A Bizottság irányelve
(1991. január 16.)
az élelmiszerekben felhasználandó aromaanyagokra és az előállításukhoz szükséges alapanyagokra vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 88/388/EGK tanácsi irányelv kiegészítéséről
(91/71/EGK)
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,
tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel az élelmiszerekben felhasználandó aromaanyagokra és az előállításukhoz szükséges alapanyagokra vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1988. június 22-i 88/388/EGK tanácsi irányelvre [1] és különösen annak 6. cikke (4) bekezdésére,
mivel a végső fogyasztó számára eladásra szánt aromaanyagok címkézéséről szóló törvényi, rendeleti és közigazgatási tagállami rendelkezések közötti eltérések akadályozhatják e termékek szabad mozgását és egyenlőtlen versenyfeltételeket teremthetnek;
mivel az aromák címkézéséről szóló valamennyi rendelkezés elsődleges célkitűzése a fogyasztó tájékoztatása és védelme;
mivel a 88/388/EGK tanácsi irányelv 10. cikkében meghatározott eljárás szerint a meghozandó intézkedések tervezete az Élelmiszerügyi Állandó Bizottság elé került; mivel ez nem tudott véleményt nyilvánítani és a Bizottság ezt követően a Tanács elé terjesztette az ezen intézkedésekre vonatkozó javaslatát;
mivel a Tanács a rendelkezésére álló három hónap alatt nem döntött, így a Bizottságnak kell elfogadnia a javasolt intézkedéseket,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
Az irányelv a következő cikkel egészül ki:
"9a. cikk
(1) A végső fogyasztó számára eladásra szánt aromák csak akkor hozhatók forgalomba, ha a címkéjükön a következő kötelező megjelölések jól látható, könnyen olvasható és letörölhetetlen formában szerepelnek:
a) az "aroma" kifejezés vagy az aroma pontosabb megnevezése vagy leírása;
b) az "élelmiszerek előállításához" kifejezés vagy az aroma felhasználási céljául szolgáló élelmiszerre vonatkozó pontosabb hivatkozás;
c) a 79/112/EGK tanácsi irányelv [2] 3. cikke (1) bekezdésének 4. pontjával és a 9. cikkével összhangban a minimális eltarthatóság időtartama;
d) indokolt esetben a különleges tárolási és felhasználási feltételek;
e) felhasználási utasítások, ha ezek elhagyásával az aroma megfelelő felhasználása nem volna biztosított;
f) a tömeg- vagy térfogategységekben kifejezett nettó mennyiség;
g) a gyártó, a csomagoló vagy a Közösség területén székhellyel rendelkező forgalmazó neve vagy cégneve és címe;
h) a 89/396/EGK tanácsi irányelvvel [3] összhangban az árutételt azonosító jelzés vagy jelölés;
i) az aroma vagy az aromák más anyagokkal alkotott keverékei esetében a keverékben lévő tömegarányuk szerinti csökkenő sorrendben az alábbiak felsorolása:
- az a) ponttal összhangban a kérdéses aroma vagy aromák,
- az összes egyéb anyag vagy termék neve, adott esetben pedig azok E-száma.
(2) A "természetes" vagy bármely más, alapvetően azonos jelentésű kifejezés csak olyan aromák esetében használható, amelyekben az ízesítő rész kizárólag az 1. cikk (2) bekezdése b) pontjának i. alpontjában és/vagy az 1. cikk (2) bekezdésének c) pontjában meghatározott aromaanyagokat tartalmazza. Ha az aroma kereskedelmi megnevezése egy élelmiszerre vagy egy aromaforrásra vonatkozó hivatkozást tartalmaz, akkor a "természetes" vagy bármely más, alapvetően azonos jelentésű kifejezés csak akkor használható, ha az ízesítő részt megfelelő fizikai, enzimes vagy mikrobiológiai folyamatokkal vagy hagyományos élelmiszerelkészítési folyamatokkal kizárólag vagy majdnem kizárólag az érintett élelmiszerből vagy aromaforrásból különítették el.
(3) Az e cikkben meghatározott megjegyzéseket a vevő által könnyen érthető nyelven kell megadni, kivéve ha a vevő tájékoztatásának a biztosítása érdekében más intézkedéseket hoztak. Ez a rendelkezés nem akadályozza ezen adatok különböző nyelveken történő feltüntetését."
2. cikk
(1) A tagállamok szükség esetén úgy módosítják a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseiket, hogy:
- legkésőbb 1992. június 30-ig engedélyezzék az ezen irányelvnek megfelelő termékek forgalmazását;
- 1994. január 1-jétől megtiltsák az ezen irányelvnek meg nem felelő termékek forgalmazását.
Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
(2) A tagállamok által elfogadott összes ilyen rendelkezésben hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
3. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 1991. január 16-án.