A TANÁCS 428/2009/EK RENDELETE
(2009. május 5.)
a kettős felhasználású termékek kivitelére, transzferjére, brókertevékenységére és tranzitjára vonatkozó közösségi ellenőrzési rendszer kialakításáról
(átdolgozás)
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 133. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára,
mivel:
(1)
A kettős felhasználású termékek és technológia kivitelére vonatkozó közösségi ellenőrzési rendszer kialakításáról szóló, 2000. június 22-i 1334/2000/EK rendeletet (1) több alkalommal jelentősen módosították. Mivel további módosítások szükségesek, azt az egyértelműség érdekében át kell dolgozni.
(2)
A kettős felhasználású termékeknek (beleértve a szoftvert és a technológiát) az Európai Közösségből történő kivitelét hatékony ellenőrzésnek kell alávetni.
(3)
A kettős felhasználású termékek hatékony közös export-ellenőrzési rendszere szükséges ahhoz, hogy a tagállamok és az Európai Unió (EU) eleget tegyenek nemzetközi - különösen a nonproliferációs rezsimeket illető - kötelezettségeiknek és felelősségüknek.
(4)
A közös ellenőrzési rendszer, valamint a végrehajtás és a felügyelet valamennyi tagállamban összehangolt politikája elengedhetetlen feltétele a kettős felhasználású termékek Közösségen belüli szabad áramlásának.
(5)
Az egyedi, globális vagy nemzeti általános exportengedélyekről, a brókertevékenységi engedélyekről, a nem közösségi kettős felhasználású termékek transzferjére, illetve a IV. mellékletben felsorolt kettős felhasználású termékeknek a Közösségen belüli transzferjére vonatkozó engedélyekről szóló döntésekért a nemzeti hatóságok felelősek. A kettős felhasználású termékek kivitelére vonatkozó nemzeti előírásoknak és rendelkezéseknek illeszkedniük kell a közös kereskedelempolitika kereteibe és különösen a közös exportszabályozás létrehozásáról szóló, 1969. december 20-i 2603/69/EGK tanácsi rendeletbe (2).
(6)
Az exportellenőrzés alá eső kettős felhasználású termékek közös listájáinak aktualizálására vonatkozó döntéseknek összhangban kell lenniük azokkal a kötelezettségekkel és vállalásokkal, amelyeket a vonatkozó nemzetközi non-proliferációs rezsimek és exportellenőrzési megállapodások részeseként vagy a vonatkozó nemzetközi szerződések megerősítésével a a tagállamok elfogadtak.
(7)
A kettős felhasználású termékek közös listái, azok rendeltetési helyei és az útmutatók a hatékony export-ellenőrzési rendszer lényeges elemeit képezik.
(8)
A szoftverek és technológiák Közösségen kívülre elektronikus úton, telefaxon vagy telefonon történő átadását szintén ellenőrizni kell.
(9)
Különös figyelmet kell fordítani az újrakivitel és a végfelhasználás kérdéseire.
(10)
A tagállamok és az Európai Bizottság képviselői 1998. szeptember 22-én aláírták a tagállamok, az Európai Atomenergia-közösség és a Nemzetközi Atomenergia-ügynökség között létrejött vonatkozó biztonsági megállapodásokhoz kapcsolódó kiegészítő jegyzőkönyveket, amelyek, más rendelkezésekkel együtt, a tagállamok számára kötelezővé teszik az információszolgáltatást egyes berendezések és nem nukleáris anyagok transzferje tekintetében.
(11)
A Közösség elfogadta a vámszabályok azon körét, amelyet a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló, 1992. október 12-i 2913/92/EGK tanácsi rendelet (3) (a továbbiakban: Közösségi Vámkódex) és az annak végrehajtásáról szóló 2454/93/EGK bizottsági rendelet (4) tartalmaz, amely egyebek között meghatározza az áruk kivitelével és újrakivitelével kapcsolatos előírásokat. E rendelet nem korlátozza a Közösségi Vámkódexet és annak végrehajtási rendelkezéseit.
(12)
A Szerződés 30. cikkével összhangban és annak korlátain belül, valamint a nagyobb fokú harmonizáció megvalósulásáig a tagállamok a közrend vagy a közbiztonság érdekében fenntartják jogukat bizonyos kettős felhasználású termékek Közösségen belüli transzferjére vonatkozó ellenőrzésekre. Ahol ezek az ellenőrzések kapcsolódnak a Közösségből származó kivitel ellenőrzésének hatékonyságához, ott ezeket a Tanácsnak rendszeres időszakonként felül kell vizsgálnia.
