen, vielä nimeämätön rokkibändi.–Menemme Jupen kanssa lähipäivinä äänittämään malliksi pari biisiä. Sen jälkeen valitsemme bändiin jäsenet, jotka pitävät valitsemastamme musatyylistä.–Ilman Pioneerifestivaalia Kouvolan musiikkielämässä olisi iso aukko, vaikka itse esiinnyn rennommin vieraille kuin tutuille ihmisille, hymyilee Perätalo, jolle Koria on tuttu esiintymispaikka jo Mary-Annin ajoilta.Keikka- ja treenipaussia pitänyt To/Die/For otti energisellä setillä vakuuttavasti yleisönsä. 26.8.2016 > Antiloopin ja strutsin lihaa 22.8.2016 > Katuruoka uusin koukku 19.8.2016 > Putkia pian Mussaloon 16.8.2016 > Kotkan kadut kaipaavat korjauksia 12.8.2016 > Maauimalassa polskitaan syyskuussakin 9.8.2016 > Hääkyltti ilman lupaa 6.8.2016 > Sähkömiljoonista sopu 5.8.2016 > Kymenlaaksoon toivotaan päivystystä 3.8.2016 > Löytyipäs aika kaivo 20.7.2016 > Datakeskukselle paikka jo varattuna << Edelliset | Seuraavat >> ARKISTOON >>


13.7.2016 14:00 Tangokuningas Kouvolasta Marco Lundbergin kaikki unelmat kävivät toteen Seinäjoen Tangomarkkinoilla. KAI-PEKKA VESALAINEN
Tangokuningas Marco Lundbergille (38) viime torstaina Seinäjoen Tangomarkkinoilla tapahtunut kruunaus oli työvoitto ja unelmien täyttymys. Hän osallistui ensimmäisen kerran Tangomarkkinoiden kuninkuuskilpailuun vuonna 2002. Kuusankoskelaismiehen unelma tangokuninkuudesta syntyi kuitenkin jo 1985.
Marco Lundberg omisti voittonsa edesmenneelle isälleen Voitto Lundbergille. Hän menehtyi 59-vuotiaana ennen 2007 vuoden tangofinaalia, jolloin Marco oli mukana kuninkuusfinaalissa toisen kerran.
Muisto isästä saa tangokuninkaan tunteikkaaksi.
–Isä Voiton nukuttua pois jatkoimme oman perheen kanssa sitten tätä tangomatkaa. Kyllä isä nyt tyytyväisenä hymyilisi.
Tuore tangokuningas kasvatti suoritustaan alkukarsintojen ja finaalin välillä isosti. Hän kävi muutamilla laulutunneilla Juhani Markolan luona Jyväskylässä. Esiintymiseensä hän haki rauhallisuutta mielikuvavaharjoitteiden kautta.
Kuusankoskella perheensä kanssa asuvan Marcon ensikosketus tangoon sijoittuu lapsuuteen, kun hän opetteli 7-vuotiaana laulamaan Ruhtinaan viulun.
–Ennen vuoden 2002 Tangomarkkinoita laulamiseni oli sellaista kotona laulamista, muistelee Marco, jonka setä oli suosittu tangolaulaja Taisto Tammi, täti Tekla Salminen kiersi keikoilla Suomea laajalti ja isä Voittokin lauloi paljon 1960-70-luvulla.
Tuore tangokuningas on keikkaillut viime vuosina vain satunnaisesti. Ensi perjantaina on vuorossa ensimmäinen keikka hallitsevana tangokuninkaana Uittamolla.
–Seuraavan puolen vuoden ajalle on myyty noin 100 keikkaa ja lisää on tulossa. Ohjelmistomme tulee olemaan erittäin tanssittavaa musiikkia.
–Levytyssopimuksesta on tullut kaksi tarjousta. Levyn julkaisun suhteen en halua tehdä hätiköityjä päätöksiä, koska haluan oman näkjöiseni julkaisun.
–Saan jatkossa tehdä kansan parissa työtä, jota olen aina halunnut. Olen edelleen tunnekuohun vallassa enkä osaa vielä edes käsitellä, mitä kaikkea titteli tuo tullessaan.
–Toivon, että minusta tulee koko kansan tangokuningas, nöyrä ja hyvin tanssikansaa palveleva.
–Palaute on ollut pelkästään positiivista. Parasta on tietysti, että kilpailun voitto tuli nöyrällä työllä, aidosti omana itsenäni ilman muilta omaksuttuja maneereita.
Mullistuuko perhe-elämä?
–Kyllä se vähän mullistuu, mutta olemme perheen kanssa keskustelleet asioista etukäteen. Jaana-vaimoni on ollut mukana avustajana tangofinaalissa, joten hänelle kuviot ovat tutut.
Kuntosalilla viihtyvällä Marcolla on vaimonsa kanssa 3,5-vuotias poika Petrus sekä 10-vuotias Marcus ja 15-vuotias Niclas aiemmista suhteista.
–Esiintymispuoli vetää myös jälkikasvua. Vanhin poika Niclas on mukana Lahden Nuorisoteatterissa. Nuorin poika lauleskelee paljon kotona ja on aloittamassa viulunsoiton opinnot.
Tiukka finaali
Seinäjoen Tangomarkkinoilla käytiin torstai-iltana 7. heinäkuuta huikea Tangokuningas 2016 -finaali, jossa Tangokuninkaan titteliä tavoittelevat Benjamin Enroth (Tampere), Marco Lundberg (Kuusankoski), Markku Uhlbäck (Kuopio), Mika Lappalainen (Iisalmi), Petri Ritari (Seinäjoki) ja Visa Luttinen (Helsinki).
Superfinaaliin kuusikosta valikoituivat Marco Lundberg ja Markku Uhlbäck. Lopulta tuomaristo valitsi yksimielisesti uudeksi Tangokuninkaaksi Marco Lundbergin. Hän itse alkoi uskoa voittoonsa vasta kolmivaiheisen finaalin superfinaalivaiheessa, jossa kappaleeksi valikoitui Hurmio.
–Sikäli olin onnekas, etten aikaisemmin ollut laulanut muuta kuin Hurmiota. Toki Öiset kitarat meni omasta mielestäni oikein hyvin. Kun Esa Nieminen antoi viimeisenä tuomarina neljännen kruunun, meni viimeiset 14 vuotta kuin hujauksessa ohi silmissä. Tuli sellainen valtava tunteenpurkaus.
Marco Lundbergin kaunis ja pehmeä ääni sai kiitosta tuomareilta.
