text: РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 515/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
  от 16 април 2014 година
  за създаване на инструмента за финансово подпомагане за външните граници и визите като част от фонд „Вътрешна сигурност“ и за отмяна на Решение № 574/2007/ЕО
  ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
  като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 77, параграф 2 от него,
  като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
  след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
  като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
  като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
  в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
  като имат предвид, че:
  (1)
  Целта на Съюза да осигури високо равнище на сигурност в рамките на пространство на свобода, сигурност и правосъдие съгласно член 67, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) следва да бъде постигната, наред с другото, посредством съвместни мерки относно преминаването на лицата през вътрешните граници и граничен контрол на външните граници и чрез общата визова политика като част от конвергентна многослойна система, която би позволила обмен на данни и пълно познаване на ситуацията и има за цел улесняване на законното пътуване и справяне с незаконната имиграция.
  (2)
  Съюзът се нуждае от по-съгласуван подход към вътрешните и външните аспекти на управлението на миграцията и вътрешната сигурност и следва да установи връзка между борбата срещу незаконната имиграция и подобряването на сигурността на външните граници на Съюза и по-добро сътрудничество и диалог с трети държави за целите на справянето с незаконната имиграция и насърчаване на законната миграция.
  (3)
  Необходимо е да се разработи интегриран подход към въпросите, поставени от миграционния натиск и заявленията за убежище, както и за управлението на външните граници на Съюза, и да се предвидят достатъчен бюджет и адекватни ресурси за справяне с извънредни ситуации, в дух на зачитане на правата на човека и солидарност между всички държави членки, като същевременно не се пренебрегват националните отговорности и се осигурява ясно разделение на задачите.
  (4)
  Стратегията за вътрешна сигурност на Европейския съюз („Стратегията за вътрешна сигурност“), приета от Съвета през февруари 2010 г., представлява обща програма за справяне с тези общи предизвикателства в областта на сигурността. Съобщението на Комисията от ноември 2010 г., озаглавено „Стратегията за вътрешна сигурност на ЕС в действие“ превръща принципите и насоките на Стратегията в конкретни действия, като определя пет стратегически цели: разбиване на международните престъпни мрежи, предотвратяване на тероризма и мерки срещу радикализацията и набирането на терористи, повишаване на нивото на сигурност за гражданите и предприятията в кибернетичното пространството, укрепване на сигурността чрез управление на границите и подобряване на устойчивостта на Европа спрямо кризи и бедствия.
  (5)
  Съгласно Стратегията за вътрешна сигурност свободата, сигурността и правосъдието са цели, които следва да бъдат преследвани успоредно, и с оглед постигане на свобода и правосъдие, целта за сигурност следва винаги да бъде преследвана в съответствие с принципите на Договорите, принципите на правовата държава и задълженията на Съюза в областта на основните права.
  (6)
  Ключови принципи, ръководещи изпълнението на Стратегията за вътрешна сигурност, следва да бъдат солидарността между държавите членки, яснотата относно разпределението на задачите, зачитането на основните свободи и правата на човека и принципите на правовата държава, надлежното отчитане на глобалната перспектива и връзката с външната сигурност, както и последователността и съгласуваността с целите на външната политика на Съюза, както са установени в член 21 от Договора за Европейския съюз (ДЕС).
  (7)
  За да се насърчи изпълнението на Стратегията за вътрешна сигурност и да се гарантира, че тя функционира реално, на държавите членки е необходимо да се осигури подходящо финансово подпомагане от страна на Съюза, като се създаде фонд „Вътрешна сигурност“ („Фондът“).
  (8)
  Поради правните особености, приложими към дял V от ДФЕС, правно не е възможно Фондът да се създаде като един финансов инструмент. Следователно Фондът следва да се създаде като цялостна рамка за финансово подпомагане от Съюза в областта на вътрешната сигурност, която обхваща инструмента за финансово подпомагане за външните граници и визите („Инструментът“), създаден с настоящия регламент, както и инструментът за финансово подпомагане на полицейското сътрудничество, предотвратяването и борбата с престъпността и управлението на кризи, създаден с Регламент (ЕС) № 513/2014 на Европейския парламент и на Съвета (4). Тази цялостна рамка следва да се допълни с Регламент (ЕС) № 514/2014 на Европейския парламент и на Съвета (5), към който настоящият регламент следва да препраща във връзка с правилата за програмиране, финансово управление, управление и контрол, уравняване на сметките, закриване на програми и докладване и оценка.
  (9)
  Новата двустълбова структура на финансиране в областта на вътрешните работи следва да допринесе за опростяване, рационализиране, консолидиране и прозрачност на финансирането в тази област. Следва да се търси взаимодействие, съгласуваност и допълване с други фондове и програми, включително и с оглед на отпускането на финансиране за общи цели. При все това обаче следва да се избягва припокриване между различните инструменти за финансиране.
  (10)
  Фондът следва да отразява необходимостта от по-голяма гъвкавост и опростяване, като същевременно зачита изискванията по отношение на предвидимостта и гарантира справедливо и прозрачно разпределение на ресурсите за постигане на общите и специфичните цели, установени в настоящия регламент.
  (11)
  Ефективността на мерките и качеството на разходите представляват ръководни принципи при прилагането на Фонда. Освен това фондът следва също да бъде прилаган по възможно най-ефективен и удобен начин.
  (12)
  Фондът следва да взема специално предвид държавите членки, които са изправени пред несъразмерни тежести от миграционни потоци поради тяхното географско положение.
  (13)
  Солидарността и разпределянето на отговорностите между държавите членки и Съюза са основен елемент на общата политика за управление на външните граници.
  (14)
  Фондът следва да бъде израз на солидарност чрез финансова помощ за тези държави членки, които прилагат изцяло разпоредбите на достиженията на правото от Шенген относно външните граници, както и за онези, които се подготвят за пълно участие в Шенген, и следва да се използва от държавите членки в интерес на общата политика на Съюза за управлението на външните граници.
  (15)
  С цел да се допринесе за постигането на общата цел на Фонда, държавите членки следва да гарантират, че техните национални програми постигат специфичните цели на Инструмента и че разпределението на средствата между целите е пропорционално на предизвикателствата и потребностите и гарантира, че целите могат да бъдат изпълнени. Когато дадена национална програма не разглежда някоя от специфичните цели или разпределението е под минималните проценти за някои цели на националните програми, предвидени в настоящия регламент, засегнатата държава членка следва да представи обосновка в рамките на програмата.
  (16)
  За да се отчитат постиженията на Фонда, следва да се определят общи показатели по отношение на всяка специфична цел на Инструмента. Измерването на постигането на специфичните цели чрез общи показатели не прави изпълнението на дейностите, свързани с тези показатели, задължително.
  (17)
  Участието от страна на държава членка не следва да съвпада с участието ѝ във временен финансов инструмент на Съюза, който подпомага държавите членки бенефициери при финансирането, наред с другото, на действия по новите външни граници на Съюза, свързани с прилагането на достиженията на правото от Шенген относно границите и визите и контрола на външните граници.
  (18)
  Инструментът следва да се основава на процеса за изграждане на капацитет, разработен с помощта на Фонда за външните граници за периода 2007-2013 г., създаден с Решение № 574/2007ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6), и следва да го разшири така, че да се вземат предвид новите развития.
  (19)
  При изпълнението на задачи по външните граници и в консулствата в съответствие с достиженията на правото от Шенген относно границите и визите, държавите членки осъществяват дейности в интерес на и от името на всички останали държави членки в Шенгенското пространство, като по този начин извършват публична услуга в полза на Съюза. Инструментът следва да участва във финансирането на оперативните разходи, свързани с граничния контрол и визовата политика, и да даде възможност на държавите членки да поддържат капацитета, който е решаващ за предоставянето на тази услуга за всички. Това подпомагане се изразява в пълно възстановяване на определени разходи, свързани с целите, преследвани с Инструмента, и следва да представлява неразделна част от националните програми.
