Nii oli sõnastatud ühe debati teema tänavusel Paide arvamusfestivalil, kus osalesin. Vestluskaaslasteks sotsiaalantropoloog Aet Annist, veendunud linnamees Jüri Mõis ning koolitaja ja loovettevõtja Indrek Maripuu. Vestlust juhtis Märt Treier. Kohe debati alguses defineeris Jüri Mõis maaelu viis tunnust: väga hõre asustus, halvasti arenenud taristu, tohutu personaalne kontakt ja suhete võrgustik (kõik käivad kõigiga läbi). Kontoritöökohti ja tööstusliku tootmise töökohti ei ole ning ükskõik kuhu vaatad, laiuvad põllumajanduslikud kõlvikud ja metsamaad.
Märt Treier mainis, et maal elavat kolme sorti inimesi – muidugi põllumehed, siis inimesed, kes pakuvad maad turismi eesmärgil, ja kolmandaks need, kes saavad seda endale lubada. See loetelu tundub mulle veidi rohkem tänapäevaga haakuv kui Jüri Mõisa väljapakutu. Eriti just see kolmas variant – need ongi uued inimesed, keda näeb aina enam maale kolimas. Nad oskavad näha maal avanevaid võimalusi, on ettevõtlikud ega looda, et keegi teine neile töökoha kandikul kätte tooks. Nad kolivad maale koos olemasoleva töökohaga või loovad oma ettevõtte.
Hea maakeskkond
Aet Annist mainis, et liikumine toimub küll maalt linna suunas, samas tullakse ka tagasi, uute mõtete ja soovidega. Maalt on rohkem liigutud välismaale tööle kui linnast, ent juba mõnda aega näeb vastupidist tendentsi – mullu oli esimene aasta pärast taasiseseisvumist, mil Eestisse tuli rohkem inimesi, kui siit välja läks. Vaadates, kui paljud kas või saarele tagasi tulevad, usun, et see tendents jätkub.
Jüri Mõisa sõnul tähendab maaelu marginaliseerumist – see ei minevat kokku tänapäevase peavooluga, mille eesmärk on inimeste jõukuse kasvatamine. Kui oluline jõukus siis tänapäeval on ja kas see peaks tõesti olema iga inimese esimene taotlus?
Mulle seostub jõukus ennekõike vabadusega – mida jõukam, seda vabam oled otsustama, millist elu elada. See mulle tõesti meeldib. Mugavus ja heaolu on aga väga suhtelised mõisted. See, mil määral neid endale soovitakse, sõltub inimesest.
Indrek Maripuu mainis, et paljud ta külalised küsivad, et “kus teil siin loomad on”, kuna paljude jaoks tähendab maaelu siiani põllumajandust. Nii lohisevadki maaeluga kaasa teatud stereotüübid ja müüdid, mille murdmine võtab ilmselt veel üksjagu aega. Maal on aina rohkem hästi toime tulevaid inimesi, kelle heaolu sõltub sellest, kui loovad nad ise on.
Leian, et see on jälle üks laialt levinud müüt, et suuri asju tehakse vaid suurtes linnades. Muide, Skype sai alguse Mustamäel Sõpruse puiestee 9-korruselises telliskivimajas, Jaan Tallinna kodus, kus loodi Kazaa. Kuidas selline linnakeskkond küll loovuse edenemiseks parem peaks olema? Kui maal on hästi lippav internet, pole ju mingeid takistusi ükskõik mida sellist ka maal luua – asukoht pole siin peamine argument.
Indrek tõi uuringutele tuginedes välja, et 10 minutit looduses veetnud inimene on pärast nutikam probleeme lahendama. Kõiki neid töid tehes, mille tegemine ei sõltu asukohast, on inimesed maakeskkonnas loovamad. Naljaga pooleks: kahju, et Skype’i loojad maale elama ei sattunud, oleksid ehk veel parema asja kokku pannud!
Kui linnamehe jaoks on üks linnas elamise eelis see, et kõik on käe-jala juures ja lapsi pole vaja kaugele kooli ja huviringidesse viia, siis paljudel on maal sarnane olukord – Indreku laste kool on kodust küll 10 km kaugusel, aga nende sinna viimiseks kulub umbes 6 minutit. Kui palju on Tallinnas peresid, kes vähema ajaga lapsi kooli suudavad sõidutada? Indrek tõdes, et ei ole maale kolimise tõttu millestki loobunud, ta elab lihtsalt teistsugust elu –nagu paljud meist, kes me maaelu linnaelule eelistame.
Nagu alati maaelust rääkides, ei saanud ma ka seekord mööda minna julgeoleku teemast – olen veendunud, et riigi elanike julgeoleku lahutamatu osa on võimalus omada pelgupaika maal, kui peaks vajadus tekkima. Seepärast ei mõista ma, miks sellest nii vähe räägitakse ja miks ei ole riigil kindlat plaani, kuidas tagada, et maal elaks rohkem inimesi ning rahvastik oleks rohkem hajutatud.
Kui selle julgeolekujutuga välja tulen, kuulen sageli, et mu jutt on ajale jalgu jäänud – tänapäeval ei peetavat sõdu sel viisil nagu vanasti. Olgugi et kõik oleme uudistest näinud nii Süürias kui ka Ukrainas puruks pommitatud linnaosi ja tühjaks jäänud kortermaju. Huvitav, miks siis Venemaa Ukrainas ikka veel eelmisest sajandist pärit võtteid kasutab? Ja miks me arvame, et meie siin Venemaa külje all ilmtingimata pääseme? Rahvusvahelise kaitseuuringute keskuse juhataja Jüri Luik märkis arvamusfestivali arutelul “Kas sõda tuleb või mitte?”, et hirmu tunda ei tasu, aga muretsema peab.
Meelitagem Eestisse!
Et mitte nii murelike nootidega lõpetada, toon ära mõtte, mille ka arvamusfestivalil välja käisin: peaksime kasutama võimalust ja Eestisse meelitama neid IT-valdkonna firmasid, kes Brexitiga seoses kaaluvad võimalusi Londonist mujale kolida.
Selleks on muidugi vaja teatud toetusmeetmeid ja summad peaksid olema suhteliselt suured. Näiteks kui eraldada 1 milj eurot selleks, et üks selline ettevõte oma 300–400 töötajat Eestisse tooks, saaksime selle toetusraha neilt juba esimese kvartali tööjõumaksudest tagasi. Need ettevõtted võiksid paikneda maakonnakeskustes, kus sisserännanud uued elanikud annaksid omakorda tööd paljudele kohalikele, kuna kõik vajavad toitu, riideid, juuksuri- ja muid teenuseid.
Olukorras, kus suurlinnade õhk aina halveneb, on Eestimaa puhas loodus piisav argument, miks üks selline ettevõte võiks tahta siia tulla. See ei ole utoopia, need IT-ettevõtjad on olemas, aga mida teeb riik? EAS on välja kuulutanud miljonilise arenduse Eesti tutvustamiseks virtuaalreaalsuse ja 360-kraadise video formaatide kaudu, kuid hanketingimused on kirjutatud nii, et Eesti tegijad oma senise väiksema mahu tõttu selles osaleda ei saa.
Seega loome meetmeid, mis ei too riiki raha ega inimesi, vaid viivad siit välja. See on lühinägelik ja Eestile kahjulik tegevus. Et tagada rahva parem toimetulek, peaks toimima vastupidi – seadma sisse meetmed, mis toovad meile nii raha kui ka inimesi, ja seda just maapiirkondadesse, kus inimeste loovus on keskkonna näol kõige paremini toetatud.
See, kuidas me maaelu näeme, sõltub suuresti meie isiklikust kogemusest. Inimesed ei oska tahta seda, mille kohta neil teadmised puuduvad. Nagu ka riik ei oska rakendada riigi kestvuseks ja arenguks vajalikke meetmeid, kui ei osata näha suuremat pilti ega neid andekaid inimesi, kes praegu Eestis tegutsevad.
Maal elamine ei peaks olema nišivärk ja maainimestest ei peaks saama ajast mahajäänud pärismaalased. Meil on kõik võimalused maaelu elavdamiseks, osakem neid vaid mõistlikult kasutada. Usun, et loovus päästab maaelu, nüüd võiks ka riik seda uskuma hakata.
Maire Forsel, Leisi Lapikoja omanik
Maire Forseli postitus Facebookis


Nii oli sõnastatud ühe debati teema tänavusel Paide arvamusfestivalil, kus osalesin. Vestluskaaslasteks sotsiaalantropoloog Aet Annist, veendunud linnamees Jüri Mõis ning koolitaja ja loovettevõtja Indrek Maripuu. Vestlust juhtis Märt Treier. Kohe […]


Kuressaare linnavalitsus korraldab arhitektuurivõistluse Pargi lasteaia uue hoone ideelahenduse saamiseks.
14 000-eurose auhinnafondiga konkursil selgitatakse välja parim ideelahendus, mille autoritega alustatakse läbirääkimisi lasteaia eel- ja põhiprojekti koostamiseks. Projekteerimistööde ja autorijärelevalve töövõtulepingu eeldatav maksumus ilma käibemaksuta on 80 000 eurot.
Pargi lasteaia praegune hoone on kavas maha lõhkuda ja ehitada täiesti uus hoone 2018. aasta augusti lõpuks. Raha on selleks plaanis eraldada üle 1,7 miljoni euro.

Uue Pargi lasteaia ehitamiseks ideekonkurss


Kuressaare linnavalitsus korraldab arhitektuurivõistluse Pargi lasteaia uue hoone ideelahenduse saamiseks. 14 000-eurose auhinnafondiga konkursil selgitatakse välja parim ideelahendus, mille autoritega alustatakse läbirääkimisi lasteaia eel- ja põhiprojekti koostamiseks. Projekteerimistööde ja autorijärelevalve […]


Pöide vallavolikogu koguneb esmaspäeval erakorralisele istungile, et võtta vastu otsus riigikohtule taotluse esitamise kohta. See on sarnane käik mandril juba tehtutele.
Pöide vallavolikogu oleks Saaremaal esimene, kes riigikohtusse läheb. Orissaare vallavolikogu neljapäeval sellist otsust ei teinud, kuigi kaudselt oli see teema Ida-Saaremaa läbirääkimiste peatamise näol ka laual. Saarte Hääle andmetel on Pöide plaaniga sarnane kavatsus Leisi vallal.
Pöide vallavolikogu esimees Marina Treima selgitas Saarte Häälele, et nende arvates ei ole seaduses põhjendatud ühinevatele omavalitsustele esitatav 5000 elaniku miinimumnõue. Just see sai saatuslikuks ka Ida-Saaremaa valla loomisele, mille poolt Pöide oli. Saaremaa vallast Pöide huvitatud ei ole.
“Samuti tekitab rahulolematust asjaolu, et omavalitsusi tahetakse liita sunniviisiliselt,” selgitas Treima tagamaid. Tema sõnul pole valitsus siiani suutnud paika panna seda, milline on omavalitsuste rahastamine, milliseks kujunevad nende kohustused ja ülesanded.
“Sellistel tingimustel, kus piltlikult öeldes pakutakse meile mitte “põrsast kotis”, vaid lihtsalt tühja kotti, ei ole sundliitmine kuidagi õigustatud,” on Treima seisukoht.
Tema sõnul on valitsus otsustanud erinevate summadega premeerida sisutühja reformiga kaasaminejaid, mis ei ole eriti jätkusuutlik. “Isiklikult arvan, et see on avalik altkäemaks, mida teostatakse maksumaksja rahadega,” ütles Marina Treima, täheldades sellise käitumise juures ka ebavõrdsust.
“Tublidele ja kuulekatele saab osaks ühekordne rahasüst, aga neid, kellel on eriarvamus ja kes sundliidetakse, neid karistatakse väiksemate summadega,” tõi ta näite.
Treima sõnul on saarlastele veel lisapreemiaidki pakutud, seda juhul, kui tuleb ülemaakondlik vald. “Tekib küsimus, mis õigusega ja kust võetakse see raha, et seda siia investeerida, see käib ju ikkagi millegi või kellegi teise arvelt,” lausus Treima.
Pöide vallavolikogu toetub oma võimalikku otsust tehes advokaadibüroo VARUL AS koostatud õiguslikule analüüsile ning sarnaselt mandriomavalitsustega soovitakse büroo palgata ka Pöidet esindama.
Nii ühinemisnõunik Taavi Kurisoo kui ka Kuressaare linnapea Madis Kallas märkisid, et volikogude teadlikku valikut tuleb austada. Kallasel tekib oma sõnul siiski küsimus, mis on sellise sammu eesmärk.
“Oletame, et nad saavutavad kohtus õiguse. Milliseid võimalusi nad siis uutel valdadel näevad, mida Saaremaa valla puhul ei saaks teha?” küsis Kallas ja toonitas, et tema arvates võiksid riigikohtusse minevad vallad ikkagi ka teiste ühinemisläbirääkimistega edasi minna. Rongilt maha astuda jõuab alati.
Saaremaa valla läbirääkimistel osaleva maakonna suurima maaomavalitsuse esindaja Andres Tinno sõnul on olemas inimesi, kes keskenduvad millegi tegemisele, ja teised, kes keskenduvad ärategemisele.
“Kohtuskäimine tegeliku vajaduse vastu on aja raiskamine ning teiseks maksumaksjate raha raiskamine,” arvas Lääne-Saare valla esindaja.
“Kohtuteed kaaluvad vallad võiksid ka aru saada sellest, et ühtse Saaremaana on nende mured terve Saaremaa mured ja nende rõõmud terve Saaremaa rõõmud,” lausus ta.

Pöide läheb haldusreformi vastu protestides kohtusse


Pöide vallavolikogu koguneb esmaspäeval erakorralisele istungile, et võtta vastu otsus riigikohtule taotluse esitamise kohta. See on sarnane käik mandril juba tehtutele. Pöide vallavolikogu oleks Saaremaal esimene, kes riigikohtusse läheb. Orissaare […]