(13)
E rendelet helyes alkalmazása érdekében valamennyi tagállam intézkedéseket tesz annak érdekében, hogy a hatáskörrel rendelkező hatóságokat megfelelő hatáskörrel ruházza fel.
(14)
Az EU állam- és kormányfői 2003 júniusában elfogadták a tömegpusztító fegyverek elterjedése elleni cselekvési tervet (theszaloníki cselekvési program). Ezt a cselekvési tervet a tömegpusztító fegyverek elterjedése elleni EU-stratégia egészítette ki, amelyet az Európai Tanács 2003. december 12-én fogadott el. A tömegpusztító fegyverek elterjedése elleni EU-stratégia III. fejezete értelmében az Európai Uniónak valamennyi eszközét fel kell használnia a világszinten aggodalomra okot adó proliferációs programok megakadályozása, az azoktól való elrettentés, azok leállítása és lehetőség szerinti megszüntetése érdekében. Az említett fejezet 30.A 4. alpontja kifejezetten említést tesz arról, hogy erősíteni kell az export-ellenőrzési politikákat és gyakorlatokat.
(15)
Az ENSZ Biztonsági Tanácsa 2004. április 28-án elfogadott 1540. sz. határozata szerint minden államnak hatékony intézkedéseket kell hoznia és érvényesítenie a nukleáris, vegyi és biológiai fegyverek és ezek célbajuttató eszközei elterjedésének megakadályozását célzó belföldi ellenőrzések kialakítására, többek között a kapcsolódó anyagok megfelelő ellenőrzésének kialakítása révén, és e célból többek között az ilyen termékek tranzitjára és brókertevékenységére vonatkozó ellenőrzéseket kell kialakítania. Kapcsolódó anyagoknak tekintendők mindazok a vonatkozó többoldalú egyezmények és megállapodások hatálya alá tartozó anyagok, felszerelések és technológiák, amelyek a nukleáris, vegyi és biológiai fegyverek és ezek célbajuttató eszközeinek tervezése, kifejlesztése, gyártása és alkalmazása céljából felhasználhatók.
(16)
Ez a rendelet olyan termékekre is vonatkozik, amelyek csupán áthaladnak a Közösség területén, vagyis amelyekhez nem rendeltek a külső árutovábbítási eljárástól eltérő vámjogi sorsot, vagy amelyeket csupán vámszabad területre vagy vámszabad raktárba tároltak be, és amelyeket jóváhagyott raktárnyilvántartásban nem kell szerepeltetni. Ennek megfelelően biztosítani kell annak lehetőségét, hogy a tagállamok hatóságai eseti alapon megtiltsák a nem közösségi kettős felhasználású termékek tranzitját, amennyiben hírszerzési vagy egyéb források alapján ésszerűen feltételezhető, hogy a termékek részben vagy egészben, tömegpusztító fegyverek és azok célbajuttató eszközeinek elterjedését szolgálják vagy szolgálhatják.
(17)
Ezen túlmenően ellenőrzéseket kell bevezetni a brókertevékenységekre is, amennyiben a brókert a hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóság tájékoztatta, illetve tudomása van arról, hogy az ilyen szolgáltatás egy harmadik országban tömegpusztító fegyverek előállításához vagy célbajutattásához vezethet.
(18)
Kívánatos az EU egész területén elérni az ellenőrzések egységes és következetes alkalmazását az EU és a nemzetközi közösség biztonságának előmozdítása, illetve az exportőrei közötti egyenlő versenyfeltételek biztosítása érdekében. Ezért a theszaloníki cselekvési program ajánlásaival és a tömegpusztító fegyverek elterjedése elleni EU-stratégia felszólításaival összhangban célszerű kibővíteni a tagállamok közötti konzultációk körét az exportengedélyek kiadása előtt. Ez a megközelítés többek között azzal az előnnyel járna, hogy biztosítaná, hogy egy tagállam alapvető biztonsági érdekeit nem veszélyeztetné egy más tagállamból történő kivitel. Az e rendeletben fel nem sorolt kettős felhasználású termékek nemzeti ellenőrzése megvalósítási feltételeinek fokozottabb közelítése és az e rendelet értelmében megadható különböző típusú engedélyek felhasználási feltételeinek a harmonizálása az ellenőrzések egységesebb és következetesebb alkalmazását eredményezné. A nem megfogható technológiatranszfer meghatározásának pontosítása oly módon, hogy az kiterjedjen az ellenőrzött technológiának az EU-n kívül élő személyek számára való hozzáférhetővé tételére, hozzájárulna a biztonság előmozdítására irányuló erőfeszítésekhez, akárcsak az, ha az érzékeny információk tagállamok közötti cseréjének módozatait összehangolnák a nemzetközi export-ellenőrzési rendszerek meglévő gyakorlataival, különösen azzal, hogy gondoskodnak a tagállamok közötti információcsere biztonságos elektronikus rendszerének létrehozásáról.