Tangokuningas Marco Lundbergille (38) viime torstaina Seinäjoen Tangomarkkinoilla tapahtunut kruunaus oli työvoitto ja unelmien täyttymys. Hän osallistui ensimmäisen kerran Tangomarkkinoiden kuninkuuskilpailuun vuonna 2002. Kuusankoskelaismiehen unelma tangokuninkuudesta syntyi kuitenkin jo 1985.omisti voittonsa edesmenneelle isälleen Voitto Lundbergille. Hän menehtyi 59-vuotiaana ennen 2007 vuoden tangofinaalia, jolloin Marco oli mukana kuninkuusfinaalissa toisen kerran.Muisto isästä saa tangokuninkaan tunteikkaaksi.–Isä Voiton nukuttua pois jatkoimme oman perheen kanssa sitten tätä tangomatkaa. Kyllä isä nyt tyytyväisenä hymyilisi.Tuore tangokuningas kasvatti suoritustaan alkukarsintojen ja finaalin välillä isosti. Hän kävi muutamilla laulutunneilla Juhani Markolan luona Jyväskylässä. Esiintymiseensä hän haki rauhallisuutta mielikuvavaharjoitteiden kautta.perheensä kanssa asuvan Marcon ensikosketus tangoon sijoittuu lapsuuteen, kun hän opetteli 7-vuotiaana laulamaan Ruhtinaan viulun.–Ennen vuoden 2002 Tangomarkkinoita laulamiseni oli sellaista kotona laulamista, muistelee Marco, jonka setä oli suosittu tangolaulaja Taisto Tammi, täti Tekla Salminen kiersi keikoilla Suomea laajalti ja isä Voittokin lauloi paljon 1960-70-luvulla.Tuore tangokuningas on keikkaillut viime vuosina vain satunnaisesti. Ensi perjantaina on vuorossa ensimmäinen keikka hallitsevana tangokuninkaana Uittamolla.–Seuraavan puolen vuoden ajalle on myyty noin 100 keikkaa ja lisää on tulossa. Ohjelmistomme tulee olemaan erittäin tanssittavaa musiikkia.–Levytyssopimuksesta on tullut kaksi tarjousta. Levyn julkaisun suhteen en halua tehdä hätiköityjä päätöksiä, koska haluan oman näkjöiseni julkaisun.tehdä kansan parissa työtä, jota olen aina halunnut. Olen edelleen tunnekuohun vallassa enkä osaa vielä edes käsitellä, mitä kaikkea titteli tuo tullessaan.–Toivon, että minusta tulee koko kansan tangokuningas, nöyrä ja hyvin tanssikansaa palveleva.–Palaute on ollut pelkästään positiivista. Parasta on tietysti, että kilpailun voitto tuli nöyrällä työllä, aidosti omana itsenäni ilman muilta omaksuttuja maneereita.perhe-elämä?–Kyllä se vähän mullistuu, mutta olemme perheen kanssa keskustelleet asioista etukäteen. Jaana-vaimoni on ollut mukana avustajana tangofinaalissa, joten hänelle kuviot ovat tutut.Kuntosalilla viihtyvällä Marcolla on vaimonsa kanssa 3,5-vuotias poika Petrus sekä 10-vuotias Marcus ja 15-vuotias Niclas aiemmista suhteista.–Esiintymispuoli vetää myös jälkikasvua. Vanhin poika Niclas on mukana Lahden Nuorisoteatterissa. Nuorin poika lauleskelee paljon kotona ja on aloittamassa viulunsoiton opinnot.Seinäjoen Tangomarkkinoilla käytiin torstai-iltana 7. heinäkuuta huikea Tangokuningas 2016 -finaali, jossa Tangokuninkaan titteliä tavoittelevat Benjamin Enroth (Tampere), Marco Lundberg (Kuusankoski), Markku Uhlbäck (Kuopio), Mika Lappalainen (Iisalmi), Petri Ritari (Seinäjoki) ja Visa Luttinen (Helsinki).Superfinaaliin kuusikosta valikoituivat Marco Lundberg ja Markku Uhlbäck. Lopulta tuomaristo valitsi yksimielisesti uudeksi Tangokuninkaaksi Marco Lundbergin. Hän itse alkoi uskoa voittoonsa vasta kolmivaiheisen finaalin superfinaalivaiheessa, jossa kappaleeksi valikoitui Hurmio.–Sikäli olin onnekas, etten aikaisemmin ollut laulanut muuta kuin Hurmiota. Toki Öiset kitarat meni omasta mielestäni oikein hyvin. Kun Esa Nieminen antoi viimeisenä tuomarina neljännen kruunun, meni viimeiset 14 vuotta kuin hujauksessa ohi silmissä. Tuli sellainen valtava tunteenpurkaus.Marco Lundbergin kaunis ja pehmeä ääni sai kiitosta tuomareilta. 26.8.2016 > Antiloopin ja strutsin lihaa 22.8.2016 > Katuruoka uusin koukku 19.8.2016 > Putkia pian Mussaloon 16.8.2016 > Kotkan kadut kaipaavat korjauksia 12.8.2016 > Maauimalassa polskitaan syyskuussakin 9.8.2016 > Hääkyltti ilman lupaa 6.8.2016 > Sähkömiljoonista sopu 5.8.2016 > Kymenlaaksoon toivotaan päivystystä 3.8.2016 > Löytyipäs aika kaivo 20.7.2016 > Datakeskukselle paikka jo varattuna << Edelliset | Seuraavat >> ARKISTOON >>


19.8.2016 16:00 Putkia pian Mussaloon Nord Stream 2 tuo työtä ja liikennettä Kotkaan. Edellisessä urakassa Kotkassa pinnoitettiin betonilla noin 76 000 putkenpätkää. Uudessa urakassa niitä lienee enemmän. Mussalossa ryhdytään taas pinnoittamaan maakaasuputkia. Nyt hanke on Kotkassa paljon mittavampi kuin muutaman vuoden takainen Nord Stream 1 -putkilinja ja kestää runsaat kolme vuotta.
Sidosryhmäsuhdepäällikkö Minna Sundelin Nord Stream -yhtiöstä kertoo, että putkihankkeen pääsopimukset on jo vahvistettu. Ympäristövaikutusten arvioinnin eli yvan asiakirjat ovat valmisteltavina.
Lähiviikkoina sitten selviävät pienemmät yksityiskohdat satamakumppaneineen.
–Kotka on vahvoilla, Sundelin myöntää.
Ankkurin hankkimien tietojen mukaan Kotka on jo Mussalosta vuokrannut 10 hehtaarin maa-alueen hollantilaiselle Wasko-yhtiölle, joka tällä kertaa on saanut urakakseen pinnoittaa kaasuputket. Lisäksi kaupunki on sitoutunut vuokraamaan yhtiölle enimmillään 60 hehtaaria putkien varastoimista varten.
Kaasuputket tuodaan Kotkaan rautateitse Venäjältä. Putkitoimittajia on kolme, kaksi venäläisfirmaa ja linjan eteläistä osaa varten yksi saksalaisyhtiö.
Jos hanke etenee aikataulussa, aletaan putkia rahdata varastoon ilmeisesti jo runsaan kuukauden kuluttua. Pinnoitustyöt aloitettaneen tammikuussa.
Pinnoitustehdashan Kotolahdessa on jo valmiina edellisen urakan jäljiltä. Tehdastontista kaupunki on perinyt koko ajan vuokraa runsaat 200 000 euroa vuodessa.