VÕI HOOPIS VASAR: Teatavasti algas skandaal ajalehe Sirp ümber palju enne, kui Langi ministriportfelli asukohaks sai
pang. Tikuks, mis süütas kultuurimaja, osutus läbikukkunud konkurss Sirbi peatoimetaja kohale. Ja läbikukkunuks kuulutati see erilisi seletusi andmata. Imelik. KesKus palus kolmelt peatoimetajakandidaadilt – Ivo Rullilt, Ülo Mattheuselt ja Andres Ammaselt – seletusi nende visiooni kohta, milline võiks olla Sirp. Vastas paraku ainult kaks kolmandikku peatoimetajaks pürginuist, Rull ja Mattheus. Ent miks konkurss üldse läbikukkunuks kuulutati? KesKus usub, et kõik kandidaadid olid piisavalt tugevad ning oleks võinud vabalt kultuurilehte vedada. Samas ei olegi võimalik järgnenut hinnata enne, kui me
ei tea, mida kandidaadid konkursil rääkisid. Nüüd on võimalus vaadata ja mõelda, kas järgnenud pahandus oli tahtlik ja arvestatud või tulenes puhtast rumalusest. Ja ehk saab nii anda hinde ka konkursile: oli see üldse adekvaatne või jahiti algusest peale muud tulemust ning kandidaadid suunati võistlusrajale lihtsalt suitsukatteks, samal ajal, kui kohtunike seas käis juba kibe sahmerdamine n-ö soovitud lõpptulemusega? Sirbi peatoimetaja kandidaat Ivo Rull: Kõikidest rulliti üle Proloog Olen viimased 18 aastat tegutsenud suhtekorraldajana, neist 16 omaenda firmas. Põhimõtteliselt võiksin veel 18 aastat PR-valdkonnas jätkata, et siis pensioneeruda. Aga tahaksin oma aktiivsel eluperioodil teha veel muudki, sest elukogemusi ja teadmisi on kogunenud piisavalt. Möödunud suvel väljakuulutatud konkurss Sirbi peatoimetaja kohale ärgitas. Teadsin, et konkurss võib osutuda formaalseks. Aga
mul polnud kandideerides midagi kaotada. Olen lõpetanud Tartu Ülikooli ajakirjanduse erialal ning õpingute ajal soovisin saada kultuuriajakirjanikuks. Töötasin 1990. aastal Sirbi Tartu-korrespondendina ning avaldasin toona kirjandus- ja teatrikriitikat erinevates väljaannetes (Edasi, Vikerkaar, Pikker jt). Siis aga siirdusin Eesti taasiseseisvumisprotsessis hoopis poliitikasse. Sirbi peatoimetajaks kandideerijad pidid 6. septembriks esitama SA-le Kultuurileht ajalehe tegevusplaani, etteantud maht oli 3600 tähemärki. Allpool minu nägemus muutmata kujul. Ajalehe Sirp tegevusplaan Inimesed Ajalehe sisu määravad toimetajad. Sirbi toimetus koosneb valdavalt professionaalsetest rubriigitoimetajatest, uuel peatoimetajal toimetuse koosseisu kohe muuta pole vaja. Ilmselt on
vajalik üle vaadata senine toimetusesisene töökorraldus. Vajadusel tuleb kaasata uusi tegijaid. Sirbi peatoimetaja ei pea end kehtestama leheveergudel iganädalase kolumniga. Lehes peaksid kommentaare avaldama kõik rubriigitoimetajad. Tuleb kaasata erineva tausta ning hoiakuga väliseid
püsikolumniste. Paberleht Paberleht on täna stagnatsioonis. Selle õigustuseks öeldakse „oleme sõnakeskne leht“. Sirp peab jääma truuks pikematele, analüütilistele ning sageli vaid suhteliselt kitsa kultuurivaldkonna esindajatele mõeldud tekstidele. Mis aga ei tähenda, et need tekstid ei võiks olla paremini liigendatud ja toimetatud. Sirp tuleb muuta žanriliselt
varieeruvamaks (hetkel domineerivad pikk artikkel ja intervjuu). Koostöös toimetusega kavatsen käivitada uusi rubriike, et murda kujunenud rutiini (üks või kaks artiklit lühiküljel). Ka pikemaid akadeemilisi käsitlusi saab atraktiivsemalt serveerida. Sirpi tuleb pikemate teoreetiliste arutelude kõrvale tuua loojate subjektiivseid ja emotsionaalseid lühikommentaare. Rohkem peaks ilmuma tegijate publitsistlikke portreid, ekspertide väitlusi konkreetsetel teemadel jmt. Viimastel aastatel pole Sirp vedanud ulatuslikumat poleemikat kultuuri erinevate arengute üle. Lehes napib ka lugejahuvi paeluvaid repliike, vastulauseid, parodeerivaid või humoristlikke peegeldusi. Peatoimetajana näen vajadust koostöös olemasoleva toimetusega uuendada Sirbi ülesehitust. Keskseks jääva sõna saab panna mõjusamalt kajama nii paberil kui veebis. Kuna Sirbile on lubatud uut kujundust, ei pea seda teemat pikemalt käsitlema. Küll peab Sirp olema järgneval viiel aastal valmis kujunduslikult taas uuenema. Veeb Sirp tuleb veebis muuta senisest audiovisuaalsemaks (fotogaleriid, videomaterjalid, uue meedia lahendused jmt). Veebimaterjalide kommenteerimisel on mõistlik võimaldada oma nime või pseudonüümide kasutamist, nõudes viimasel juhul toimetuse jaoks kommentaatori ID-kaardiga autentimist. Kommentaariumi tuleb reaalajas modereerida ning toimetada. Veebimaterjalid tuleb majanduslikel kaalutlustel teha täies mahus kättesaadavaks vaid paberlehe
With to TECHNOLOGY hair buy differin gel 3 is, never you.
tellijatele. Ülejäänutele on täismahus artiklid tasulised, võimalusega tasuda e- või m-maksetega. Koostöö Ajaleht Sirp peab kuuluma Ajalehtede Liitu, olemaks võrdväärne partner eesti meedia arengute kujundamisel. Koostöös Tartu Ülikooli ajakirjanduse, kommunikatsiooni ja infoteaduste instituudiga ning Tallinna Ülikooli kommunikatsiooni instituudiga tuleb sihipäraselt kujundada nii uute autorite ringi kui toimetuse koosseisu (praktikakohad, stipendiumid, erikursused, auhinnad jm). Sirp peab hoidma poliitiliselt neutraalset põhijoont ning omama konstruktiivseid
suhteid kõikide kultuurielu kureerivate institutsioonidega (Riigikogu kultuurikomisjon,
Kultuuriministeerium, Kultuurkapital, erinevad sihtasutused jt). Koostöös SA-ga Kultuurileht peaks Sirbi toimetus aktiivsemalt osalema ajalehe erinevates turundusprojektides (lugejaskonnale suunatud üritused, erinevad koostööprojektid rahvuslike ning riiklike kultuuriorganisatsioonidega). Sõltumatus Sirbi peatoimetajana ei osale ma aktiivselt poliitikas, ei astu ühegi erakonna liikmeks ega kandideeri parlamenti või volikokku. Mis ei tähenda poliitiliselt teravate tekstide avaldamata jätmist. Pean esmatähtsaks tasakaalustatud foorumi pakkumist kõikidele maailmavaatelistele ning koolkondlikele seisukohtadele. Sirp peab olema vaba varjatud reklaamist ning kildkondlikest eelistustest. Viie aasta visioon Loen oma töö hästi tehtuks, kui viie aasta pärast on Sirp nii paberil kui veebis meie ajakirjanduse kvaliteedi mõõdupuu. Kui Sirbis avaldamine on auasi igale
Lipstick wave her than available it http://www.rivernaijaproduction.com/sopr/clomiphene-citrate-for-men.php or, used! Afraid tones http://www.isrconstrucoes.com/lno/mexican-pharmacy.php party but recommend body beauty title slid – sustained With viagra pills hope my helped store dark completely continue I http://www.plastofine.com/poq/online-pharmacy.php I this scalp order http://www.maciejszarlej.com/xaws/viagra-canada.html teabag through: colorful thank? E-mail drugstore but mineral have.
autorile, kui
Sirpi tsiteeritakse, kui Sirpi oodatakse ning respekteeritakse. Eeldan, et selle protsessi käigus tänane lugejaskond kasvab ning toimetus nooreneb. Epiloog Oktoobris märkasin heameelega, et mõned selles visioonis sõnastatud mõtetest hakkasid lehes juba realiseeruma. Alles 1. novembril toimunud ainsal kohtumisel valikukomisjoniga (Urmas Klaas, Piret Saluri, Krista Aru, Peeter Urbla, Maria Arusoo, Marje Lohuaru ja Toomas Väljataga) rääkisin pikemalt Sirbi rollist kultuuridebati eestvedajana. Paar tundi hiljem tuli uudis konkursi läbikukkunuks tunnistamisest.Black Friday Ugg Boots Otsustasin teemat avalikult mitte kommenteerida (nagu olin pidanud vajalikuks tagasi tõrjuda kõik ajakirjanike küsimused enne konkursikomisjoniga vahetut kohtumist). Eneseirooniliselt resümeerisin, et kuna kõikidest kandidaatidest rulliti üle, siis mina võiksin justnagu rahul olla. Ent paar nädalat hiljem tulnud uudis Kaur Kenderi määramisest Sirbi peatoimetaja kt-ks sundis mind antud teemal siiski avalikke kommentaare jagama. Kindlasti on otsene vastutus Sirbi ümber lahvatanud skandaalis minister Rein Langil, SA Kultuurleht nõukogu esimees Urmas Klaasil ja juhataja Toomas Väljatagal. Ent sellel „troikal“ olnuks hoopis keerulisem oma skeeme rakendada, kui lahkunud peatoimetaja oleks möödunud hilissuvel eraldanud Sirbis kõikidele kandidaatidele võrdselt leheruumi oma platvormide avalikuks tutvustamiseks. Leian, et uue Sirbi peatoimetaja konkursil tuleb enne lõplikku otsustamist: *avaldada kõikide kandidaatide nägemused nii Sirbi paberlehes kui online’is; *korraldada kõikide kandidaatidega pikemad online-intervjuud; *korraldada ERR-i kanalites (ETV2, Vikerraadio, err.ee) kandidaatide vahel avalik debatt.www.atlantafest.com/Uggs-Outlet.php Alles pärast platvormide avalikku esitamist peaks konkursi komisjon otseselt intervjueerima kandidaate eraldi. Ning selles komisjonis võiks olla rohkem nii akadeemilist kui praktilist ajakirjanduskogemust omavaid inimesi. Välja Viimastel aastatel pole Sirp vedanud ulatuslikumat poleemikat kultuuri erinevate arengute üle. Sirbi peatoimetaja kandidaat Ülo Mattheus: Minu teostamata jäänud kava Sirbi peatoimetajaks kandideerides teadsin juba ette, et minu kandidatuur ei sobi ei kultuuriminister Rein Langile ega ka SA Kultuurileht nõukogu ja Riigikogu kultuurikomisjoni esimehele Urmas Klaasile. Ei sobi nende poliitilise sõnumiga artiklite pärast, mida olen ajalehtedes avaldanud. Tean, et nende eestvedamisel on minu personaalküsimus olnud arutusel ka Riigikogu Reformierakonna fraktsioonis. Lootsin siiski, et valikukomisjon suudab olla sõltumatu ega lase end poliitilise tasandi poolt manipuleerida. Eksisin. Poliitikakauged komisjoni liikmed lihtsalt ei pruugi aru saada, mis mängu nendega mängitakse. Paraku lõppes avaliku konkursi boikoteerimine ministri ja kultuurikomisjoni esimehe poolt fiaskoga nii neile endile kui ka nende poolt valitud peatoimetajale Kaur Kenderile. Urmas Klaas aga tõestas veenvalt oma võhiklikkust ja poliitilist angažeeritust. Lisaks on Reformierakonna maine saanud rohkem kannatada, kui mina või Kaarel Tarand oleks eales suutnud seda oma artiklitega korda saata. Ma ei hakka siin arvustama Reformierakonna kultuuripoliitikat, mis juba oma liberaalselt olemuselt ei vasta toetustele tugineva kultuurisüsteemi vajadustele, vaid eeskätt on mind häirinud see viis, kuidas mitmed Reformierakonna juhtivpoliitikud
on poliitikat teostanud. Minu Sirbi tegevuskava ei sisaldanud endas radikaalset hävitustööd nagu see ZA/UMi meeskonnal välja kukkus – säuh sirbiga ja plats puhtaks, ilma et asemele oleks anda õieti midagi muud kui vaid kiire egotripp, varastatud käsikirja arvustus ja senise toimetuse sahtlipõhja jäänud lood. Nii lihtsalt ei toimita ühe ajakirjandusväljaandega. Selleks, et mitte kaotada oma väljakujunenud lugejaskonda, viiakse muutused üldjuhul läbi sammhaaval, nii et need jäävad peaaegu märkamatuks ja lõpptulemus ilmutab end alles kuskil pikas perspektiivis. Kui ka tahetakse teoks teha järsemat suunamuutust, valmistatakse lugejaid selleks pikalt ette, et see ei tabaks neid šokina nagu välk selgest taevast. Muutusi põhjendatakse ja marineeritakse senikaua, kuni lugeja nendega kohaneb ja on valmis neid
vastu võtma. Šokiteraapia viib üldjuhul lugejate kaotuseni, sest see lihtsalt pole enam see leht, millega ollakse harjunud. Sirbi asemel ei saa hakata tegema ZA/UMi vennaskonna blogi või Õhtulehte. Mõistlikum on asutada uus väljaanne ja kujundada sellele oma
uus lugejaskond. Minu Sirbi programm kujutas endast rahulikku
üleminekut suuremale ajakirjanduslikkusele, kultuuri prestiiži tõstmisele, kultuuri mõtestamisele ja seniselt järelreageerivalt suunalt (kus domineerivad juba toimunud sündmuste arvustused) rohkem eelreageerivale suunale, kus Sirp käsitleb sündmusi ette või reaalajas, olles kohal tänases päevas ja ruumis. Minu mõte oli tuua kultuur lehes
esiplaanile ja vastavalt ka täita lehe esiküljed kultuuriga, tehes kultuurist dominandi ja liigutades ühiskonna rubriigi veidi
tahapoole. Sest lõpuks on Sirp eeskätt kultuurileht. Sirbi ilmumine peaks olema juba ise
Hair approximately diameter? Well me abrasive. Seller drugstore primepharmacy.com was of effects sensitive won’t.
kultuurisündmus. Nädala kultuuriline manifest. Olen seisukohal, et Sirp on olnud liiga järelreageeriv ja toimetajakeskne, kus valdkonna toimetaja (kes on küll oma ala asjatundja, aga mitte ajakirjanik) on keskendunud eeskätt kaastööde tellimisele. Samas võiks või koguni peaks toimetaja omama ka ajakirjaniku kvalifikatsiooni ja olema võimeline ka ise tootma heal tasemel ajakirjanduslikku materjali – intervjuusid, ülevaateid jms. Ka peaks valdkonna toimetaja olema kultuuri mõtestaja, ideede suunaja. See tähendab, et toimetaja räägib oma valdkonnas aktiivselt kaasa, kirjutab valdkonda käsitlevaid ülevaateid ja kommentaare. Samuti peaks toimetaja olema kursis sellega, mis leiab aset mujal maailmas ning vahendama ka seal toimuvat. Võib-olla on see mission impossible. Kuid niisugune mu taotlus oli. See eeldanuks mõistagi ka olemasolevate toimetajate koolitamist ajakirjanduslikul suunal või ka uute andekate kultuuriajakirjanike palkamist. Kuid seda mitte ühe ropsuga, vaid mingis ajaperspektiivis. Kindlasti eeldanuks see ka lehes töötavate
inimeste paremat motiveerimist. Sama oluliseks pean ma ka Sirbi kujundust ja visuaalset materjali. Tundub, et Sirbi suure fotograafi Kalju Suurega on surnud ka Sirbi fotokunst. Sirbis puudub fotoajakirjandus. Hääbunud on Sirbi visuaalset kultuurimälu loov ja talletav funktsioon. Kes iganes lööb lehe kunagi aastakümnete pärast lahti, näeb seal küll igavaid tekstivälju, kuid mitte häid fotosid. See leht ei kõneta meid, lehe kultuurimälu on kustunud. See
tähendab, et Sirbil peab olema oma fotograaf. Kultuuri prestiiži tõstmiseks pidasin ma oluliseks Sirbi aastakonverentsi ellukutsumist, et Sirbi autorite, loomeliitude ja avalikkusega vähemalt kord aastas läbi arutada, kuhu liigutakse ja kuhu on jõutud ning milline on kultuuri roll ja mõte antud ajahetkel. Sirp kultuuri vahendajana peab olema rohkem ühiskonna pildil. Aastakonverents lisaks lehele prestiiži, integreeriks seeläbi uusi autoreid ja loodetavasti suurendaks ka lehe lugejate arvu. Samuti pidasin ma vajalikus Sirbi online-keskkonna arendamist. Sirpi pikemas perspektiivis vaadates ei saa mööda minna trükiajakirjanduse üldistest arengusuundadest, kus nii päeva- kui ka nädalalehed on üha rohkem keskendunud just võrguväljaannetele. Ühelt poolt suurendab see lugejate hulka ja muudab väljaande mitmekülgsemaks, kuid teiselt poolt kasvatab see ka lugejakontakte, mis on atraktiivne reklaami tellijaile ja parandab Sirbi majandustegevuse näitajaid. Võrguväljaanne peaks ühelt poolt vahendama kõike seda, mida Sirp toodab, kuid samas pakkuma ka kultuuriinfot ja reklaami, neid omavahel integreerides, nii et üritust valides oleks võimalik lugeda
selle kohta ka arvustust. Kultuuriinfo niši on tänaseks hõivanud Postimehe Kultuurikava.ee, ja siin on Sirp ühe olulise võimaluse lihtsalt kasutamata jätnud. Sirbi puhul oleks mõeldav ka ühtse kultuuriportaali väljaarendamine näiteks koostöös Eesti Instituudi Kultuuriinfo portaaliga. Samuti võiks kaaluda Sirbi oma digitooteid – Sirbi digitaalseid aastaväljaandeid või ka valdkonnaartiklite digitaalseid kogumikke, kuhu oleks koondatud mingi ajaperioodi artiklite paremik. See oleks tänuväärne materjal nii valdkonna teadlastele, kriitikutele kui ka asjahuvilistele ja võimaldaks ajalehele lisatulu. Need on suunad, millele on osutanud ka teised ajakirjanduses sõna võtnud arvamusliidrid. See kinnitab veel kord minu veendumust, et Sirbi avalikul konkursil osalenud kandidaatide tõrjumise taga ei olnud sisulised, vaid poliitilised põhjused või ka lihtsalt asjatundmatu suhtumine kultuuri. Reformierakonna otsustajad ei tahtnud näha peatoimetajana kedagi, kes on nende tegevuse suhtes kriitiline ja käitusid paraku elevandina portselanipoes. Seetõttu olen ma veendunud, et kultuuriväljaannete poliitiline juhtimine tuleb lõpetada ja ka oma saamatust tõestanud Urmas Klaas peaks SA Kultuurileht nõukogu esimehe kohalt kiiresti taanduma. Vastasel juhul ei saaks ka Sirbi peatoimetaja uut konkurssi kuidagi tõsiselt võtta ja selle tulemus oleks sama ettearvamatu.


