text: РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1219/2012 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
  от 12 декември 2012 година
  за установяване на преходни разпоредби за двустранните инвестиционни споразумения между държавите членки и трети държави
  ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
  като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 207, параграф 2 от него,
  като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
  след предаване на проекта за законодателния акт на националните парламенти,
  в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
  като имат предвид, че:
  (1)
  След влизането в сила на Договора от Лисабон преките чуждестранни инвестиции попадат в списъка с тематични области в обхвата на общата търговска политика. В съответствие с член 3, параграф 1, буква д) от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) Европейският съюз разполага с изключителна компетентност в областта на общата търговска политика. Следователно само Съюзът може да законодателства и да приема правно обвързващи актове в тази област. Държавите членки имат тази възможност единствено ако са оправомощени за това от Съюза в съответствие с член 2, параграф 1 от ДФЕС.
  (2)
  Освен това в част трета, дял IV, глава 4 от ДФЕС се предвиждат общи правила за движението на капитали между държавите членки и трети държави, включително по отношение на движението на капитали, предполагащи инвестиции. Тези правила могат да бъдат засегнати от международни споразумения, свързани с чуждестранни инвестиции, сключени от държавите членки.
  (3)
  Настоящият регламент не засяга разпределението на компетентностите между Съюза и неговите държави членки в съответствие с ДФЕС.
  (4)
  Към момента на влизане в сила на Договора от Лисабон държавите членки имат значителен брой действащи двустранни инвестиционни споразумения с трети държави, свързани с инвестиции. ДФЕС не съдържа изрични преходни разпоредби за подобни споразумения, които вече попадат в изключителната компетентност на Съюза. Освен това някои от тези споразумения може да включват разпоредби, засягащи общите правила за движението на капитали, установени в част трета, дял IV, глава 4 от ДФЕС.
  (5)
  Въпреки че двустранните инвестиционни споразумения остават обвързващи за държавите членки съгласно международното публично право и постепенно ще бъдат заменени от споразумения на Съюза със същия предмет, условията за оставането им в сила и връзката им с инвестиционната политика на Съюза изискват подходящо третиране. Тази връзка ще се развива с упражняването от Съюза на неговата компетентност.
  (6)
  В интерес на инвеститорите от Съюза и на техните инвестиции в трети държави, както и на държавите членки, които приемат чуждестранни инвеститори и инвестиции, двустранните инвестиционни споразумения, които конкретизират и гарантират условията на инвестициите, следва да останат в сила и постепенно да бъдат заменени от инвестиционни споразумения на Съюза, осигуряващи високи стандарти за защита на инвестициите.
  (7)
  Настоящият регламент следва да уреди правния статут съгласно правото на Съюза на двустранните инвестиционни споразумения на държавите членки, подписани преди 1 декември 2009 г. Тези споразумения могат да останат в сила или да влязат в сила в съответствие с настоящия регламент.
  (8)
  В настоящия регламент следва да се определят и условията, съгласно които държавите членки са оправомощени да сключват и/или да оставят в сила двустранни инвестиционни споразумения, подписани в периода между 1 декември 2009 г. и 9 януари 2013 г.
  (9)
  Освен това в настоящия регламент следва да се определят условията, съгласно които държавите членки са оправомощени да изменят или да сключват двустранни инвестиционни споразумения с трети държави след 9 януари 2013 г.
  (10)
  Оставянето в сила на двустранни инвестиционни споразумения с трети държави от държавите членки съгласно настоящия регламент или разрешаването на държавите членки да започнат преговори или да сключат такива споразумения не следва да възпрепятства преговорите или сключването на инвестиционни споразумения от Съюза.
  (11)
  От държавите членки се изисква да предприемат необходимите мерки за отстраняване на евентуални несъответствия с правото на Съюза в двустранните инвестиционни споразумения, сключени между тях и трети държави. Прилагането на настоящия регламент не следва да засяга прилагането на член 258 от ДФЕС при неизпълнение от страна на държава членка на задължение, произтичащо от правото на Съюза.