(19)
Minden tagállamnak hatékony, arányos és elrettentő szankciókat kell meghatároznia, amelyek e rendelet megsértése esetén alkalmazhatók,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
TÁRGY ÉS FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK
1. cikk
Ez a rendelet létrehozza a kettős felhasználású termékek kivitele, transzferje, tranzitja és az ezen termékekkel való bróker tevékenység ellenőrzésének közösségi rendszerét.
2. cikk
E rendelet alkalmazásában:
1.
„kettős felhasználású termékek”: azok a termékek, beleértve a szoftvert és a technológiát is, amelyek polgári és katonai célokra egyaránt felhasználhatók, e fogalom továbbá magában foglalja azokat a termékeket is, amelyek egyaránt felhasználhatók nem robbantási célokra és nukleáris fegyverek vagy más nukleáris robbanószerkezetek előállításához történő, bármilyen formájú hozzájárulás céljára;
2.
„kivitel”:
i.
a 2913/92/EGK rendelet (Közösségi Vámkódex) 161. cikke szerinti kiviteli eljárás;
ii.
újrakivitel a Közösségi Vámkódex 182. cikke szerint, kivéve a tranzit alatt álló termékeket; és
iii.
szoftver vagy technológia átadása, elektronikus eszközök, így telefax, telefon, elektronikus levél vagy bármely más elektronikus eszköz útján az Európai Közösségen kívüli rendeltetési helyre; ez magában foglalja a szoftver és technológia hozzáférhetővé tételét a Közösségen kívüli természetes vagy jogi személyek vagy társaságok számára. A kivitel a technológia szóbeli, átadására is vonatkozik, ha a technológia leírására telefonon keresztül kerül sor;
3.
az „exportőr” jelentése bármely természetes vagy jogi személy vagy társaság:
i.
akinek nevében a kiviteli nyilatkozatot teszik, vagyis az a személy, aki a nyilatkozat elfogadásakor a harmadik országbeli címzett szerződő partnere, és jogosult a termék a Közösség vámterületén kívüli kiszállításának meghatározására. Amennyiben nem kötöttek kiviteli szerződést, vagy a szerződés birtokosa nem saját nevében jár el, akkor az exportőr az a személy, aki az árunak a Közösség vámterületén kívüli kiküldésére szóló jogosultsággal rendelkezik;
ii.
amely úgy dönt, hogy elektronikus eszközök, így telefax, telefon, elektronikus levél vagy bármely más elektronikus úton szoftvert vagy technológiát ad át vagy tesz hozzáférhetővé, a Közösségen kívüli rendeltetési helyre.
Ha a kettős felhasználású termékek feletti rendelkezési jog a kivitel alapját képező szerződésnek megfelelően egy, a Közösségen kívül letelepedett személyé, akkor a Közösségen belül letelepedett szerződő fél minősül exportőrnek;
4.
„kiviteli nyilatkozat”: az az okirat, amelyben egy személy meghatározott formában és módon kinyilvánítja szándékát, hogy kettős felhasználású terméket kíván kiviteli eljárás alá vonni;
5.
„brókertevékenység”:
-
olyan ügyletek tárgyalása vagy intézése, amelyek célja kettős felhasználású termékek vétele, értékesítése vagy szállítása egy harmadik országból egy más harmadik országba; vagy
-
harmadik országokban található kettős felhasználású termékek értékesítése vagy vétele egy más harmadik országba történő transzfer céljából.
E rendelet alkalmazásában e fogalommeghatározás nem terjed ki pusztán a járulékos szolgáltatások nyújtására. Járulékos szolgáltatásnak minősül a fuvarozás, a pénzügyi szolgáltatás, a biztosítás, illetve a viszontbiztosítás, az általános hirdetés, illetve a reklám;
6.
