A Tanács 92/45/EGK irányelve
(1992. június 16.)
a vadak elejtésével és a vadhús forgalomba hozatalával kapcsolatos közegészségügyi és állat-egészségügyi problémákról
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,
tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 43. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],
mivel a vadhús szerepel a Szerződés II. mellékletében található terméklistán; mivel a vadhús forgalomba hozatala a mezőgazdasági népesség kiegészítő jövedelemforrását képezi;
mivel az ágazat ésszerű fejlesztésének biztosítása és a termelékenység fokozása érdekében közösségi szinten kell rögzíteni a vadhús előállítását és forgalomba hozatalát érintő közegészségügyi és állat-egészségügyi problémákkal kapcsolatos szabályokat;
mivel a belső piac megvalósítása céljából a vadhús Közösségen belüli kereskedelmének előmozdítása érdekében fel kell számolni a tagállamok között az állat-egészségügyi és közegészségügyi feltételek tekintetében fennálló egyenlőtlenségeket;
mivel a vadhússal háziállatokra és emberre nézve is fertőző betegségek terjedhetnek; mivel meg kell alkotni azon szabályokat, amelyek segítségével e veszélyek ellenőrizhetővé válnak;
mivel az élelmiszer okozta fertőzések, illetve az ételmérgezés megelőzése érdekében meg kell határozni azon higiéniai feltételeket, amelyek betartása mellett a vadhús előállítható, feldolgozható és vizsgálható;
mivel a forgalomba hozatal engedélyezése szükségessé teszi a vadfeldolgozó üzemekre nézve kötelező higiéniai rendszabályok megállapítását;
mivel a rendeltetési tagállam által végrehajtott ellenőrzések megszervezése és nyomon követése, valamint az alkalmazott biztonsági intézkedések tekintetében hivatkozni kell a belső piac megvalósításának céljával a Közösségen belüli kereskedelemben alkalmazható állat-egészségügyi ellenőrzésekről szóló, 1989. december 11-i 89/662/EGK tanácsi irányelvre [4];
mivel a harmadik országból importált vad és vadhús meg kell, hogy feleljen az ezen irányelvben a tagállamok közötti kereskedelemre vonatkozóan rögzített alapkövetelményeknek, melyek betartását a 90/675/EGK irányelvben [5] rögzített elvekkel és szabályokkal összhangban figyelemmel kell kísérni;
mivel kis mennyiségű vadhús esetében indokolt a fentiektől való eltérés lehetővé tétele;
mivel indokolt a fentiektől való átmeneti eltérések lehetővé tétele annak érdekében, hogy a vadfeldolgozó üzemek meg tudjanak felelni az új követelményeknek;
mivel a Bizottságot meg kell bízni az ezen irányelvben foglaltak végrehajtási intézkedéseinek elfogadásával; mivel e célból olyan eljárást kell kialakítani, amely szoros és hatékony együttműködést teremt a Bizottság és az Állat-egészségügyi Állandó Bizottságban résztvevő tagállamok között;
mivel a nemzeti jogba történő átvétel számára a 23. cikkben 1994. január 1-ben megállapított határidő nem érintheti az országhatárokon végzett állat-egészségügyi ellenőrzések 1993. január 1-jei felszámolását,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
I. FEJEZET Általános rendelkezések
1. cikk
(1) Ezen irányelv a vadak elejtésére, valamint a vadhús feldolgozására és forgalomba hozatalára vonatkozó közegészségügyi és állat-egészségügyi szabályokat határozza meg.
(2) Ezen irányelv nem vonatkozik a következőkre:
a) a vadásztól közvetlenül a fogyasztóhoz vagy a kiskereskedőhöz eljuttatott kis számú nem nyúzott vagy nem kopasztott vad, valamint ki nem zsigerelt apróvad;
b) a közvetlenül a végső fogyasztóhoz eljuttatott kis mennyiségű vadhús;
c) a vadhúsnak kiskereskedelmi egységben, vagy az értékesítés helyének közvetlen közelében található létesítményben történő darabolása és tárolása, ahol a húst kizárólag a vásárló közvetlen helyszíni kiszolgálása céljából darabolják és tárolják.
A fenti tevékenységek továbbra is a kiskereskedelmet szabályozó nemzeti jogszabályokban előírt közegészségügyi ellenőrzések hatálya alá tartoznak.
(3) Ezen irányelv azon rendelkezései, amelyek a kereskedelmet, vagy a harmadik országból származó behozatalt érintik, nem vonatkoznak a trófeákra, vagy az utazók által saját járművön szállított elejtett vadra, amennyiben kis mennyiségű apróvadról, vagy egyetlen nagyvadról van szó, és a körülmények arra utalnak, hogy az ilyen vad húsa semmiképpen sem szolgál eladásra vagy kereskedelmi célra, továbbá amennyiben a kérdéses vad nem olyan országból vagy országrészből származik, amellyel való kereskedelem a 11. cikk (2) és (3) bekezdése, illetve a 18. cikk értelmében tilalom alatt áll.