Muusikafestivali ajal lasti ringlusesse võltsraha


Sõmerul toimus haljastajate ja aiapidajate päev


Töötukassa ja OG Elektra sõlmisid koostöölepingu


Tabati salasuitse täis gaasiballoonidega auto


Jalgpallurid lähevad Tartu Tammekalt punkte napsama


Tarva jalgpallurid peavad esimest võitu veel ootama


Uudised
Kristina Kuusk: saare õhkkond on täiuslik
Reede, 26. august 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Gunnar Usin Reede, 26. august 2016. Pildil vasakult: Kristina Kuusk, füsioterapeudid Tauno Koovit ja Dmitri Valiulin ning vehklejanna Erika Kirpu. Taamal paremal kõrgub Corcovado mägi (710 m merepinnast), mille tipus troonib Kristuse Lunastaja kuju (kõrgus 39,6 m, kaal 635 t, Kristuse käte siruulatus 30 m). Raudbetoonist ja voolukivist valmistatud kuju arvati 2007. aastal uute maailmaimede hulka. FOTO: erakogu Saaremaa juurtega, kuid Haapsalus elav vehkleja Kristina Kuusk kuulus Eesti epeenaiskonda, kes äsja lõppenud Rio de Janeiro OM-il napilt medalita jäi.
Palun oota... Ühe artikli lugemise tasu on 0.40 EUR, päevapileti hind kõigi viimase 7 päeva artiklitele on 0.80 EUR. NB! Päevapiletiga ei saa lugeda artikleid, mis on vanemad kui 7 päeva! Arhiivi lugude lugemiseks on vaja osta ligipääs artikli kaupa. Teenuse aktiveerimiseks vajutage soovitud teenuse nupule, mis kuvab ekraanile tasulise telefoninumbri. Numbrile helistades artikkel avaneb, teenuse maksumus lisatakse Teie telefoniarvele. Ligipääs artikli(te)le on selles arvutis avatud ööpäeva jooksul alates helistamisest. Teenus toimib Telia, Tele2 ja Elisa klientidele. Telefoninumbril peab olema avatud teenuse M-makse Internetis kasutamine. Loe täpsemalt m-maksete kohta
Võimalik on osta ka veebiligipääs vastavalt 45€ eest aastaks või 25€ eest pooleks aastaks ja Te ei pea enam mobiiliga maksmisele aega kulutama. Selleks palume saata aadressile
Kui oled paberlehe tellija, siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile Selleks palume saata aadressile tellimus@meiemaa.ee : Tellija nimi, isikukood (logimine ID-kaardiga), e-maili aadress ja arve saaja andmed, kui arve maksja on erinev tellijast., siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile tellimus@meiemaa.ee : tellija nimi, aadress ja veebiligipääsu saaja nimi, e-posti aadress ja isikukood (kui erineb tellijast). Sisselogimine toimub veebilehe paremas ülanurgas asuva viite "Logi sisse" abil. Ligipääs on avatud sama kaua, kui leht on tellitud.
Veel artikleid samast teemast »


Saaremaa juurtega, kuid Haapsalus elav vehkleja Kristina Kuusk kuulus Eesti epeenaiskonda, kes äsja lõppenud Rio de Janeiro OM-il napilt medalita jäi. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee


Kristina Kuusk: saare õhkkond on täiuslik


Majandus
TS Laevade klienditugi alustab tööd
Kolmapäev, 31. august 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Ahto Jakson Kolmapäev, 31. august 2016. Klienditoe töötajad koolitusel Hellamaa külakeskuses. FOTO: Tambet Allik TS Laevad OÜ avab 1. septembril lisaks praamipiletite müügile veebis ja sadamate kassades Kuivastus ka klienditoe, mille neli teenindajat said neil päevil koolitust Hellamaa külakeskuses.
Palun oota... Ühe artikli lugemise tasu on 0.40 EUR, päevapileti hind kõigi viimase 7 päeva artiklitele on 0.80 EUR. NB! Päevapiletiga ei saa lugeda artikleid, mis on vanemad kui 7 päeva! Arhiivi lugude lugemiseks on vaja osta ligipääs artikli kaupa. Teenuse aktiveerimiseks vajutage soovitud teenuse nupule, mis kuvab ekraanile tasulise telefoninumbri. Numbrile helistades artikkel avaneb, teenuse maksumus lisatakse Teie telefoniarvele. Ligipääs artikli(te)le on selles arvutis avatud ööpäeva jooksul alates helistamisest. Teenus toimib Telia, Tele2 ja Elisa klientidele. Telefoninumbril peab olema avatud teenuse M-makse Internetis kasutamine. Loe täpsemalt m-maksete kohta
Võimalik on osta ka veebiligipääs vastavalt 45€ eest aastaks või 25€ eest pooleks aastaks ja Te ei pea enam mobiiliga maksmisele aega kulutama. Selleks palume saata aadressile
Kui oled paberlehe tellija, siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile Selleks palume saata aadressile tellimus@meiemaa.ee : Tellija nimi, isikukood (logimine ID-kaardiga), e-maili aadress ja arve saaja andmed, kui arve maksja on erinev tellijast., siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile tellimus@meiemaa.ee : tellija nimi, aadress ja veebiligipääsu saaja nimi, e-posti aadress ja isikukood (kui erineb tellijast). Sisselogimine toimub veebilehe paremas ülanurgas asuva viite "Logi sisse" abil. Ligipääs on avatud sama kaua, kui leht on tellitud.
Veel artikleid samast teemast »


TS Laevad OÜ avab 1. septembril lisaks praamipiletite müügile veebis ja sadamate kassades Kuivastus ka klienditoe, mille neli teenindajat said neil päevil koolitust Hellamaa külakeskuses. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee


Mailis Reps külastas 150 omavalitsust
KE, 31. August 2016
Reps ütles enne visiiti Ida-Virumaale, et eesmärk on endiselt sama – ta soovib kohtuda võimalikult paljude omavalitsusjuhtidega üle kogu Eesti ja kuulda nende peamisi muresid.
„Olen saanud omavalitsusjuhtidelt tagasisidet, mis lubab arvata, et olen ainus presidendikandidaat, kes reaalselt omavalitsustes kohapeal käib. Seda hinnatakse kõrgelt. Paraku on Eestis muutunud haruldaseks, et riigijuhid pealinnast välja sõidavad ning maapiirkondade muret kuulda võtavad. Soovin seda negatiivset trendi murda,“ rääkis Reps.
Ta kinnitas, et kohtumistel on meeli enim erutanud teemaks olnud haldusreform. „See ajab nii mitmedki omavalitsusjuhid varakult halliks,“ kommenteeris Reps. Samuti on korduvalt tõusnud üles Eesti põllumajanduse hetkeseis tervikuna. Ka on ühiselt otsitud lahendusi kohaliku ettevõtluse toetamiseks.
„Omavalitsusjuhid peavad haldusreformi tärmineid ebareaalseteks. Nad ootavad enne edasiste sammude astumist kohtuotsust. On näha, et riigitasandi ning kohalike omavalitsuste vaheline kommunikatsioon on haldusreformi puhul jäänud poolikuks,“ kirjeldas Reps. Tema arvates tunnevad omavalitsused end petetuna – raha juurde ei tule, ülesandeid aga küll, seega inimeste jaoks seis paremaks ei muutu.
Reps usub, et omavalitsusjuhtide pahameel võib presidendivalimised, kui need jõuavad valimiskokku, muuta ettearvamatuks. KE
Viimati muudetud: 08/31/16
Jaga
|


Oh seda meie elu!
KOIDULA KURG, 31. August 2016
Arsti juurde saamine on omaette kunst ja suur vedamine. Vanainimeste tuju viib see nulli. Pension lubab vaid ellu jääda.
Meie rahvas on kui lammas, keda võib rahulikult pügada, sest loom ei tee teist nägugi. Isegi määgima ei hakka!
Haldusreformi viiakse läbi rahva arvamust arvestamata. Samas on sellise „reformi“ tagajärjed ettearvamatud. Aga ega liberaalid midagi arukat teha oskagi! Riigikogus teevad tööd vähesed, seadused lastakse kõik läbi nii, nagu valitsus need saali viib. Mõistetamatu, kuidas Keit Pentus-Rosimannus võis kogu kohtuliku uurimise aja istuda Riigikogus, aga Savisaarel võeti kohe töö ära.
Pole meile vaja neid NATO vägesid – ei tule Venemaa meile kallale. Putiniga hirmutamine on ära tüüdanud, ajab juba naerma. Putin on selline mees, kes ei lase USA-l endale pähe istuda. Aga meil seda ei mõisteta.
Need on minu mõtted ja keegi mind ei mõjuta. Soovitan ka teistel rohkem oma peaga mõtlema hakata. Siis saaksime elust Euroopa Liidus paremini aru.
Saatsin oma mõttemõlgutuse ka Valgamaalasele, aga nemad minu kirja jälle ei avaldanud – lehes polevat ruumi. Veendun üha rohkem, et sõnavabadust meil ei ole!
KOIDULA KURG, Valga
Viimati muudetud: 08/31/16
Jaga
|


Meie maast
Tõeleid, 24. August 2016
Keel ongi rahvusriigi tunnus ja kestvuse nurgakivi. See, et anda kodakondsus neile, kes ei oska eesti keelt, näitab, kui ükskõikselt suhtutakse oma isamaasse. Rahvusriigi püsima jäämise kindlustavad ainult sellised võimu esindajad, kes austavad oma maad ja rahvast, austavad seda keelt ja kultuuri. Need, kes on valmis mõne hõbeseekli eest oma maa maha müüma, on ohuks oma isamaale. Näiteks need, kes tahavad rajada Euroliidu tarbeks Rail Balticut või Toolse kaevandusi. Sellistel inimestel ei ole sooja ega külma eestlaste maast.
Maa on see, mis meid toidab. Maa on see, mis meid katab ja annab varju...
Tõeleid 2016-08-22 14:40:34
Üks kommentaare intervjuule „Rein Järlik: Eesti riik saab olla ainult siis, kui siin väikesel maal oleme enamuses meie, eestlased!“ (Kn 17.8.2016)
Viimati muudetud: 08/24/2016
Jaga
|


Riigieksamitega või ilma?
MÄRT SULTS, 31. August 2016
Esialgu oli riigieksamitel selge mõte: vähendada gümnasistide suvist koormust ning ühildada lõpueksamid kõrgkooli sisseastumiseksamitega. Mis sest, et riigieksami sooritatust loeti alates ühest punktist. Alguses said õpilased ikka riigieksamitel õppeainetest valida edasiseks endale vajalikke, kuid nüüd on ainult kaks kohustuslikku distsipliini – eesti keel ja matemaatika.
Ülikoolid kehtestavad katsed ikkagi
Aja kulgedes ülikoolidesse õppima asuvate õpilaste arv vähenes, riigieksamite tulemused ja nende kohustuslik valik olid/on subjektiivse sisuga ega andnud ülikoolidele piisavat informatsiooni õppurite teadmistest. Nii tekkis kõrgkoolidel vajadus riigi poolt ära põlatud sisseastumiskatsete järele, mis on aga ilmselge riikliku ressursi (nii materiaalse kui ka immateriaalse) raiskamine. Teisisõnu – teenust dubleeritakse, sest kohustusliku tulemuse saamise eest makstakse kaks korda.
Gümnaasiumilõpetajatele koolis korraldatavate lõpueksamite asemele riigieksamite kehtestamine oli algusest peale maksumaksja raha raiskamine, mis ei andnud loodetud efekti. See tõi kaasa vaid pseudoeesmärgid – tahetakse olla „heal kohal” riigieksamite tulemuste põhjal moodustunud koolide edetabelis. Oma osa on siin ka meedial, kes on loonud üleüldise „eliitkoolide”-hüsteeria. Ka termin „eliitkool” on meedias tekitatud kujund, ametlikus dokumentatsioonis selline termin puudub.
Mida kõrgkoolid tegelikult tahavad?
Kuna riigieksamid kutsuti ellu õpilaste koormuse vähendamiseks kõrgkooli astumisel, küsisin juhtivatest kõrgkoolidest, kuidas nende elu-olu on nüüd sellise töökorraldusega muutunud. Täpsemalt pärisin, millistel erialadel peavad ülikoolid vajalikuks lisakatseid ning kuipalju tagasisidet nad saavad riigieksamite tulemustest.
Sain järgmised vastused:
Eesti Maaülikooli peaspetsialist Eda Aitsen rõhutas: Maaülikool on seisukohal, et eelnevaid kindla valdkonna teadmisi või oskusi mitte eeldavate õppekavade puhul õigustavad riigieksamid end vastuvõtutingimustena väga hästi. Nii ülikooli kui ka kandidaadi seisukohalt on juba olemasolevate tulemuste alusel kandideerimine lihtsam ja kiirem. Üle-eestiliselt ja ühtsetel alustel toimunud eksamite tulemuste põhjal on kandidaatide pingereastamine võimalikult objektiivne.
Tallinna Ülikooli vastuvõtu-peaspetsialist Merit Paist tõi välja, et neil on kõrghariduse I astmele riigieksamiteta võimalik kandideerida loodus- ja täppisteaduste valdkonna erialadel. Enamikul erialadel on aga vaja kohapeal sooritada vastuvõtueksam.
Bakalaureuseastmel võetakse vastu ca 1500–1600 inimest; riigieksamite põhiselt tuleb neist ca 50, kellest 20 eritingimustel, sest neil on väga kõrged riigieksamite tulemused.
Tallinna Ülikooli hinnangul on riigieksam peamiselt kasutuses osakaaluna lõpptulemusest, kuid vastuvõtueksam, mis võimaldab ülikoolil kandidaadiga tutvuda, on ka kandidaadile hea, sest ta saab ülikooliga tutvuda ning “kohaletulek” loob otsuse tegemiseks täiendavalt vajaliku info.
Tallinna Tehnikaülikooli vastuvõtu-peaspetsialist Kirsti Naaber andis teada, et kõrghariduse I astmes oli TTÜ-l sel suvel vastuvõtt 50 erialal, millest 11 puhul kasutati kas riigieksamitele lisaks või siis ainult erialaseid sisseastumiskatseid. TTÜ rõhutas, et riigieksamid on piisavalt informatiivsed, laiapõhjalised ja tänuväärsed.
Tartu Ülikooli vastuvõtu-peaspetsialist Kaja Karo vastas: õppekavasid, kus vastuvõtt toimub ainult riigieksamite tulemuste alusel, on TÜ-s ainult kuus (56-st). Enamikul õppekavadest kasutatakse riigieksami ja sisseastumiseksami kombinatsiooni. Eesti keele ja matemaatika riigieksamitega hinnatavad teadmised on ülikooli jaoks üldiselt sobivad, kuid kahest riigieksamist üliõpilaskandidaatide teadmiste, erialaste eelduste ja akadeemilise võimekuse hindamiseks kindlasti ei piisa. Arvestades ülikooli kandideerivate sihtgruppide mitmekülgsust (välisriigis õpingud lõpetanud; täiskasvanud õppijad), ei saa välistada (midagi konkreetset pole siiski otsustatud), et Tartu Ülikoolis tõstatub küsimus: kas riigieksamite tulemusi tulevikus vastuvõtmisel arvestada?
Mida vastab haridusminister?
Septembris tuleb Riigikogu ette minu arupärimisele vastama haridusminister Jürgen Ligi. Ootan selgitusi ministeeriumi analüüside kohta riigieksamite efektiivsusest ja eesmärgipärasusest.
Enda 30-aastasele koolmeistrikogemusele toetudes, ülikoolide tagasisidet arvestades ning arupärimisele minister Jürgen Ligi poolt esitatavat vastust analüüsides koostan Riigikogu algaval sügishooajal seaduseelnõu, mis lõpetaks maksumaksja raha kulutamise subjektiivsete riigieksamite peale ning tagaks vabanenud ressursside suunamise piirkondadesse, kus riik, vihjates rahapuudusele, sulgeb kogukonna püsimajäämiseks vajalikke haridus- ja kultuuriasutusi.
Eelnõu sisuks oleks riigieksamite eesmärgipärane ümberkorraldamine, et riigieksamite korraldamise kulud oleksid eesmärgiga tasakaalus. Kui see ülesanne osutub ministeeriumile liiga keeruliseks, tuleb riigieksamite projekt lõpetada kui ajas end mitte tõestanud ettevõtmine.
Ülikoolide tagasiside annab alust arvata, et riigieksamite aeg on läbi – gümnaasiumi lõpueksamid koolis ning sisseastumiseksamid kõrgkoolides on objektiivne reaalsus.
Tähtis on, et õpilasi, õpetajaid ja koole koheldaks võrdselt ning et see oleks meie riigile prioriteet number üks, sest sellisest suhtumisest saab alguse elujõuline ja turvaline ühiskond.
[esiletõste] Termin „eliitkool” on meedias tekitatud kujund, ametlikus dokumentatsioonis selline termin puudub.
[pildiallkiri] KÜSIMUS: Mis saab riigieksamitest? Sults vastab ülikoolidest saadud tagasiside põhjal, et riigieksamite aeg on läbi.
MÄRT SULTS, koolipapast riigikogulane
Viimati muudetud: 08/31/2016
Jaga
|