  (20)
  Инструментът следва да допълва и подсилва дейностите, предприемани за развитие на оперативното сътрудничество под егидата на Европейската агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите членки на Европейския съюз („Агенцията Frontex“), създадена с Регламент (ЕО) № 2007/2004 на Съвета (7), включително новите дейности, произтичащи от измененията, внесени с Регламент (ЕС) № 1168/2011 на Европейския парламент и на Съвета (8), и по този начин допълнително да подсилва солидарността между държавите членки, които осъществяват контрола по външните граници в интерес на и от името на Шенгенското пространство като цяло. Това означава, наред с другото, че при изготвянето на своите национални програми държавите членки следва да вземат предвид аналитичните инструменти и оперативните и технически насоки, разработени от агенция Frontex, както и разработените програми за обучение, а именно общите основни учебни програми за обучение на гранична охрана, включително нейните компоненти по отношение на основните права и достъпа до международна закрила. За да се развие взаимно допълване между нейната мисия и отговорностите на държавите членки за контрол и наблюдение на външните граници, както и за да се гарантира последователност и да се избегне неефективност на разходите, Комисията следва да се консултира с агенция Frontex относно проекти на национални програми, представени от държавите членки, и по-специално относно дейностите, финансирани в рамките на оперативното подпомагане,.
  (21)
  Инструментът следва да се прилага при пълно спазване на правата и принципите, заложени в Хартата на основните права на Европейския съюз, и в съответствие с международните задължения на Съюза и без да се засяга прилагането на специфични разпоредби относно правото на убежище и международна закрила.
  (22)
  Еднакъв и висококачествен контрол на външните граници е от съществено значение за укрепването на пространството на свобода, сигурност и правосъдие. В съответствие с общите стандарти на Съюза Инструментът следва да подкрепя мерки, свързани с управлението на външните граници, които да се изпълняват в съответствие с модела за четиристепен контрол на достъпа, който включва мерки в трети държави, сътрудничество със съседни държави, мерки за граничен контрол и мерки за контрол в областта на свободното движение с цел предотвратяване на незаконната имиграция и трансграничната престъпност в рамките на Шенгенското пространство.
  (23)
  Съгласно член 3 от ДЕС Инструментът следва да подкрепя дейности, които гарантират защитата на деца, изложени на опасност от понасяне на вреди на външните граници. По-специално при прилагането на действия по отношение на идентифицирането, на предоставянето на непосредствена помощ и препращането към служби за защита, държавите членки, когато е възможно, следва да обръщат особено внимание на уязвимите лица, особено на деца и непридружени малолетни и непълнолетни лица.
  (24)
  За да гарантира еднакъв и висококачествен контрол на външните граници и да се улесни законното преминаване през тях в рамките на Стратегията за вътрешната сигурност, Инструментът следва да допринася за изграждането на обща европейска система за интегрирано управление на границите. Тази система включва всички мерки, свързани с политиката, правото, системното сътрудничество, разпределението на тежестта, оценка на положението и изменящите се обстоятелства по отношение на местата, през които незаконните емигранти преминават границите, персонала, оборудването и технологиите, предприети на различни нива от компетентните органи на държавите членки, които действат в сътрудничество с агенция Frontex, с трети държави и, когато е необходимо, с други участници, по-специално Европол и Агенцията за оперативното управление на широкомащабни информационни системи, като се използват, наред с другото, четиристепенният модел за сигурност на границите и интегрираният анализ на риска на Съюза.
  (25)
  В съответствие с Протокол № 5 към Акта за присъединяване от 2003 г. за транзитното преминаване на хора по суша между Калининградска област и други части на Руската федерация, Инструментът следва да понесе всички допълнителни разходи, които са настъпили при изпълняването на специфичните разпоредби на достиженията на правото на Съюза, отнасящи се до такова транзитно преминаване, а именно Регламент (ЕО) № 693/2003 на Съвета (9) и Регламент (ЕО) № 694/2003 на Съвета (10). При все това, необходимостта от продължаване на финансовото подпомагане във връзка с несъбираните такси следва да зависи от действащия визов режим между Съюза и Руската федерация.
  (26)
  Инструментът следва да предвижда подпомагане на националните мерки и сътрудничеството между държавите членки в областта на визовата политика и други предгранични дейности, извършвани в етап, предшестващ контрола на външните граници, и следва да използва в пълна степен Визовата информационна система (ВИС). Ефикасното управление на дейностите, организирани от службите на държавите членки в трети държави, е в интерес на общата визова политика като част от многопластова система, целяща улесняване на законното пътуване и справяне с незаконната имиграция в Съюза, и представлява неразделна част от общата система за интегрирано управление на границите.
  (27)
  Освен това, Инструментът следва да подпомага мерки на територията на държавите от Шенген, предприемани като част от разработването на обща система за интегрирано управление на границите, която да укрепи цялостното функциониране на Шенгенското пространство.
  (28)
  Инструментът следва да подпомага и разработването от страна на Съюза на информационни системи, основани на съществуващи и/или нови информационни системи, които да предоставят на държавите членки средства за по-ефикасно управление на движението на граждани на трети държави през границите и за гарантиране на по-добро идентифициране и проверка на пътниците, като по този начин се улеснява пътуването и се повишава сигурността на границите. За тази цел следва да се създаде програма, в съответствие със Стратегията за управление на информацията за вътрешната сигурност на ЕС, с цел да покрива разходите за разработването както на централните, така и на националните компоненти на такива системи, като осигурява техническа съгласуваност, оперативна съвместимост с други информационни системи на Съюза, икономии и плавно привеждане в действие в държавите членки. Тези информационни системи следва да бъдат съобразени с основните права, включително със защитата на личните данни.
  (29)
  Държавите членки следва да отделят необходимото финансиране за Европейската система за наблюдение на границите (Eurosur), създадена с Регламент (ЕС) № 1052/2013 на Европейския парламент и на Съвета (11), с цел да се гарантира правилното функциониране на тази система.
  (30)
  За да се реагира незабавно на непредвиден миграционен натиск и рискове за граничната сигурност, следва да съществува възможност за предоставяне на спешна помощ в съответствие с рамката, очертана с Регламент (ЕС) № 514 /2014.
  (31)
  Освен това, в интерес на засилената солидарност в Шенгенското пространство като цяло, когато бъдат установени слабости или възможни рискове, по-специално след извършена оценка по Шенген, съответната държава членка следва да предприема подходящи действия по въпроса, като използва средствата по своята национална програма по приоритети, когато е приложимо, допълвайки мерките за спешна помощ.
  (32)
  За да се засилят солидарността и разпределението на отговорностите държавите членки следва да бъдат насърчавани да използват част от наличните средства по националните си програми за специфични приоритети, определени от Съюза, като например закупуване на техническо оборудване, необходимо на агенция Frontex, и развитие на консулското сътрудничество в интерес на Съюза. Необходимо е да се увеличи максимално въздействието на финансирането от Съюза чрез мобилизиране, обединяване и привличане на публични и частни финансови ресурси. Следва да се гарантират най-голяма прозрачност, отчетност и демократичен контрол на иновативните финансови инструменти и механизми с участието на бюджета на Съюза.
  (33)
  За да се гарантира прилагането на достиженията на правото от Шенген в цялото Шенгенско пространство, по Инструмента следва да се подпомага и прилагането на Регламент (ЕС) № 1053/2013 на Съвета (12), тъй като той е средство от особено значение за улесняване на изпълнението на политиките на Съюза в пространството на свобода, сигурност и правосъдие чрез осигуряване на високо равнище на защита на външните граници и липсата на граничен контрол в рамките на Шенгенското пространство.