2. cikk
(1) Ezen irányelv alkalmazásában a következő meghatározásokat kell használni:
a) "vad": azon vadon élő szárazföldi emlős, amelyre vadásznak (ide értve azon vadon élő emlősöket, amelyek elzárt területen a vadak életéhez hasonló szabad életet élnek), továbbá azon vadon élő szárnyasok, amelyekre a nyúlhús és a tenyésztettvad-hús előállítását és forgalomba hozatalát érintő közegészségügyi és állat-egészségügyi problémákról szóló, 1990. november 27-i 91/495/EGK tanácsi irányelv [6] 2. cikkének hatálya nem terjed ki;
b) "nagyvad": a vadon élő patások;
c) "apróvad": az emberi fogyasztásra szánt vadon élő szárnyasvadak és a nyúlfélék családjába tartozó vadon élő emlősök;
d) "vadhús": a vad minden olyan része, amely emberi fogyasztásra alkalmas;
e) "vadfeldolgozó üzem": a 7. cikk szerint engedélyezett létesítmény, amelyben vadhúst dolgoznak fel, és ahol a vadhús előállítása és vizsgálata az ezen irányelvben megállapított higiéniai előírásokkal összhangban történik;
f) "gyűjtőközpont": azon hely, ahol az elejtett vadakat a feldolgozóüzembe történő elszállításig, az I. melléklet IV. fejezetének 2. pontjában foglalt higiéniai szabályok betartásával tárolják;
g) "forgalomba hozatal": a Közösség területén emberi fogyasztásra szolgáló vadhús értékesítés céljából történő tartása vagy bemutatása, megvételre való felkínálása, értékesítése, szállítása, vagy a forgalomba hozatal bármely egyéb formája, az 1. cikk (2) bekezdése szerinti ellátás kivételével;
h) "kereskedelem": a Szerződés 9. cikkének (2) bekezdése értelmében a tagállamok egymás között folytatott kereskedelme.
(2) Ezen irányelv alkalmazásában szükség szerint a 89/662/EGK irányelv 2. cikkében és az egyes élőállatok és állati termékek Közösségen belüli kereskedelmében a belső piac megvalósításának céljával alkalmazandó állat-egészségügyi és tenyésztéstechnikai ellenőrzésekről szóló, 1990. június 26-i 90/425/EGK irányelvben [7] szereplő meghatározások, valamint a friss hús Közösségen belüli kereskedelmét érintő egészségügyi problémákról szóló, 1964. június 26-i 64/433/EGK tanácsi irányelv [8] 2. cikkének b) pontjában szereplő friss hús meghatározás érvényes.
II. FEJEZET A közösségi termelésre és kereskedelemre vonatkozó rendelkezések
3. cikk
(1) A tagállamok biztosítják, hogy a vadhús:
a) olyan vadból származik, amelyet:
- vadászterületen ejtettek el a vadászatot szabályozó nemzeti jog által engedélyezett eszközök használatával,
- nem a friss hús Közösségen belüli kereskedelmét érintő egészségügyi problémákról szóló, 1972. december 12-i 72/461/EGK tanácsi irányelv [9], a friss baromfihús Közösségen belüli kereskedelmét és harmadik országból történő behozatalát szabályozó állat-egészségügyi feltételekről szóló, 1991. június 26-i 91/494/EGK tanácsi irányelv [10] vagy a 91/495/EGK tanácsi irányelv értelmében korlátozás alatt álló területen, vagy az ezen irányelv 10. és 11. cikke alapján korlátozás alatt álló vadászterületen ejtettek el,
- az I. melléklet III. fejezetében foglaltak szerint közvetlenül elejtését követően előkészítettek, és legfeljebb 12 órán belül a b) pontban említett valamely feldolgozóüzembe, illetve gyűjtőközpontba szállítottak, ahol a húst az I. melléklet III. fejezetében meghatározott hőmérsékletre kell hűteni, és ahonnan azt 12 órán, illetve - olyan külső régiók esetében, ahol az éghajlati viszonyok megengedik - az illetékes hatóság által rögzített időn belül a b) pontban említett valamely feldolgozóüzembe kell szállítani, hogy az említett feldolgozóüzem hatósági állatorvosának módjában álljon kielégítő feltételek mellett végrehajtani az I. melléklet V. fejezetében előírt post mortem vizsgálatot;
b) előállítása:
i. vagy az I. melléklet I. és II. fejezetében megadott általános feltételeket teljesítő és az e fejezetben foglaltak tekintetében a 7. cikkel összhangban engedélyezett vadfeldolgozó üzemben történik;
ii. vagy olyan létesítményben történik, amelyet nagyvadak esetében a 64/433/EGK irányelv 10. cikkének, apróvadak esetében pedig a friss baromfihús kereskedelmét érintő egészségügyi problémákról szóló, 1971. február 15-i 71/118/EGK irányelv [11] 5. cikkének megfelelően engedélyeztek azzal a feltétellel, hogy:
- az ilyen vadat nem azon helyiségekben nyúzzák le, amelyek a fenti irányelvek hatálya alá tartozó hús számára vannak fenntartva, vagy a nyúzás más időpontban történik,
- az ilyen létesítményeket ezen irányelv alkalmazásában külön engedélyezik,
- olyan intézkedéseket hoznak, amelyek lehetővé teszik az ezen irányelv alapján előállított hús, valamint a 64/433/EGK és a 71/118/EGK irányelvben foglaltak alapján előállított hús egyértelmű azonosítását;
c) olyan elejtett állatból származik, amelyet a hatósági állatorvos megtekintett annak érdekében, hogy:
- megállapítson bármely rendellenességet. A hatósági állatorvos alapozhatja megállapítását azon információkra, amelyeket a vadász közöl, adott esetben a vadászati szabályok betartatásáért felelős hatóság által meghatározott igazolás alapján, a vad elejtés előtti viselkedésére vonatkozóan,
- megállapítsa, hogy a vad elhullását a vadászat és nem valamilyen egyéb ok idézte elő;
d) olyan vadból származik:
- amelyet az I. melléklet III. és IV. fejezetével összhangban, kielégítő higiéniai feltételek mellett kezeltek,
- amelyen a hatósági állatorvos - vagy a 22. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően meghatározott szakképzettség birtokában, a hatósági állatorvos felügyelete alatt eljáró segédszemélyzet - az I. melléklet V. fejezetében foglaltaknak megfelelően elvégezte a post mortem vizsgálatot,
- amely az elejtése során fellépő traumás sérüléseken vagy helyi deformációkon és elváltozásokon kívül egyéb elváltozást nem mutat, feltéve hogy megállapítják, adott esetben megfelelő laboratóriumi vizsgálatokkal, hogy ezek folytán a hús nem válik emberi fogyasztásra alkalmatlanná, vagy az emberi egészségre nézve veszélyessé,
- amelyen - apróvad esetében, ha azt nem közvetlenül elejtése után zsigerelték ki az I. melléklet V. fejezetének 1. pontjával összhangban - a hatósági állatorvos az azonos forrásból származó egyedek közül kiválasztott reprezentatív mintán egészségügyi vizsgálatot végzett.