„bróker”: a Közösség valamely tagállamában lakóhellyel rendelkező vagy letelepedett természetes vagy jogi személy vagy társaság, amely az 5. pontban meghatározott szolgáltatásokat végez a Közösségből valamely harmadik ország területére irányulóan;
7.
„tranzit”: a nem közösségi kettős felhasználású termékek a Közösség vámterületére belépve és keresztülhaladva a Közösségen kívüli rendeltetési helyre történő szállítása;
8.
„egyedi exportengedély”: egy meghatározott exportőrnek valamely harmadik országban lévő egyetlen végfelhasználó vagy címzett tekintetében, egy vagy több kettős felhasználású termékre adott engedély;
9.
„közösségi általános exportengedély”: bizonyos rendeltetési országokba irányuló kivitelre érvényes exportengedély, amely minden exportőr számára hozzáférhető, aki tiszteletben tartja az engedélynek a II. mellékletben felsorolt felhasználási feltételeit;
10.
„globális exportengedély”: egy meghatározott exportőrnek a kettős felhasználású termékek valamely típusának vagy kategóriájának tekintetében adott engedély, amely egy vagy több meghatározott végfelhasználó részére történő kivitelre és/vagy egy vagy több meghatározott harmadik országban érvényes;
11.
„nemzeti általános exportengedély”: a 9. cikk (2) bekezdésével összhangban kiadott, valamint a 9. cikknek és a IIIc. mellékletnek megfelelően a nemzeti jog szerint meghatározott exportengedély;
12.
„az Európai Unió vámterülete”: a Közösségi Vámkódex 3. cikke szerinti terület;
13.
„nem közösségi kettős felhasználású termékek”: a Közösségi Vámkódex 4. cikke 8. pontja értelmében vett nem közösségi áruk vámjogi helyzetével rendelkező termékek.
II. FEJEZET
HATÁLY
3. cikk
(1) Az I. mellékletben felsorolt kettős felhasználású termékek kivitele engedélyköteles.
(2) A 4. cikk vagy a 8. cikk alapján az I. mellékletben nem felsorolt bizonyos kettős felhasználású termékek valamennyi vagy egyes célországokba történő kivitele szintén engedélyhez köthető.
4. cikk
(1) Az I. mellékletben fel nem sorolt kettős felhasználású termékek kivitele engedélyköteles, amennyiben azon tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságai, amelyben az exportőr letelepedési helye található, az exportőr tudomására hozták, hogy a szóban forgó termékeket részben vagy egészben vegyi, biológiai, nukleáris fegyverek, más nukleáris robbanószerkezetek fejlesztésével, gyártásával, kezelésével, működtetésével, karbantartásával, raktározásával, felderítésével, azonosításával vagy forgalmazásával, vagy az ilyen fegyverek célba juttatására alkalmas hordozórakéták fejlesztésével, gyártásával, karbantartásával, raktározásával kapcsolatosan kívánják felhasználni, vagy azok ilyen célokra felhasználhatók.
(2) Az I. mellékletben fel nem sorolt kettős felhasználású termékek kivitele abban az esetben is engedélyköteles, ha a beszerző ország vagy a rendeltetési ország a Tanács közös álláspontja vagy együttes fellépése vagy az Európai Biztonsági és Együttműködési Szervezet (EBESZ) döntése alapján, vagy pedig az ENSZ Biztonsági Tanácsának kötelező erejű határozata alapján elrendelt fegyverszállítási embargó hatálya alatt van, és az (1) bekezdésben hivatkozott hatóságok az exportőrt tájékoztatták arról, hogy a szóban forgó termékeket részben vagy egészben katonai célú végfelhasználásra szánják vagy szánhatják. E bekezdés alkalmazásában a „katonai célú végfelhasználás”:
a)
a tagállamok katonai célú termékekre vonatkozó listájában felsorolt katonai célú termékekbe történő beépítés;
b)
a fenti listában felsorolt katonai célú termékek fejlesztéséhez, gyártásához vagy karbantartásához alkalmazott termelő-, ellenőrző vagy elemzőberendezéseknek, vagy ezek alkatrészeinek felhasználása;
c)
egy termelőüzemben a fenti listában felsorolt katonai célú termékek gyártásához bármilyen nem késztermék felhasználása.