  (34)
  Като се има предвид опитът, придобит с Фонда за външните граници, и разработването на ШИС II и ВИС, се смята за целесъобразно да бъде предвидена възможност за известна гъвкавост по отношение на евентуални трансфери на ресурси между различните средства за изпълнение на целите, преследвани с Инструмента, без да се накърнява принципът за гарантиране от самото начало на критична маса и на финансова стабилност за програмите и на оперативното подпомагане за държавите членки и без да се засяга контролът от страна на Европейския парламент и на Съвета.
  (35)
  В същия дух, обхватът на действията и таванът на средствата, които остават на разположение на Съюза („действия на Съюза“), следва да бъдат увеличени, за да се повиши капацитета на Съюза за провеждане през дадена бюджетна година на многобройни дейности за управлението на външните граници и общата визова политика в интерес на Съюза като цяло, когато и доколкото има необходимост. Такива действия на Съюза включват проучвания и пилотни проекти за по-нататъшно развитие на политиката за управлението на външните граници и общата визова политика и нейното прилагане, обучението на гранични служители за защитата на правата на човека, мерки или договорености в трети държави за справяне с миграционния натиск от тези държави в интерес на оптимално управление на миграционните потоци към Съюза и ефикасна организация на свързаните с това задачи по външните граници и в консулствата.
  (36)
  Подпомаганите чрез Инструмента мерки в трети държави или във връзка с трети държави следва да се предприемат във взаимодействие и съгласувано с други действия извън Съюза, подпомагани чрез географските и тематичните инструменти на Съюза за външно подпомагане. По-специално, при изпълнението на такива действия следва да се търси пълна съгласуваност с принципите и общите цели на външната дейност и външната политика на Съюза по отношение на съответната държава или регион. Те не трябва да имат за цел подпомагането на действия, които са пряко насочени към развитие, и следва да допълват финансовата помощ, предоставяна по линия на инструментите за външна помощ, когато това е целесъобразно. Ще се търси също така съгласуваност с хуманитарната политика на Съюза, особено по отношение на прилагането на спешни мерки.
  (37)
  Финансирането от бюджета на Съюза следва да се съсредоточи върху дейности, при които интервенциите на Съюза могат да придадат допълнителна стойност в сравнение със самостоятелни действия на държавите членки. Тъй като Съюзът е в по-добра позиция от държавите членки от гледна точка на осигуряването на рамка за изразяване на солидарността на Съюза в областта на граничния контрол, визовата политика и управлението на миграционните потоци, както и на осигуряването на платформа за разработването на общи информационни системи в подкрепа на тези политики, предоставяното съгласно настоящия регламент финансово подпомагане ще допринася по-специално за укрепване на националния капацитет и капацитета на Съюза в тези области.
  (38)
  В настоящия регламент следва да се уреди разпределянето на основните суми между държавите членки. Основната сума за всяка държава членка следва да се изчислява въз основа на средствата, отпуснати от Фонда за външните граници за всяка държава членка в периода от 2010 до 2012 г., и като се раздели получената стойност на общия размер на бюджетните кредити, налични за споделено управление за тези три години. Изчисленията са направени в съответствие с критериите за разпределяне, установени в Решение № 574/2007/ЕО.
  (39)
  Комисията следва да наблюдава прилагането на Инструмента в съответствие с приложимите разпоредби на Регламент (ЕС) № 514/2014 с помощта на ключови показатели за оценка на резултатите и въздействието. Показателите, включващи съответни основни параметри, следва да предоставят минималната основа за оценяване на степента, в която са постигнати целите на Инструмента.
  (40)
  С цел допълване или изменение на разпоредбите на настоящия регламент относно определянето на специфичните действия по националните програми, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
  (41)
  При прилагането на настоящия регламент, включително при подготовката на делегираните актове, Комисията следва да се консултира с експерти от всички държави членки.
  (42)
  За да се гарантира еднакво, ефикасно и своевременно прилагане на разпоредбите относно оперативното подпомагане, предвидени в настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (13).
  (43)
  Доколкото целта на настоящия регламент, а именно да предвиди разпоредби относно солидарността и разпределянето на отговорностите между държавите членки и Съюза при управлението на външните граници и визовата политика, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки, а може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от ДЕС. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тази цел.
  (44)
  Решение № 574/2007/ЕО следва да бъде отменено, като се спазват преходните разпоредби, предвидени в настоящия регламент.
  (45)
  По отношение на Исландия и Норвегия настоящият регламент представлява развитие на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението, сключено от Съвета на Европейския съюз, от една страна, и Република Исландия и Кралство Норвегия, от друга страна, за асоциирането на последните в процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген (14), които попадат в областите, посочени в член 1, букви А и Б от Решение 1999/437/ЕО на Съвета (15).
  (46)
  По отношение на Швейцария настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (16), които попадат в областта, посочена в член 1, букви А и Б от Решение 1999/437/ЕО, във връзка с член 3 от Решение 2008/146/ЕО на Съвета (17).
  (47)
  По отношение на Лихтенщайн настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Протокола между Европейския съюз, Европейската общност, Конфедерация Швейцария и Княжество Лихтенщайн относно присъединяването на Княжество Лихтенщайн към Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (18), които попадат в областта, посочена в член 1, букви А и Б от Решение 1999/437/ЕО, във връзка с член 3 от Решение 2011/350/ЕС на Съвета (19).
  (48)
  В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 22 относно позицията на Дания, приложен към ДЕС и ДФЕС, Дания не участва в приемането на настоящия регламент и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане. Доколкото настоящият регламент представлява развитие на достиженията на правото от Шенген, в срок от шест месеца след вземането на решение от Съвета относно настоящия регламент Дания взема решение, в съответствие с член 4 от посочения протокол, дали да го въведе в националното си право.
  (49)
  Настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Обединеното кралство не участва в съответствие с Решение 2000/365/ЕО на Съвета (20); следователно Обединеното кралство не участва в неговото приемане и не е обвързано от него, нито от неговото прилагане.
  (50)
  Настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Ирландия не участва в съответствие с Решение 2002/192/ЕО на Съвета (21); следователно Ирландия не участва в неговото приемане и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане.
  (51)
  Целесъобразно е срокът на прилагане на настоящия регламент да бъде съгласуват с този на Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 на Съвета (22). За тази цел настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2014 г.,
  ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
  ГЛАВА I
  ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
  Член 1
  Цел и приложно поле
  1. С настоящия регламент се създава инструмент за финансово подпомагане за управлението на външните граници и общата визова политика („Инструментът“) като част от фонд „Вътрешна сигурност“ („Фондът“).
  Заедно с Регламент (ЕС) 513/2014 с настоящия регламент се създава Фондът за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
  2. С настоящия регламент се определят:
  а)
  целите на финансовото подпомагане и допустимите действия;
  б)
  общата рамка за изпълнението на допустимите действия;
  в)
  средствата, които се отпускат по Инструмента от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г., и тяхното разпределение;
  г)
  приложното поле и целта на различните специфични способи, чрез които се финансират разходите за управлението на външните граници и общата визова политика.
  3. С настоящия регламент се предвижда прилагането на правилата, установени с Регламент (ЕС) № 514/2014.