Amennyiben a hatósági állatorvos emberre fertőző betegséget, vagy az I. melléklet V. fejezetének 4. pontjában említett hiányosságot észlel, úgy a teljes tételen további ellenőrzéseket végez. A hatósági állatorvos e további ellenőrzések fényében kizárja a teljes tételt az emberi fogyasztásból, vagy minden egyes testet külön megvizsgál.
(2) A hatósági állatorvos gondoskodik a vadhús emberi fogyasztásból történő kizárásáról, ha:
i. azt állapítja meg, hogy a hús az I. melléklet V. fejezete 3.e) pontjában említett hiányossággal bír, vagy ha a húst ugyanezen fejezet 4. pontja szerint lefoglalták;
ii. az e cikk (1) bekezdése d) pontjának harmadik francia bekezdésében előírt ellenőrzések emberre fertőző betegség jelenlétét tárták fel;
iii. az olyan állatból származik, amely az általa elfogyasztott anyagok miatt az emberi egészségre nézve valószínűleg veszélyessé vagy ártalmassá válhat, és amelyről az állat-egészségügyi tudományos bizottság véleményének kikérését követően a 22. cikkben megállapított eljárás keretében ilyen értelmű döntés született. E határozat végrehajtásáig, a Szerződés általános rendelkezéseinek megfelelően, azon nemzeti jogszabályok, amelyek ezen anyagokra vonatkoznak, hatályban maradnak;
iv. az ionizálásra vonatkozó közösségi jogszabályok sérelme nélkül a húst ionizáló vagy ultraibolya sugárzással, vagy olyan anyagokkal kezelték, amelyek valószínűleg befolyásolják annak érzékszervi tulajdonságait, illetve ha az állat-egészségügyi jelölésre használt színezékektől eltérő színezéket alkalmaztak.
(3) A vaddisznó és a trichinellózisra hajlamos egyéb fajok húsát a harmadik országból behozott friss sertéshús trichina (Trichinella spiralis) vizsgálatáról szóló, 1976. december 21-i 77/96/EGK tanácsi irányelvnek [12] megfelelő emésztéses módszerrel végzett vizsgálatnak, vagy az egyes állatokból legalább a rágóizmokból és a rekeszizmokból, az elülső láb alsó részének izmaiból, a bordaközi izmokból és a nyelvizmokból vett több mintát mikroszkóppal végzett trichinoszkópos vizsgálatnak kell alávetni.
A Tanács a Bizottság javaslata alapján minősített többséggel és az állat-egészségügyi tudományos bizottság véleményét kikérve, 1994. január 1-je előtt rögzíti az emésztéses vizsgálat azon módszereit, amelyek alkalmasak a trichinellózis megállapítására a vaddisznóban és a trichinellózisra hajlamos egyéb vadfajokban; ugyanezen eljárás érvényes a trichinellózis kimutatása céljából alkalmazott trichinoszkópos vagy mikroszkópos vizsgálat esetében is.
(4) Az emberi fogyasztásra alkalmasnak minősített vadhúst:
i. az I. melléklet VIII. fejezetével összhangban állat-egészségügyi jelöléssel látják el.
Adott esetben olyan döntést is lehet hozni, amely a 22. cikkben előírt eljárásnak megfelelően módosítja vagy kiegészíti a fent említett fejezet rendelkezéseit, mindenekelőtt a kereskedelmi árubemutatás különböző formáira való tekintettel, amennyiben azok megfelelnek az ezen irányelvben rögzített higiéniai szabályoknak.
A friss baromfihús nagy kiszerelésű csomagolásán elhelyezett állat-egészségügyi jelölésről szóló, 1980. szeptember 3-i 80/879/EGK bizottsági irányelv [13] vonatkozik az apróvadak húsára;
ii. a post mortem vizsgálatot követően az I. melléklet X. fejezetében foglaltaknak megfelelően, kielégítő higiéniai feltételek mellett kell tárolni az ezen irányelv 7. cikke sze- rint engedélyezett vadfeldolgozó üzemekben, vagy a 64/433/EGK irányelv 10. cikkének, illetve a 71/118/EGK irányelv 5. cikkének megfelelően engedélyezett létesítményekben, vagy a 64/433/EGK irányelv 10. cikkének megfelelően engedélyezett és ellenőrzött hűtőraktárakban;
iii. a következő okmányok kíséretében szállítják:
- a hatósági állatorvos által engedélyezett kísérő kereskedelmi okmány. Ezen okmány(t):
- tartalmazza - az I. melléklet VII. fejezetének 2. pontjában előírt adatok mellett, amelyek a fagyasztott hús esetében a fagyasztás jól olvasható módon feltüntetett évszámát és hónapját is magukba foglalják - a hatósági állatorvos azonosító kódszámát,
- a szállítmány címzettje köteles legalább egy éven át megőrizni, hogy az az illetékes hatóság felszólítására bemutatható legyen.