(3) Engedélyköteles továbbá az I. mellékletben fel nem sorolt kettős felhasználású termékek kivitele abban az esetben is, ha az (1) bekezdésben említett hatóságok az exportőr tudomására hozták, hogy a szóban forgó termékeket részben vagy egészben olyan - a katonai célú termékek nemzeti listáján felsorolt - katonai célú termékek alkatrészeként vagy részegységeként kívánják felhasználni, vagy ilyen célokra felhasználhatók, amelyeket az illető tagállam területéről engedély nélkül vagy a tagország engedélyezésre vonatkozó nemzeti jogszabályainak megsértésével exportáltak.
(4) Ha az exportőr tudatában van annak, hogy az általa kivitelre szánt és az I. mellékletben fel nem sorolt kettős felhasználású termékeket részben vagy egészben az (1), (2) vagy (3) bekezdésben megnevezett célok bármelyikére szánják, akkor ezt köteles az (1) bekezdésben hivatkozott hatóságok tudomására hozni, amelyek döntenek arról, hogy a termék kivitele engedélyköteles-e.
(5) Bármely tagállam elfogadhat vagy fenntarthat olyan nemzeti jogi szabályozást, amely engedélyeztetéshez köti a I. mellékletben fel nem sorolt kettős felhasználású termékek kivitelét, amennyiben az exportőr alappal feltételezheti, hogy ezeket a termékeket részben vagy egészben az (1) bekezdésben említett célra szánják vagy szánhatják.
(6) Az a tagállam, amely az I. mellékletben fel nem sorolt kettős felhasználású termékek kivitelét az (1)-(5) bekezdés alapján engedélykötelessé teszi, szükség szerint tájékoztatja a többi tagállamot és a Bizottságot. A többi tagállam ezt a tájékoztatást kellő megfontolás tárgyává teszi, és tájékoztatja saját vámhatóságait és országa egyéb hatáskörrel rendelkező hatóságait.
(7) Az I. mellékletben fel nem sorolt kettős felhasználású termékek tekintetében a 13. cikk (1), (2) és (5)-(7) bekezdésének rendelkezéseit kell alkalmazni.
(8) Ez a rendelet nem érinti a tagállamok azon jogát, hogy a 2603/69/EGK rendelet 11. cikke alapján nemzeti intézkedéseket tegyenek.
5. cikk
(1) Az I. mellékletben felsorolt kettős felhasználású termékekkel kapcsolatos brókertevékenységi engedélyre van szükség akkor, ha a brókert a lakóhelye vagy letelepedési helye szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságai tájékoztatták arról, hogy adott kettős felhasználású termékeket részben vagy egészben a 4. cikk (1) bekezdésében említett felhasználási célokra szánnak vagy szánhatnak. Ha a brókernek tudomása van arról, hogy az I. mellékletben felsorolt kettős felhasználású termékek, amelyek tekintetében brókertevékenységek végzését tervezi, részben vagy egészben a 4. cikk (1) bekezdésében említett felhasználási célokra szolgálnak, értesítenie kell a hatáskörrel rendelkező hatóságokat, amelyek eldöntik, hogy az ilyen brókertevékenységeket szükséges-e engedélyhez kötni.
(2) A tagállamok az (1) bekezdés alkalmazását a 4. cikk (1) bekezdésében említett felhasználási célokra szolgáló, fel nem sorolt kettős felhasználású termékekre és a 4. cikk (2) bekezdésében említett katonai célú végfelhasználásra szolgáló és rendeltetésű, kettős felhasználású termékekre is kiterjeszthetik.
(3) A tagállamok a kettős felhasználású termékek brókertevékenységére vonatkozó engedélyezési kötelezettséget előíró nemzeti jogi szabályozást fogadhatnak el vagy tarthatnak fenn, ha a bróker joggal feltételezi, hogy ezeket a termékeket a 4. cikk (1) bekezdésében foglalt felhasználási célokra szánják vagy szánhatják.
(4) Az e cikk (2) és (3) bekezdésében említett nemzeti intézkedések tekintetében a 8. cikk (2), (3) és (4) bekezdését kell alkalmazni.
6. cikk
(1) Azon tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságai, amelynek a területén a tranzitra sor kerül, megtilthatják az I. mellékletben felsorolt, nem közösségi kettős felhasználású termékek tranzitját, amennyiben ezeket a termékeket részben vagy egészben a 4. cikk (1) bekezdésében említett felhasználási célokra szánják vagy szánhatják. A tagállamok ilyen döntés meghozatala során figyelembe veszik a nemzetközi szerződések részes feleként vagy a nemzetközi nonproliferációs rezsimek részeseként elfogadott kötelezettségeiket és vállalásaikat.