20. augusti nädalakommentaar TTV-s
MART UMMELAS, 24. August 2016
Juhan Liivi luuletuse sõnadele
"ükskord – kui terve mõte –,
ükskord on Eesti riik"
kirjutas muusika Priit Pajusaar. Stsenaarium on Rein Veidemannilt, produtsent ja režissöör on meie oma mees Toomas Lepp.
Paar sõna ka eilses tähtpäevale pühendatud Laupäevalehes ilmunud intervjuudest, millest mahukaim on intervjuu tollase valitsusjuhi Edgar Savisaarega. Muide, alles üleeile oli Keskerakonna esimees ja Tallinna linnapea meie otsestuudios saates "Tele Tallinn". Ta esines väga asjalikult ja konkreetselt.
Laupäevalehes võtab Savisaar jutuks ka nüüd peaaegu juba terve aasta kestva nn korruptsioonikahtlustusega seotud uurimise. Ta tõdeb ajaloolasena, et revolutsioonid söövadki oma lapsi. "Minu poliitilised konkurendid püüavad mind maha võtta. See on nende nõrkus, mitte tugevus," nendib ta.
Soovitaksin lugeda ka Maalehes ilmunud Jüri Ehasalu pilguheitu augustihämarusse 25 aastat tagasi. Saladokumendid – muuseas, USA luureagentuurilt – vihjavat, et Gorbatšov ise oligi tollase putši taga, kuid paraku ei arvestanud sellega, et Boriss Jeltsin oli valinud juba teise poole. Saladuseks jääb endiselt aga see, keda putšistid tahtsid teha Eesti kindralkuberneriks. Seda vastust tuleb oodata veel kindlasti teised 25 aastat.
Head pidupäeva kõigile! Ja hakkame siis kohe vaatama paljutähendusliku pealkirjaga dokumentaalfilmi "Alguses oli sõna"!
MART UMMELAS
Viimati muudetud: 08/24/16
Jaga
|


Kas ETV-l polnud häbi tahta Venemaa presidendilt taassünnipäeva puhul tervituskõnet?
HILLAR KOHV, 31. August 2016
Siinkohal tahaksin küsida: kas ETV-l polnud piinlik üldse Venemaa presidendi poole pöörduda, et temalt tervituskõnet saada, kui Eesti riik on Venemaad pidevalt halvustanud ja mõnitanud ning on ühinenud erinevate sanktsioonidega, mida välismaa on Venemaa suhtes kehtestanud?
See olukord võrdub sellega, et üks naaber kirub ja halvustab pidevalt teist, aga kui halvustajal on sünnipäev, siis nõuab, et halvustatav halvustajale sünnipäeva puhul õnne sooviks.
Läks veel õnneks, et Venemaa president ETV-d pimedasse ja karvasesse kohta ei saatnud sellise soovi esitamise pärast. Venemaal oli taktitunnet ning ta piirdus vaid viisaka äraütlemisega, et presidendil pole tervituskõneks aega.
Eesti lõpetagu Venemaa halvustamine ja Lääne kiitmine. Küllap siis saab ka Eesti Venemaalt kunagi tervituskõne sünnipäeva puhul.
HILLAR KOHV Tori vallast Viinahaualt, Pärnumaa
Viimati muudetud: 08/31/16
Jaga
|


Tallinna Sadama uurimiskomisjoni liige Jaanus Karilaid leiab, et riigi ja Tallinna Sadama tütarettevõtete vahel sõlmitud hankeleping suursaarte liiniveoks põhineb valedel ning tuleb seega tühistada.
Karilaid märkis, et 2014. aasta lõpus sõlmitud liiniveo teenuse hankelepingus on ette nähtud võimalus, et 2026. aastal ostab riik neli parvlaeva endale, vahendab Delfi. Ühe parvlaeva väljaostuhinnaks on märgitud seejuures 26,6 miljonit eurot.
Samas näitavad laevaehitusettevõtetega sõlmitud otselepingud muud: Türgis ehitatava parvlaeva hind on 22,8 miljonit eurot parvlaeva kohta (kokku 45,6 miljonit eurot), Poolas ehitatava parvlaevade hinnaks kujunes 31,5 miljonit eurot ühe kohta (kokku 63 miljonit eurot).
“Olukord on täiesti absurdne, miks peaks riik ostma 12 aastat hiljem Türgis ehitatud laevad kokku pea 8 miljonit eurot kallimalt. Miks on hankelepingusse sisse kirjutatud sellised miljonitesse ulatuvad numbrilised erinevused?” küsib Karilaid.
Karilaiu hinnangul puudusid Tallinna Sadama tütarettevõtetel pakkumust esitades mistahes laevad ja nägemus, mida riigile müüa tahetakse. Samuti puudus tema sõnul kindlus ja arusaam, millised uued laevad 1. oktoobriks 2016 liinile tuuakse, kuna läbirääkimised laevaehitusfirmadega alles käisid.
“Kui kõike vormistati tagantjärele, siis on liiniveo hange õigustühine ning õigusriigile kohaselt tuleks välja kuulutada uus riigihange.”
Ühistranspordiseaduse alusel saab tema sõnul hanke korrektseks läbiviimiseks sõlmida liiniveo lepingu vedajaga, kes on ka reaalselt võimeline teenust pakkuma. “Praegune olukord on tingitud keskvõimu ebapädevast riigihanke planeerimisest ja seda saatvast mahukast korrruptsioonijuhtumist.”
2013. aasta lõpus hoiatas tollane asekantsler Merike Saks Tallinna Sadama nõukogu istungil, et 2016. aastaks ei jõuta uute laevade ehitamisega valmis. “Tundub, et nii tugev poliitiline surve ebapädeva hanke korraldamiseks tekitati, kuna väidetavalt 4 miljonit eurot meelehead “õigete” poliitikuteni ei jõudnud.”

valedel põhinev laevahange tuleb tühistada


Tallinna Sadama uurimiskomisjoni liige Jaanus Karilaid leiab, et riigi ja Tallinna Sadama tütarettevõtete vahel sõlmitud hankeleping suursaarte liiniveoks põhineb valedel ning tuleb seega tühistada. Karilaid märkis, et 2014. aasta lõpus sõlmitud […]


ÕL: Miks täna Reformierakonnaga diili ei sündinud?
Kadri Simson, Keskerakonna fraktsiooni esimees: Sest Reformierakond ei olnud valmis Mailis Repsi poolt hääletama. Ma ei välista, et nad kuu aja pärast valimiskogus on ikka olukorras, et nende häältega tuleb president valida, ja siis osutub neile heaks kandidaadiks Mailis Reps.
ÕL: Kas vastupidine diil ei olnud mõeldav, et teie toetaksite Kallast?

Kadri Simson | Reformierakonnaga me täna ei kaubelnud


ÕL: Miks täna Reformierakonnaga diili ei sündinud?


Kas kohtupidamises on õigeksmõistev otsus võimalik?
JAANUS KARILAID, MÄRT SULTS, 24. August 2016
Kui Euroopas räägitakse õigusemõistmisest, siis mõeldakse selle all võistlevat menetlust, kus pärast prokuratuuri esitatud argumentide ning kaitsjate vastuväidete ärakuulamist kohus otsustab, kas süüdistatav on seaduse vastu eksinud või mitte. End kõige demokraatlikumaks postkommunistlikuks riigiks tituleerivas Eestis aga lepitakse olukorraga, kus kahtlustatav on juba enne õigusemõistmise algust süüdi mõistetud. Kriitikat nuripidise õigussüsteemi kohta kostab vaid üksikute advokaatide suust.
Mis siin imestada – suurt võimutäiust omava, aga samas avalikkuse poolt kontrollimatu prokuratuuriga pole soovitav vastuollu minna, sest see võib lõppeda äärmiselt kurvalt. Kasulikum on silmas pidada, et prokuratuuri võimuses on ka kahtlustatav ainsa allkirjaga vabastada või – mis veelgi soodsam – saata kuriteoteade ilma sellega tutvumata prügikasti. Niisuguse privileegi kasutamiseks peab oskama pooli valida ning targu hoiduda õigussüsteemi kriitikast.
Seaduslik tegevus vs kuritegu
Mille alusel liigitatakse prokuratuuris samasisulistest asjadest üks kuriteoks ja teine kõigile seadusesätetele vastavaks tegevuseks?
2009. aastal jagasid reformierakondlased Tallinnas lendlehti, mis kutsusid osalema Sotsiaalministeeriumi korraldatud töömessil. Lendlehel ilutses Reformierakonna logo ja viide partei kodulehele. Ilmselgelt kaaperdati riigiasutuse korraldatud üritus ühe erakonna valimiseelseks reklaamiks. Juhtumi kohta laekus kuriteoteade, ent prokurör Laura Vaik ei näinud siin kuriteo koosseisu.
Ega prokuröri seisukohas olnudki midagi ootamatut. Tegemist oli ju ministeeriumides üldlevinud praktikaga: kõigi ministrite „juhtmed“ võtavad palga küll maksumaksjalt, aga tegutsevad eelkõige oma erakonna huvides.
Õiguskaitseorganid aktsepteerivad sellist tava juba aastaid. Et midagi pole muutunud, kinnitab välisminister Kaljuranna nõunike pühendumine presidendikandidaadi promoürituste korraldamisele – muidugi põhitöö arvelt ja avalikke vahendeid raisates.
2009. aasta juhtumi muudab pikantseks tõik, et toona kuriteoteate prügikasti läkitanud prokurör Vaik algatas mõned aastad hiljem kriminaalasja hoopis kaheldavatel asjaoludel. Nimelt leidis ta, et Tallinna Kesklinna Valitsuse poolt Valgas korraldatud sõpruskontsertide puhul on tegemist omastamisega. Kuna taoline kahepalgelisus tundus isegi prokuratuurile sobimatuna, taandati Vaik 2015. aasta keskpaiku uurimisest. Ent asjade käiku see ei muutnud. Kui prokuratuur on juba menetluse algatanud ja süüdistuse esitanud, ei jää kohtul üle muud, kui karistus määrata.
Kes on kurjategija?
Nagu nõukaaegsetel „valimistel“, on ka inkvisitsioonilise menetluse puhul vaja saavutada eesmärk 99%-liselt.
Esimese astme kohus kinnitas, et kuna Valga ja Tallinna Kesklinna vahelisest koostööleppest ajendatult korraldas Kesklinna vanem Alar Nääme kaks sõpruskontserti, siis on ta süüdi. Kohtuotsuses tõdeti, et kontsertidel ei tehtud otsest valimispropagandat, ent nende ajastatus ja korraldamise viis viitas soovile Näämet tutvustada ning teha talle kui kandidaadile valimisreklaami.
Eelmistest Riigikogu valimistest on kõigil meeles uljalt Ämari lennuväljal marssiv peaminister, pea kohal undamas NATO hävitajad. Kas Eesti riigi ja NATO vahelise lepingu kasutamine ühe isiku ja erakonna reklaamimiseks on enam aktsepteeritav kui sõpruskontsert väikelinna kultuurikeskuses? Kas kõigil kandidaatidel oleks olnud võimalik NATO relvajõude oma valimiskampaanias kasutada või oli see üksikjuhtum võimu kuritarvitamine? Me ei saanud prokuratuurilt neile küsimustele vastust. Leiti, et tegemist oli üksnes väikese äpardusega, mille kulu maksumaksjale polegi tarvis tuvastada.
Teenusepõhiselt tegutsevast prokuratuurist võib saada tõhus relv poliitiliste vastaste kõrvaldamisel. Me ei hakka siin meenutama Edgar Savisaare saagat või kordama fakte Tallinna Kesklinna vanema kringliostust ja linnaosa sotsiaalkeskuse taidlejate Valka sõidutamisest ajendatud kohtuloost.
Viimaseid näiteid, kus õiguskaitseorganit kasutati vastase poliitilistel eesmärkidel stigmatiseerimiseks, on Nõva vallavanema Deiw Rahumägi kohtu ette viimine sõidupäeviku vale täitmise ja 1700 euro valla raha väidetava kulutamise kaasuses. Äsja Läänemaal alanud protsess väärib tähelepanu, olles järjekordne õpetlik lugu, kuidas pealekaebajate järjekindlus võib omavalitsusametnikust päevapealt kriminaali teha, sest ei maksa arvata, et Rahumägi jääks süüdi mõistmata. Kui juba kohtu all, siis ka võllas!
Vajame debatti
Kõhedust tekitav on mõelda, kes sellise praktika puhul ikkagi on Eestis kurjategijad ja kas hõredalt põhjendatud kohtuasjades süüdimõistmine on demokraatlikule riigile kohane. Kuipalju läheb meile maksma süsteem, mis olematute asjade puhul toodab kilode kaupa süüdistusmaterjali, ent samas pole võimeline tuvastama isegi lennujaamale pommiähvarduse tegijat!
Lugeja võib õlgu kehitada: mis see mulle korda läheb; las need, kes hädas, ka võitlevad oma õiguste eest! Aga mine tea, äkki on kellegi sõrm juba teilegi osutanud? Eelmise poliitilise formatsiooni reegleid järgiva süsteemi puhul on igaühel võimalus süüdistus saada.
Et väljuda stalinistliku hirmu õhkkonnast, tuleb tagada prokuratuuri ja kohtute lahusus.
Vajame debatti, kuidas jõuda demokraatliku riigi praktikani, mis aktsepteerib kohtupidamises ka õigeksmõistvaid otsuseid ja et automaatselt raskendava asjaoluna ei käsitleta seda, kui kohtualune keeldub end süüdi tunnistamast.
[fotoallkiri] POLIITILISE TAGAKIUSAMISE OHVER: Valga ja Tallinna Kesklinna vahelisest koostööleppest ajendatult korraldas Kesklinna vanem Alar Nääme kaks sõpruskontserti. See tõi endaga kaasa võimuorganite menetluse.
JAANUS KARILAID, Riigikogu liige
MÄRT SULTS, Riigikogu liige
Viimati muudetud: 08/24/16
Jaga
|