Az e pontban foglaltak alkalmazására vonatkozó részletes szabályokat, és különösen azokat, amelyek a kódszámok kiosztásával, valamint a hatósági állatorvosokat azonosító egy vagy több jegyzék összeállításával kapcsolatosak, a 22. cikkben megállapított eljárással összhangban fogadják el,
- a II. mellékletben feltüntetett mintának megfelelő közegészségügyi bizonyítvány, abban az esetben, ha a hús korlátozás alatt álló régióban vagy területen elhelyezkedő vadfeldolgozó üzemből származik, vagy ha a húst ólomzárral ellátott tehergépkocsin egy harmadik országon keresztül egy másik tagállamba szállítják;
iv. kielégítő higiéniai feltételek mellett, az I. melléklet XI. fejezetében foglaltaknak megfelelően szállítják;
v. az apróvadak közé tartozó vadszárnyasok testrészei és csontozott húsa esetében a 71/118/EGK irányelv 3B. cikkében előírtakhoz hasonló feltételek között, az ezen irányelv 7. cikkével összhangban, kifejezetten e célra engedélyezett létesítményekben kell előállítani;
vi. az állatfaj feltüntetésével címkézik, a végső fogyasztók részére értékesítendő élelmiszerek címkézésére, kiszerelésére és reklámozására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1978. december 18-i 79/112/EGK tanácsi irányelv [14] sérelme nélkül.
4. cikk
(1) A tagállamok biztosítják, hogy:
a) az emberi fogyasztásra alkalmatlannak minősített hús egyértelműen megkülönböztethető legyen az emberi fogyasztásra alkalmasnak minősített hústól;
b) az emberi fogyasztásra alkalmatlannak minősített húst az állati hulladékok ártalmatlanítására és forgalomba hozatalára, továbbá az állati eredetű, illetve halból készült takarmányok kórokozókkal szembeni védelmére vonatkozó állat-egészségügyi előírásokról, valamint a 90/425/EGK irányelv módosításáról szóló, 1990. november 27-i 90/667/EGK tanácsi irányelvvel [15] összhangban kezeljék.
(2) Az állat-egészségügyi korlátozások alatt álló területről származó hús olyan különleges szabályok hatálya alá tartozik, amelyeket minden egyes esetben a 22. cikkben megállapított eljárással összhangban külön kell meghatározni.
(3) Az e cikkben foglaltak végrehajtásának részletes szabályait szükség esetén a 22. cikkben megállapított eljárással összhangban kell meghatározni.
5. cikk
A tagállamok gondoskodnak arról, hogy csak a következők kerülhessenek kereskedelmi forgalomba:
1. a 3. és 4. cikk követelményeinek megfelelő, nyúzott és kizsigerelt vad vagy friss vadhús;
2. azon le nem nyúzott, vagy meg nem kopasztott és ki nem zsigerelt apróvad, fagyasztás vagy mélyfagyasztás nélkül, amely a 3. cikk (1) bekezdése b) pontja ii. alpontjának harmadik francia bekezdésében foglaltaknak megfelelő ellenőrzés alatt áll, amennyiben azt a 64/433/EGK irányelv hatálya alá tartozó friss hústól, ezenkívül a baromfihústól, továbbá a nyúzott vagy kopasztott vadhústól elkülönítve kezelik és tárolják;
3. azon le nem nyúzott nagyvad:
a) amelyik megfelel a 3. cikk (1) bekezdése a) pontjának első és második francia bekezdésében, a 3. cikk (1) bekezdésének c) pontjában, továbbá a 3. cikk (1) bekezdése d) pontjának első francia bekezdésében meghatározott követelményeknek;
b) amelynek zsigerein post mortem vizsgálatot végeztek el egy vadfeldolgozó üzemben;
c) amelyhez a 22. cikkben megállapított eljárással összhangban összeállított mintának megfelelő, és a hatósági állatorvos által aláírt egészségügyi bizonyítványt mellékeltek, igazolva, hogy a b) pontban előírt post mortem vizsgálat eredménye kielégítő volt, továbbá azt, hogy a húst emberi fogyasztásra alkalmasnak nyilvánították;
d) amelyet -1 °C és
i. +7 °C közötti hőmérsékletre hűtöttek le, és e hőmérsékleten tartanak a feldolgozóüzembe történő szállítás során, amely a b) pontban említett post mortem vizsgálat időpontjától számított legfeljebb hét napon belül megtörténik; vagy
ii. +1 °C közötti hőmérsékletre hűtöttek le, és e hőmérsékleten tartanak a feldolgozóüzembe történő szállítás során, amely a b) pontban említett post mortem vizsgálat időpontjától számított legfeljebb 15 napon belül megtörténik.
E le nem nyúzott vad húsát csak akkor lehet a 3. cikk (4) bekezdésének i. pontjában meghatározott állat-egészségügyi jelöléssel ellátni, ha a rendeltetési feldolgozóüzemben a nyúzás után megtörtént a vadnak az I. melléklet V. fejezetében foglaltaknak megfelelő, post mortem vizsgálata és a húst a hatósági állatorvos emberi fogyasztásra alkalmasnak nyilvánította.