  Член 2
  Определения
  За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
  а)
  „външни граници“ означава сухопътните граници на държавите членки, включително по реки и езера, морските граници, както и летищата, речните, морските и езерните пристанища на държавите членки, за които се прилагат разпоредбите на правото на Съюза относно пресичането на външните граници, независимо дали границите са временни или не;
  б)
  „общи стандарти на Съюза“ означава прилагането на оперативни мерки по общ и последователен начин, за да бъде постигнато високо и еднакво равнище на сигурност в областта на граничния контрол и визите в съответствие с Регламент (ЕО) № 562/2006 на Европейския парламент и на Съвета (23), Регламент (ЕО) № 810/2009 на Европейския парламент и на Съвета (24), Регламент (ЕО) № 767/2008 на Европейския парламент и на Съвета (25), Регламент (ЕО) № 2007/2004, Регламент (ЕО) № 1931/2006 на Европейския парламент и на Съвета (26), Шенгенския каталог относно контрола на външните граници, Практическия наръчник за граничната охрана, Наръчника относно визите, Практическото ръководство за прилагане и управление на Eurosur и всички други регламенти и насоки относно граничния контрол и визите, които следва да бъдат приети на равнището на Съюза;
  в)
  „временни външни граници“ означава:
  i)
  общата граница между държава членка, която прилага изцяло достиженията на правото от Шенген, и държава членка, която съгласно Акта за присъединяването ѝ е задължена да прилага изцяло достиженията на правото от Шенген, но по отношение на която съответното решение на Съвета, с което ѝ се разрешава да прилага изцяло посочените достижения на правото, не е влязло в сила;
  ii)
  общата граница между две държави членки, които съгласно съответните им актове за присъединяване са задължени да прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген, но по отношение на които съответното решение на Съвета, с което им се разрешава да прилагат изцяло посочените достижения на правото, все още не е влязло в сила;
  г)
  „гранично-пропускателен пункт“ означава всеки пропускателен пункт, който е разрешен от компетентните органи за преминаване на външните граници, за който е изпратена нотификация в съответствие с член 34, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 562/2006;
  д)
  „механизъм за оценка и наблюдение на Шенген“ означава проверката на правилното прилагане на достиженията на правото от Шенген, както е предвидено в Регламент (ЕС) № 1053/2013;
  е)
  „извънредна ситуация“ означава ситуация, произтичаща от неотложен и извънреден натиск, при която голям или несъразмерен брой граждани на трети държави преминават или се очаква да преминат външните граници на една или повече държави членки, или всяка друга надлежно обоснована спешна ситуация, изискваща неотложни действия на външните граници;
  ж)
  „участък от външна граница“ означава цялата или част от външната сухоземна или морска граница на дадена държава членка, както тя е определена от националното право или от националния координационен център или друг отговорен национален орган за целите на прилагането на Регламент (ЕС) № 1052/2013 г.
  Член 3
  Цели
  1. Общата цел на Инструмента е да допринесе за осигуряването на високо равнище на сигурност в Съюза, като същевременно се улеснява законното пътуване чрез еднакво и високо равнище на контрол на външните граници и ефективно обработване на шенгенски визи в съответствие с ангажимента на Съюза във връзка с основните свободи и правата на човека.
  2. В рамките на общата цел, посочена в параграф 1, Инструментът допринася - в съответствие с приоритетите, определени в съответните стратегии, програми, оценки на заплахите и оценки на рисковете на Съюза - за постигането на следните специфични цели:
  а)
  подпомагане на обща визова политика с цел улесняване на законното пътуване, предоставяне на висококачествено обслужване на кандидатите за виза, осигуряване на равно третиране на гражданите на трети държави и справяне с незаконната имиграция;
  б)
  подпомагане на интегрираното управление на границите, включително насърчаване на допълнителна хармонизация на мерките, свързани с управлението на границите, в съответствие с общите стандарти на Съюза и чрез обмен на информация между държавите членки и между държавите членки и агенцията Frontex, за да се осигури, от една страна, еднаква и висока степен на контрол и защита на външните граници, включително чрез справяне с незаконната имиграция, и, от друга страна, безпроблемно преминаване на външните граници в съответствие с достиженията на правото от Шенген, като същевременно се гарантира достъп до международна закрила на лицата, които се нуждаят от такава, в съответствие с договорените от държавите членки задължения в областта на правата на човека, включително принципа на забраната за връщане.
  Постигането на специфичните цели на Инструмента се оценява в съответствие с член 55, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 514/2014 чрез използване на общи показатели, посочени в приложение IV към настоящия регламент, и специфичните програмни показатели, включени в националните програми.
  3. С оглед постигане на целите, посочени в параграфи 1 и 2, Инструментът допринася за постигането на следните оперативни цели:
  а)
  насърчаване на разработването, изпълнението и прилагането на политики с цел гарантиране на липсата на всякакъв контрол по отношение на лицата, независимо от тяхното гражданство, при преминаване на вътрешните граници, и извършване на проверки по отношение на лицата и ефикасно наблюдение на преминаването на външните граници;
  б)
  постепенно изграждане на интегрирана система за управление на външните граници, основана на солидарност и отговорност, по-специално посредством:
  i)
  засилване на системите за контрол и наблюдение на външните граници и междуведомственото сътрудничество между органите на граничната охрана, митниците, миграционните органи, органите за предоставяне на убежище и правоприлагащите органи на държавите членки по външните граници, включително в морската гранична зона;
  ii)
  мерки в рамките на територията, свързани с управлението на външните граници, и необходимите придружаващи мерки относно сигурността на документите, управлението на самоличността и оперативната съвместимост на придобитото техническо оборудване;
  iii)
  всички свързани с движението на хора мерки, които също така допринасят за предотвратяването и борбата с трансграничната престъпност по външните граници, включително трафика на хора и незаконното превеждане през границата;
  в)
  насърчаване на развиването и изпълнението на общата политика в областта на визите и другите разрешения за краткосрочно пребиваване, както и на различни форми на консулското сътрудничество с цел осигуряване на по-добро консулско присъствие и хармонизирани практики по визови въпроси;
  г)
  създаване и привеждане в действие на информационни системи, тяхната комуникационна инфраструктура и оборудване, подпомагащи общата визова политика, системите за контрол и наблюдение на външните граници и спазване в пълна степен на правото в областта на защитата на личните данни;
  д)
  засилване на осведомеността относно ситуацията на външните граници и способностите за реагиране на държавите членки;
  е)
  осигуряване на ефикасното и еднакво прилагане на достиженията на правото на Съюза относно границите и визите, включително ефективното функциониране на механизма за оценка и наблюдение на Шенген;
  ж)
  засилване на дейностите на държавите членки, допринасящи за увеличаване на сътрудничеството между държавите членки, които провеждат дейности в трети държави, във връзка с потоците от граждани на тези държави към територията на държавите членки, включително предотвратяване и справяне с незаконната имиграция, както и на сътрудничеството с трети държави в това отношение при пълна съгласуваност с целите и принципите на външната дейност и на хуманитарната политика на Съюза.
  4. Действията, финансирани по Инструмента, се прилагат при пълно спазване на основните права и човешкото достойнство. По-специално действията спазват разпоредбите на Хартата на основните права на Европейския съюз, правото на Съюза за защита на данните, Европейската конвенция за защита правата на човека и основните свободи (ЕКПЧ), принципа на справедливото третиране на гражданите на трети държави, правото на убежище и на международна закрила, принципа на забрана за връщане и международните задължения на Съюза и на държавите членки, произтичащи от международни инструменти, по които те са страна като например Женевската конвенция за статута на бежанците от 28 юли 1951 г., допълнена с Протокола от Ню Йорк от 31 януари 1967 г.
  По-специално, когато е възможно, при прилагането на действия държавите членки обръщат особено внимание на идентифицирането, предоставянето на непосредствена помощ и препращането към служби за защита на уязвими лица, особено на деца и непридружени малолетни и непълнолетни лица.
  5. При изпълнението на дейностите, финансирани по Инструмента, които са свързани с наблюдението на морските граници, държавите членки обръщат специално внимание на своите задължения съгласно международното морско право за предоставяне на помощ на бедстващи лица. В тази връзка оборудването и системите, подкрепени по Инструмента, могат да се използват за справяне с издирвателни и спасителни ситуации, които могат да възникнат по време на операция за наблюдение на морските граници, като по този начин се допринася за гарантиране на опазването и спасяването на живота на мигрантите.
  6. Инструментът допринася и за финансирането на техническа помощ по инициатива на държавите членки и на Комисията.