Maa-alueista Kotka saa varastoinnin ollessa laajimmillaan vuokratuloja noin kaksi miljoonaa euroa vuodessa. Hankkeen alussa ja lopussa varastointitarve on tietysti vähäisempi, jolloin myös vuokratulot ovat pienemmät.
Edellisen, vuosina 2010–2012 rakennetun Nord Streamin tapaan nytkin Itämeren pohjaan lasketaan kaksi linjaa. Lähtöpaikka on Pietarin lounaispuolella, kun ykköslinja pää on Viipurin lähellä.
Valmistellun aikataulun mukaan molemmat linjat rakennetaan vuosina 2018 ja 2019. Kaasua niissä alkaa virrata vuoden 2019 lopulla tai vuoden 2020 alussa.
Putkia Kotkaan tuodaan ja aletaan päällystää itse rakennustöitä aikaisemmin, sillä putkia pystytään erikoisaluksilla hitsaamaan ja vetämään meren pohjaan pinnoittamista nopeammin.
Hyvin oletettavaa on, että urakka tuo myös oheistöitä seudulle. Viimeksi esimerkiksi merenpohjaan linjojen alle tarvittiin runsaasti kivimursketta.
Rekkarallista Heinsuon ja sataman välillä jopa valitettiin niin, että kuorma-autot määrättiin ajamaan Mussalontien sijasta Hyväntuulentien kautta. Tällä kertaa nämä kuljetukset on suunniteltu hoidettavan Haminan sataman kautta.
Paavo Vaniala
Nord Stream 2
Maakaasulinja Pietarin lounaispuolelta Saksaan.
Yhtiön osakkaina Gazprom 50 % sekä Basf, Engie, Uniper, OMV ja Shell, kukin 10 %.
Kun putki on pinnoitettu betonilla, painaa se 24 tonnia. Putkia tarvitaan noin 200 000 kappaletta.
Investoinnin arvo noin 8 miljardia euroa. Lähde: Nord Stream 2
ryhdytään taas pinnoittamaan maakaasuputkia. Nyt hanke on Kotkassa paljon mittavampi kuin muutaman vuoden takainen Nord Stream 1 -putkilinja ja kestää runsaat kolme vuotta.Sidosryhmäsuhdepäällikkö Minna Sundelin Nord Stream -yhtiöstä kertoo, että putkihankkeen pääsopimukset on jo vahvistettu. Ympäristövaikutusten arvioinnin eli yvan asiakirjat ovat valmisteltavina.Lähiviikkoina sitten selviävät pienemmät yksityiskohdat satamakumppaneineen.–Kotka on vahvoilla, Sundelin myöntää.hankkimien tietojen mukaan Kotka on jo Mussalosta vuokrannut 10 hehtaarin maa-alueen hollantilaiselle Wasko-yhtiölle, joka tällä kertaa on saanut urakakseen pinnoittaa kaasuputket. Lisäksi kaupunki on sitoutunut vuokraamaan yhtiölle enimmillään 60 hehtaaria putkien varastoimista varten.tuodaan Kotkaan rautateitse Venäjältä. Putkitoimittajia on kolme, kaksi venäläisfirmaa ja linjan eteläistä osaa varten yksi saksalaisyhtiö.Jos hanke etenee aikataulussa, aletaan putkia rahdata varastoon ilmeisesti jo runsaan kuukauden kuluttua. Pinnoitustyöt aloitettaneen tammikuussa.Pinnoitustehdashan Kotolahdessa on jo valmiina edellisen urakan jäljiltä. Tehdastontista kaupunki on perinyt koko ajan vuokraa runsaat 200 000 euroa vuodessa.Maa-alueista Kotka saa varastoinnin ollessa laajimmillaan vuokratuloja noin kaksi miljoonaa euroa vuodessa. Hankkeen alussa ja lopussa varastointitarve on tietysti vähäisempi, jolloin myös vuokratulot ovat pienemmät.vuosina 2010–2012 rakennetun Nord Streamin tapaan nytkin Itämeren pohjaan lasketaan kaksi linjaa. Lähtöpaikka on Pietarin lounaispuolella, kun ykköslinja pää on Viipurin lähellä.Valmistellun aikataulun mukaan molemmat linjat rakennetaan vuosina 2018 ja 2019. Kaasua niissä alkaa virrata vuoden 2019 lopulla tai vuoden 2020 alussa.Putkia Kotkaan tuodaan ja aletaan päällystää itse rakennustöitä aikaisemmin, sillä putkia pystytään erikoisaluksilla hitsaamaan ja vetämään meren pohjaan pinnoittamista nopeammin.oletettavaa on, että urakka tuo myös oheistöitä seudulle. Viimeksi esimerkiksi merenpohjaan linjojen alle tarvittiin runsaasti kivimursketta.Rekkarallista Heinsuon ja sataman välillä jopa valitettiin niin, että kuorma-autot määrättiin ajamaan Mussalontien sijasta Hyväntuulentien kautta. Tällä kertaa nämä kuljetukset on suunniteltu hoidettavan Haminan sataman kautta. 26.8.2016 > Antiloopin ja strutsin lihaa 22.8.2016 > Katuruoka uusin koukku 19.8.2016 > Putkia pian Mussaloon 16.8.2016 > Kotkan kadut kaipaavat korjauksia 12.8.2016 > Maauimalassa polskitaan syyskuussakin 9.8.2016 > Hääkyltti ilman lupaa 6.8.2016 > Sähkömiljoonista sopu 5.8.2016 > Kymenlaaksoon toivotaan päivystystä 3.8.2016 > Löytyipäs aika kaivo 20.7.2016 > Datakeskukselle paikka jo varattuna << Edelliset | Seuraavat >> ARKISTOON >>


20.7.2016 09:00 Datakeskukselle paikka jo varattuna Mussaloon on entistä vahvemmin tyrkyllä iso investointi. Paikka keskukselle varattiin alan kansainvälisen yrityksen toivomuksesta. Kotkan Mussaloon haviteltua datakeskusta varten on tehty jo aluevaraus. Se kattaa koko Palaslahden teollisuusalueen pohjoisosan. Mittava, 20 hehtaarin alue rajoittuu etelässä Jänskäntiehen, lännessä ratapihaan ja idässä jätevedenpuhdistamolle.
Nimellisesti alue varattiin yhteisesti Kotkalle, Kotka Energialle ja kehittämisyhtiö Cursorille. Cursorin myyntijohtaja Harri Eela kuitenkin kysyttäessä myöntää, että varaus tehtiin palvelinkeskusyhtiön toivomuksesta.
–Neuvottelut asiakkaan kanssa ovat edenneet positiivisesti ja ovat suhteellisen pitkällä, mutta vielä kesken, Eela luonnehtii.
Niinpä tässä vaiheessa tarvittiin selkeä sitoumus datayrityksen suuntaan, tukemaan jatkovalmisteluja.
–Valitettavasti en voi antaa tarkempia tietoja. Meitä sitoo NDA, Eela sanoo.