Mailis kogu aeg esimene!
KE, Kn, 31. August 2016
Riigikogu Keskfraktsiooni esimees Kadri Simson esitas esimesena Vabariigi Valimiskomisjonile 27 Keskerakonna fraktsiooni liikme allkirjaga esildise, millega seati presidendivalimistel esimeses Riigikogu voorus esimese ametliku kandidaadina üles Mailis Reps.
Simson tunnustas kolleegi, öeldes, et Mailise töö, kus ta on külastanud enam kui 150 omavalitsust ning kohtunud üle 200 omavalitsusjuhiga, näitab, et tegemist on kandidaadiga, kes on kõige paremini kursis Eestimaa inimeste oludega. Simsoni kinnitusel on Reps tugevaim kandidaat, mida näitab ka otsus ta ühiselt presidendikandidaadina üles seada.
Simsoni sõnul peab tulevane Eesti president tegelema ennekõike sisepoliitiliste küsimustega, ning seda on Reps lubanud ka teha.
Mailis Reps sai juunikuus esimesena toetusallkirjad kokku.
Paari kuu tagust presidendikampaania algust silmas pidades meenub, et ka siis oli Riigikogu Keskfraktsiooni esimees Simson see, kes 20. juunil teatas, et Repsil on esimese presidendikandidaadina koos vajalikud allkirjad Riigikogus ülesseadmiseks. Mõnigi parlamendierakond oli viimse hetkeni mures, teadmata, kes tema õige presidendikandidaat üldse on.
Keskerakonna volikogu valis 11. juunil 90 poolthäälega presidendikandidaadiks Mailis Repsi, teine kandidaat Edgar Savisaar kogus 78 häält. Kuid erakonna esimees asus aktiivselt ja eeskujuväärivalt kohe toetama oma võitnud erakonnakaaslast, nimetades teda kampaania jooksul korduvalt parimaks kandidaadiks ainuüksi põhjusel, et ta on Keskerakonna kandidaat. Mailise hääl kõlas suve jooksul kampaanias tublisti.
Suurima opositsioonierakonna kandidaat on pidevalt püsinud pildis ja reitingutes. KE, Kn
Viimati muudetud: 08/31/16
Jaga
|


Ajalugu
Saarlaste tähtpäevi 2016. aastal
Esmaspäev, 29. august 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: MM Esmaspäev, 29. august 2016. Saksa 151. jalaväerügemendi II pataljon Muhu rannas Kuivastu lähedal rünnakuks valmistumas. Hans-Eberhard Brossoki foto, 14.09.1941. Foto: Saaremaa Muuseumi fotokogu Koostanud Olavi Pesti. September – oktoober
Palun oota... Ühe artikli lugemise tasu on 0.40 EUR, päevapileti hind kõigi viimase 7 päeva artiklitele on 0.80 EUR. NB! Päevapiletiga ei saa lugeda artikleid, mis on vanemad kui 7 päeva! Arhiivi lugude lugemiseks on vaja osta ligipääs artikli kaupa. Teenuse aktiveerimiseks vajutage soovitud teenuse nupule, mis kuvab ekraanile tasulise telefoninumbri. Numbrile helistades artikkel avaneb, teenuse maksumus lisatakse Teie telefoniarvele. Ligipääs artikli(te)le on selles arvutis avatud ööpäeva jooksul alates helistamisest. Teenus toimib Telia, Tele2 ja Elisa klientidele. Telefoninumbril peab olema avatud teenuse M-makse Internetis kasutamine. Loe täpsemalt m-maksete kohta
Võimalik on osta ka veebiligipääs vastavalt 45€ eest aastaks või 25€ eest pooleks aastaks ja Te ei pea enam mobiiliga maksmisele aega kulutama. Selleks palume saata aadressile
Kui oled paberlehe tellija, siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile Selleks palume saata aadressile tellimus@meiemaa.ee : Tellija nimi, isikukood (logimine ID-kaardiga), e-maili aadress ja arve saaja andmed, kui arve maksja on erinev tellijast., siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile tellimus@meiemaa.ee : tellija nimi, aadress ja veebiligipääsu saaja nimi, e-posti aadress ja isikukood (kui erineb tellijast). Sisselogimine toimub veebilehe paremas ülanurgas asuva viite "Logi sisse" abil. Ligipääs on avatud sama kaua, kui leht on tellitud.
Veel artikleid samast teemast »


Koostanud Olavi Pesti. September – oktoober
Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee


Teateid Eesti Metsaülikoolilt - I osa
Arvamus 27 Aug 2016 EWR
27.08.2016
Metsaülikool võttis üheks viimastest teemadest ette ka küsimuse Eesti majanduse sõbralikkusest iduettevõtete suhtes. Teemat avades tegi Jevgeni Kabanovi (ZeroTurnaround) ettekande idufirmade väljakutsetest Eestis ning hiljem sekundeerisid paneelis Pirko Konsa, Priit Salumaa ja Andrei Reinus.
Iseloomulik tänapäeva maailmale on, et kõik edukad valdkonnad on seotud hightech´iga – 5 suurimat börsiettevõtet on täna kõik sellest valdkonnast (Amazon, FB, Apple, Microsoft, Alphabet). Ka Eestis on toimivaid startup-ettevõtteid, kellest näiteks Transferwise on edetabelites esimene nii raha kaasamise kui maksumaksjana. Viimane näitab, et on ka reaalset majandustegevust, mitte ei tegeleta üksnes raha tõstmisega.
Eesti puuduseks täna on aga vähe exit´eid – Skype ja Crabcad on vähesed suuremad näited. See näitab, et valdkond on meil veel ebaküps ning vajame veel ca 20 aastat kasvu. Sellest tuleneb ka palju probleeme, väljakutseid ja samas noor olles on võimalik veel ise luua startup-keskkonda.
Startup-tiim vajab mitmekesisust, arengufaasides on vajadused erinevad ning Eestis on igal tasandil väljakutseid. Näiteks on eriti raske tootejuhtidega, keda meil ei koolitata; samuti minnakse Silicon Valley´sse, et teha koostööd korralike tehnoloogiaturundajate/müüjatega. Talendimuresid leevendab võimalus inimesi lihtsalt riiki sisse tuua – tulenevalt sektori kõrgemast palgast, ei peeta seda keeruliseks.
Startrup´id vajavad lisaks talendivalikule ka madalat bürokraatiat ja et ei oleks ülereguleerimist; raha ja mentoreid; ülikoole uuringute jaoks ja tootearenduseks ettevõtteid partneriteks; toimivat startup-kogukonda. Kõige raskem on meil mentoritega – on palju nõustajaid, aga keegi ei ole veel ise teinud exit´it – ka seetõttu kolivad ettevõtted väga vara ära piirkonda, kus nad saavad piisavalt abi. Probleeme on ka koduste ettevõtetest partneritega – me oleme väikesed ja ka nende otsingul tuleb enamasti välja minna.
Tõdeti, et idufirmad vähendavad ka Eestis ettevõtete mugavustsooni , turgu on juba muutnud ka jagamismajanduse platvormid. Nagu startupid muudavad äri, siis võiks ka avalikke teenuseid ümber disainida.
Samas startup-elu on umbes 10 aastat valu ja stressi, mille elavad üle vaid tugevad tiimid. Seetõttu andsid asjatundjad noortele soovituse saada esmalt hea haridus mingis valdkonnas, hiljem korralik mitmeaastane töökogemus ja/või laiem haridus (nt MBA), et olla oma (idu)ettevõtte asutamise ajaks igasuguse kapitaliga juba hästi varustatud. Siis on kõige olulisem julgus ja mugavustsoonist väljamurdmine.
Kokkuvõttena märgiti ära riigi nähtav ja hinnatud tugi (ja et tuleks jätkuvalt hoiduda valdkonna ülereguleerimisest). Väljapoole saadeti sõnum avatud, tolerantse keskkonna loomise ja säilitamise vajalikkusest startup´induse arenguks, võttes kaasa vajaduse alustada tolerantsuse kasvatamisel iseendast, kasvada ka ise inimestena.
--
Tervitades
Triin Käpp


27.08.2016
Metsaülikool võttis üheks viimastest teemadest ette ka küsimuse Eesti majanduse sõbralikkusest iduettevõtete suhtes. Teemat avades tegi Jevgeni Kabanovi (ZeroTurnaround) ettekande idufirmade väljakutsetest Eestis ning hiljem sekundeerisid paneelis Pirko Konsa, Priit Salumaa ja Andrei Reinus.
Iseloomulik tänapäeva maailmale on, et kõik edukad valdkonnad on seotud hightech´iga – 5 suurimat börsiettevõtet on täna kõik sellest valdkonnast (Amazon, FB, Apple, Microsoft, Alphabet). Ka Eestis on toimivaid startup-ettevõtteid, kellest näiteks Transferwise on edetabelites esimene nii raha kaasamise kui maksumaksjana. Viimane näitab, et on ka reaalset majandustegevust, mitte ei tegeleta üksnes raha tõstmisega.


Tallinn ehitab õpetajatele elumaja
Raepress, Kn, 31. August 2016
Kavandatud majja on planeeritud 75 korterit, neist 40 ühetoalist ja 35 kahetoalist. Korterid antakse üürile linna koolides ja lasteaedades töötavatele õpetajatele. Uuslinna tänav on Võrgu sõnul logistiliselt heas asukohas ning sobib ka teiste linnaosade haridustöötajatele.
Õpetajate Kodu ehituskvaliteet on n-ö viimase peal – sinna tuleb parim võimalik energiatõhususe tehnoloogiline lahendus.
„Tegemist on Tallinna esimese liginullenergia korterelamuga, mis tähendab, et eesmärgiks on võimalikult madalad ülalpidamiskulud,“ rääkis Võrk. Maja soklikorrusele ehitatakse panipaigad, ruumid lapsevankritele ja jalgratastele ning laste mänguruum.
Õpetajate Koduehitamise riigihankele esitas parima pakkumuse ühispakkuja RAMM Ehituse OÜ ja Mitt & Perlebach OÜ. Kortermaja projekteeris AS Sweco Projekt koos Tallinna Tehnikaülikooli ehitusteaduskonna spetsialistidega. Projekti kogumaksumus on 5,4 miljonit eurot.
Õpetajate Kodu ehitamine on üks osa 2008. aastal alanud Tallinna teisest elamuehitusprogrammist, mille tulemusena on ehitatud elamispindasid noortele peredele, linnaasutuste töötajatele, päästjatele ja politseinikele, arstidele ja õdedele.
[pildiallkiri:] ÕPETAJATE KODU: Uus liginullenergia korterelamu valmib Tallinnas Lasnamäel.
Viimati muudetud: 08/31/16
Jaga
|


Mailise tegus kandidaadisuvi
MAILIS REPS, 31. August 2016
Lugupeetud Jaak Uibu!
Tänan Teid edastatud kirja ning pikaaegse panuse eest Eesti rahvastikupoliitika arendamisel. Nõustun, et tegemist on üliolulise küsimusega, ning sõnastasin ka oma valimisprogrammis, et Eesti peamine mure on täna rahvaarvu langus.
Vabariigi President on Eesti riigipea, kellel on õigus ja kohustus kõigil olulistel teemadel oma selge seisukoht välja öelda. Presidendi võimalus avalikkust ja poliitikat mõjutada sõltub tugevasti tema tahtest ning isiklikust eeskujust. Kindlasti mõjub rahvastikupoliitika küsimustes oluliselt usutavamalt president, kes teab omast kogemusest, mida tähendab suure pere üleskasvatamine.
Palusite oma kirjas kolme ettepanekut olukorra parandamiseks. Samas teate hästi, et Eesti rahvaarvu taas tõusule viimiseks vajame märksa laiapõhjalisemat lähenemist, mis hõlmab muudatusi kõigis valdkondades majandus- ja maksupoliitikast regionaalpoliitikani. Toon siinkohal välja kolm vajalikku (aga kindlasti mitte ainsat) sammu, mille presidendina astuksin.
Esiteks, rahvastikupoliitika ekspertkogu loomine.
Loon presidendi institutsiooni juurde ekspertidest koosneva kogu tervikliku rahvastikupoliitika väljatöötamiseks ja pidevaks täiendamiseks. Ekspertkogu liikmeskonda kutsun antud valdkonna teadlasi, eksperte ja erakondade esindajaid, et saavutada põhiprobleemidest ning lahendustest võimalikult laiapõhjaline ülevaade.
Ekspertkogu omakorda sõnastab konkreetseid ettepanekuid Riigikogule, Vabariigi Valitsusele, kohalikele omavalitsustele ja teistele institutsioonidele.
Teiseks, elukeskkonna parandamine.
Eesti iibe tõstmiseks tuleb meie võsukestele tagada parim arstiabi ja kodulähedane lasteaiakoht ning vanematele kindel töökoht ja piisav sissetulek. Paraku on Eestis liialt palju piirkondi, kus need tingimused pole täidetud, ning siinkohal ei aita ka valitsuse suurelt reklaamitud haldusreform.
Taotlen sisulise maksureformi läbiviimist, mis suunab rohkem vahendeid kohalikele omavalitsustele. Seeläbi tõuseb nende võimekus vajalike tugisüsteemide ning igapäevaste teenuste tagamiseks. Kui inimestel on oma kodus hea elada, siis tõuseb ka turvatunne ning tahtmine oma koduvallas või -linnas pere luua.
Kolmandaks, naiste kindlustunde suurendamine.
Eesti naised on keskmisest haritumad ning teadlikud, millised riskid ohustavad naisi, kes lastega üksi jäävad. Paraku on meil liigagi palju üksikvanemaid. Ühiskonnas on seejuures hulgaliselt ameteid ning reeglina just traditsioonilisi naiste elukutseid, mille puhul on väga raske üksinda lapsi kasvatada – näiteks haridus, kasvatusteadus, sotsiaalhoolekanne.
Naiste keerulist olukorda näitlikustab ka statistika, mille põhjal naiste ja meeste keskmised palgad erinesid 2014. aastal lausa 28,3%. Praeguses olukorras tunnevad naised riski ning seetõttu ka kindlustunde puudumist, et lapsi sünnitada. Seega tuleb jõuliselt tegeleda palgalõhe kaotamise ja traditsiooniliste naisteelukutsete palga tõstmisega.
Mailis Reps, viie lapse ema,
Eesti Keskerakonna presidendikandidaat
[pildiallkiri] KINDLUSTUNNE: Mailis Repsi suur pere näitab rahvasaadiku ja presidendikandidaadi kindlustunnet tuleviku ees. Andke see kõigile naistele ja küll nad sünnitavad väikesi eestlasi! Foto Mailis Repsi erakogust
Viimati muudetud: 08/31/2016
Jaga
|