6. cikk
A tagállamok biztosítják, hogy:
- azon vadfeldolgozó üzemeket, amelyek nem felelnek meg az I. melléklet I. fejezetében rögzített előírásoknak, és amelyekre a 8. cikkben előírt eltérések hatálya nem terjed ki, nem lehet a 7. cikkel összhangban engedélyezni, továbbá, hogy az ilyen létesítményből származó termékekre nem kerül rá az I. melléklet VII. fejezetében előírt állat-egészségügyi jelölés, és e termékek nem kerülhetnek kereskedelmi forgalomba,
- az a vad, amelyik nem felel meg a 3. cikk követelményeinek, nem kerülhet kereskedelmi forgalomba, illetve harmadik országból nem importálható,
- az emberi fogyasztásra alkalmasnak minősített vad belsőségei csak akkor kerülhetnek kereskedelmi forgalomba, ha a húsipari termékek Közösségen belüli kereskedelmét érintő egészségügyi problémákról szóló 77/99/EGK tanácsi irányelvvel [16] összhangban álló, megfelelő kezelésben részesülnek.
7. cikk
(1) Valamennyi tagállam összeállít egy jegyzéket azon engedélyezett vadfeldolgozó üzemekről, amelyek mindegyike rendelkezik állat-egészségügyi engedélyezési számmal. A tagállamok engedélyezhetik olyan létesítmények számára a vadfeldolgozást, amelyeket a 64/433/EGK és a 71/118/EGK irányelvvel összhangban engedélyeztek, feltéve hogy e létesítmények rendelkeznek a vadhús feldolgozására szolgáló eszközökkel, és olyan feltételek között dolgoznak, amelyek biztosítják a higiéniai szabályok betartását. A tagállamok megküldik e jegyzéket a többi tagállam és a Bizottság részére.
A tagállamok nem engedélyezik olyan vadfeldolgozó üzem működését, melynek esetében nem győződtek meg arról, hogy az megfelel ezen irányelvnek.
Amennyiben a higiéniai feltételeket nem találják kielégítőnek, és amennyiben az I. melléklet V. fejezete 5. pontja második albekezdésében előírt intézkedések elégtelennek bizonyulnak a helyzet orvoslására, az illetékes hatóság ideiglenesen felfüggesztheti az engedélyt.
Ha a vadfeldolgozó üzem üzemeltetője vagy vezetője az illetékes hatóság által megszabott határidőn belül nem szünteti meg a feltárt hiányosságokat, akkor a hatóság visszavonja az engedélyt.
Az érintett tagállam tekintetbe veszi a 12. cikkel összhangban lebonyolított ellenőrzés alapján levont következtetéseket, és tájékoztatja a többi tagállamot és a Bizottságot az engedély felfüggesztéséről, illetve visszavonásáról.
(2) A vadfeldolgozó üzem üzemeltetője vagy vezetője a (4) bekezdésnek megfelelően, többek között mikrobiológiai vizsgálati módszerek alkalmazásával, köteles a létesítményében rendszeresen ellenőrizni a feldolgozás általános higiéniai feltételeit.
Az ellenőrzések kiterjednek a termelés valamennyi fázisában résztvevő összes felszerelési eszközre, berendezésre és gépre, és adott esetben a termékekre is.
A vadfeldolgozó üzem üzemeltetője vagy vezetője köteles tájékoztatni a hatósági állatorvost, vagy a Bizottság állat-egészségügyi szakértőit az e célból végzett ellenőrzések jellegéről, gyakoriságáról és eredményeiről, továbbá szükség esetén a vizsgálatot végző laboratórium nevéről.
Az ellenőrzések jellegét, azok gyakoriságát, valamint a mintavételi módszereket és a bakteriológiai vizsgálat módszereit a 22. cikkben megállapított eljárással összhangban határozzák meg.
(3) A vadfeldolgozó üzem üzemeltetője vagy vezetője köteles személyzeti képzési programot kidolgozni, amelynek segítségével a dolgozók képesek megfelelni a termelés szerkezetéhez igazított higiénikus termelési feltételeknek.
A vadfeldolgozó üzem tevékenységéért felelős hatósági állatorvost bevonják a fenti program megtervezésébe és végrehajtásába.
(4) A vadfeldolgozó üzemek tevékenységének ellenőrzése és felügyelete a hatósági állatorvos felelőssége, akinek a munkájához a 64/433/EGK irányelv 9. cikkével összhangban segédszemélyzet nyújthat segítséget. A hatósági állatorvos részére mindenkor akadálytalan belépést kell biztosítani a feldolgozóüzemek teljes területére annak megállapítása érdekében, hogy ott betartják-e az ezen irányelvben foglaltakat, vagy ha a hús, illetve az elejtett vad származását illetően merül fel kétség, akkor lehetővé kell tenni számára, hogy betekinthessen a vonatkozó okmányokba, hogy azok alapján a hús származási vadászterületét pontosan megállapíthassa.
A hatósági állatorvosnak rendszeresen elemeznie kell a (2) bekezdésben előírt ellenőrzések eredményeit. Az elemzések alapján további mikrobiológiai vizsgálatokat végezhet a termelés valamennyi fázisában, illetve a termékeken.
A hatósági állatorvos jegyzőkönyvben rögzíti az elemzések eredményét, és az így levont következtetésekről és az ajánlásokról értesíti a létesítmény üzemeltetőjét vagy vezetőjét, aki a fokozottabb higiénia szem előtt tartásával orvosolja a feltárt hiányosságokat.
8. cikk
(1) A tagállamok 1996. december 31-ig engedélyezhetik az eltérést az I. mellékletben rögzített egyes követelményektől azon vadfeldolgozó üzemek számára, amelyekről - ezen irányelv kihirdetésének napján - nem állapították meg, hogy megfelelnek az engedélyezés feltételeinek, feltéve hogy az e létesítményekből származó húson rajta van a nemzeti jelölés.
(2) Az (1) bekezdésben említett eltérések csak azon feldolgozóüzemeknek engedélyezhetők, amelyek még 1993. április 1. előtt kérvényezték az eltérést az illetékes hatóságnál.