NDA on salassapitosopimus, joka estää suursakon uhalla luottamuksellisten tietojen levittämisen.
Vaitonainen Eela on myös neuvottelukumppanista. Tivaukseen, onko kyseessä erittäin suuri kansainvälinen yritys, hän vain hymähtää:
–Kansainvälinen, hmm...
Kun Ankkuri uutisoi ensi kerran (4.5.2016) suuryhtiön aluevaraushaluista, arvailtiin uutisessa, että se voisi olla Siemens. Sittemmin kuppilapuheissa on huhuttu myös Googlesta.
Datakeskuksen sijoituspaikaksi Mussalossa on monta etua. Oleellinen tekijä on se, että vieressä on valmiina, jopa käyttämättöminä tehokkaita sähkönsiirtolinjoja. Näistä Mussalon Voima Oy:n omistamista, käyttämättömistä voimalinjoista Kotka on jättänyt yhtiölle ostotarjouksen (Ankkuri 14.5.).
Emoyhtiö, pääosin suomalaisen metsäteollisuuden omistama Pohjolan Voima purki Mussalon voimalat viime vuonna. Mahdolliseen kauppaan kuuluvat myös entisen voimalan maa-alueet. Ne rajoittuvat osittain nyt tehtyyn aluevaraukseen.
Ankkurin toukokuisessa uutisessa Kotkan kaupunkisuunnittelujohtaja Markku Hannonen ei suostunut paljastamaan, kuinka suuri rahallisesti PVO:lle jätetty tarjous on. Parhaillaan Hannonen on kesälomalla.
Mussalon vahvuutena sijoituspaikaksi on sekin, että palvelinkeskukselle tärkeä jäähdytysveden saanti on turvattavissa verraten helposti.
Sen jälkeen kun Google vyöryi Summaan, on Cursor jatkanut valmistelua muidenkin palvelinkeskusten saamiseksi alueelle.
Mussalon ohella seudulta on pantu investoijille tarjolle kolme muutakin aluetta: Ahvenkoski Pyhtäällä, Korkeakoski Kotkasta ja Mäkelänkangas Haminasta. Näitä on markkinoitu muun muassa Invest in Finlandin kautta.
Suomen asema palvelinkeskusten sijoituspaikkana koheni merkittävästi toukokuussa, kun Itämeren pohjalla Suomesta Saksaan kulkeva huippunopea datakaapeli otettiin käyttöön. Nyt tiedonkulku Suomesta Keski-Eurooppaan ei ole enää Ruotsin yhteyksien varassa.
Maan etuina ovat myös koetusti kolea ilmasto, huokea sähkö ja tiukat yksityisyyttä koskevat lait.
Paavo Vaniala
haviteltua datakeskusta varten on tehty jo aluevaraus. Se kattaa koko Palaslahden teollisuusalueen pohjoisosan. Mittava, 20 hehtaarin alue rajoittuu etelässä Jänskäntiehen, lännessä ratapihaan ja idässä jätevedenpuhdistamolle.Nimellisesti alue varattiin yhteisesti Kotkalle, Kotka Energialle ja kehittämisyhtiö Cursorille. Cursorin myyntijohtaja Harri Eela kuitenkin kysyttäessä myöntää, että varaus tehtiin palvelinkeskusyhtiön toivomuksesta.asiakkaan kanssa ovat edenneet positiivisesti ja ovat suhteellisen pitkällä, mutta vielä kesken, Eela luonnehtii.Niinpä tässä vaiheessa tarvittiin selkeä sitoumus datayrityksen suuntaan, tukemaan jatkovalmisteluja.–Valitettavasti en voi antaa tarkempia tietoja. Meitä sitoo NDA, Eela sanoo.NDA on salassapitosopimus, joka estää suursakon uhalla luottamuksellisten tietojen levittämisen.Eela on myös neuvottelukumppanista. Tivaukseen, onko kyseessä erittäin suuri kansainvälinen yritys, hän vain hymähtää:–Kansainvälinen, hmm...Kun Ankkuri uutisoi ensi kerran (4.5.2016) suuryhtiön aluevaraushaluista, arvailtiin uutisessa, että se voisi olla Siemens. Sittemmin kuppilapuheissa on huhuttu myös Googlesta.sijoituspaikaksi Mussalossa on monta etua. Oleellinen tekijä on se, että vieressä on valmiina, jopa käyttämättöminä tehokkaita sähkönsiirtolinjoja. Näistä Mussalon Voima Oy:n omistamista, käyttämättömistä voimalinjoista Kotka on jättänyt yhtiölle ostotarjouksen (Ankkuri 14.5.).Emoyhtiö, pääosin suomalaisen metsäteollisuuden omistama Pohjolan Voima purki Mussalon voimalat viime vuonna. Mahdolliseen kauppaan kuuluvat myös entisen voimalan maa-alueet. Ne rajoittuvat osittain nyt tehtyyn aluevaraukseen.Ankkurin toukokuisessa uutisessa Kotkan kaupunkisuunnittelujohtaja Markku Hannonen ei suostunut paljastamaan, kuinka suuri rahallisesti PVO:lle jätetty tarjous on. Parhaillaan Hannonen on kesälomalla.Mussalon vahvuutena sijoituspaikaksi on sekin, että palvelinkeskukselle tärkeä jäähdytysveden saanti on turvattavissa verraten helposti.kun Google vyöryi Summaan, on Cursor jatkanut valmistelua muidenkin palvelinkeskusten saamiseksi alueelle.Mussalon ohella seudulta on pantu investoijille tarjolle kolme muutakin aluetta: Ahvenkoski Pyhtäällä, Korkeakoski Kotkasta ja Mäkelänkangas Haminasta. Näitä on markkinoitu muun muassa Invest in Finlandin kautta.Suomen asema palvelinkeskusten sijoituspaikkana koheni merkittävästi toukokuussa, kun Itämeren pohjalla Suomesta Saksaan kulkeva huippunopea datakaapeli otettiin käyttöön. Nyt tiedonkulku Suomesta Keski-Eurooppaan ei ole enää Ruotsin yhteyksien varassa.Maan etuina ovat myös koetusti kolea ilmasto, huokea sähkö ja tiukat yksityisyyttä koskevat lait. 26.8.2016 > Antiloopin ja strutsin lihaa 22.8.2016 > Katuruoka uusin koukku 19.8.2016 > Putkia pian Mussaloon 16.8.2016 > Kotkan kadut kaipaavat korjauksia 12.8.2016 > Maauimalassa polskitaan syyskuussakin 9.8.2016 > Hääkyltti ilman lupaa 6.8.2016 > Sähkömiljoonista sopu 5.8.2016 > Kymenlaaksoon toivotaan päivystystä 3.8.2016 > Löytyipäs aika kaivo 20.7.2016 > Datakeskukselle paikka jo varattuna << Edelliset | Seuraavat >> ARKISTOON >>


26.8.2016 00:00 Antiloopin ja strutsin lihaa Kotkalainen Lauri Hämäläinen matkaa ei-kenenkään-maalle. Kotkalaisella merivartijalla Lauri Hämäläisellä on joulukuussa edessä erikoinen kahden kuukauden pesti, nimittäin Kuningatar Maudin maalla. Sinne matkatessaan hän istuu lentokoneissa, lopulta laskeutumissuksilla varustetussa DC-3:ssa, yli vuorokauden. Matka Vestfjellan-vuoriston Basen-vuoren rinteellä sijaitsevaan Aboaan tehdään moottorikelkoilla tai isorenkaisilla autoilla.