  (12)
  Разрешението за изменение или сключване на двустранни инвестиционни споразумения, предвидено в настоящия регламент, следва по-специално да позволи на държавите членки да отстранят евентуални несъответствия между техни двустранни инвестиционни споразумения и правото на Съюза, различни от несъответствията, произтичащи от разпределението на компетентности между Съюза и неговите държави членки, които са уредени с настоящия регламент.
  (13)
  Комисията следва да представи на Европейския парламент и на Съвета доклад за прилагането на настоящия регламент. В посочения доклад следва, наред с останалото, да се прецени необходимостта от по-нататъшно прилагане на глава III. Ако докладът съдържа препоръка да се прекрати прилагането на разпоредбите на глава III или предложение да се изменят посочените разпоредби, той може по целесъобразност да бъде придружен от законодателно предложение.
  (14)
  Европейският парламент, Съветът и Комисията следва да вземат мерки всяка информация, определена като поверителна, да се третира в съответствие с Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 г. относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (2).
  (15)
  Инвестиционните споразумения между държавите членки не следва да попадат в обхвата на настоящия регламент.
  (16)
  Необходимо е да се вземат някои мерки, за да се гарантира, че двустранните инвестиционни споразумения, оставащи в сила съгласно настоящия регламент, продължават да функционират, включително и по отношение на разрешаването на спорове, като в същото време се съобразяват с изключителната компетентност на Съюза.
  (17)
  С оглед да се осигурят еднакви условия за прилагане на настоящия регламент, на Комисията следва да се предоставят изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (3).
  (18)
  По-специално тези правомощия следва да се предоставят на Комисията предвид факта, че процедурите съгласно членове 9, 11 и 12 дават на държавите членки правото да действат в области от изключителната компетентност на Съюза и решенията за това трябва да се вземат на равнището на Съюза.
  (19)
  Процедурата по консултиране следва да се използва за приемането на разрешенията по членове 9, 11 и 12, като се има предвид, че посочените разрешения следва да се предоставят въз основа на ясно определени критерии, установени в настоящия регламент,
  ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
  ГЛАВА I
  ОБХВАТ
  Член 1
  Предмет и обхват
  1. Без да засяга разделението на компетенциите, установени с ДФЕС, настоящият регламент урежда правния статут на двустранните инвестиционни споразумения на държавите членки съгласно правото на Съюза и определя реда, условията и процедурите, при които на държавите членки се разрешава да изменят или сключват двустранни инвестиционни споразумения.
  2. За целите на настоящия регламент понятието „двустранно инвестиционно споразумение“ означава всяко споразумение с трета държава, което съдържа разпоредби за защита на инвестициите. Настоящият регламент обхваща само тези разпоредби на двустранните инвестиционни споразумения, които засягат защитата на инвестициите.
  ГЛАВА II
  РАЗРЕШЕНИЕ ЗА ОСТАВЯНЕ В СИЛА НА ЗАВАРЕНИ ДВУСТРАННИ ИНВЕСТИЦИОННИ СПОРАЗУМЕНИЯ
  Член 2
  Уведомяване на Комисията
  До 8 февруари 2013 г. или в рамките на 30 дни от датата на присъединяването им към Съюза държавите членки уведомяват Комисията за всички двустранни инвестиционни споразумения с трети държави, подписани преди 1 декември 2009 г. или преди датата на присъединяването им - прилага се по-късната дата - които желаят да оставят в сила или допускат да влязат в сила съгласно настоящата глава. Уведомлението включва и копие на тези двустранни инвестиционни споразумения. Освен това държавите членки уведомяват Комисията за всяка последваща промяна в правния статут на посочените споразумения.
  Член 3
  Разрешение за оставяне в сила
  Без да се засягат другите задължения на държавите членки съгласно правото на Съюза, двустранните инвестиционни споразумения, за които е направено уведомление съгласно член 2 от настоящия регламент, могат да останат в сила или да влязат в сила в съответствие с ДФЕС и настоящия регламент до влизането в сила на двустранно инвестиционно споразумение между Съюза и същата трета държава.
  Член 4
  Публикуване
  1. На всеки дванадесет месеца Комисията публикува в Официален вестник на Европейския съюз списък с двустранните инвестиционни споразумения, за които е направено уведомление съгласно член 2, член 11, параграф 6 или член 12, параграф 6.