E kérelemhez munkatervet és -programot kell mellékelni, amely meghatározza, hogy a feldolgozóüzem számára mennyi idő szükséges az (1) bekezdésben említett követelmények teljesítéséhez.
(3) A tagállamok 1992. október 1. előtt közlik a Bizottsággal azon elfogadott feltételeket, amelyek alapján egy létesítményről, vagy a létesítmények valamely kategóriájáról megállapítják, hogy az e cikkben foglalt rendelkezések hatálya alá tartozik-e.
9. cikk
A tagállamok egy központi szolgálatra vagy szervre bízzák a hatósági állatorvosok által végzett post mortem vizsgálati eredmények összegyűjtésének és hasznosításának feladatait, tekintettel az emberre fertőző betegségek megállapítására.
Amint ilyen betegséget állapítanak meg, az adott esettel kapcsolatos eredményeket a lehető legrövidebb időn belül közlik azon illetékes állat-egészségügyi hatósággal, amelyik a kérdéses vad származási helye szerinti vadászterület felügyeletét ellátja.
A tagállamok benyújtják a Bizottságnak azon információikat, amelyek bizonyos betegségekkel és különösen azon esetekkel kapcsolatosak, amikor emberre nézve fertőző megbetegedést állapítottak meg.
A Bizottság a 22. cikkben megállapított eljárással összhangban részletes szabályokat fogad el az e cikkben foglaltak végrehajtása és különösen az alábbiak tekintetében:
- az információk Bizottsághoz történő benyújtásának gyakorisága,
- az információk típusa,
- azon betegség, amelyre az információgyűjtés vonatkozik,
- az információk gyűjtésére és felhasználására alkalmazott eljárások.
10. cikk
(1) A tagállamok gondoskodnak a területükön található vadászterületeken élő vadállomány egészségi állapotának rendszeres időközönként végzett felméréséről.
(2) E célból egy központi szolgálatra vagy szervre bízzák az ezen irányelvnek megfelelően végrehajtott egészségügyi vizsgálatok eredményeinek összegyűjtésével és felhasználásával járó feladatokat, amennyiben emberre vagy állatra fertőző betegséget állapítanak meg, illetve a szermaradványoknak a megengedett határértékeket meghaladó mértékű jelenlétét mutatják ki.
(3) Amennyiben betegség előfordulását, vagy a (2) bekezdésben említett feltétel meglétét állapítják meg, úgy a felmérésnek az adott esetre vonatkozó eredményeit a lehető legrövidebb időn belül közlik a vadászterület felügyeletét ellátó illetékes hatósággal.
(4) Az illetékes hatóság a járványügyi helyzettől függően egyedi vizsgálatokat végez a vadállományon, az állatbetegségek Közösségen belüli bejelentéséről szóló, 1982. december 21-i 82/894/EGK tanácsi irányelv [17] I. mellékletében említett betegségek jelenlétének megállapítása céljából.
A tagállamok e betegségek előfordulását az említett irányelvvel összhangban jelentik a Bizottságnak és a többi tagállamnak.
11. cikk
(1) A tagállamok kiegészítik azon terveket, amelyek a szermaradványok jelenléte tekintetében az állatok és a friss hús vizsgálatáról szóló, 1986. szeptember 16-i 86/469/EGK tanácsi irányelv [18] 4. cikkében említett szermaradványok vizsgálatára vonatkoznak, hogy adott esetben végrehajtsák a vadhúson a fenti irányelvben előírt vizsgálatokat, és helyszíni ellenőrzésekkel állapítsák meg szennyezőanyagok jelenlétét a környezetben.
(2) A tagállamok az (1) bekezdésben és a 10. cikk (4) bekezdésében említett megfigyelés eredményeinek figyelembevételével gondoskodnak a megfigyelés alá vont vadászterületekről származó vad és vadhús kereskedelmi forgalomból történő kizárásáról.
(3) A Bizottság a 22. cikkben megállapított eljárással összhangban részletes szabályokat fogad el az e cikkben foglaltak végrehajtására.
12. cikk
A Bizottság állat-egészségügyi szakértői az illetékes nemzeti hatóságokkal együttműködve helyszíni ellenőrzéseket tarthatnak, amennyiben az szükséges az ezen irányelvben foglaltak egységes alkalmazásához. Különösen arról győződhetnek meg a vadfeldolgozó üzemek egy reprezentatív hányadának ellenőrzése útján, hogy az illetékes hatóságok gondoskodnak-e arról, hogy az engedélyezett feldolgozóüzemek eleget tegyenek az ezen irányelvben foglaltaknak. A Bizottság tájékoztatja a tagállamokat az elvégzett ellenőrzések eredményeiről.
Azon tagállam, amelynek területén ellenőrzés folyik, minden szükséges támogatást megad az abban résztvevő szakértőknek.
Az e cikkben foglaltak végrehajtásának részletes szabályait a 22. cikkben megállapított eljárással összhangban fogadják el.
13. cikk
(1) Amennyiben célszerűnek véli, a hatósági állatorvos vagy az illetékes hatóság, az ezen irányelvben foglalt speciális rendelkezések figyelmen kívül hagyásával, végezhet állat-egészségügyi ellenőrzéseket, ha az állat-egészségügyi jogszabályok be nem tartásának gyanúja, vagy kétség merül fel a vadhús emberi fogyasztásra való alkalmassága tekintetében.
(2) A tagállamok közigazgatási és/vagy büntetőjogi intézkedésekkel szankcionálják a Közösség állat-egészségügyi jogszabályainak megszegését, különösen, ha az állapítható meg, hogy a kiállított bizonyítványok vagy okmányok nem felelnek meg a vadhús tényleges állapotának, az azonosító jelölések nem felelnek meg a jogszabályi előírásoknak, a vadhúst nem mutatták be vizsgálatra, vagy e húst nem az eredeti rendeltetési céljának megfelelően használták fel.