Putositko kärryiltä?
No, paikka on Antarktis, ja Aboa on Suomen Etelämanner-tutkimusaseman nimi. Sinne Hämäläinen matkaa nyt jo toista kertaa Ilmatieteen laitoksen kahdeksanhenkisen Finnarp-retkikunnan mukana, kokiksi.
Tuhansien kilometrien päässä ”sivistyksestä” toimiminen edellyttää henkilöltä tietynlaisia ominaisuuksia, ettei kilahda kesken kaiken.
–Pääsin mukaan läpäistyäni testit, retkikunnan johtajalla on itselläänkin merivartijataustaa, kertoo Hämäläinen.
Antarktiksesta tulee maallikolle mieleen lähinnä 90 asteen pakkanen, pingviinit ja John Carpenterin versio kauhuelokuvasta The Thing, mutta millaista Etelämantereella oikeasti on?
–Joulukuussa siellä on kevät, joten lämpötila vaihtelee plussan ja -15 asteen välillä. Aurinko ei laske lainkaan ja paistaa todella lämpimästi ja kirkkaasti.
Pingviinejä ei näy, koska suomalaisten asema sijaitsee kaukana rannikosta.
–Pitää vain katsoa, ettei putoa jäärailoihin. Ihmisiä on kuollut siten.
Merikonteista rakennettu, askeettisen näköinen asema on sisältä varsin kotoisa.
–Meillä on jokaisella oma huone. Tiloissa on myös sauna. Tuntuu vapauttavalta, kun ei ole puhelinta ja avaimia taskussa.
Ruokaa Hämäläinen valmistaa kuivatuista ja pakastetuista aineksista. Ainoastaan tuorehedelmiä siellä tulee ikävä.
–Koska rahti on kallista, lihat ja jotkin muut elintarvikkeet otetaan mukaan vasta Kapkaupungista, joten siellä syödään muun muassa antiloopin ja strutsin lihaa sekä erikoisempia kaloja. Ruoat ovat kuitenkin perinteisiä suomalaisia ruokia. Jouluna syödään kinkkua ja kalaa.
–Ja tietysti itse leivottua ruisleipää.
Retkikunta vastaa logistiikasta, jolla tutkijat kuljetetaan ja ylläpidetään kohteessa.
–He tutkivat ilmastoa, jään paksuutta ynnä muuta sellaista.
Veli-Pekka Kelloniemi
veli-pekka.kelloniemi@ankkurilehti.fi
Aboa tutkimusasema
Sijaitsee noin 130 kilometrin päässä rannikolta ja noin 5 000 kilometrin päässä Etelä-Afrikan Kapkaupungista.
Aboa on rakennettu Ruotsin Wasa-tutkimusaseman läheisyyteen. Aboa ja Wasa muodostavat yhdessä Nordenskiöld Base Camp -tukikohdan.
Asemalle on asennettu aurinkopaneeli- ja tuulimyllyjärjestelmät tuottamaan energiaa ympärivuotisille automaattisille mittauslaitteistoille. Aseman ylläpitoon ja lähialueilla liikkumiseen käytetään telakuorma-autoa, traktoria ja moottorikelkkoja.
Aboa tarjoaa hyvät työ- ja asuintilat 12 hengen retkikunnille. Tilapäisesti asemalle mahtuu majoittumaan 18 henkilöä.
Aboalla työskennellään vain antarktisen kesän eli pohjoisen talven aikana. Lähde: www.antarctica.fi Kotkalaisella merivartijallaon joulukuussa edessä erikoinen kahden kuukauden pesti, nimittäin Kuningatar Maudin maalla. Sinne matkatessaan hän istuu lentokoneissa, lopulta laskeutumissuksilla varustetussa DC-3:ssa, yli vuorokauden. Matka Vestfjellan-vuoriston Basen-vuoren rinteellä sijaitsevaan Aboaan tehdään moottorikelkoilla tai isorenkaisilla autoilla.Putositko kärryiltä?No, paikka on Antarktis, ja Aboa on Suomen Etelämanner-tutkimusaseman nimi. Sinne Hämäläinen matkaa nyt jo toista kertaa Ilmatieteen laitoksen kahdeksanhenkisen Finnarp-retkikunnan mukana, kokiksi.Tuhansien kilometrien päässä ”sivistyksestä” toimiminen edellyttää henkilöltä tietynlaisia ominaisuuksia, ettei kilahda kesken kaiken.–Pääsin mukaan läpäistyäni testit, retkikunnan johtajalla on itselläänkin merivartijataustaa, kertoo Hämäläinen.Antarktiksesta tulee maallikolle mieleen lähinnä 90 asteen pakkanen, pingviinit javersio kauhuelokuvasta The Thing, mutta millaista Etelämantereella oikeasti on?–Joulukuussa siellä on kevät, joten lämpötila vaihtelee plussan ja -15 asteen välillä. Aurinko ei laske lainkaan ja paistaa todella lämpimästi ja kirkkaasti.Pingviinejä ei näy, koska suomalaisten asema sijaitsee kaukana rannikosta.–Pitää vain katsoa, ettei putoa jäärailoihin. Ihmisiä on kuollut siten.Merikonteista rakennettu, askeettisen näköinen asema on sisältä varsin kotoisa.–Meillä on jokaisella oma huone. Tiloissa on myös sauna. Tuntuu vapauttavalta, kun ei ole puhelinta ja avaimia taskussa.Ruokaa Hämäläinen valmistaa kuivatuista ja pakastetuista aineksista. Ainoastaan tuorehedelmiä siellä tulee ikävä.–Koska rahti on kallista, lihat ja jotkin muut elintarvikkeet otetaan mukaan vasta Kapkaupungista, joten siellä syödään muun muassa antiloopin ja strutsin lihaa sekä erikoisempia kaloja. Ruoat ovat kuitenkin perinteisiä suomalaisia ruokia. Jouluna syödään kinkkua ja kalaa.–Ja tietysti itse leivottua ruisleipää.Retkikunta vastaa logistiikasta, jolla tutkijat kuljetetaan ja ylläpidetään kohteessa.–He tutkivat ilmastoa, jään paksuutta ynnä muuta sellaista. 26.8.2016 > Antiloopin ja strutsin lihaa 22.8.2016 > Katuruoka uusin koukku 19.8.2016 > Putkia pian Mussaloon 16.8.2016 > Kotkan kadut kaipaavat korjauksia 12.8.2016 > Maauimalassa polskitaan syyskuussakin 9.8.2016 > Hääkyltti ilman lupaa 6.8.2016 > Sähkömiljoonista sopu 5.8.2016 > Kymenlaaksoon toivotaan päivystystä 3.8.2016 > Löytyipäs aika kaivo 20.7.2016 > Datakeskukselle paikka jo varattuna << Edelliset | Seuraavat >> ARKISTOON >>


17.6.2016 00:00 Kotkan Klubin ravintola avataan Nina Utter ja Niko Löyttynen remontoivat pari sataa asiakaspaikkaa vetävää Kotkan Klubia. Pari vuotta hiljaiseloa viettänyt Kotkan Klubin ravintolatoiminta pyörähtää jälleen käyntiin 17. syyskuuta. Perinteikkään, Kotkan vanhimman ravintolapaikan yrittäjiksi lähti pariskunta Niina Utter ja Niko Löyttynen, joilla on jo ennestään kaksi muuta ravintolaa.