  2. Първото публикуване на списъка с двустранни инвестиционни споразумения, посочен в параграф 1 от настоящия член, се извършва не по-късно от три месеца след крайния срок за уведомяванията, направени съгласно член 2.
  Член 5
  Оценка
  Комисията може да направи оценка на двустранните инвестиционни споразумения, за които е направено уведомление съгласно член 2, като прецени дали една или повече разпоредби на посочените споразумения представлява(т) сериозна пречка за преговорите или сключването от Съюза на двустранни инвестиционни споразумения с трети държави, с оглед на постепенното заменяне на двустранните инвестиционни споразумения, за които е направено уведомление съгласно член 2.
  Член 6
  Задължение за сътрудничество
  1. Държавите членки предприемат всички необходими мерки за това разпоредбите на двустранните инвестиционни споразумения, за които е направено уведомление съгласно член 2, да не представляват сериозна пречка за преговорите или сключването от Съюза на двустранни инвестиционни споразумения с трети държави, с оглед на постепенното заменяне на двустранните инвестиционни споразумения, за които е направено уведомление съгласно член 2.
  2. Ако Комисията установи, че една или повече разпоредби на двустранно инвестиционно споразумение, за което е направено уведомление съгласно член 2, представлява(т) сериозна пречка за преговорите или сключването от Съюза на двустранни инвестиционни споразумения с трети държави, с оглед на постепенното заменяне на двустранните инвестиционни споразумения, за които е направено уведомление съгласно член 2, Комисията и съответната държава членка своевременно започват консултации и си сътрудничат, за да набележат подходящите действия за разрешаване на проблема. Консултациите продължават не повече от 90 дни.
  3. Без да се засяга параграф 1, Комисията може в срок от 60 дни след приключване на консултациите да посочи подходящите мерки, които да бъдат предприети от съответната държава членка за премахване на споменатите в параграф 2 пречки.
  ГЛАВА III
  РАЗРЕШЕНИЕ ЗА ИЗМЕНЕНИЕ ИЛИ СКЛЮЧВАНЕ НА ДВУСТРАННИ ИНВЕСТИЦИОННИ СПОРАЗУМЕНИЯ
  Член 7
  Разрешение за изменение или сключване на двустранно инвестиционно споразумение
  Съобразно условията, предвидени в членове 8 - 11, на държава членка се разрешава да започне преговори с трета държава за изменение на заварено или за сключване на ново двустранно инвестиционно споразумение.
  Член 8
  Уведомяване на Комисията
  1. Когато държава членка възнамерява да започне преговори с трета държава цел да измени или да сключи двустранно инвестиционно споразумение, тя уведомява Комисията за намерението си в писмен вид.
  2. Уведомлението, посочено в параграф 1, включва съответната документация и указва кои са разпоредбите, които подлежат на договаряне или предоговаряне, целите на преговорите и всяка друга информация, която е от значение.
  3. Уведомлението, посочено в параграф 1, се прави най-малко пет месеца преди започването на официалните преговори.
  4. Когато съобщената от държавата членка информация не е достатъчна, за да се даде разрешението за започване на официални преговори в съответствие с член 9, Комисията може да поиска допълнителна информация.
  5. Комисията предоставя посоченото в параграф 1 от настоящия член уведомление и при поискване съпътстващата документация на другите държави членки при спазване на изискванията за поверителност, предвидени в член 14.
  Член 9
  Разрешение за започване на официални преговори
  1. Комисията разрешава държавите членки да започнат официални преговори с трета държава за изменение на или за сключване на двустранно инвестиционно споразумение, освен ако не стигне до заключението, че започването на тези преговори:
  а)
  би било в противоречие с правото на Съюза, различно от несъответствията, произтичащи от разпределението на компетентностите между Съюза и държавите членки;
  б)
  би било излишно, тъй като Комисията е представила или е взела решение да представи препоръка за започване на преговори със съответната трета държава в съответствие с член 218, параграф 3 от ДФЕС;
  в)
  би било в несъответствие с принципите и целите на външната дейност на Съюза, разработени в съответствие с общите разпоредби в дял V, глава 1 от Договора за Европейския съюз; или
  г)
  би представлявало сериозна пречка за преговорите или сключването от Съюза на двустранни инвестиционни споразумения с трети държави.