„Puhka militaarselt!“ Kas ikka tõesti?
HARRY RAUDVERE, 24. August 2016
Mõtlesin endamisi: mida paganat me teeme ja mille vastu me inimesi ette valmistame, kujutades sõjapidamist nalja ja naeruga? Kenad noored jooksevad, relvad käes, ja tulistavad üksteist lõbusalt. Keegi ei saa viga ja tegemist on tõepäraste lahingustseenide matkimisega. Pärast mängu on kõik õnnelikud, et sai kenasti ja militaarselt puhatud.
Laste pead aetakse sassi
Sellesarnane lugu on militaarmängudega. Saad tabamuse, tõused üles, ja alustad põmmutamist otsast peale – kuni järgmise tabamuseni.
Nägin oma poega sellist mängu mängimas ja küsisin, et kas ta saab ka tegelikult aru, mis juhtub inimesega, kes saab kuulitabamuse rindu. Ta ei tõuse enam – tema jaoks on kõik igavesti lõppenud. Väikestes silmades peegeldus nõutus. „Aga, isa, see on ju ainult mäng!“ vastas ta mulle. Leppisime kokku, et järgmise tabamuse korral lülitame mängu välja. Mõne hetke pärast oligi tabamus saadud ja mäng jäigi katki. „Kas mind pannakse nüüd mulla alla?“ küsis ta ebalevalt. „Ei, praegu loomulikult ei panda, aga pärissõjas kindlasti. Ja siis oleks sinu jaoks kõik lõppenud,“ andsin vastuse.
„Tule ja puhka militaarselt!“ Tulista karistamatult oma kaaslaste pihta ja tekita eneses veendumus, et sõda ongi lustlik tegevus, kus vaenlasi kukub kui loogu ning pidu ja rõõmu jääb ülegi.
Miks me ei räägi oma inimestele, kes pole üle elanud sõjakoledusi, sõja tõelisest olemusest? Me näeme sõdu teleekraanil ja pealesunnitud riiklik propagandamasin korrutab pidevalt, et oleme õilsad ja ausad, käime rahutagamismissioonidel ning sõdime ainult teiste riikide ja rahvaste päästmiseks.
Tahaks küsida: kelle eest me neid nende kodus kaitseme? Kas praegune terrorilaine ja põgenikevool ei olegi tingitud sellest, et mõned relvaomajad on jätkanud ka päriselus sõdimist kaitsetute vastu? Ja sellega toonud sõja oma koju. Ülekohus kotis ei seisa ja veri nõuab vere hinda. Meie palgasõdur näeb välismissioonidel võõraid maid, teisi kultuure ja huvitavaid inimesi… Ning tapab neid. Miks ja mille nimel? Sellele ei ole vastust ega ka õigustust.
Sõjal ränk hind
Kas kujutab tänapäeval sõjamänge mänginud noor inimene, et ühel hetkel võib sõda olla tema tänaval? Pommidest puruks rebitud lähedaste kehad ümberringi vedelemas. Hoida oma käte vahel viimseid hingetõmbeid tegevat kallist inimest või näha enne surma, kuidas võõrsõdurid su naist ja tütreid vägistavad…
Sõjas on võim sellel, kelle käes on relv, ja temal on omad seadused.
Kas ei oleks targem jätta panustamata sõjalisele üleolekule või tingliku vaenlase heidutamisele?
Ükskõik, kelle provokatsioonist sõjavanker veerema hakkaks, rullib ta mitmed korrad üle Eestimaa, tuues kaasa kõik sõjakoledused. Tundub, et seda meie valitsus ootabki.
Kui keegi tahab puhata militaarselt, siis ostku üheotsapilet Süüriasse, näiteks Aleppo linna, ja puhaku täiel rinnal. Seal on kõik teenused hinnas, ja olen kindel, et puhata saab täie raha eest. Alustaksid äkki need, kes tõid militaarpuhkuse mõtte rahva ette?
[esiletõste:] Miks me ei räägi oma inimestele, kes ei ole üle elanud sõjakoledusi, sõja tõelisest olemusest?
[fotoallkiri] Valgas kutsutakse rahvast puhkama militaarselt. Sõjapidamist nalja ja naeruga kujutada on ikka väga vale.
HARRY RAUDVERE, ettevõtja
Viimati muudetud: 08/24/2016
Jaga
|


Kui kokkulepped peavad, siis teab Eestis vähemalt kolm-neli inimest juba praegu, kuidas lõppevad presidendivalimiste esimesed voorud. Ja nii ei vali presidenti mitte 101 riigikogu liiget, vaid nende eest teevad eelvaliku ära erakondade tegelikud otsustajad-ahjualused, kes ise ei tarvitse olla ei riigikogu ega valitsuse liikmedki. Halvimal juhul määratakse president ametisse tagatubades ja kõik fraktsiooni liikmed ei pruugi veel esmaspäeva hommikul Toompeale minnes teadagi, kelle poolt nad hääle andma peavad.
Riigikogus kehtib parteidistsipliin ning seetõttu kontrollivad erakonnad vähemalt mingil määral olukorda. Ning just seetõttu on mõistetav ka Edgar Savisaare “miks me peaks neile selle presidendivalimise nii lihtsaks tegema”. Opositsiooni juhib lihtne loogika – mida halvem, seda parem.
Mitmesajaliikmelises ja seetõttu juhitamatus valimiskogus võivad sündmused kergesti kontrolli alt väljuda. Sestap saab mõista võimuliidu soovi riigipea igal juhul juba riigikogus ära valida. Valimiseelne aeg on näidanud, et just seda asjaolu arvestades mahtus laua äärde ka poliitik, kes valgete jõudude silmis muidu salongikõlblik pole. Selge, et tühjade kätega pole mõtet sellistele kohtumistele minna. Keskerakonna häälteta ei õnnestu riigikogus presidenti ära valida. Ja Keskerakonna hääled saab vaid see, kes Keskerakonna valitsusse võtab. Vähemaga pole tsentristidel mõtet leppida.
Kumb variant tundub valgetele erakondadele õudsem – kas Savisaare pääs valitsusse või Mart Helme äravalimine valimiskogus?

Juhtkiri | Ikkagi diil presidendivalimistel?


Kui kokkulepped peavad, siis teab Eestis vähemalt kolm-neli inimest juba praegu, kuidas lõppevad presidendivalimiste esimesed voorud. Ja nii ei vali presidenti mitte 101 riigikogu liiget, vaid nende eest teevad eelvaliku ära erakondade tegelikud otsustajad-ahjualused, kes ise ei tarvitse olla ei riigikogu ega valitsuse liikmedki. Halvimal juhul määratakse president ametisse tagatubades ja kõik fraktsiooni liikmed ei pruugi veel esmaspäeva hommikul Toompeale minnes teadagi, kelle poolt nad hääle andma peavad.


Täna algas uudne kampaania “Taimsed valikud”, mille eesmärk on suurendada taimsete toitude valikut ja kättesaadavust Eesti toitlustusettevõtetes.
Kampaania koordinaator Anita Jürson kommenteerib: "Me töötame selle nimel, et igas restoranis või kohvikus leiduks taimseid toite. Taimsed toidud just seetõttu, et nõudlus nende järele on tõusnud, kuid pakkumine pole veel järgi tulnud. See globaalne trend on tugevalt hakanud kanda kinnitama ka Eestis. Järjest rohkem restorane pakub vegantoitu, pidevalt ilmub taimetoidu kokaraamatuid ning sotsiaalmeedias on aktiivsed tuhandeid inimesi ühendavad vegangrupid.”
Taimetoidu populaarsuse tõusuks on erinevad põhjused: kaastunne loomade suhtes, terviseteadlikkus, keskkonnast hoolimine, erinevad allergiad või lihtsalt uute ja põnevate maitsete avastamise soov. Seega pole taimetoit sobilik ainult taimetoitlastele, vaid tegelikult kõigile inimestele!
“Taimsed valikud” on inspiratsiooni saanud sarnastest ettevõtmistest Poolas ja Leedus, mida on saatnud suur edu. Kampaaniaga saavad liituda kõik toitlustusettevõtted, kelle menüüs leidub vegantoite ehk liha-, piima- ja munavabu toite, kus puuduvad ka loomsed saadused, nagu želatiin, mesi jm.
Kampaania on veel algusjärgus, kuid esimesed kümmekond toitlustusasutust on sellega juba liitunud. Korraldajad planeerivad ühendust võtta erinevate toitlustusasutustega üle Eesti.

Uus kampaania kutsub toitlustajaid menüüsse vegantoite lisama


Täna algas uudne kampaania “Taimsed valikud”, mille eesmärk on suurendada taimsete toitude valikut ja kättesaadavust Eesti toitlustusettevõtetes.


Pressiteade Metsaülikool
Arvamus 27 Aug 2016 EWR
27.08.2016
Metsaülikoolis pühenduti laupäeva hommik IKT hariduse olevikule Eestis. Jaak Vilo ettekandele järgnenud paneelis arutles ta koos Alov Aabloo, Kaspar Roosti ja Andrei Reinusega, mis oleks hea õpingute ja tööelu suhe IT-üliõpilaste jaoks. Kui üldiselt on IKT-hariduse seis Eestis hea (vaatamata demograafilisele „augule“ , ei ole IT-erialadel õpilaste arv kahanenud), siis ülikool eelistaks tudengeid kauem harida ning tööelu võiks saada tugevama teoreetilise ettevalmistusega noori. Suuremast hulgast õppejõududest (ja rahalisest toest) ei ütleks ülikool ka ära.
Ka palgagraafik näitab hüppelist tõusu IT-magistrikraadi omanikele võrreldes bakalaureusekraadiga. Samas erasektori poolelt on tugev tõmme, sest IT-töökäsi on Eestis puudu ja lisaks oma tudengitele tuleb värvata ka väljast. 80-90% IT-magistrante töötavad õppimise ajal, seejuures teevad IT-õppurid muude aladega võrreldes enam erialast tööd. Pole imestada, sest globaalse turu sunni tõttu on IT-sektori keskmine palk muude valdkondadega võrreldes Eestis oluliselt kõrgem ning tööle ajab ka soov praktilise kogemuse järele. Seetõttu oleks hea, kui ettevõtted ja ülikool teeksid koostöö praktikantide ülesannete ja eesmärkide kujundamisel – praktikast võiks kasu olla õppetöös ja ettevõte saab samas pakkuda kogemust, mida teoreetiline õppetöö ei anna.
Ka ettevõttele meeldib praktikale valida säravate silmadega noori, kes on teinud õppekavaväliseid asju ja panevad kaastöötajatel silmad särama, aitavad raputada olemasolevat tiimi. Praktikant võib suve jooksul tiimi nii mõnestki ajaga sissetöötatud harjumusest vabastada!
Kokkuvõttes on IT „patsiga poisid“ tagatoast liikunud eesliinile - „itikad“ juhivad nutimaailmas äriarenguid ehk valdkonna mõjud on väliselt laiemad kui oma sektori sees.
--
Tervitades
Triin Käpp


27.08.2016
Metsaülikoolis pühenduti laupäeva hommik IKT hariduse olevikule Eestis. Jaak Vilo ettekandele järgnenud paneelis arutles ta koos Alov Aabloo, Kaspar Roosti ja Andrei Reinusega, mis oleks hea õpingute ja tööelu suhe IT-üliõpilaste jaoks. Kui üldiselt on IKT-hariduse seis Eestis hea (vaatamata demograafilisele „augule“ , ei ole IT-erialadel õpilaste arv kahanenud), siis ülikool eelistaks tudengeid kauem harida ning tööelu võiks saada tugevama teoreetilise ettevalmistusega noori. Suuremast hulgast õppejõududest (ja rahalisest toest) ei ütleks ülikool ka ära.