–Mietimme vuoden muutaman paikan välillä, ennen kuin teimme päätöksen tästä paikasta, Utter kertoo.
Nyt käynnissä on mittava remontti, jossa muun muassa koristeelliset huoneet saavat uutta maalia pintaansa ja irtaimisto entisöidään.
–Olemme tehneet kaiken mahdollisen omin voimin.
Tarvittavat lisäkalusteet, kuten baaritiskit, on hankittu käytettynä, paikan arvokkuus säilyttäen. Kotkan Klubi antaa taidekokoelmansa ravintolan käyttöön.
Pariskunta lanseeraa ”herrain klubina” tunnettua paikkaa rennompaan suuntaan.
–Tänne tulee esimerkiksi lapsiparkki pleikkareineen, kertoo Utter.
Tulevassa ravintolassa voi edelleen syödä halutessaan seitsemän ruokalajin päivällisen.
–Tai sitten voi tulla vain salaatille tai vain drinkille.
Lue lisää ensi keskiviikon (22.6.) Ankkurista.
Veli-Pekka Kelloniemi Pari vuotta hiljaiseloa viettänyt Kotkan Klubin ravintolatoiminta pyörähtää jälleen käyntiin 17. syyskuuta. Perinteikkään, Kotkan vanhimman ravintolapaikan yrittäjiksi lähti pariskuntaja, joilla on jo ennestään kaksi muuta ravintolaa.–Mietimme vuoden muutaman paikan välillä, ennen kuin teimme päätöksen tästä paikasta, Utter kertoo.Nyt käynnissä on mittava remontti, jossa muun muassa koristeelliset huoneet saavat uutta maalia pintaansa ja irtaimisto entisöidään.–Olemme tehneet kaiken mahdollisen omin voimin.Tarvittavat lisäkalusteet, kuten baaritiskit, on hankittu käytettynä, paikan arvokkuus säilyttäen. Kotkan Klubi antaa taidekokoelmansa ravintolan käyttöön.Pariskunta lanseeraa ”herrain klubina” tunnettua paikkaa rennompaan suuntaan.–Tänne tulee esimerkiksi lapsiparkki pleikkareineen, kertoo Utter.Tulevassa ravintolassa voi edelleen syödä halutessaan seitsemän ruokalajin päivällisen.–Tai sitten voi tulla vain salaatille tai vain drinkille.


29.6.2016 00:00 Jenni nauttii Espanjan lämmöstä ja maalaisidyllistä Flamencon pyörteisiin hurahtanut Jenni Spännäri asuu osan vuodesta Espanjassa, jossa hän pystyy yhdistämään työnteon ja rakkaan harrastuksen. Muun ajan hän viettää maalaisidyllissä Hämeessä. (Kuva: Hanna Keskinen.) Jenni Spännäri muutti Kotkasta ensimmäisen kerran pois jo vuonna 1999 ylioppilaaksi tulon jälkeen. Spännäri tuli hyväksytyksi Helsingin yliopiston teologiseen tiedekuntaan pienimmällä mahdollisella marginaalilla. muutti Kotkasta ensimmäisen kerran pois jo vuonna 1999 ylioppilaaksi tulon jälkeen. Spännäri tuli hyväksytyksi Helsingin yliopiston teologiseen tiedekuntaan pienimmällä mahdollisella marginaalilla. –Pääsin yliopistoon sisään vain 0,25 pisteen erolla. Asuin sitten Kruunuhaassa, jossa on vähävaraisille teologian opiskelijoille testamentattu iso asunto. Jokaisella opiskelijalla on siellä oma huone, mutta muuten tilat olivat yhteisiä. Se oli hienoa aikaa, koska siinä oppi tutustumaan uusiin ystäviin, Spännäri muistelee. Spännäri valmistui maisteriksi määräajassa eli neljässä vuodessa pääaineenaan kirkkososiologia. Opiskeluiden jälkeen hän palasi toviksi takaisin Kotkaan, jossa työelämä tuli tutuksi. –Tein muun muassa siivoustöitä, joista mieleenpainuvin oli Koivulan golfkentän läheisyydessä oleva vanhainkoti, jonka isot ikkunat olivat todella haasteellisia pestäviä. Vuoden jälkeen laitoksemme professori soitteli ja pyyteli minua jatko-opintojen pariin. Luulin aluksi sitä vitsiksi, Spännäri kertoo. Näin Spännäri palasi takaisin koulukirjojen pariin ja vuoden 2008 joulukuussa hän väitteli ja vuoden 2009 maaliskuun puolella hänestä leivottiin teologian tohtori. Tämän jälkeen hän päätyi hakemaan apurahaa tutkimukseen, jossa hän pääsi yhdistämään flamenco-harrastuksen kautta tutuksi tulleen Espanjan ja siellä asuvat suomalaiset. –Tutkin uskonnon merkitystä Aurinkorannikolla asuville suomalaisille. Huomasin, että heiltä löytyy eritoten uskonnollista yhteisöllisyyttä. Pakkohan siinä on olla sitä jotakin, kun perjantai-iltana kuudelta seurakuntasali on aivan täynnä, vaikka paljon muutakin suomalaistoimintaa olisi tarjolla, Spännäri sanoo. Tällä hetkellä Spännäri on mukana kahdessa yliopiston projektissa, CoCARE ja CoPASSION, joista toisessa tutkitaan muun muassa myötätuntoa työelämässä. Tutkimuksien tekeminen ei sido Spännäriä yhteen paikkaan, joten osan vuodesta hän viettääkin Espanjassa. –Vuokraamme aina Espanjasta asunnon, jossa asumme. Olemme asuneet nyt kahtena vuonna samassa asunnossa, mutta kesäksi palaamme aina Suomeen, Spännäri toteaa. Suomessa asuessaan Spännäri vaikuttaa tätä nykyä Hämeessä, Tampereen pohjoispuolella. Maalaisidyllistä nauttiva tutkija kertoo saavansa paljon iloa puutarhan laittamisesta, sienestämisestä ja leipomisesta. –Kyllä sitä pitää hieman omavarainen olla, jos lähin kyläkauppa on 11 kilometrin ja katuvalotkin kolmen kilometrin päässä. Kodin askareet ovat mukavaa vastapainoa tutkimustyölle. Mieheni lapset asuvat Tampereella, joten päädyimme muuttamaan tänne nelisen vuotta sitten, hän kertoo. Vanhassa kotikaupungissaan Spännäri vierailee aika ajoin. Hänen äitinsä ja pikkuveljensä asuvat yhä Kotkassa. Espanjan lisäksi flamenco vie häntä myös Kotkaan. –Paikallinen yhdistys pyytää minua välillä kurssittamaan heitä kesäisin. Nyt haaveissa olisi löytää hirsitalo maatilalta, joka olisi järven rannalla. Harmittavasti sellaista ei taida Kotkasta löytyä, mutta kyllä minä edelleen olen kotkalainen, jos sitä minulta kysytään, Spännäri tuumaa. Kimmo Muttilainen 26.8.2016 > Antiloopin ja strutsin lihaa 22.8.2016 > Katuruoka uusin koukku 19.8.2016 > Putkia pian Mussaloon 16.8.2016 > Kotkan kadut kaipaavat korjauksia 12.8.2016 > Maauimalassa polskitaan syyskuussakin 9.8.2016 > Hääkyltti ilman lupaa 6.8.2016 > Sähkömiljoonista sopu 5.8.2016 > Kymenlaaksoon toivotaan päivystystä 3.8.2016 > Löytyipäs aika kaivo 20.7.2016 > Datakeskukselle paikka jo varattuna << Edelliset | Seuraavat >> ARKISTOON >>