  2. Като част от разрешението, посочено в параграф 1, Комисията може да изиска държавата членка да включи или да изключи от тези преговори и от евентуалното двустранно инвестиционно споразумение някои клаузи, които са необходими за постигането на съответствие с инвестиционната политика на Съюза или на съвместимост с правото на Съюза.
  3. Разрешението, посочено в параграф 1 от настоящия член, се дава в съответствие с процедурата по консултиране, предвидена в член 16, параграф 2. Комисията взема решение в срок от 90 дни след получаване на уведомлението по член 8. Когато е необходима допълнителна информация за вземането на решение, срокът от 90 дни започва да тече от датата на получаване на допълнителната информация.
  4. Комисията информира Европейския парламент и Съвета за решенията, взети съгласно параграф 3.
  5. Ако Комисията не даде разрешение съгласно параграф 1, тя информира съответната държава членка и посочва мотивите за това.
  Член 10
  Участие на Комисията в преговори
  Комисията е информирана редовно за напредъка и резултатите от преговорите за изменение или сключване на двустранно инвестиционно споразумение по време на различните етапи и може да поиска да участва в преговорите относно инвестиции между държавата членка и трета държава.
  Член 11
  Разрешение за подписване и сключване на двустранно инвестиционно споразумение
  1. Преди да подпише дадено двустранно инвестиционно споразумение, съответната държава членка уведомява Комисията за резултата от преговорите и представя на Комисията текста на това споразумение.
  2. Настоящият член се прилага също за двустранни инвестиционни споразумения, които са договорени преди 9 януари 2013 г., но не са предмет на задължението за уведомяване съгласно член 2 или съгласно член 12.
  3. При получаване на уведомлението Комисията прави оценка дали договореното двустранно инвестиционно споразумение противоречи на изискванията на член 9, параграфи 1 и 2.
  4. Когато Комисията констатира, че резултатът от преговорите е двустранно инвестиционно споразумение, което отговаря на изискванията по член 9, параграфи 1 и 2 от настоящия регламент, тя разрешава на държавата членка да подпише и сключи това споразумение. Членове 3, 5 и 6 се прилагат за такива споразумения, както ако за тях е било направено уведомление по член 2.
  5. Решенията съгласно параграф 4 от настоящия член се вземат в съответствие с процедурата по консултиране, предвидена в член 16, параграф 2. Комисията взема решение в срок от 90 дни след получаване на уведомлението по параграфи 1 и 2 от настоящия член. Когато е необходима допълнителна информация за вземането на решение, срокът от 90 дни започва да тече от датата на получаване на допълнителната информация.
  6. Когато Комисията даде разрешение съгласно параграф 4, съответната държава членка уведомява Комисията за сключването и влизането в сила на двустранното инвестиционно споразумение, както и за всяка последваща промяна в правния статут на същото споразумение.
  7. Комисията информира Европейския парламент и Съвета за решенията, взети съгласно параграф 4.
  8. Ако Комисията не даде разрешение съгласно параграф 4, тя информира съответната държава членка и посочва причините за това.
  ГЛАВА IV
  ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
  Член 12
  Споразумения, подписани от държавите членки в периода между 1 декември 2009 г. и 9 януари 2013 г.
  1. Когато в периода между 1 декември 2009 г. и 9 януари 2013 г. дадена държава членка е подписала двустранно инвестиционно споразумение, същата държава членка уведомява Комисията за споразумението, което желае да остави в сила или да допусне да влезе в сила, в срок до 8 февруари 2013 г. Уведомлението включва и копие на това споразумение.
  2. При получаване на уведомлението Комисията прави оценка дали двустранното инвестиционно споразумение, за което е направено уведомление съгласно параграф 1 от настоящия член, противоречи на изискванията на член 9, параграфи 1 и 2.
  3. Ако Комисията установи, че двустранно инвестиционно споразумение, за което е направено уведомление съгласно параграф 1 от настоящия член, отговаря на изискванията на член 9, параграфи 1 и 2, тя разрешава оставането в сила или влизането в сила на това споразумение съгласно правото на Съюза.