14. cikk
(1) A belső piac megvalósítása céljával a Közösségen belüli kereskedelemben alkalmazható állat-egészségügyi ellenőrzésekről szóló 89/662/EGK tanácsi irányelvben megállapított szabályok különösen a rendeltetési ország által végzett ellenőrzések megszervezésére és az azt követő intézkedésekre, továbbá a vadhúsnak a Közösség területén történő előállítását és forgalmazását érintő egészségügyi problémákkal kapcsolatban alkalmazott biztonsági rendszabályokra vonatkoznak.
(2) A 89/662/EGK irányelv a következőképpen módosul:
a) az A. melléklet az alábbi francia bekezdéssel egészül ki:
"- A Tanács 1992. június 16-i 92/45/EGK irányelve a vadak elejtésével és a vadhús forgalomba hozatalával kapcsolatos közegészségügyi és állat-egészségügyi problémákról (HL L 268., 1992.9.14., 35. o.).";
b) a B. mellékletben a "- vadhús" francia bekezdést el kell hagyni.
(3) A 77/99/EGK irányelv 2. cikkének d) pontja az alábbi francia bekezdéssel egészül ki:
"- a Tanács 92/45/EGK irányelvének [19] 2. cikke (1) bekezdésének d) pontja, továbbá a 3. és 5. cikk követelményeinek teljesítése,"
III. FEJEZET A Közösségbe történő behozatalra vonatkozó rendelkezések
15. cikk
A harmadik országból importált vadhús forgalomba hozatalának feltételei legalább egyenértékűek a II. fejezettel összhangban előállított vadhús előállítása és forgalomba hozatala vonatkozásában megállapított feltételekkel, a 6. és 8. cikk feltételeinek kivételével.
16. cikk
(1) A 15. cikkben foglaltak egységes alkalmazása érdekében a következő bekezdések rendelkezéseit kell alkalmazni.
(2) A Közösségbe történő behozatal előfeltétele, hogy a vad, illetve a vadhús:
a) olyan harmadik országból, vagy valamely harmadik ország olyan területéről származik, amely állat-egészségügyi okokból nem áll tilalom alatt;
b) olyan harmadik országból származik, amelyik szerepel a (3) bekezdés a) pontjával összhangban összeállított jegyzéken;
c) olyan egészségügyi bizonyítványt mellékeltek hozzá, amely a 22. cikkben megállapított eljárással összhangban összeállított mintának megfelel, amelyet a hatósági állatorvos aláírt és igazolja, hogy a termékek eleget tesznek a II. fejezet követelményeinek, illetve minden további feltételnek, vagy a (3) bekezdés c) pontjában említett egyenértékű biztosítékokat kínálnak, továbbá hogy a termékek az I. mellékletben előírt biztosítékokat kínáló létesítményekből származnak.
(3) A következőket kell létrehozni a 22. cikkben meghatározott eljárással összhangban:
a) azon harmadik országok, vagy a harmadik országok azon részeinek ideiglenes jegyzéke, amelyek képesek biztosítani a (2) bekezdés c) pontjában említett feltételeket és garanciákat, továbbá azon létesítmények jegyzéke, amelyekre ezen országok ilyen biztosítékot tudnak nyújtani.
Ezen ideiglenes jegyzéket a tagállamok illetékes hatóságai által engedélyezett és ellenőrzött létesítmények jegyzékei alapján állítják össze, miután a Bizottság ellenőrizte, hogy azok tiszteletben tartják az ezen irányelvben rögzített elveket és általános szabályokat;
b) a fenti lista naprakészségét biztosító módosítások, a (4) bekezdésben előírt ellenőrzések figyelembevételével;
c) az ezen irányelvben foglalt követelményekre vonatkozó sajátos feltételek és egyenértékű garanciák, eltekintve a húsnak az emberi fogyasztásból a 3. cikk (2) bekezdésének d) pontjában foglaltak szerinti kizárását lehetővé tevő, az 5. cikkben foglalt, valamint az I. melléklet IV. és V. fejezetében rögzített, továbbá a 77/96/EGK irányelvnek megfelelő, emésztéses módszerrel végzett trichinavizsgálatra vonatkozó feltételektől és garanciáktól, azon feltétellel, hogy ezek, a 6. és 8. cikkben foglaltak kivételével, nem lehetnek kevésbé szigorúak a II. fejezetben rögzített feltételeknél és garanciáknál.
(4) A Bizottság és a tagállamok szakértői helyszíni vizsgálatokat végeznek annak megállapítására, hogy:
a) a termelés és a forgalomba hozatal feltételei vonatkozásában a harmadik ország által nyújtott garanciák egyenértékűnek tekinthetők-e a Közösségben alkalmazottakkal;
b) teljesülnek-e a 18. cikk feltételei.
A tagállamok részéről az e vizsgálatokért felelős szakértőket a Bizottság nevezi ki a tagállamok javaslata alapján.
Az ellenőrzéseket a Közösség nevében végzik, amely viseli az ezzel kapcsolatban felmerült valamennyi költséget. Ezen ellenőrzések gyakoriságát és az ezekre vonatkozó eljárásokat a 22. cikkben leírt eljárással összhangban kell meghatározni.
(5) A (4) bekezdésben említett vizsgálatok megszervezéséig továbbra is érvényben maradnak a harmadik országokban végzett vizsgálatokra vonatkozó nemzeti jogszabályok azzal a feltétellel, hogy a vizsgálatok során észlelt, a higiéniai szabályok betartásával kapcsolatos minden hiányosságot bejelentenek az Állat-egészségügyi Állandó Bizottságon keresztül.