9.8.2016 14:00 Hääkyltti ilman lupaa Tienvarsimainonnan säätely kevenee tuntuvasti ensi maanantaina. Sen jälkeen tällaisia tapahtumista kertovia opasteita saa panna tien varteen. Kuva: Harri Mannonen. Häät tulossa? Ei muuta kuin kyltti tienvarteen ohjaaman vieraat juhlapaikalle. Ensi maanantaista alkaen kesäisiltä tienvarsilta tutut hääkyltit ja muut tilapäisistä huvitilaisuuksista kertovat opasteet voi laittaa tien varteen sen paremmin keneltäkään kysymättä.
Tienvarsien opasteita säätelevä uusi laki tulee voimaan 15. elokuuta. Tähän saakka tilapäisestäkin tapahtumasta kertova kyltti on vaatinut maksullisen, ennakkoon anottavan luvan. Pahimmillaan muutamasta pahvilapusta on saanut pulittaa lupamaksua 150 euroa.
Byrokratian purkutalkoisiin liittyvä uusi laki vapauttaa myös rakennuksessa tai sen lähellä olevasta liiketoiminnasta kertovat mainokset. Asian puolesta on jo pitkään kampanjoinut esimerkiksi Suomen Yrittäjät.
Järjestö on vuosia saanut paljon palautetta tienvarsimainonnan lupien hakemisesta, joka koettu epäselväksi ja monitulkintaiseksi.
–On hyvä muistaa, että mainonta on myynnin edistämistä. Kun on myyntiä, on töitä ja verotuloja. Siksi asia on tärkeä myös työllisyyden ja hyvinvoinnin kannalta, Suomen Yrittäjien lainopillinen asiamies Ville Kukkonen toteaa järjestön tiedotteessa.
Aivan minkälaisia kylttejä tahansa ja minne vain uusi laki ei suinkaan salli. Liikenneturvallisuus on jatkossakin otettava huomioon, samoin opasteen tai mainoksen soveltuvuus ympäristöön.
Jos haussa on hääopastetta pysyvämpi tienvarsimainos, on siitä tehtävä ilmoitus Pirkanmaan ely-keskukselle. Ilmoituksen mukana on oltava selvitys sijoituspaikasta sekä kiinteistönomistajan suostumus.
Uuden lain mukaan viranomaisella on ilmoituksen saapumisesta 30 päivää aikaa kieltää mainos, mikäli se ei täytä vaatimuksia.
Vanhan lain perusteella mainos sai olla paikoillaan viisi vuotta, mutta nyt aika tuplaantuu. Viranomainen voi toki määrätä lyhyemmänkin ajan.
Aiemmin viranomainen arvioi tienvarsimainoksen tarpeellisuutta paitsi liikenteen, myös matkailun kannalta. Lupapäättäjän ja yrittäjän näkemysero johti välillä kitkeriin riitoihin.
Nyt mainoksen saa laittaa, jos se ei haittaa liikenneturvallisuutta, tienpitoa ja sopii ympäristöön.
Asiamies Ville Kukkonen tähdentää, että uuden ilmoitusmenettelyn tulee aidosti keventää yritysten hallinnollista taakkaa sekä kustannuksia.
–On myös tärkeää, että tavoitteiden toteutumista seurataan, Kukkonen muistuttaa.
Juha Koski
Ei muuta kuin kyltti tienvarteen ohjaaman vieraat juhlapaikalle. Ensi maanantaista alkaen kesäisiltä tienvarsilta tutut hääkyltit ja muut tilapäisistä huvitilaisuuksista kertovat opasteet voi laittaa tien varteen sen paremmin keneltäkään kysymättä.Tienvarsien opasteita säätelevä uusi laki tulee voimaan 15. elokuuta. Tähän saakka tilapäisestäkin tapahtumasta kertova kyltti on vaatinut maksullisen, ennakkoon anottavan luvan. Pahimmillaan muutamasta pahvilapusta on saanut pulittaa lupamaksua 150 euroa.Byrokratian purkutalkoisiin liittyvä uusi laki vapauttaa myös rakennuksessa tai sen lähellä olevasta liiketoiminnasta kertovat mainokset. Asian puolesta on jo pitkään kampanjoinut esimerkiksi Suomen Yrittäjät.Järjestö on vuosia saanut paljon palautetta tienvarsimainonnan lupien hakemisesta, joka koettu epäselväksi ja monitulkintaiseksi.–On hyvä muistaa, että mainonta on myynnin edistämistä. Kun on myyntiä, on töitä ja verotuloja. Siksi asia on tärkeä myös työllisyyden ja hyvinvoinnin kannalta, Suomen Yrittäjien lainopillinen asiamies Ville Kukkonen toteaa järjestön tiedotteessa.kylttejä tahansa ja minne vain uusi laki ei suinkaan salli. Liikenneturvallisuus on jatkossakin otettava huomioon, samoin opasteen tai mainoksen soveltuvuus ympäristöön.Jos haussa on hääopastetta pysyvämpi tienvarsimainos, on siitä tehtävä ilmoitus Pirkanmaan ely-keskukselle. Ilmoituksen mukana on oltava selvitys sijoituspaikasta sekä kiinteistönomistajan suostumus.Uuden lain mukaan viranomaisella on ilmoituksen saapumisesta 30 päivää aikaa kieltää mainos, mikäli se ei täytä vaatimuksia.Vanhan lain perusteella mainos sai olla paikoillaan viisi vuotta, mutta nyt aika tuplaantuu. Viranomainen voi toki määrätä lyhyemmänkin ajan.arvioi tienvarsimainoksen tarpeellisuutta paitsi liikenteen, myös matkailun kannalta. Lupapäättäjän ja yrittäjän näkemysero johti välillä kitkeriin riitoihin.Nyt mainoksen saa laittaa, jos se ei haittaa liikenneturvallisuutta, tienpitoa ja sopii ympäristöön.Asiamies Ville Kukkonen tähdentää, että uuden ilmoitusmenettelyn tulee aidosti keventää yritysten hallinnollista taakkaa sekä kustannuksia.–On myös tärkeää, että tavoitteiden toteutumista seurataan, Kukkonen muistuttaa. 26.8.2016 > Antiloopin ja strutsin lihaa 22.8.2016 > Katuruoka uusin koukku 19.8.2016 > Putkia pian Mussaloon 16.8.2016 > Kotkan kadut kaipaavat korjauksia 12.8.2016 > Maauimalassa polskitaan syyskuussakin 9.8.2016 > Hääkyltti ilman lupaa 6.8.2016 > Sähkömiljoonista sopu 5.8.2016 > Kymenlaaksoon toivotaan päivystystä 3.8.2016 > Löytyipäs aika kaivo 20.7.2016 > Datakeskukselle paikka jo varattuna << Edelliset | Seuraavat >> ARKISTOON >>


22.8.2016 00:00 Katuruoka uusin koukku Jos kaikki natsaa, Kantasataman elämyskeskusta aletaan rakentaa ensi vuodenvaihteessa. Kotka Old Port -projektin vetäjä Cameron Sawyer kertoo, että tontti vuokrataan ja jo valmiiksi tarkastetut rakennusluvat isketään sisään juuri ennen kuin lapiot kaivetaan esille.
