text: Gårdagens besök (mitt andra och sista). Tre stycken personal i lokalen. Ingen besökare utom jag. Ingen rörde en fena när jag kom. Ingen låtsades om att jag var där. Efter ett bra tag går jag fram och frågar om jag kan få hjälp. En tittar upp och undrar. Med vad då? Bara att öppna bagageluckan, svarar jag och pekar på bilen två meter från honom. Vi sitter och räknar, sägar han då. Men reser sig motvilligt och med illa dold irritation och går fram och öppnar bakluckan utan att se på mig och går tillbaka till sin dator. Tack, så mycket, säger jag syrligt.Det var ju inte så svårt, eller hur! För ett år sen var jag där första gången. Och då hända något liknande. Bara det att då gick försäljaren och lämnade mig ensam kvar i lokalen. Jag letade upp honom på en annan våning. Han ville inte gå och visa mig den bil jag var intresserad av. Till slut mötte jag en kille i verkstan som svor över försäljarna men sa att han kunde följa mig till bilen. Varför visade dom inte bilen frågade han mig. Jag vet inte svarade jag. Kanske ville dom inte gå ut. Inför denna gång tänkte på mitt förra besök och undrade om jag skulle klä upp mig eller om det var något annat fel som gjorde att jag blev så grovt nonchalerad. Nu tror jag att det mer beror på att dom avskyr sitt jobb.  Stackars ägare. Den skulle behöva ta in motsvarigheten till elaka kocken för att röja upp ordentligt. Det skall sägas att när jag skulle gå så kom en ung kille springande och ursäktade sig att han hade varit borta lite. Och sånt kan ju hända. Ingen fel med det. Men de tre gubbarna som bara satt där dom borde få lite eld i baken och rycka in när dom såg att det var en kund där. F.ö. såg jag inga andra kunder vare sig igår eller förra gången. Hur klarar dom sig? 