  Член 4
  Допустими действия
  1. В рамките на целите, посочени в член 3 от настоящия регламент, и с оглед на резултата от диалога по въпросите на политиката, предвиден в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014, и в съответствие с целите на националната програма, посочена по член 9 от настоящия регламент, с Инструмента се подкрепят действия в държавите членки или действия, осъществявани от тях, и по-специално следните:
  а)
  инфраструктури в зоните за преминаване на граница, сгради и системи и за наблюдение между зоните за преминаване на граница и предотвратяване и справяне с неразрешеното преминаване на граници, незаконната имиграция и трансграничната престъпност, както и за гарантиране на безпрепятствен пътникопоток;
  б)
  оперативно оборудване, транспортни средства и комуникационни системи, необходими за ефективен и сигурен граничен контрол и откриване на хора;
  в)
  информационни и комуникационни системи за ефикасно управление на миграционните потоци през границите, включително инвестиции в съществуващи и бъдещи системи;
  г)
  инфраструктури, сгради, комуникационни и информационни системи и оперативно оборудване, необходими за обработването на заявленията за издаване на визи и за консулско сътрудничество, както и за други дейности, насочени към подобряване на качеството на обслужване на кандидати за виза;
  д)
  обучение за използването на оборудването и системите, посочени в букви б), в) и г), както и насърчаването на стандарти за управление на качеството и обучение на граничните служители, включително, когато е подходящо, в трети държави, по отношение на изпълнението на техните задачи, свързани с наблюдение, консултиране и контрол в съответствие с международното право в областта на правата на човека, включително на установяването на самоличността на жертвите на трафик на хора и на незаконно превеждане през границата;
  е)
  командироване на служители за връзка в областта на имиграцията и съветници по документи в трети държави и обмен и командироване на гранична охранители между държавите членки или между държава членка и трета държава;
  ж)
  проучвания, обучение, пилотни проекти и други действия за постепенно изграждане на интегрирана система за управление на външните граници, както е посочено в член 3, параграф 3, включително действия, които имат за цел да се насърчи на междуведомственото сътрудничество както в държавите членки, така и между тях, както и дейности, свързани с оперативната съвместимост и хармонизацията на системите за управление на границите;
  з)
  проучвания, пилотни проекти и дейности за изпълнение на препоръките, оперативни стандарти и най-добри практики, произтичащи от оперативното сътрудничество между държавите членки и агенциите на Съюза.
  2. В рамките на целите, посочени в член 3 от настоящия регламент, и с оглед на резултата от диалога по въпросите на политиката, предвиден в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014, и в съответствие с целите на националната програма, посочена в член 9 от настоящия регламент, Инструментът подкрепя действия по отношение на и в трети държави, и по-специално следното:
  а)
  информационни системи, средства или оборудване за обмен на информация между държавите членки и трети държави;
  б)
  действия, свързани с оперативното сътрудничество между държавите членки и трети държави, включително съвместни операции;
  в)
  проекти в трети държави, насочени към подобряване на системите за наблюдение с цел гарантиране на сътрудничество с Eurosur;
  г)
  проучвания, семинари, работни срещи, конференции, обучение, оборудване и пилотни проекти за предоставяне ad hoc на технически и оперативни експертни познания на трети държави;
  д)
  проучвания, семинари, работни срещи, конференции, обучение, оборудване и пилотни проекти за изпълнение на специфични препоръки, оперативни стандарти и най-добри практики, произтичащи от оперативното сътрудничество между държавите членки и агенциите на Съюза в трети държави.
  Комисията и държавите членки съвместно с Европейската служба за външна дейност осигуряват координацията по отношение на действия в и по отношение на трети държави, както е предвидено в член 3, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 514/2014.
  3. Действията, посочени в параграф 1, буква а), не са допустими на временните външни граници.
  4. Не са допустими действия, свързани с временното повторно въвеждане при изключителни обстоятелства на граничен контрол на вътрешни граници съгласно Кодекса на шенгенските граници.
  5. Действията, изключителната цел или ефект на които е контролът на стоки, не са допустими.
  ГЛАВА II
  ФИНАНСОВА РАМКА И РАМКА ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ
  Член 5
  Общи средства и изпълнение
  1. Общите средства за изпълнението на Инструмента се определят на 2 760 милиона евро по текущи цени.
  2. Годишните бюджетни кредити се разрешават от Европейския парламент и от Съвета в рамките на многогодишната финансова рамка.
  3. Общите средства се привеждат в действие чрез следните способи:
  а)
  национални програми в съответствие с член 9 и член 12;
  б)
  оперативно подпомагане в рамките на националните програми и при условията, предвидени в член 10;
  в)
  специалната транзитна схема в съответствие с член 11;
  г)
  действия на Съюза в съответствие с член 13;
  д)
  спешно подпомагане в съответствие с член 14;
  е)
  изпълнението на програма за създаване на информационни системи за управлението на миграционните потоци през външните граници съгласно условията, предвидени в член 15;
  ж)
  техническа помощ, в съответствие с член 16.
  4. Отпуснатият по Инструмента бюджет за действия на Съюза, посочени в член 13 от настоящия регламент, за спешното подпомагане, посочено в член 14 от настоящия регламент, и за техническата помощ, посочена в член 16, параграф 1 от настоящия регламент, се изпълнява при пряко управление в съответствие с член 58, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (27), а по целесъобразност при непряко управление в съответствие с член 58, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
  Бюджетът, отпускан за националните програми, посочени в член 9, за оперативното подпомагане, посочено в член 10, и за функционирането на специалната транзитна схема, посочена в член 11, се изпълнява при споделено управление в съответствие с член 58, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
  Бюджетът, отпускан за държавите, асоциирани в процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген, посочени в параграф 7 от настоящия член, се изпълнява при непряко управление в съответствие с член 58, параграф 1, буква в), подточка i) от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
  Методът(ите) за изпълнение на бюджета за програмата за разработване на информационни системи въз основа на съществуващи и/или нови информационни системи се определя(т) в подходящи законодателни актове на Съюза в зависимост от тяхното приемане.
  5. Общите средства се използват, както следва:
  а)
  1 551 милиона евро за националните програми на държавите членки;
  б)
  791 милиона евро за разработване на информационни системи въз основа на съществуващи и/или нови информационни системи за управление на миграционните потоци през външните граници, в зависимост от приемането на съответните законодателни актове на Съюза;
  В случай че посочената сума не бъде отпусната или не бъде изразходвана, чрез делегиран акт в съответствие с член 17, Комисията я преразпределя за едно или повече от действията, посочени в член 6, параграф 1, букви б) и в) и буква г) от настоящия параграф. Този делегиран акт включва оценка на развитието на съответните информационни системи, включително изпълнението на бюджета и очаквания размер на неизразходваните средства. Това преразпределение може да се извърши след приемането на съответните законодателни актове или при средносрочния преглед, посочен в член 8.
  в)
  154 милиона евро за специалната транзитна схема;
  г)
  264 милиона евро за действия на Съюза, спешно подпомагане и техническа помощ по инициатива на Комисията, от които поне 30 % се използват за действия на Съюза.
  6. Заедно с общите средства, предвидени за Регламент (ЕС) № 513/2014 наличните общи средства за Инструмента, определени в параграф 1, представляват финансовия пакет за Фонда и са основната референтна сума по смисъла на точка 17 от Междуинституционалното споразумение от 2 декември 2013 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина, сътрудничеството по бюджетни въпроси и доброто финансово управление (28) за Европейския парламент и Съвета в хода на годишната бюджетна процедура.
  7. Държавите, асоциирани в прилагането, изпълнението и развитието на достиженията на правото от Шенген, участват в Инструмента в съответствие с настоящия регламент.
  Сключват се договорености за финансовия принос на тези държави спрямо Инструмента и допълнителните правила, необходими за такова участие, включително разпоредби, гарантиращи защитата на финансовите интереси на Съюза и правомощието за извършване на одит от страна на Сметната палата.