–Vuokralaisten määrä on jo riittävä, mutta lopullisten sopimusten ei, Sawyer kertoo.
Liikemiehen mukaan vuokralaissopimuksia tarvitaan pankkia ja investoreita varten, mutta niitä ei toisaalta kannata ”lyödä lukkoon” liiaksi ennakkoon, koska silloin niiden ehdot ovat outletin kannalta heikommat kuin myöhemmin tehtäessä.
Samalla Kotkan hanke kisaa vuokralaisista Vantaan ja Vaalimaan kauppakeskuskaavailujen kanssa.
Uutena ideana Sawyer löi pöytään maanantain lehdistöinfossaan Old Port Street Food Marketin eli pop up -katuruokatorin, johon voi lähteä ravintolayrittäjäksi pienellä pääomalla. Vastaava on esimerkiksi Kööpenhaminassa, Suomesta tällainen puuttuu.
–Se houkuttelee ihmisiä Helsingistä ja etäämmältäkin, Sawyer uskoo.
Sawyerin mielestä tavallisen kauppakeskuksen idea on aikansa elänyt. Nykyaikainen kauppakeskus tarvitsee rinnalle monipuolisia viihdepalveluita.
Katuruokatoria kokeillaan jo ensi kesänä Tall’s Ship Racen aikana.
Elämyskeskuksen kakkosvaiheeksi kaavailtu hotelli viivästyy alkuperäisestä. Nyt se aiotaan kytkeä Kymenlaakson ammattikorkeakoulun suunnitelmiin.
Kotkan kaupunginjohtaja Henry Lindelöfin mukaan uuden kampuksen tarpeessa oleva oppilaitos voisi mahdollisesti sijoittua Kantasatamaan. Tällöin Sawyer näkisi kampuksen ja hotellin mielellään samassa kiinteistössä. Kampus-hotelli valmistuisi 2020–22.
Sawyer on myös ideoinut talveksi Joulumarkkinat-tapahtuman. Kesällä Kotka vetää vierailijoita, mutta talvella on hieman ”synkempää” talouden näkökulmasta. Saweyrin mukaan kunnolliselle Joulumarkkinat-tapahtumalle olisi paikka Kotkassa.
Veli-Pekka Kelloniemi Kotka Old Port -projektin vetäjäkertoo, että tontti vuokrataan ja jo valmiiksi tarkastetut rakennusluvat isketään sisään juuri ennen kuin lapiot kaivetaan esille.–Vuokralaisten määrä on jo riittävä, mutta lopullisten sopimusten ei, Sawyer kertoo.Liikemiehen mukaan vuokralaissopimuksia tarvitaan pankkia ja investoreita varten, mutta niitä ei toisaalta kannata ”lyödä lukkoon” liiaksi ennakkoon, koska silloin niiden ehdot ovat outletin kannalta heikommat kuin myöhemmin tehtäessä.Samalla Kotkan hanke kisaa vuokralaisista Vantaan ja Vaalimaan kauppakeskuskaavailujen kanssa.Uutena ideana Sawyer löi pöytään maanantain lehdistöinfossaan Old Port Street Food Marketin eli pop up -katuruokatorin, johon voi lähteä ravintolayrittäjäksi pienellä pääomalla. Vastaava on esimerkiksi Kööpenhaminassa, Suomesta tällainen puuttuu.–Se houkuttelee ihmisiä Helsingistä ja etäämmältäkin, Sawyer uskoo.Sawyerin mielestä tavallisen kauppakeskuksen idea on aikansa elänyt. Nykyaikainen kauppakeskus tarvitsee rinnalle monipuolisia viihdepalveluita.Katuruokatoria kokeillaan jo ensi kesänä Tall’s Ship Racen aikana.Elämyskeskuksen kakkosvaiheeksi kaavailtu hotelli viivästyy alkuperäisestä. Nyt se aiotaan kytkeä Kymenlaakson ammattikorkeakoulun suunnitelmiin.Kotkan kaupunginjohtajamukaan uuden kampuksen tarpeessa oleva oppilaitos voisi mahdollisesti sijoittua Kantasatamaan. Tällöin Sawyer näkisi kampuksen ja hotellin mielellään samassa kiinteistössä. Kampus-hotelli valmistuisi 2020–22.Sawyer on myös ideoinut talveksi Joulumarkkinat-tapahtuman. Kesällä Kotka vetää vierailijoita, mutta talvella on hieman ”synkempää” talouden näkökulmasta. Saweyrin mukaan kunnolliselle Joulumarkkinat-tapahtumalle olisi paikka Kotkassa. 26.8.2016 > Antiloopin ja strutsin lihaa 22.8.2016 > Katuruoka uusin koukku 19.8.2016 > Putkia pian Mussaloon 16.8.2016 > Kotkan kadut kaipaavat korjauksia 12.8.2016 > Maauimalassa polskitaan syyskuussakin 9.8.2016 > Hääkyltti ilman lupaa 6.8.2016 > Sähkömiljoonista sopu 5.8.2016 > Kymenlaaksoon toivotaan päivystystä 3.8.2016 > Löytyipäs aika kaivo 20.7.2016 > Datakeskukselle paikka jo varattuna << Edelliset | Seuraavat >> ARKISTOON >>