  4. Комисията взема решението, посочено в параграф 3 от настоящия член, в срок от 180 дни от датата на получаване на уведомлението по параграф 1 от настоящия член. Когато е необходима допълнителна информация за вземането на решение, срокът от 180 дни започва да тече от датата на получаване на допълнителната информация. Решенията съгласно параграф 3 от настоящия член се вземат в съответствие с процедурата по консултиране, предвидена в член 16, параграф 2.
  5. Освен ако дадено двустранно инвестиционно споразумение е било разрешено съгласно параграф 3, държавата членка не предприема по-нататъшни действия за сключване на споразумението, а прекратява или отменя вече предприетите действия.
  6. Когато Комисията дава разрешение в съответствие с параграф 3 от настоящия член, съответната държава членка уведомява Комисията за влизането в сила на двустранното инвестиционно споразумение, както и за всяка последваща промяна в правния статут на това споразумение. Членове 3, 5 и 6 се прилагат за такива споразумения, както ако за тях е било направено уведомление по член 2.
  7. Комисията информира Европейския парламент и Съвета за решенията, взети съгласно параграф 3.
  8. Ако Комисията не даде разрешение съгласно параграф 3, тя информира съответната държава членка и посочва мотивите за това.
  Член 13
  Поведение на държавите членки по отношение на двустранно инвестиционно споразумение с трета държава
  Когато двустранно инвестиционно споразумение попада в обхвата на настоящия регламент, съответната държава членка:
  а)
  информира своевременно Комисията за всички заседания, които ще се проведат по силата на разпоредбите на споразумението. На Комисията се предоставят дневният ред и цялата необходима информация за разбиране на поставените за обсъждане теми на посочените заседания. Във връзка с това Комисията може да изиска допълнителна информация от съответните държави членки. Когато някой от поставените за обсъждане въпроси може да засегне изпълнението на политиките на Съюза в областта на инвестициите, и по-конкретно на общата търговска политика, Комисията може да изиска от държавата членка да заеме определена позиция;
  б)
  информира своевременно Комисията за всяка получена информация, че дадена мярка не съответства на споразумението. Освен това държавата членка незабавно уведомява Комисията за всички искания за уреждане на спорове, възникнали по силата на двустранното инвестиционно споразумение, веднага щом държавата членка разбере за такова искане. Държавата членка и Комисията си съдействат пълноценно и предприемат всички необходими мерки за осигуряване на ефективна защита, което може да включва по целесъобразност участието на Комисията в процедурата;
  в)
  търси съгласието на Комисията, преди да задейства някой от механизмите за разрешаване на спорове срещу трета държава, предвидени в двустранното инвестиционно споразумение, и задейства тези механизми по искане на Комисията. Посочените механизми включват консултации с другата страна по двустранното инвестиционно споразумение и разрешаване на спора, когато това се предвижда в споразумението. Държавата членка и Комисията си съдействат пълноценно при изпълнение на процедурите в рамките на съответните механизми, които могат да включват по целесъобразност участието на Комисията в съответните процедури.
  Член 14
  Поверителност
  При уведомяването на Комисията относно преговорите и резултата от тях в съответствие с членове 8 и 11 държавите членки могат да посочат дали дадена информация, предоставена от тях, трябва да се разглежда като поверителна и дали тя може да бъде споделяна с другите държави членки.
  Член 15
  Преразглеждане
  1. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад за прилагането на настоящия регламент преди 10 януари 2020 г.
  2. Докладът включва преглед на поисканите и дадени разрешения съгласно глава III и преглед на необходимостта от по-нататъшното прилагане на посочената глава.
  3. Ако в доклада се съдържа препоръка за прекратяване на прилагането на глава III или за изменение на нейните разпоредби, същият доклад се придружава от съответното законодателно предложение.
  Член 16
  Процедура на комитет
  1. Комисията се подпомага от комитет за инвестиционните споразумения. Посоченият комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
  2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 4 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
  Член 17
  Влизане в сила
  Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
  Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
  Съставено в Страсбург на 12 декември 2012 година.