  Финансовият принос на тези държави се добавя към общите налични средства от бюджета на Съюза, посочени в параграф 1.
  Член 6
  Средства за допустими действия в държавите членки
  1. На държавите членки се отпускат индикативно 1 551 милиона евро, както следва:
  а)
  1 276 милиона евро съгласно посоченото в приложение I;
  б)
  147 милиона евро въз основа на резултатите от механизма, посочен в член 7;
  в)
  в рамките на средносрочния преглед, посочен в член 8 и за периода, започващ от 2018 бюджетна година - 128 милиона евро, остатъкът от наличните бюджетни кредити по настоящия член или друга сума, определена съгласно параграф 4, въз основа на резултатите от анализа на риска и средносрочния преглед.
  2. Всяка държава членка разпределя основните суми за националните програми, посочени в приложение I, както следва:
  а)
  поне 10 % за действия, отнасящи се до член 9, параграф 2, буква а);
  б)
  поне 25 % за действия, отнасящи се до член 9, параграф 2, буква б);
  в)
  поне 5 % за действия, свързани с член 9, параграф 2, букви в), г), д) и е).
  Държавите членки могат да се отклоняват от тези минимални проценти, при условие че в националната програма е включена обосновка на начина, по който разпределението, с което се занижава равнището на финансиране под тези минимуми, не излага на риск постигането на съответната цел. Тази обосновка се оценява от Комисията в контекста на одобряването на националните програми, както е посочено в член 9, параграф 2.
  3. Държавите членки отделят необходимото финансиране за Eurosur, с цел да се гарантира нейното добро функциониране.
  4. С оглед подходящо постигане на целите на Инструмента в случай на непредвидени или нови обстоятелства и/или осигуряване на ефективното изпълнение на наличното финансиране по Инструмента, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 17, за да адаптира индикативната сума, предвидена в параграф 1, буква в) от настоящия член.
  5. Държавите членки, които ще се присъединят към Съюза в периода 2012-2020 г., няма да се ползват от средствата, отпуснати за национални програми по настоящия Инструмент докато се ползват от временен инструмент на Съюза, който подпомага държавите членки бенефициери при финансирането на действия на новите външни граници за прилагане на достиженията на правото от Шенген относно границите и визите и осъществяването на контрол по външните граници.
  Член 7
  Средства за специфични действия
  1. В допълнение към отпуснатите им средства, изчислени в съответствие с член 6, параграф 1, буква а), държавите членки могат да получават допълнителна сума, при условие че тя е заделена като такава в националната програма и трябва да се използва за осъществяване на специфичните действия, изброени в приложение II.
  2. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 17 във връзка с преразглеждането на специфичните действия, изброени в приложение II, ако това е целесъобразно, включително в контекста на средносрочния преглед. Въз основа на новите специфични действия държавите членки могат да получат допълнителни суми, съгласно предвиденото в параграф 1 от настоящия член, при условие че има налични средства.
  3. Допълнителните суми по настоящия член се отпускат на съответните държави членки с индивидуалните решения за финансиране, с които се одобряват или преработват националните им програми в съответствие с процедурата, предвидена в член 14 от Регламент (ЕС) № 514/2014.
  Член 8
  Средства в рамките на средносрочния преглед
  1. С оглед отпускането на посочената в член 6, параграф 1, буква в) сума, до 1 юни 2017 г. Комисията взема предвид тежестта за държавите членки при управлението на границите, включително издирвателните и спасителните дейности, които могат да възникват по време на операции по наблюдение на морските граници, и докладите за оценка, изготвяни като част от механизма за оценка и наблюдение на Шенген, и степените на заплаха по външните граници за периода 2017-2020 г., както и факторите, повлияли на сигурността по външните граници в периода 2014-2016 г. Тази сума се разпределя между държавите членки въз основа на следното претегляне за различните категории граници, като се взема предвид параграф 6 от настоящия член:
  а)
  45 % за външните морски граници;
  б)
  38 % за външните сухопътни граници;
  в)
  17 % за летищата.
  2. За външните морски и сухопътни граници изчисляването на размера на сумата се основава на дължината на участъка от външната граница, умножена по степента на заплаха (минимална, нормална, средна, висока) за всеки граничен участък, както следва:
  а)
  коефициент 0,5 за минимална заплаха;
  б)
  коефициент 1 за нормална заплаха;
  в)
  коефициент 3 за средна заплаха;
  г)
  коефициент 5 за висока степен на заплаха.
  3. За летищата разпределението се изчислява за всяка държава членка, както следва:
  а)
  50 % въз основа на броя на лицата, преминаващи външните граници;
  б)
  50 % въз основа на броя граждани на трети държави, получили отказ за влизане на външните граници.
  4. В съответствие с анализа на риска в доклада на агенция Frontex и след консултация с агенцията Frontex и когато това е целесъобразно - и с други агенции на Съюза, Комисията определя равнища на заплаха за всеки участък от външна граница на държавите членки за периода 2017-2020 г. Равнищата на заплаха се основават на следните фактори:
  а)
  тежестта на граничното управление на външните граници;
  б)
  фактори, които засягат сигурността на външните граници на държавите членки в периода 2014-2016 г.;
  в)
  промени в политиките на Съюза, например визовите политики;
  г)
  възможни бъдещи тенденции в миграционните потоци и рискове от незаконни дейности, свързани с незаконно преминаване на лица през външните граници; и
  д)
  възможни промени в политически, икономически и социален план в трети държави, и по-специално в съседни държави.
  Преди да издаде доклада си, в който определя степените на заплаха, Комисията провежда обмен на мнения с държавите членки.
  5. За целите на разпределението на ресурсите съгласно параграф 1:
  а)
  демаркационната линия между зоните, посочени в член 1 от Регламент (ЕО) № 866/2004 (29), но не и морската граница северно от тази демаркационна линия, се взема предвид, макар да не представлява външна сухопътна граница, докато е приложим член 1 от Протокол № 10 относно Кипър към Акта за присъединяване от 2003 г.;
  б)
  изразът „външни морски граници“ означава външната граница на териториалното море на държавите членки, както е определена в съответствие с член 4 и член 16 от Конвенцията на ООН по морско право. В случаите обаче, когато е необходимо провеждане на регулярни широкомащабни операции с оглед предотвратяване на неразрешеното преминаване на граници, този израз означава външната граница на зоните с висока степен на заплаха. Тези външни граници се определят, като се вземат под внимание съответните данни за тези операции в периода 2014-2016 г., предоставени от въпросните държави членки.
  6. Освен това, след покана от Комисията в срок до 1 юни 2017 г., държавите членки могат да получат допълнителни средства, при условие че те са заделени като такива в националната програма и трябва да се използват за осъществяване на специфични действия, които ще бъдат определени, като се отчетат приоритетите на Съюза в този момент.
  7. Допълнителните суми по настоящия член се отпускат на съответните държави членки с индивидуални решения за финансиране, с които се одобряват или преработват националните им програми в съответствие с процедурата, предвидена в член 14 от Регламент (ЕС) № 514/2014.
  Член 9
  Национални програми
  1. Националната програма, която трябва бъде подготвена, като се вземат предвид заключенията от диалога по въпросите на политиката, както е посочено в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014, съгласно Инструмента, и Инструментът, който трябва да бъде подготвен съгласно Регламент (ЕС) № 513/2014, се предлагат на Комисията като една-единствена национална програма за Фонда и в съответствие с член 14 от Регламент (ЕС) № 514/2014.