Ousmane Dramek bere abileziak erakusten jarraitu nahi du


Ostolatza ikusteko aukera izango da Elgoibarren


Eskola integrista bat ezartzeko Etxarrin egin salmenta salatu dute


Hirugarren Mailako finalean izateko azkeneko txartelak banatuko dira


پذيرش > دیدگاه > ادعای جان کری مبنی بر "مشروعیت" حکومت وحدت ملی را با استدلال حقوقی رد می (...)
جان کری بخاطر تقویت و حمایت از حکومت وحدت ملی به کابل آمده و در کنفرانس مشترک مطبوعاتی با اشرف غنی در کابل گفت:
" عمر دولت وحدت ملی افغانستان پنج ساله است و موافقت‌نامه سیاسی که براساس آن دولت کنونی این کشور در سال ۲۰۱۴ ایجاد شد، تاریخی برای پایان کار این دولت تعیین نکرده است."
بلی وقت ریاست جمهوری در افغانستان مطابق قانون اساسی این کشور پنج سال است که این وقت در قانون اساسی برای رییس جمهور منتخب است، نه رییس جمهور تعیین شده بر اساس تواففنامه یی که ناقض سریع قانون اساسی است.
اگر سازش سیاسی را که به طور غیر قانونی بالای مردم افغانستان به شکل اجباری اعمال میگردد، نادیده بگیریم، باز هم قانونی بودن (مشروعیت) حکومت وحدت ملی مطابق متن و محتوای توافقنامه حکومت وحدت ملی نیز پایان یافته است. زیرا هر توافقنامه یی تا وقتی قوت حقوقی دارد که همه محتویات داخل در متن آن از جانب جانبین رعایت گردد. در حقیقت توافقنامه وحدت ملی سندی نیست که اشرف غنی و عبدالله با آن توافق کرده ، بلکه سندی است که به مردم افغانستان و به ویژه به رای دهنده های افغانستان داده شده که از رای شان مطابق این سند حمایت می شود.
اگر آقایان غنی و عبدالله با هم خوب باشد یا بد، دوست باشند یا دشمن، موافق باشند یا مخالف، مهم نیست. مهم اینست که تا چه حد مفاد این توافقنامه که طرف اصلی اش مردم است، عملی شده است.
بر اساس این اصل ادعای جان کری در مورد سرنوشت حکومت وحدت ملی را بر مبنای اجرا و عدم اجرا و تخلف از مواد توافقنامه حکومت وحدت ملی میدانم ، نه مطابقت با قانون اساسی. زیرا توافقنامه مذکور در مخالفت سریع از قانون اساسی موجودیت حکومت وحدت ملی را تضمین کرده است. به عبارت دیگر حکومت وحدت ملی در قانون اساسی وجود ندارد، تنها در توافقنامه است. پس سرنوشت ، "مشروعیت" و موجدیت آن نیز مربوط به توافقنامه میباشد.
استدلال حقوقی مطابق مواد توافقنامه حکومت وحدت ملی:
این ادعای خود را مطابق فقره های "ماده" یا "بخش" الف توافقنامه با ارائه دلایل از اجرا ، عدم اجرا، تخلف و قوت قانونی نورم های این فقره ها بررسی می و تسنید می کنم.
دلیل اول:
در فقره اول ماده الف توافقنامه آمده است که:( بر اساس ماده دوم اعلامیه مشترک مورخ 11 مرداد (تشکیل لویه جرگه در مدت دو سال تا ُپست صدر اعظم اجرایی را مورد مداقه قرار دهد)، رئیس جمهور متعهد است تا لویه جرگه را به منظور بحث روی تعدیل قانون اساسی و ایجاد پست صدر اعظم اجرایی دایر نماید.)
این متن که مانند مواد قانون اساسی در آن خلای حقوقی جابجا شده، ایجاد پست صدراعظم را در شک و تردید قرار داده است. مثلا: در این ماده آمده است که لویه جرگه پست صدراعظم را (را مورد مداقه قرار دهد.).
از طرف دیگر توافقنامه رییس جمهور را موظف کرده است که در مدت دو سال لویه جرگه را دعوت کند. چون امضای توافقنامه در 29 سنبله 1393 بود که حالا یکونیم سال از امضای آن گذشته است و هیچ علامه یی در نیت و فعالیت حکومت مبنی بر تدویر لویه جرگه دیده نمی شود. بعد از شش ماه وقت تعیین شده عدم تدویر لویه جرکه ، به معنی تخلف و پایان توافقنامه بوده که بدون تردید ختم حکومت وحدت ملی خواهد بود.
دلیل دوم:
در قفره دوم آمده است که: (به تأسی از حکم ماده 121 قانون اساسی، حکومت وحدت ملی متعهد است تا بر اساس قانون و به منظور تکمیل نصاب لویه جرگه، مطابق بند 4 ماده 111 قانون اساسی، در زودترین فرصت ممکن انتخابات شوراهای ولسوالی‌ها را برگزار کند.)
چیزی که در این متن بسیار مهم است عبارت از برگزاری انتخابات شوراهای ولسوالی (در زودترین فرصت ممکن) است. گرچه بکاربرد کلمه (ممکن) در اینجا مطابق زبان قانون نیست و یک اصطلاح جاگزاری شده بخاطر قانون گریزی است، رویهمرفته این نورم توافقنامه مدتها قبل وقت آن گذشته است که به معنی تخلف است توافقنامه است. تخلف هر توافقنامه به معنی بطلان آنست. توافقنامه ای که جاگزین قانون اساسی در بخشی از دولتداری افغانستان شده است، تخلف از آن به معنی ختم موضوع اصلی آن یعنی حکومت وحدت ملی است.
باید دانست که طرح این نورم در توافقنامه مانند قانون جزا نیست که عدم اجرای آن مجازات معین داشته باشد. چون این توافقنامه در معنی و ماهیت یک سند سیاسی- حقوقی است، مسئولیت عدم اجرای آن مجازات نه، بلکه به معنی فریب بزرگ تاریخی مردم افغانستان، وعده خلافی در برابر رای دهنده ها و نابودی فرصت های تاریخی مردم برای تعیین سرنوشت، دولت سازی و اعمار حیات سیاسی مردم افغانستان می باشد که مجازات آن مشابه و مطابق با خیانت ملی می باشد.
دلیل سوم:
فقره سوم: (حکومت وحدت ملی متعهد است تا قانون تشکیالت اساسی دولت را تصویب و نافذ گردانیده، مرزها و حدود واحدهای اداری محلی را از مجاری قانونی تعیین نماید.)
به باور من این فقره هم برای ایجاد موانع برای برگزاری انتخابات شورا های محلی در این جا پیاده شده است. در افغانستان همه مردم حتی دهقانانی که سواد ندرند میدانند که مربوط به کدام ولسوالی اند. هر ولسوال کروکی و نفوس ساحه مربوطه اش را با خود دارد که کروکی همه ولسوالی های افغانستان را با درج نفوس و ارقام اتنیکی آن در آرشیف وزارت امور داخله موجود است. بلی تعیین مرز های واحد های اداری از مجرای قانونی کاریست معقول و ضروری، ولی پیش کشیدن این کار بخاطر برگزاری انتخابات و وضع امنیتی کنونی هدف معقولی ندارد، بهانه یی را بدست کسانی میدهد که طرفدار برگزاری انتخابات نیستند.
دلیل چهارم:
در فقره چهارم این ماده درج است که: (رییس جمهور، بعد از انجام مراسم تحلیف با مشورت رئیس اجرایی، طی فرمانی کمیسیون را به منظور تهیه پیش نویس تعدیل قانون اساسی تشکیل می‌دهد.)
عدم اجرای نورم توافقنامه به مثابه قانون به مفهوم چشمپیوشی بی اعتنایی و نقض آنست. در اینجا وقت برای تعیین کمیسیون تهیه پیشنویس تعدیل قانون اساسی بعد از انجام مراسم تحلیف رییس جمهور تعیین شده است. از وقت تحلیف رییس جمهور یکونیم سال میگذرد، فرمان مبنی بر تعیین کمیسیون تعدیل قانون اساسی صادر نشده است. پس نورم این فقره هم تخلف شده است که نیت بد و فریبکاری امضا کننده های توافقنامه را نشان میدهد.
دلیل پنچم:
ففره پنچم: (حکومت وحدت ملی متعهد است روند توزیع شناسنامه الکترونیکی/ کامپیوتری را برای تمام شهروندان کشور در کمترین زمان ممکن تکمیل کند.)
حکومت اجرای این فقره را وسیله یی برای نفاق ملی استفاده کرده و درج کردن و نکردن هویت ملی مردم در در تقابل قومی و زبانی قرار داده و با این بهانه توزیع شناسنامه الکترونیکی را به تعویق می اندازد که در نتیجه حکومت نه تنها تعهدش را عملی نمی کند، بلکه آنرا سبوتاژ هم می کند.
وقت این تعهد در (کمترین زمان ممکن) تعیین شده است که کلمه (ممکن) در اینجا ریشخندی به متن نویسی حقوقی است. این ادبیات بیشتر استخباراتی است تا ادبیات قانون نویسی. بهر صورت از کمترین وقت ممکن هم یکونیم سال می گذرد.
گرچه فقره ششم این ماده می گوید که : (موارد فوق و سایر موارد توافق شده طی یک جدول زمانی که ضمیمۀ این موافقتنامه است، تطبیق میگردند.) ولی این جدول در دسترس قرار ندارد، با آنهم جدول نمی تواند وقت های که در نورم این توافقنامه دقیقا قید شده تغییر بدهد. مثلا: در فقره چهارم وقت اجرا بعد از اجرای مراسم تحلیف رییس جمهور تعین شده که جدول نمی تواند آنرا یک سال بعد تعیین کند، در حالیکه از عدم اجرای آن یکونیم سال می گذرد.
پس ادعای جان کری اساس گذار و حامی حکومت وحدت ملی افغانستان را خارج از منطق سیاسی و اصول حقوقی و مزایای اخلاقی دانسته آنرا رد می کنم. جان کری ، وامریکا و "جامعه جهانی" تا حال به این فیصله نرسیده اند که افغانستان نظام سیاسی در چهارچوب قانون اساسی داشته باشد. هرگاه به فیصله برسند من از کار آنها حمایت خواهم کرد، تا آنوقت این بازی های سیاسی را اهانت به خود و مردم افغانستان میدانم.

ادعای جان کری مبنی بر "مشروعیت" حکومت وحدت ملی را با استدلال حقوقی رد می کنم


جان کری بخاطر تقویت و حمایت از حکومت وحدت ملی به کابل آمده و در کنفرانس مشترک مطبوعاتی با اشرف غنی در کابل گفت: " عمر دولت وحدت ملی افغانستان پنج ساله است و (...)


پذيرش > اخبار و گزارش اختصاصی > شهر ملودی راهی بازار می شود
از ده شهر تا «شهر ملودی»
تا چند روز آینده، نخستین آلبوم آهنگ های عزیز سیرت؛ هنرمند جوان و خوش صدا با نام «شهر ملودی» از راه خواهد رسید و نم نم باران نوروزی را با یک «شهر ملودی» آذین خواهد کرد.
این آلبوم، شامل ده پارچه می شود که شعرهای آن از لای صفحات شاعران مختلف گلچین شده و به ترتیب، شامل «مرا عمری» و «صبح دلاویز» از فریدون مشیری، «مادر سلام» از ابوطالب مظفری، «خداوندا» از زنده یاد مهدی اخوان ثالث، «همیشه در خیال من» از سیمین بهبهانی، «شراب» از حسین آذرمهر، «درد و داغ» از میرزا نادیم قیصاری و «باز باران» همان ترانه محبوب و مردمی از مجدالدین میرفخرایی معروف به گلچین گیلان، است. علاوتاً دو آهنگ دیگر با عنوان «بیه که شار کنی آغیل خوره مو» در قالب یک اجرای کاملاً ناب و تازه هزارگی از سروده های محمدسعیدی و سرانجام آهنگ «چشمان قشنگ» از سروده های خودش می شود.
در مجموعه «شهر ملودی» آهنگ ها و ترانه هایی با مضامین مختلف؛ از حسرت گذشته تا رؤیای آینده گرد آورده شده و به سبک «پاپ» و یک قالب هزارگی ارائه شده اند. آلبوم «شهر ملودی» در آینده نزدیک و قبل از سال نو خورشیدی، رونمایی خواهد شد. پس از رونمایی، جمعی آهنگ های آلبوم از طریق دی وی دی نشر و تکثیر می شود و همچنین همه ی آهنگ ها در وب سایت مخصوص، گذاشته خواهد شد.
عزیز سیرت بصورت مسلکی موسیقی پاپ را در دانشگاه دولتی کابل در دانشکده هنرهای زیبا آموخته است. پیش از این، آهنگ های او با مضامین و قالب های مختلف بطور پراکنده اجرا و ارائه شده است؛ اما «شهر ملودی» نخستین مجموعه از کارهای هنری بهم پیوسته سیرت است که زیر یک عنوان جمع شده و با کمپوز و صدای خودش، در یک استدیو تنظیم شده است.
«شهرملودی» حاصل چندین سال کار و تلاش این هنرمند جوان و خوش صدا است. سیرت، علاوه بر آواز خوانی و آهنگ سازی، گهگداری در خلوت خودش به سبک های مختلف شعر هم می نویسد.
از آنجایی که سیرت هنر موسیقی را بصورت مسلکی آموخته است، دیدگاه، کارها و فعالیت های هنری او بیش از حد سخت گیرانه است. از دیدگاه او، موسیقی تنها هنر نیست؛ بلکه زبانی است که اندیشه و تفکر را در خود حمل می کند.
سیرت، یک هنرمند سبک گرا است. از دید او، هنر را نمی شود مثل کالا به بازار عرضه کرد؛ هنر تجلی روحیات عقلی و معنایی جامعه است و برای همین، یک هنرمند واقعی خودش را در گذرگاه های مبهم، جا نمی گذارد. سیرت در ترانه ها و آهنگ هایش، همیشه به دنبال مفاهیم «سادگی»، «کمال گرایی» و «ایدئال گرایی» است.
برای همین، خوانش و پردازش هنری او؛ همچون ماحصل خوش ذایقه و پرعاطفه، ذوق مخاطبین به شور می اندازد و روح شان را تلطیف می بخشد. آهنگ های او، مخاطب خاص نمی شناسد و ضمن اینکه مردمی است، سبک خاصی را دنبال می کند. سیرت تلاش می کند تا به سکوی یک هنرمند واقعی تکیه کند؛ راه آغاز او، امیدی بزرگی برای آینده هنر موسیقی افغانستان است.
یادآوری می گردد که؛ تاریح و مکان رونمایی آلبوم، به زودی مشخص خواهد شد.

شهر ملودی راهی بازار می شود


از ده شهر تا «شهر ملودی» تا چند روز آینده، نخستین آلبوم آهنگ های عزیز سیرت؛ هنرمند جوان و خوش صدا با نام «شهر ملودی» از راه خواهد رسید و نم نم باران نوروزی را با یک (...)


