A Tanács 3680/93/EGK rendelete
(1993. december 20.)
az északnyugat-atlanti halászterületeken a jövőbeni többoldalú halászati együttműködésről szóló egyezményben meghatározott szabályozási területen a halászati erőforrásokra vonatkozó védelmi és gazdálkodási intézkedések megállapításáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel a halászat és akvakultúra közösségi rendszerének létrehozataláról szóló, 1992. december 20-i 3760/92/EGK tanácsi rendeletre [1] és különösen annak 8. cikke (4) bekezdésére,
tekintettel a Bizottság javaslatára,
mivel a Közösség aláírta az Egyesült Nemzetek Szervezetének tengerjogi egyezményét, amely elveket és szabályokat fogalmaz meg a part menti államok kizárólagos gazdasági övezeteiben és a nyílt tengereken az élő erőforrások védelméről és hasznosításáról;
mivel a Tanács 3179/78/EGK rendeletében [2] jóváhagyta az északnyugat-atlanti halászterületeken a jövőbeni többoldalú halászati együttműködésről szóló egyezményt, amely 1979. január 1-jén lépett hatályba (a továbbiakban: NAFO-egyezmény); mivel az egyezmény szerinti szabályozási terület az egyezmény által érintett területeknek az a része, amely kívül esik a parti államok joghatósága alá tartozó halászterületeken;
mivel a NAFO-egyezmény megfelelő kereteket határoz meg a szabályozási terület halászati erőforrásainak észszerű megőrzéséhez és hasznosításához, különös tekintettel az erőforrások lehető legjobb hasznosítására; mivel ennek érdekében a szerződő felek közös intézkedések végrehajtását vállalják;
mivel a rendelkezésre álló tudományos vélemények fényében a szabályozási terület egyes részein korlátozni szükséges bizonyos fajok halászatát; mivel a 3760/92/EGK rendelet 8. cikkével összhangban a Tanács feladata a teljes kifogható mennyiségek (TAC) állományonkénti vagy állománycsoportonkénti meghatározása, a Közösség rendelkezésére álló rész nagyságának és a halászat különös feltételeinek megállapítása, valamint a Közösség rendelkezésére álló rész tagállamok közötti elosztása;
mivel a halászati erőforrások megőrzése és kiegyensúlyozott hasznosítása érdekében meg kell határozni a technikai védelmi intézkedéseket, többek között a szembőség, a járulékos halfogások mértéke és a halak megengedett méretei vonatkozásában;
mivel a szabályozási területen a fogások ellenőrzéséhez szükséges feltétek megteremtéséhez és a 2847/93/EGK rendeletben [3] meghatározott ellenőrzési intézkedések kiegészítéséhez meg kell határozni bizonyos különleges ellenőrzési intézkedéseket, többek között a fogások bejelentéséről, az információ továbbításáról, a nem engedélyezett hálók birtoklásáról és a kifogott mennyiségek tárolására és feldolgozására vonatkozó tájékoztatásról és segítségnyújtásról,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Hatály
(1) A Közösségnek a szabályozási területen működő és az erőforrásokból kifogott halat fedélzetükön tartó hajói kötelesek elősegíteni a NAFO-egyezmény céljainak és elveinek megvalósítását, érvényesítését.
(2) Ahhoz, hogy a szerződő felek közös intézkedésekkel gondoskodjanak a halászati erőforrások ésszerű megőrzéséről és a megfelelő gazdálkodásról a szabályozási területen és ezáltal segítsék elő az erőforrások optimális hasznosítását, a rendelet meghatározza:
- a fogásokra vonatkozó korlátozásokat,
- a műszaki védelmi intézkedéseket,
- a nemzetközi ellenőrzési intézkedéseket,
- egyes tudományos és statisztikai adatok feldolgozására és átadására vonatkozó rendelkezéseket.
2. cikk
Közösségi részvétel
(1) A tagállamok legalább 30 nappal a halászati tevékenység tervezett kezdete előtt vagy adott esetben legkésőbb az e rendelet hatálybalépésétől számított 20. napon kötelesek megküldeni a Bizottságnak az összes olyan, a kikötőikben bejegyzett vagy a lobogójuk alatt hajózó hajó jegyzékét, amelyeknek szándékában áll részt venni a szabályozási területen folytatott halászati tevékenységekben. A továbbított információnak az alábbiakat kell tartalmaznia:
a) a hajó neve;
b) az illetékes nemzeti hatóság által a hajóhoz rendelt hivatalos lajstromszám;
c) a hajó lajstromozási kikötője;
d) a hajótulajdonos vagy hajóbérlő neve;
e) nyilatkozat arról, hogy a parancsnoknak átadták a szabályozási területen hatályos rendeletek egy másolatát;
f) a hajó által a szabályozási területen halászott legfontosabb fajok;
g) azok az alterületek, ahol a hajó várhatóan halászni fog.
3. cikk
Fogásokra vonatkozó korlátozások
Az e rendelet I. mellékletében megállapított fajokból a tagállamok kikötőiben lajstromozott vagy a tagállamok lobogói alatt hajózó halászhajók fogása 1994-ben a szabályozási területnek a mellékletben említett részein a mellékletben megállapított kvótákra korlátozódik.