  2. В рамките на националните програми, които се разглеждат и одобряват от Комисията в съответствие с член 14 от Регламент (ЕС) № 514/2014, в рамките на целите, посочени в член 3 от настоящия регламент, и като се вземе предвид резултата от диалога по въпросите на политиката, посочен в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014, държавите членки преследват по-специално цели от следните:
  а)
  доизграждане на Eurosur в съответствие с правото и насоките на Съюза;
  б)
  подпомагане и разширяване на съществуващия капацитет на национално равнище във визовата политика и в областта на управлението на външните граници, както и подпомагане и разширяване на мерките в областта на свободното движение, свързани с управлението на външните граници, като се държи сметка по-конкретно за новите технологии, напредъка и/или стандартите във връзка с управлението на миграционните потоци;
  в)
  подпомагане на по-нататъшното усъвършенстване на управлението на миграционните потоци от консулските и другите служби на държавите членки в трети държави, включително установяването на механизми за консулско сътрудничество с оглед улесняване на законното пътуване в съответствие с правото на Съюза или правото на съответната държава членка и предотвратяване на незаконната имиграция в Съюза;
  г)
  укрепване на интегрираното управление на границите чрез изпитване и въвеждане на нови инструменти, оперативно съвместими системи и методи на работа, които са насочени към засилване на обмена на информация в рамките на държавата членка или към подобряване на междуведомственото сътрудничество;
  д)
  разработване на проекти, с цел да се гарантира еднакво и високо равнище на контрол на външните граници в съответствие с общи за целия Съюз стандарти и с цел увеличаване на оперативната съвместимост на системите за управление на границите между държавите членки;
  е)
  подпомагане на действия след консултации с агенцията Frontex, целящи насърчаването на по-нататъшното хармонизиране на управлението на границите, и по-специално технологичния капацитет в съответствие с общи стандарти на Съюза;
  ж)
  обезпечаване на правилното и еднакво прилагане на достиженията на правото на Съюза в областта на граничния контрол и визите в отговор на установени слабости на равнището на Съюза, както са показани от резултатите, постигнати в рамките на механизма за оценка и наблюдение на Шенген;
  з)
  изграждане на капацитета за справяне с предстоящи предизвикателства, включително с настоящи и бъдещи заплахи и натиск по външните граници, като по-специално се вземат предвид анализите, извършени от съответни агенции на Съюза.
  3. С оглед постигане на целите, посочени в параграф 2, държавите членки могат да подкрепят съгласно националните си програми действия в трети държави и по отношение на трети държави, включително чрез обмен на информация и оперативно сътрудничество.
  4. Комисията се консултира с агенцията Frontex по проектите на национални програми, по-специално за дейностите, финансирани по линия на оперативното подпомагане, представени от държавите членки, с цел да се развие взаимното допълване между мисията на агенцията Frontex и отговорностите на държавите членки за контрол и наблюдение на външните граници, както и за да се гарантира последователност и да се избегне неефективност на разходите.
  Член 10
  Оперативно подпомагане в рамките на националните програми на държавите членки
  1. Всяка държава членка може да използва до 40 % от сумата, отпусната по Инструмента за националната ѝ програма, за финансиране на оперативно подпомагане за публичните органи, отговарящи за изпълнението на задачите и услугите, които представляват обществена услуга в полза на Съюза.
  2. Оперативното подпомагане се предоставя, когато следните условия са изпълнени от съответната държава членка:
  а)
  съблюдаване на достиженията на правото на Съюза относно границите и визите;
  б)
  съблюдаване на целите на националната програма;
  в)
  съответствие с общи стандарти на Съюза, с цел да се увеличи координацията между държавите членки и да се избегне дублиране, разпокъсване и неефективност на разходите в областта на граничния контрол.
  3. За тази цел, преди да одобри националната програма, Комисията оценява първоначалната ситуация в държавите членки, които са изразили намерение да поискат оперативно подпомагане, като отчита по целесъобразност докладите за оценка на Шенген.
  По констатациите на Комисията се извършва обмен на мнения със съответната държава членка.
  След обмена на мнения приемането от Комисията на бюджетното подпомагане за националната програма на дадена държава членка може да бъде направено под условие за програмиране и изпълнение на определени действия, чиято цел е да гарантират, че предвидените в параграф 2 условия са изцяло изпълнени към момента, в който се отпуска бюджетното подпомагане.
  4. Оперативното подпомагане се концентрира върху конкретни задачи и/или услуги и се съсредоточава върху целите, посочени в приложение III. То включва пълно възстановяване на разходите, направени за изпълнение на задачите и/или услугите, определени в националната програма, в рамките на финансовите ограничения, определени от програмата, и до тавана, предвиден в параграф 1.
  5. Оперативното подпомагане е предмет на наблюдение и обмен на информация между Комисията и съответната държава членка по отношение на първоначалната ситуация в тази държава членка, целите и резултатите, които трябва да бъдат постигнати и индикаторите за измерване на напредъка.
  6. Комисията определя, посредством актове за изпълнение, процедурите за отчитане прилагането на тази разпоредба и всички други практически мерки, които трябва да бъдат въведени с оглед спазването на настоящия член от държавите членки и Комисията. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 18, параграф 2.
  Член 11
  Оперативно подпомагане за специалната транзитна схема
  1. Инструментът предоставя подпомагане, за да компенсира несъбраните такси за визи, издадени за целите на транзитното преминаване, и на допълнителните разходи, направени при прилагането на режима на документа за улеснен транзит (FTD) и на документа за улеснен транзит с влак (FRTD) съгласно Регламент (ЕО) № 693/2003 и Регламент (ЕО) № 694/2003.
  2. Средствата, отпуснати на Литва съгласно параграф 1, не могат да надвишават 154 милиона евро за периода 2014-2020 г. и се предоставят като допълнително специфично оперативно подпомагане за Литва.
  3. За целите на параграф 1 допълнителни разходи означава разходи, които произтичат пряко от конкретните изисквания за привеждането в действие на специалната транзитна схема и които не са направени в резултат на издаването на транзитни или визи за други цели.
  Следните видове допълнителни разходи са допустими за финансиране:
  а)
  инвестиране в инфраструктури;
  б)
  обучение на персонала, който работи по прилагането на специалната транзитна схема;
  в)
  допълнителни оперативни разходи, включително заплатите на персонала, който работи конкретно по прилагането на специалната транзитна схема.
  4. Несъбраните такси, посочени в параграф 1 от настоящия член, се изчисляват въз основа на размера на визовите такси и на премахнатите визови такси, определени със Споразумението между Европейския съюз и Руската федерация относно улесняване издаването на визи за гражданите на Европейския съюз и Руската федерация (30), в границите на финансовата рамка, предвидена в параграф 2 от настоящия член.
  5. Комисията и Литва правят преглед на прилагането на настоящия член в случай на промени, които имат въздействие върху съществуването и/или функционирането на специалната транзитна схема.
  6. Комисията определя, посредством актове за изпълнение, процедурите за отчитане относно прилагането на тази разпоредба и всички финансови и други практически мерки, които трябва да бъдат въведени с оглед съблюдаването на настоящия член от Литва и Комисията. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 18, параграф 2.
  7. За да се гарантира безпроблемното функциониране на специалната транзитна схема Комисията може да предприеме специфични мерки за междинно плащане, с които се въвежда изключение от разпоредбите на Регламент (ЕС) № 514/2014.
  Член 12
  Програмиране в съответствие с резултатите от механизма за оценка и наблюдение на Шенген
  След доклад за оценка на Шенген, приет в съответствие с Регламента (ЕС) № 1053/2013, съответната държава членка разглежда, заедно с Комисията и агенцията Frontex, вариантите за реагиране на констатациите, включително на евентуалните недостатъци, и изпълнява препоръките в рамките на националната си програма.
  При необходимост държавата членка преразглежда националната си програма в съответствие с член 14, параграф 9 от Регламент (ЕС) № 514/2014, за да се вземат предвид тези констатации и препоръки.
