text: РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
  от 9 декември 2014 година
  относно присъединяването на Хърватия към Конвенцията от 23 юли 1990 г. за премахване на двойното данъчно облагане във връзка с корекцията на печалби на свързани предприятия
  (2014/899/ЕС)
  СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
  като взе предвид Договора за Европейския съюз,
  като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
  като взе предвид Акта за присъединяване на Хърватия, и по-специално член 3, параграфи 4 и 5 от него,
  като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
  след консултация с Европейския парламент,
  като има предвид, че:
  (1)
  Конвенция 90/436/ЕИО (1) („Арбитражната конвенция“) беше подписана в Брюксел на 23 юли 1990 г. и влезе в сила на 1 януари 1995 г.
  (2)
  Арбитражната конвенция беше изменена с Протокола, подписан на 25 май 1999 г. (2), с Конвенцията, подписана на 21 декември 1995 г. (3) и Конвенцията, подписана на 8 декември 2004 г. (4), както и с Решение 2008/492/ЕО на Съвета . (5)
  (3)
  В съответствие с член 3, параграф 4 от Акта за присъединяване на Хърватия се посочва, че Хърватия се присъединява към сключените между държавите-членки конвенции и протоколи, изброени в приложение I към Акта за присъединяване. Те следва да влязат в сила по отношение на Хърватия на датата, определена от Съвета.
  (4)
  В съответствие с член 3, параграф 5 от Акта за присъединяване на Хърватия Съветът извършва всички промени, необходими поради присъединяването на Хърватия към тези конвенции и протоколи, и публикува адаптираните текстове в Официален вестник на Европейския съюз,
  ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
  Член 1
  Арбитражната конвенция се изменя, както следва:
  1)
  В член 2, параграф 2 подточки i)-xxvii) се заменят със следното:
  „i)
  в Белгия:
  а)
  impôt des personnes physiques/personenbelasting;
  б)
  impôt des sociétés/vennootschapsbelasting;
  в)
  impôt des personnes morales/rechtspersonenbelasting;
  г)
  impôt des non-résidents/belasting der niet-verblijfhouders;
  д)
  taxe communale et la taxe d'agglomération additionnelles à l'impôt des personnes physiques/aanvullende gemeentebelasting en agglomeratiebelasting op de personenbelasting.
  ii)
  в България:
  а)
  данък върху доходите на физическите лица;
  б)
  корпоративен данък.
  iii)
  в Чешката република:
  а)
  daň z příjmů fyzických osob;
  б)
  daň z příjmů právnických osob.
  iv)
  в Дания:
  а)
  indkomstskat til staten;
  б)
  den kommunale indkomstskat;
  в)
  den amtskommunale indkomstskat.
  v)
  в Германия:
  а)
  Einkommensteuer;
  б)
  Körperschaftsteuer;
  в)
  Gewerbesteuer, доколкото този данък се основава върху печалба от стопанска дейност.
  vi)
  в Естония:
  а)
  tulumaks.
  vii)
  в Ирландия:
  a)
  Cáin Ioncaim;
  б)
  Cáin Chorparáide.
  viii)
  в Гърция:
  а)
  φόρος εισοδήματος φυσικών προσώπων;
  б)
  φόρος εισοδήματος νομικών προσώπων;
  в)
  εισφορά υπέρ των επιχειρήσεων ύδρευσης και αποχέτευσης.
  ix)
  в Испания:
  а)
  Impuesto sobre la Renta de las Personas Físicas;
  б)
  Impuesto sobre Sociedades;
  в)
  Impuesto sobre la Renta de no Residentes.
  x)
  във Франция:
  а)
  impôt sur le revenu;
  б)
  impôt sur les sociétés.
  xi)
  в Хърватия:
  а)
  porez na dohodak;
  б)
  porez na dobit.
  xii)
  в Италия:
  а)
  imposta sul reddito delle persone fisiche;
  б)
  imposta sul reddito delle società;
  в)
  imposta regionale sulle attività produttive.
  xiii)
  в Кипър:
  а)
  Φόρος Εισοδήματος;
  б)
  Έκτακτη Εισφορά για την Άμυνα της yημοκρατίας.
  xiv)
  в Латвия:
  а)
  uzħēmumu ienākuma nodoklis;
  б)
  iedzīvotāju ienākuma nodoklis.
  xv)
  в Литва:
  а)
  Gyventojų pajamų mokestis;
  б)
  Pelno mokestis.
  xvi)
  в Люксембург:
  а)
  impôt sur le revenu des personnes physiques;
  б)
  impôt sur le revenu des collectivités;
  в)
  impôt commercial, доколкото този данък се основава върху печалба от стопанска дейност.
  xvii)
  в Унгария:
  а)
  személyi jövedelemadó;
  б)
  társasági adó;
  в)
  osztalékadó.
  xviii)
  в Малта:
  а)
  taxxa fuq l-income.
  xix)
  в Нидерландия:
  а)
  inkomstenbelasting;
  б)
  vennootschapsbelasting.