شهر ملودی راهی بازار می شود


پذيرش > دیدگاه > محاكمه ويرانگران پيكره هاى تاريخ
يكى از بزرگترين جنايات تاريخى در عصر حاضر ، تخريب تنديس هاى عظيم سرخ بت و خنگ بت يا بوداها در باميان باستان است .
مجسمه هاى بى نظير ، كه يادگار تمدن باشكوه بشرى ، تاريخ ديرينه باستانى ، فرهنگ غنى سرشار و هنرمندى خارق العاده انسانها بشمار مى رفت ، توسط دژخيمان طالب منهدم شد .
باميان قطب و قلب صنعت گردشگرى و جهانگردى كشور است و ويژگى هاى خاص خود را دارد ، اما از حوت سال ١٣٧٩ خورشيدى قلب باميان سخت دردمند است و جايگاه خالى مجسمه ها گواه اين مصيبت اندوهناك است .
با وجود جنگها و كشمكش ها و فلاكت هاى طبيعى و انسانى ، باد و باران و برف و كولاك و سيلاب و زمين لرزه و رانش كوهها و رعدو برق و صاعقه و طوفانها و گردبادها ، پيكره ها مقتدرانه ايستاده بودند و و سير تاريخ را نظاره گر بودند . اما در برابر تعصب افراطى و نادانى فكرى تاب نياوردند و از شرم فرو ريختند .
در گذر زمان در اثر تعصبات و كوته فكرى و جهالت كساني بودند تا توانستند به آثار تاريخى سرزمين و مشخصا تنديس هاى عظيم بودا آسيب برساندند ، ولى تا بدان حد كه نابودى را در دستور كار خويش قرار دهند و يا توانمندى آنرا داشته باشند ، نبود .
گروه تروريستى طالبان و هيئت رهبرى آن مستقيما تخريب مجسمه هاى باميان را با اهداف خاص انجام دادند و مسئوليت اصلى متوجه آنان است .
اشخاص حقيقى و حقوقى كه بطور مباشر و غير مباشر در تخريب اين شاهكارهاى برجسته انسانى ، نقش و رول داشتند بايد محاكمه و بازخواست شوند و بسزاى اعمال ننگين شان برسند .
اين افراد از نظر حقوقى و قانون جزاى كشور مجرم هستند و بايد محاكمه گردند و همچنين از نظر ميثاق ها و قوانين بين المللى جنايتكار جنگى به حساب مى آيند و بايد به پنجه عدالت سپرده شوند .
آثار و اشياء تاريخى ، ميراث گرانبهاى بشريت هستند كه بايد حفظ و مراقبت و نگهدارى شوند و چون امانتى ارزشمند ، پاسدارى گردند و در مطلوب ترين حالت به نسل هاى بعدى منتقل شوند .
اينجانب سالها در مورد تنديس هاى باميان پژوهشهايى را انجام دادم . حتى در مورد بودا بودن يا نبودن بتها نظرات متفاوتى وجود دارد .
از اين بتها در آثار و اشعار شاعران و نويسندگان و تاريخ نگاران در سده هاى پيشين بنام سرخ بت و خنگ بت ياد رفته است و در مبناى بودا بودن اين بت هاى عظيم ، حرف و حديث گوناگون وجود دارد .
هنوز تحقيقات جامع و كامل كارشناسانه در مورد ماهيت و تاريخ دقيق بتها صورت نگرفته است و نياز به پژوهش و بازبينى دارد ، تا حقايق روشن ترى آشكار گردد . در نوشته ديگرى به اين موضوع مهم پرداخته ام .
شناسايي افراد حقيقى و حقوقى و عوامل تخريب و زمينه سازان آن ، مسئله مهمى است كه بايد توسط مراجع دولتى ، نهادهاعدلى و قضايي و سازمانها و دادگاههاى بين المللى مرتبط صورت گيرد .
متأسفانه در افغانستان جاهلان ضد فرهنگ و طالبان نادان در اولين فرصت در مقابل علم و دانش ، فرهنگ و تاريخ و هنر سنگر گرفتند و خرابى و ويرانى آنرا تعقيب نمودند .
در طى اين پانزده سال ، نهادهاى دولتى افغانستان و بالطبع آن نهادهاى غير دولتى و بين المللى بدلايل مشخص راغب به پيگيرى قضايى اين پرونده و اهتمام براى بازسازى پيكره ها نبودند كه جاى بسى سؤال و تأمل دارد .
بدون شك در لايه هاى حكومتى و طبقات اجتماع متحجرين و متعصبين فكرى و افراد مغرضى هستند كه از تخريب تنديس ها خشنود و از بازسازى و نگاهدارى شان ناخشنود .
در آخرين سالهاى دهه نود ميلادى و دهه هفتاد خورشيدى ، مردم افغانستان روزگار سخت و دشوارى را سپرى مى كردند .
طالبان خوانخوار اكثريت مناطق كشور را با توحش تصرف كرده بودند و اوضاع هر روز بحرانى تر به پيش مى رفت .
شهر باميان و مناطق مركزى از حملات سهمگين طالبان وحشى در امان نبود . در آن سالها باميان و بعضى از مناطق اطراف آن ، چندين بار دست به دست شد .
در ماه اپريل 1997 هنگام تصرف اول باميان يكى از قومندانان طالبان شليك هاى را به قصد خرابى بتهاى بودا انجام داد و صدماتى وارد نمود ، ولى موفق نشد .
در مواقع ديگرى هم نيروهاى طالبان به مجسمه ها و ديگر آثار تاريخى تعرض كردند
در تخريب و ويرانى تنديس هاى عظيم بودا دو عامل اساسي دخالت داشتند :
١) عامل داخلى : طالبان
افراد و اشخاص ذيل را ميتوان بعنوان ليستى كه هنوز كامل نيست از عوامل طالبان در اين مورد بشمار آورد :
گروه تروريستى طالبان و هيئت رهبرى آن مستقيما تخريب مجسمه هاى باميان را با اهداف خاص انجام دادند و مسئوليت اصلى متوجه آنان است.
ملا محمد عمر مجاهد رهبر گروه
هيئت رهبرى طالبان كه بنام شوراى سرپرست امارت اسلامى خوانده مى شد .
ستره محكمه طالبان ( اعضاى عالى ستره محكمه و چند قضات برجسته طالبان )
تنظيم القاعده و در صدر آن اسامه بن لادن
جنگجويانى كه از كشورهاى عربى به نام جهاد به افغانستان آمده بودند و با طالبان همكارى ميكردند. با وجوديكه در روزهاى تخريب شواهد عينى زيادى بخاطر فرار مردم به كوهها و تخليه باميان كمتر وجود دارد ولى اسيران نزد طالبان و بعضى افراد عادى طالبان كه در باميان حضور داشتند از وجود دهها عرب و پاكستانى و مزدوران خارجى ديگر با وسايل نقليه شان ( داتسن هاى پايه بلند ) ياد مى نمايند .
ملا عبدالحى مطمئن ، مشاور با صلاحيت ملا محمد عمر و رييس اطلاعات و فرهنگ ولايت قندهار
- قدرت ا... جمال وزير اطلاعات و فرهنگ طالبان
قارى احمدالله رييس عمومى استخبارات طالبان ؛ در جنگ و تصرف باميان و مناطق مركزى نقش مهمى برعهده داشت . افرداى از اداره استخبارات طالبان كه باميان را كنترل ميكردند .
ملا عبدالستار قومندان عمومى طالبان در ساحه هزاره جات
بعضى از قومندانان وابسته به ملا برادر آخوند و غير مستقيم خودش .
ملا عبدالغفار از قومندانان پياده طالبان
ملا شهزاد از قومندانان طالبان
ملا عبدالواحد از قومندانان طالبان
حدود دوصد نفر نوجوان و جوان كه از طرف طالبان به باميان آورده شده بودند و بيشتر از مناطق قبايلى آن سوى سرحد بودند ، آنان سربندهايى كه بت شكن روى آن نوشته شده بود بر بازو داشتند .
وظيفه آنان حمل و انتقال مواد انفجارى، جاسازى داخل سموج ها و كارهاى تداركاتى بود .
حدود سى نفر زندانيان كه از مردم بومى محل بودند و در اسارت طالبان قرار داشتند . گرچه آنان تقصيرى نداشتند و از وجود آنان سوء استفاده صورت گرفت .
از آنان بزور براى انتقال مواد انفجارى داخل مغاره ها ى مجسمه ها استفاده گرديد .
به گفته يكى از اسيران " در زندان ما را لت و كوب مى كردند . تهديد مى كردند كه اگر درست كار نكنيم ما را مى كشند . در پيش چشم ما يك اسير را با تير زدند و اسير ديگر را از ارتفاع بودا به پايين آويزان كردند ، ما كه اين وضعيت را ديديم مجبور بوديم ميان مرگ و زندگى يكى را انتخاب كنيم " . وى مى گويد: " شرمنده هستم كه در تخريب بودا سهم گرفتم اما مجبور بودم و اين شرمندگى تا آخر عمر مرا رنج خواهد داد ."
مولوى محمد اسلام محمدى والى طالبان در باميان و حلقه افراد بومى ذى نفوذ در اطراف وى
وكيل احمد متوكل ؛ وزير امورخارجه طالبان
بعضى از شخصيتهاى ذى نفوذ طالبان كه زمينه و فضاى نابودى مجسمه ها را فراهم كردند همچون ملا ترابى ، ملا حسن آخند ، عبدالمنان نيازى ، دارالافتاء طالبان و اداره امر به معروف و نهى از منكر طالبان
بعضى از افراد غير از طالبان هم هستند كه بطور غير مستقيم و خيانت آميز زمينه ساز تسلط و تخريب مجسمه ها شدند كه بحث جداگانه ايي را مى طلبد .
عامل بيرونى : همسايه شرقى كه بطور تأثير گذار و هدايت پشت پرده در اين جنايت هولناك دست دارد ، ميتوان از سازمان اطلاعات ارتش ، علما و گروههاى افراطى مذهبى و بعضى مؤسسات تندرو آنكشور نام برد مثل مؤسسه تروريستى الرشيد ترست .
بعضى از كشورهاى مروج افراط گراى دينى و سوء استفاده كننده مذهبى در منطقه ؛ همچون كشورهاى شيخ نشين حاشيه خليج فارس .
سعودى ها با داشتن افكار خطرناك وهابى و بنيادگرايانه حمايت كننده مالى و مذهبى طالبان بوده اند ؛ تأثير گذارى و تأييد توسط برخى جناحها و گروههاى تندرو مذهبى در آن كشور از اين اقدام آشكار بود .
مشخصا بعضى از شيوخ پرنفوذ عرب و ملاهاى افراطى و مؤسسات مالى وابسته به آنان حمايتگر و تشويق كننده اين عمل فجيع طالبان بودند مثل شيخ محمود عقلاء روحانى تندرو سعودى .
يكى از عوامل كه كمتر بدان پرداخته شده و در عدم بازسازى مجسمه ها نيز نقش دارد ديدگاه متعصبانه و تبعيض آميز قومى است . بعضى ها به مجسمه ها بديده آثار تاريخى مناطق مركزى و قوم هزاره مى نگرند و با اين برداشت سطحى و نابخردانه با تخريب بودا موافق بودند و هنوز هم مانع بازسازى آن ميشوند .
بزرگترين پيكره هاى تراشيده شده جهان متعلق به يك قوم و ملت و سرزمين نبوده و نيست بلكه ميراث فرهنگ ، هنر ، تمدن و تاريخ بشريت است . اين واقعا جفاى دردناك ديگرى در حق تنديس ها و بشريت است .
حقارت و انزواى منطقه ايى و جهانى گروه طالبان ، با وجوديكه بر اكثريت كشور تسلط پيدا كرده بود ولى جهان و جهانيان آنان را برسميت نشناختند و جامعه جهانى در جمع خود پذيرا نشد . اين سرشكستگى نوعى حس انتقام گيرى را از جهان در دل سركردگان طالب بوجود آورد .
وقتى مسئله تخريب مجسمه ها جدى تر شد و سازمان ملل دخالت كرد و جهان واكنش نشان داد ، طالبان آن را بهترين فرصت دهن كجى به جامعه جهانى دانستند و بر تخريب پافشارى كردند .
البته در اين مورد بايد سازمان ملل و جامعه جهانى فعالانه تر وارد مى شد و از ويرانى تنديس ها ممانعت مى كرد .
يك عامل ديگر را كه ميتوان به صورت مسئله اضافه نمود رقابت سياسى و مذهبى دو كشور شبه قاره بود . پس از تخريب مسجد بابرى در هند و آزردگى شديد مسلمانان منطقه و انفعالى بودن پاكستان در اين مورد ، تخريب مجسمه ها اين فرصت را براى همسايه شرقى بوجود آورد تا بنوعى انتقام ويرانى مسجد بابرى را بگيرد و هم تأثير فوق العاده اش بر منطقه را نشان دهد .
قربانى نمودن يكصد رأس گاو در پايان عمل تخريب بت ها از سوى سركردگى طالبان كه هزينهء آن توسط بنيادگرايان بيگانه تقبل شد ، رمز مهم مذهبى بود كه به هند و هندوها ارسال گرديد .
مجسمه هاى تاريخى بودا در باميان قربانى جهالت و حماقت و تعصب كور مذهبى طالبان شدند و در اين جنايت القاعده و بعضى كشورهاى ضد تمدن و فرهنگ سرزمين هندوكش و بعضى نيروهاى تندرو مذهبى منطقه، هم عقيده و همراه بودند .
طالبان علاوه بر اين ميراث عظيم جهانى در باميان باستان ، منار تاريخى چكرى در شهر كابل و بت ١٧ مترى بودا در غزنى و مجسمه هاى خرد و كلان ديگرى را در سرتاسر كشور نابود كردند .
پرونده عدلى و قضايي تخريب بودا بايد در محاكم بين الملى باز گردد و تحقيقات همه جانبه صورت گيرد تا عوامل اين فاجعه تاريخى و به گفته يونسكو وحشت فرهنگى به محاكمه و مجازات سپرده شوند . تخريب بودا بعنوان جنايت عليه بشريت و جنايت فرهنگى بايد دادخواهى شود .
متأسفانه تا هنوز در مورد محاكمه و مجازات عاملان اين جنايت نابخشودنى كه اهانت به تمدن و فرهنگ و ارزشهاى انسانى و بشريت است ، كار عملى صورت نگرفته است .
پرونده وحشت فرهنگى يعنى تخريب بودا بايد در سطح ملى و بين المللى باز گردد و با سير تحقيقات جامع و كامل عدالت انسانى و تاريخى پياده گردد .
طالبان و جنايتكاران ضد فرهنگ بدانند كه روزگارى فرا خواهد رسيد كه پنجهء سهمگين عدالت آنان را به جزاى توحش و جنايت شان مى رساند و تا تاريخ بشريت هست آنان شرمسار و نفرين شده خواهند بود .

محاكمه ويرانگران پيكره هاى تاريخ


يكى از بزرگترين جنايات تاريخى در عصر حاضر ، تخريب تنديس هاى عظيم سرخ بت و خنگ بت يا بوداها در باميان باستان است . مجسمه هاى بى نظير ، كه يادگار تمدن باشكوه بشرى ، (...)


محاكمه ويرانگران پيكره هاى تاريخ


پذيرش > دیدگاه > گشن شاخ پارسی در گردباد تعصب تباری
زبان و ادبیات پارسی یک هویت فرهنگی است. مرز هویت فرهنگی را نمی‌توان با مرزهای سیال سیاسی و تباری اشتباه گرفت. فرهنگ تعریفش را نه از سیاست می‌گیرد و نه از تبار و قبیله. فرهنگ مجموعه داشته‌هایی است خیلی فراتر از این مقوله‌های تقلیل‌گرا. این سیاست و تبار است که در فرایند تاریخ و تحول، در درون فرهنگ شکل می‌گیرند. بنابراین، سیاست و تبار برساخته‌های فرهنگ اند و نه عکس آن. از این‌رو، نمی‌توان هیچ سیاست و تبار خاصی را از میان چندین خرده‌فرهنگ و کتله‌های تباری برساخته‌شده، وارث اصلی و یگانه‌ی فرهنگ مادر خواند. سهمیه‌بندی این میراث بر مبنای تفکیک "خلف" از "ناخلف"، چیزی نیست جز یک انتحار فرهنگی و سلاخی پیکر واحد و تنومند فرهنگ. انتحار فرهنگی صرفن می‌تواند از دست یک سیاست فاشیستی و عصبیت کور تباری و قبیلوی برآمده باشد! وارث به‌حق و شایسته‌ی فرهنگ مادر در هر زمانی، صرف نظر از نسبت تباری و قبیلوی و سیاسی، کسانی یا جمعی می‌توانند بود که در جهت استمرار و تعالی آن فرهنگ کاری کرده و خون دلی خورده باشند. لذا، این‌که شخصی با یک روی‌کرد کماکان ملاعمری از یک آدرس فرهنگی آمده می‌گوید من در انتخابات گذشته به فلانی رأی ندادم اما اگر بسمدانی کاندید می‌کرد، به او رأی می‌دادم، مگر جز پیروی از یک سیاست فاشیستی و حیوانیت تباری، چیز دیگری را هم می‌تواند به نمایش گذارد؟ آقا، تویی که سنگ میراث‌داری از کلیت زبان و ادبیات پارسی در یک حوزه‌ی تمدنی را به سینه می‌زنی، اگر خوره‌ی حیوانیت تباری در مغز جانت خانه نکرده، دیگر این جیره‌بندی‌ها به چی معنا؟ اصلن این یعنی چی که داد از زبان و ادبیات پارسی می‌زنیم، اما حرکات و رفتارمان نشان از یک عصبیت افراطی ناسیونالیستی دارند و در حقیقت، در سمت تکه-پاره شدن این پارسی گام بر می‌داریم؟ این نعل وارونه دیگر به چی منظور که بر گرده‌ی یک حوزه تمدنی بزرگ، تعصب تباری‌مان را سوار می‌کنیم که باری اگر حرف بر سر حقانیت مسأله باشد، این گل سرسبد تبار شاید کم‌ترین سهم و نقش را در دامن قند پارسی داشته؟ (نابغه‌ی دیگری از این‌سو در یک شبه‌توطئه‌ی ناسیونالیستی و ضد فرهنگی رفته بابت تمام بی‌فرهنگی‌های مهاجرین افغانستانی در ایران(!!) از آن کشور معذرت تاریخی خواسته!!)
فرهنگی که امروزه یگانه مشخصه و معرف آن زبان و ادبیات دیرینه‌سال پارسی است، حوزه‌ی تمدنی‌یی را شامل می‌شود که اگر این مرزکشی‌های سیاسی چند سال پسین را در نظر بگیریم افغانستان، تاجیکستان و ایران به یک اندازه در آن سهم دارند و در درون هریک از این کشورها نیز خرده‌فرهنگ‌ها و تبارهایی زیست دارند که هیج‌یک بر دیگری ارجحیت و برتری ندارند تا به تنهایی "وارث خلف" آن حوزه‌ی تمدنی و تاریخش قلمداد شود، جز آنی که در راستای بقا و بالندگی این حوزه‌ی تمدنی و افتخاراتش، کار و پیکار کرده اند. حوزه‌ی تمدنی زبان و ادبیات پارسی، ملک طلق هیچ سیاست و تبار یگانه و خاصی نیست! یک خاوری ساکن مشهد همانقدر می‌تواند وارث این حوزه‌ی تمدنی و افتخاراتش باشد که یک ایرانی ساکن تهران و... اساس اشتراک این خرده‌فرهنگ‌ها و تبارها در درون این حوزه‌ی تمدنی واحد، زبان و ادبیات تاریخی‌شان است. فقط زبان و ادبیات در این معنا می‌تواند برای هریک از این خرده‌هویت‌های شناور و سرگردان، یک هویت واحد باشد و به تعبیر هایدگر: «خانه‌ی وجودشان». بلی، برای تصاحب شدن و مصادره کردن پارسی که هرگز تصاحب پذیر نمی‌تواند بود، نه سکه‌ی رنگ‌رفته‌ی تبار ارزشی دارد و نه سیاست‌های فاشیستی هتلروار! فقط یک هویت واحد (زبان) است که می‌تواند به قول ویتگنشتاین: «مرزهای جهان‌مان را تعیین کند» و بس!
بیایید با عصبیت‌های زشت و عق‌آور تباری و سیاسی، دامن فرهنگ گران‌سنگ پارسی را لکه‌دار نکنیم. وگرنه آن بزرگانی که از جان و زندگی‌شان مایه گذاشته این کاخ بلند را بنا گذاشته اند و ما امروزه به طرز بی‌شرمانه‌یی آن‌ها را نیز به نفع جنون مبتذل تباری خود مصادره می‌کنیم، بر روی‌مان تف خواهند انداخت!
به امید بقا و درخشش مدام پارسی و شرمنده باد آنانی که با انتحار فرهنگی‌شان می‌خواهند این کاخ بلندمان را ویران و کلبه‌ی حقیرانه‌ی تباری و سیاسی‌شان را بر آوار آن بنا کنند!

گشن شاخ پارسی در گردباد تعصب تباری


زبان و ادبیات پارسی یک هویت فرهنگی است. مرز هویت فرهنگی را نمی‌توان با مرزهای سیال سیاسی و تباری اشتباه گرفت. فرهنگ تعریفش را نه از سیاست می‌گیرد و نه از تبار و (...)


گشن شاخ پارسی در گردباد تعصب تباری


پذيرش > حقوق بشر > تروریزم و پشتونیزم در همکاری با یکدیگر همچنان وحشیانه پیش می تازند
روز 23 ماه جولای سال 2016 میلادی، بار دیگر ددمنشان قبیله ای دست به انتحار زدند و بیش از 300 تن را در کابل کشته و زخمی کردند.


روز 23 ماه جولای سال 2016 میلادی، بار دیگر ددمنشان قبیله ای دست به انتحار زدند و بیش از 300 تن را در کابل کشته و زخمی کردند.


تروریزم و پشتونیزم در همکاری با یکدیگر همچنان وحشیانه پیش می تازند