  Финансирането на корективни действия се определя за приоритет. В диалог с Комисията и агенцията Frontex съответната държава членка преразпределя средства в рамките на програмата си, включително средствата, планирани за оперативно подпомагане, и/или въвежда или изменя действия с цел преодоляване на слабостите в съответствие със констатациите и препоръките, съдържащи се в доклада за оценка на Шенген.
  Член 13
  Действия на Съюза
  1. По инициатива на Комисията Инструментът може да бъде използван за финансиране на транснационални действия или на действия, представляващи особен интерес за Съюза („действия на Съюза“), които се отнасят до общите, специфичните и оперативните цели, посочени в член 3.
  2. За да бъдат допустими за финансиране, действията на Съюза трябва да преследват по-специално следните цели:
  а)
  подпомагане на дейностите за подготовка, наблюдение, административните и техническите дейности, необходими за изпълнението на политиките в областта на външните граници и визите, включително за укрепването на управлението на Шенгенското пространство чрез разработване и прилагане на механизма за оценка, както е определено с Регламент (ЕС) № 1053/2013 с цел проверка на прилагането на достиженията на правото от Шенген, по-конкретно разходите за командироване на експерти от Комисията и държавите членки, участващи в посещения на място;
  б)
  подобряване на познаването и разбирането на положението в държавите членки и в трети държави посредством анализ, оценка и внимателно наблюдение на политиките;
  в)
  подпомагане разработването на статистически инструменти, включително общи статистически инструменти, методи и общи показатели;
  г)
  подпомагане и наблюдение на прилагането на правото на Съюза и на целите на политиките на Съюза в държавите членки, както и оценка на ефективността и въздействието им, включително по отношение на спазването на правата на човека и основните свободи, що се отнася до обхвата на Инструмента;
  д)
  насърчаване на изграждането на мрежи, дейностите за взаимно обучение, установяването и разпространението на най-добри практики и новаторски подходи сред различните заинтересовани страни на европейско равнище;
  е)
  насърчаване на проекти, които са насочени към хармонизиране и оперативна съвместимост на мерките, свързани с управлението на границите в съответствие с общи стандарти на Съюза, с оглед на разработването на интегрирана европейска система за управление на границите;
  ж)
  повишаване осведомеността относно политиките и целите на Съюза сред заинтересованите страни и широката общественост, включително институционална комуникация относно политическите приоритети на Съюза;
  з)
  засилване на капацитета на европейските мрежи за оценка, насърчаване, подпомагане и по-нататъшно развиване на политиките и целите на Съюза;
  и)
  подпомагане на особено иновативни проекти за разработване на нови методи и/или технологии с потенциал за пренасяне в други държави членки, и особено на проекти, чиято цел е изпитването и утвърждаването на научноизследователски проекти;
  й)
  подпомагане на действия по отношение на и в трети държави съгласно посоченото в член 4, параграф 2.
  3. Действията на Съюза се осъществяват в съответствие с член 6 от Регламент (ЕС) № 514/2014.
  Член 14
  Спешна помощ
  1. Инструментът предоставя финансова помощ за справяне с неотложни и специфични нужди в случай на извънредна ситуация съгласно определението по член 2, буква е).
  2. Спешната помощ се осъществява в съответствие с членове 6 и 7 от Регламент (ЕС) № 514/2014.
  Член 15
  Създаване на програма за разработване на информационни системи
  Програмата за разработване на информационни системи въз основа на съществуващи и/или нови информационни системи се изпълнява в зависимост от приемането на законодателните актове на Съюза, определящи тези информационни системи и тяхната комуникационна инфраструктура, по-специално с цел подобряване на управлението и контрола на пътникопотока по външните граници чрез засилване на проверките, като същевременно се ускори преминаването на границите за редовно пътуващите лица. По целесъобразност се търсят взаимодействия със съществуващи информационни системи с цел избягване на двойни разходи.
  Разбивката на сумата, посочена в член 5, параграф 5, буква б), се извършва или в съответните законодателни актове на Съюза, или след приемането на тези законодателни актове - чрез делегиран акт в съответствие с член 17.
  Комисията уведомява Европейския парламент и Съвета за напредъка в разработването на тези информационни системи най-малко веднъж годишно и когато е целесъобразно.
  Член 16
  Техническа помощ
  1. По инициатива и/или от името на Комисията чрез Инструмента може да се предоставят за Фонда до 1,7 милиона евро годишно за техническа помощ в съответствие с член 9 от Регламент (ЕС) № 514/2014.
  2. По инициатива на дадена държава членка чрез Инструмента може да се финансират дейности за техническа помощ в съответствие с член 20 от Регламент (ЕС) № 514/2014. Заделената за техническа помощ сума за периода 2014-2020 г. не надвишава 5 % от общата сума, отпусната на дадена държава членка, плюс 500 000 EUR.
  ГЛАВА III
  ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
  Член 17
  Упражняване на делегирането
  1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
  2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 5, параграф 5, буква б), член 6, параграф 4, член 7, параграф 2 и член 15, се предоставя на Комисията за срок от седем години, считано от 21 май 2014 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на седемгодишния срок. Делегирането на правомощия се продължава мълчаливо за срок от три години, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на седемгодишния срок.
  3. Делегирането на правомощия, посочено в член 5, параграф 5, буква б), член 6, параграф 4, член 7, параграф 2 и член 15, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
  4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
  5. Делегиран акт, приет съгласно член 5, параграф 5, буква б), член 6, параграф 4, член 7, параграф 2 и член 15, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
  Член 18
  Процедура на комитет
  1. Комисията се подпомага от комитета за фондове „Убежище и миграция“ и „Вътрешна сигурност“, създаден с член 59, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 514/2014.
  2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
  Член 19
  Приложимост на Регламент (ЕС) № 514/2014
  Разпоредбите на Регламент (ЕС) № 514/2014 се прилагат спрямо Инструмента.
  Член 20
  Отмяна
  Решение № 574/2007/ЕО се отменя, считано от 1 януари 2014 г.
  Член 21
  Преходни разпоредби
  1. Настоящият регламент не засяга продължаването или изменянето, включително пълната или частичната отмяна на проектите и годишните програми до тяхното приключване, нито финансовата помощ, одобрена от Комисията въз основа на Решение 574/2007/ЕО или всеки друг законодателен акт, приложим за тази помощ към 31 декември 2013 г.
  2. Когато приема решения за съфинансиране по Инструмента, Комисията взема предвид мерките, приети въз основа на Решение 574/2007/ЕО преди 20 май 2014 г., които имат финансово отражение през периода, обхванат от това съфинансиране.
  3. Сумите, предвидени за съфинансиране, одобрени от Комисията между 1 януари 2011 г. и 31 декември 2014 г., за които документите, необходими за приключване на действията, не са били изпратени на Комисията до изтичане на крайния срок за внасяне на окончателния доклад, автоматично се отменят от Комисията до 31 декември 2017 г., което води до възстановяване на недължимо изплатените суми.
  4. Сумите, свързани с действия, които са спрени заради съдебни производства или административни обжалвания, които имат суспензивно действие, не се вземат предвид при изчисляването на сумата, която подлежи на автоматична отмяна.
  5. В срок до 30 юни 2015 г. държавите членки представят на Комисията доклад за оценка на резултатите и въздействието на дейностите, съфинансирани съгласно Решение № 574/2007/ЕО за периода 2011-2013 г.
  6. До 31 декември 2015 г. Комисията представя на Европейския парламент, на Съвета, на Европейския икономически и социален комитет и на Комитета на регионите доклад за последваща оценка по силата на Решение № 574/2007/ЕО за периода 2011-2013 г.
  Член 22
  Преразглеждане
  Въз основа на предложение на Комисията Европейският парламент и Съветът преразглеждат настоящия регламент до 30 юни 2020 г.
  Член 23
  Влизане в сила и прилагане
  Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
  Прилага се от 1 януари 2014 г.
  Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите членки в съответствие с Договорите.
  Съставено в Страсбург на 16 април 2014 година.