  xx)
  в Австрия:
  а)
  Einkommensteuer;
  б)
  Körperschaftsteuer.
  xxi)
  в Полша:
  а)
  podatek dochodowy od osób fizycznych;
  б)
  podatek dochodowy od osób prawnych.
  xxii)
  в Португалия:
  а)
  imposto sobre o rendimento das pessoas singulares;
  б)
  imposto sobre o rendimento das pessoas coletivas;
  в)
  derrama para os municípios sobre o imposto sobre o rendimento das pessoas coletivas.
  xxiii)
  в Румъния:
  а)
  impozitul pe venit;
  б)
  impozitul pe profit;
  в)
  impozitul pe veniturile obținute din România de nerezidenți.
  xxiv)
  в Словения:
  а)
  dohodnina;
  б)
  davek od dobička pravnih oseb.
  xxv)
  в Словакия:
  а)
  daň z príjmov právnických osôb;
  б)
  daň z príjmov fyzických osôb.
  xxvi)
  във Финландия:
  а)
  valtion tuloverot/de statliga inkomstskatterna;
  б)
  yhteisöjen tulovero/inkomstskatten för samfund;
  в)
  kunnallisvero/kommunalskatten;
  г)
  kirkollisvero/kyrkoskatten;
  д)
  korkotulon lähdevero/källskatten på ränteinkomst;
  е)
  rajoitetusti verovelvollisen lähdevero/källskatten för begränsat skattskyldig.
  xxvii)
  в Швеция:
  а)
  statlig inkomstskatt;
  б)
  kupongskatt;
  в)
  kommunal inkomstskatt.
  xxviii)
  в Обединеното кралство:
  а)
  Income Tax;
  б)
  Corporation Tax.“
  2)
  В член 3, параграф 1 списъкът се заменя със следното:
  „-
  в Белгия:
  -
  De minister van Financiën или негов упълномощен представител,
  -
  Le ministre des finances или негов упълномощен представител,
  -
  в България:
  Министъра на финансите или негов упълномощен представител,
  -
  в Чешката република:
  Ministr financí или негов упълномощен представител,
  -
  в Дания:
  Skatteministeren или негов упълномощен представител,
  -
  в Германия:
  Der Bundesminister der Finanzen или негов упълномощен представител,
  -
  в Естония:
  Rаhаndusminister или негов упълномощен представител,
  -
  в Ирландия:
  The Revenue Commissioners или техен упълномощен представител,
  -
  в Гърция:
  Ο Υπουργός των Οικονομικών или негов упълномощен представител,
  -
  в Испания:
  El ministro de Economía y Hacienda или негов упълномощен представител,
  -
  във Франция:
  Le ministre chargé du budget или негов упълномощен представител,
  -
  в Хърватия:
  Ministar financija или негов упълномощен представител,
  -
  в Италия:
  Il Capo del Dipartimento per le Politiche Fiscali или негов упълномощен представител,
  -
  в Кипър:
  Ο Υπουργός Οικονομικών или негов упълномощен представител,
  -
  в Латвия:
  Valsts ieņēmumu dienests,
  -
  в Литва:
  Finansų ministras или негов упълномощен представител,
  -
  в Люксембург:
  Le ministre des finances или негов упълномощен представител,
  -
  в Унгария:
  a pénzügyminiszter или негов упълномощен представител,
  -
  в Малта:
  il-Ministru responsabbli għall-finanzi или негов упълномощен представител,
  -
  в Нидерландия:
  De Minister van Financiën или негов упълномощен представител,
  -
  в Австрия:
  Der Bundesminister für Finanzen или негов упълномощен представител,
  -
  в Полша:
  Minister Finansów или негов упълномощен представител,
  -
  в Португалия:
  O Ministro das Finanças или негов упълномощен представител,
  -
  в Румъния:
  Președintele Agenției Naționale de Administrare Fiscală или негов упълномощен представител,
  -
  в Словения:
  Minister za finance или негов упълномощен представител,
  -
  в Словакия:
  Minister financií или негов упълномощен представител,
  -
  във Финландия:
  -
  Valtiovarainministeriö или негов упълномощен представител,
  -
  Finansministeriet или негов упълномощен представител,
  -
  в Швеция:
  Finansministern или негов упълномощен представител,
  -
  в Обединеното кралство:
  The Commissioners of Inland Revenue или техен упълномощен представител.“
  Член 2
  Текстовете на Арбитражната конвенция и на Протокола от 25 май 1999 г., заедно с тези на Конвенциите от 21 декември 1995 г. и от 8 декември 2004 г., са автентични при същите условия като приложимите за останалите езикови версии на посочените актове.
  Член 3
  Арбитражната конвенция, изменена с Протокола от 25 май 1999 г., с Конвенциите от 21 декември 1995 г. и от 8 декември 2004 г., с Решение 2008/492/ЕО, както и с настоящото решение, влиза в сила между Хърватия и всяка една от останалите държави - членки на Съюза на 1 януари 2015 г.
  Член 4
  Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
  Съставено в Брюксел на 9 декември 2014 година.