4. cikk
Műszaki intézkedések
(1) Szembőségek
(2) Hálók tartozékai
(3) Járulékos halfogások
Az I. mellékletben felsorolt olyan fajok esetében, amelyeknél a Közösség a szabályozási terület valamelyik részére nem határoz meg kvótákat, és amelyeket ezeken a részeken fognak ki a következőkre irányuló közvetlen halászat alatt:
- az I. mellékletben felsorolt egy vagy több faj, vagy
- az I. mellékletben fel nem sorolt egy vagy több faj,
a járulékos halfogásban az egyes fajok mennyisége a fedélzeten a 2500 kg-ot, vagy amennyiben az a több, az összes kifogott hal súlyának 10 %-át nem haladhatja meg. A szabályozási terület olyan részében, ahol bizonyos fajokra irányuló közvetlen halászat tilos, az I. mellékletben felsorolt fajok egyikéből való járulékos fogás mennyisége sem lehet több 1250 kg-nál vagy 5 %-nál.
(4) A halak legkisebb kifogható mérete
5. cikk
Ellenőrzési intézkedések
(1) A 2847/93/EGK rendelet 6., 8., 11. és 12. cikkének való megfelelésen túl a hajók parancsnokai kötelesek bejegyezni a hajónaplóba az e rendelet V. mellékletében felsorolt információkat.
Az említett rendelet 15. cikkének megfelelően a tagállamok tájékoztatják a Bizottságot a kvóták hatálya alá nem tartozó fajok kifogott mennyiségeiről.
(2) A II. mellékletben felsorolt egy vagy több fajra irányuló közvetlen halászat során a hajókon nem lehetnek olyan hálók, amelyeknek szembősége kisebb a 4. cikk (1) bekezdésében megállapított értéknél.
Azok a hajók azonban, amelyeknek ugyanazon útjuk során a szabályozási területen kívüli területeken is halásznak, tarthatnak a fedélzetükön ilyen hálókat, feltéve hogy ezeket erősen összekötik és elraktározzák, és nem teszik lehetővé a hálók azonnali felhasználását, azaz:
a) a hálókat leválasztják a fedélzeti csatlakozóról, a vontató- vagy vonókábelekről és -kötelekről;
b) a fedélzeten vagy a fedélzet fölött tartott hálókat biztonságosan rögzítik a felépítmény valamelyik részéhez.
(3) Egy tagállam lobogója alatt hajózó vagy egy tagállam valamely kikötőjében bejegyzett halászhajó parancsnoka az I. mellékletben felsorolt fajok fogásai tekintetében köteles:
a) fogási naplót vezetni, amely fajok és feldolgozott termékek szerint rögzíti a teljes kifogott mennyiséget; vagy
b) elkészíteni a feldolgozott termékek fajok szerinti tárolási tervét, amely feltünteti azok helyét a raktérben.
A parancsnokok kötelesek megfelelő segítséget nyújtani a fogási naplóban bevallott mennyiségek és a hajón tárolt feldolgozott termékek ellenőrzéséhez.
6. cikk
Statisztikai és tudományos adatok
(1) Az érdes lepényhal és a sárgafarkú lepényhal ivadékállományának a szabályozási terület 3LNO körzetében előforduló helyi és idényjellegű koncentrációjáról való tájékoztatás érdekében:
a) a tagállamok a fogási napló vonatkozó bejegyzései alapján és az 5. cikk (1) bekezdésének megfelelően fogási és visszaengedési statisztikát bocsátanak rendelkezésre, legfeljebb 1 szélességi és 1 hosszúsági foknyi területi egységekre bontva, havi összesítésben;
b) gondoskodnak méretminta vételéről a névleges fogásból és a visszaengedett állományból, az a) pontban elfogadott léptéknek megfelelő mintavételi sűrűséggel, havi összesítésben.
(2) Annak érdekében, hogy felmérjék a Flemish Cap térségében a vörös álsügér és a laposhal halászatakor a tőkehal járulékos fogásainak hatását:
a) a tagállamok a szokásos jelentéseken túl, a fogási napló vonatkozó bejegyzései alapján és az 5. cikk (1) bekezdésének megfelelően, a vörös álsügér és a laposhal halászatakor a fent említett területen fogott tőkehal vonatkozásában visszaengedési statisztikát bocsátanak rendelkezésre, havi összesítésben;
b) a vörös álsügér és a laposhal halászatakor a fent említett területen fogott tőkehalból vett méretmintát külön-külön mindkét összetevőnél rendelkezésre bocsátják, minden mintánál a vele járó mélységi adatokkal együtt, havi összesítésben.
(3) A méretmintát minden érintett faj vonatkozó fogásainak összes részéből veszik, oly módon, hogy legalább egy statisztikailag szignifikáns mintát minden egyes nap első fogásából vesznek. A hal méretét az orr csúcsától a farokúszó végéig mérik.
Az (1) és (2) bekezdésben megállapított célok érdekében az e rendeletben leírtak szerinti méretminták reprezentatívak az érintett fajok minden fogásának vonatkozásában.
7. cikk
Ez a rendelet 1994. január 1-jén lép hatályba.
A rendelet teljes egészében kötelező, és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 1993. december 20-án.