17. cikk
(1) A tagállamok biztosítják, hogy az ezen irányelv hatálya alá tartozó vad és vadhús Közösségbe történő behozatalára csak akkor kerülhessen sor, ha:
- ahhoz a 16. cikk (1) bekezdésének c) pontjában előírt, a közegészségügyi és állat-egészségügyi követelményekre vonatkozó, az illetékes hatóság által a berakodás időpontjában kiállított bizonyítványt mellékeltek,
- az a 90/675/EGK irányelv által előírt ellenőrzések során megfelelőnek bizonyult.
(2) Az e cikkben foglaltak végrehajtására vonatkozó részletes szabályok kidolgozásáig:
- továbbra is alkalmazni kell az olyan harmadik országból történő behozatalra vonatkozó nemzeti jogszabályokat, amelyek tekintetében e követelmények elfogadására közösségi szinten még nem került sor, feltéve hogy ezek nem kedvezőbbek a II. fejezetben megállapított szabályoknál,
- a behozatalt a 90/675/EGK irányelv 11. cikkében rögzített feltételek alapján kell lebonyolítani,
- az e bekezdésnek megfelelően behozott vad vagy vadhús kereskedelmét a rendeltetési ország előzetes hozzájárulásához kell kötni.
18. cikk
A 16. cikk (2) bekezdésében előírt listákon csak olyan harmadik ország, vagy harmadik országnak csak olyan része szerepelhet:
a) amellyel kapcsolatban az OIE lista A. mellékletében felsorolt betegségek valamelyikének előfordulása, vagy a Közösségben nem honos bármely egyéb betegség előfordulása következtében, illetve a 72/462/EGK irányelv [20] 6., 7. és 14. cikke, vagy a 91/494/EGK irányelv 9-12. cikke alapján behozatali tilalom nem áll fenn;
b) amelyről - annak jogszabályai és az ottani állat-egészségügyi, illetve a vizsgálatokat végző szolgálat szervezete, valamint az ilyen szolgálat és a felügyeletét ellátó felettes szerv hatásköre tekintetében - a 72/462/EGK irányelv 3. cikkének (2) bekezdésével, vagy a 91/494/EGK irányelv 9. cikkének (2) bekezdésével összhangban elismerték, hogy képes biztosítani hatályos jogszabályainak végrehajtását; vagy
c) amelynek állat-egészségügyi szolgálatai garantálni tudják a II. fejezetben rögzített követelményekkel legalább egyenértékű egészségügyi követelmények betartását.
19. cikk
(1) A 90/675/EGK irányelvben meghatározott általános elveket és szabályokat kell alkalmazni, különös tekintettel a tagállamok által végzett vizsgálatok megszervezésére és nyomon követésére, valamint a végrehajtott biztonsági intézkedésekre.
A 90/675/EGK irányelv 8. cikkének (3) bekezdésében és 30. cikkében előírt határozatok végrehajtásáig az irányelv 8. cikkének (1) és (2) bekezdésében foglaltak alkalmazására vonatkozó nemzeti jogszabályok továbbra is érvényben maradnak az e cikk első albekezdésében említett elvek és szabályok betartásának sérelme nélkül.
IV. FEJEZET Záró rendelkezések
20. cikk
Ezen irányelv nem érinti a vadon élő állatok védelme céljából elfogadott közösségi jogszabályokat.
21. cikk
A mellékleteket a Tanács a Bizottság javaslata alapján eljárva minősített többséggel módosítja, különösen a technológiai fejlődéshez történő igazításuk érdekében.
22. cikk
(1) Amennyiben az e cikkben meghatározott eljárást kell alkalmazni, akkor az ügyeket - saját kezdeményezésére, vagy valamelyik tagállam kérésére - a 68/361/EGK határozattal [21] létrehozott Állat-egészségügyi Állandó Bizottsága (a továbbiakban: a "bizottság") elnöke haladéktalanul továbbítja a bizottsághoz.
(2) A Bizottság képviselője tervezetet nyújt be a bizottság számára a tervezett intézkedésekről. A bizottság az elnöke által az ügy sürgősségére tekintettel megállapított határidőn belül véleményt nyilvánít a tervezetről. A véleményt a Szerződés 148. cikkének (2) bekezdésében a Tanácsnak a Bizottság javaslata alapján elfogadott határozataira előírt többséggel kell meghozni. A bizottságban a tagállamok képviselőinek szavazatait az említett cikkben meghatározott módon kell súlyozni. Az elnök nem szavazhat.
(3) a) A Bizottság a tervezett intézkedéseket elfogadja, és azonnal bevezeti azokat, ha azok összhangban vannak a bizottság véleményével.
b) Ha a tervezett intézkedések nincsenek összhangban a bizottság véleményével, vagy a bizottság nem nyilvánított véleményt, a Bizottság a javasolt intézkedésekről haladéktalanul javaslatot terjeszt a Tanács elé. A Tanács minősített többséggel határoz.
Amennyiben a javaslat Tanács elé terjesztésétől számított három hónapon belül a Tanács nem döntött, a javaslatot a Bizottság fogadja el, kivéve ha a Tanács egyszerű többséggel visszautasította az említett intézkedéseket.
23. cikk
(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 1994. január 1. előtt megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
(3) A nemzeti jogba történő átvétel számára 1994. január 1-ben meghatározott határidő nem érinti a határokon végzett állat-egészségügyi ellenőrzések 89/662/EGK irányelv által előírt megszüntetését.
24. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Luxembourgban, 1992. június 16-án.