(2) A tagállamok azt megelőzően, hogy a tranzit megtiltásáról döntenek, rendelkezhetnek úgy, hogy a hatáskörrel rendelkező hatóságaik eseti alapon engedélyhez köthessék az I. mellékletben felsorolt kettős felhasználású termékek konkrét tranzitját, ha azokat a termékeket részben vagy egészben a 4. cikk (1) bekezdésében említett felhasználási célokra szánják vagy szánhatják.
(3) A tagállamok az (1) bekezdés alkalmazását a 4. cikk (1) bekezdésében említett felhasználási célokra szolgáló, fel nem sorolt kettős felhasználású termékekre és a 4. cikk (2) bekezdésében említett katonai célú végfelhasználásra szolgáló és rendeltetésű, kettős felhasználású termékekre is kiterjeszthetik.
(4) A 8. cikk (2), (3) és (4) bekezdésének rendelkezéseit kell alkalmazni e cikk (2) és (3) bekezdésében említett nemzeti intézkedések tekintetében.
7. cikk
Ez a rendelet nem vonatkozik olyan szolgáltatás nyújtására vagy technológia átadására, amely személyek határátlépésével jár.
8. cikk
(1) Közbiztonsági vagy emberi jogi szempontok alapján a tagállamok megtilthatják vagy engedélyhez köthetik az I. mellékletben fel nem sorolt kettős felhasználású termékek kivitelét.
(2) A tagállamok az (1) bekezdés alapján meghozott intézkedéseikről ezek meghozatala után haladéktalanul tájékoztatást adnak a Bizottságnak, pontosan megjelölve az intézkedések okait.
(3) A tagállamok arról is haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot, ha az (1) bekezdés alapján meghozott valamely intézkedést módosítják.
(4) A Bizottság az Európai Unió Hivatalos Lapjának C sorozatában közzéteszi azokat az intézkedéseket, amelyekről a (2) és a (3) bekezdés alapján tájékoztatást kapott.
III. FEJEZET
EXPORTENGEDÉLY ÉS BRÓKERTEVÉKENYSÉGEK ENGEDÉLYEZÉSE
9. cikk
(1) E rendelet meghatározott termékek kivitelére vonatkozóan a II. mellékletben foglaltak szerint közösségi általános exportengedélyt hoz létre.
(2) Minden egyéb az e rendelet alapján engedélyköteles kivitelre a vonatkozó engedélyt az exportőr letelepedési helye szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságai adják ki. Az engedély - a (4) bekezdésben meghatározott korlátozásoktól függően - lehet egyedi, globális vagy általános engedély.
Valamennyi engedély a Közösség egész területére érvényes.
Az exportőrök a hatáskörrel rendelkező hatóságok részére az egyedi exportengedélyre és globális exportengedélyre vonatkozó kérelemhez szükséges minden vonatkozó információt kötelesek megadni annak érdekében, hogy a nemzeti, hatáskörrel rendelkező hatóságokat teljeskörűen tájékoztassák elsősorban a végfelhasználó, a rendeltetési ország és az exportált termék végfelhasználása tekintetében. Az engedély kiadása indokolt esetben végfelhasználási nyilatkozat bemutatásától tehető függővé.
(3) A tagállamok az egyedi és globális engedélykérelmeket a nemzeti jogszabályok és joggyakorlat által meghatározott határidőn belül dolgozzák fel.
(4) A nemzeti általános exportengedélyek:
a)
kivonják hatályuk alól a II. melléklet 2. részében felsorolt termékeket;
b)
meghatározására a nemzeti jogszabályok vagy joggyakorlat szerint kerül sor. Az engedélyt az azt kiállító tagállamban lakóhellyel vagy székhellyel rendelkező valamennyi exportőr használhatja, ha megfelel az e rendeletben és az azt kiegészítő nemzeti jogszabályokban megállapított követelményeknek. Az engedélyeket a IIIc. mellékletben szereplő iránymutatásoknak megfelelően kell kiadni. Az engedélyek kiadására a nemzeti jogszabályokkal és joggyakorlattal összhangban kerül sor.
A tagállamok valamennyi nemzeti általános exportengedély kiadásáról vagy módosításáról haladéktalanul értesítik a Bizottságot. Az értesítéseket a Bizottság közzéteszi az Európai Unió Hivatalos Lapjának C sorozatában;
c)
nem használhatók fel, ha a hatóságok tájékoztatták az exportőrt, hogy a szóban forgó termékeket részben vagy egészben a 4. cikk (1) és (3) bekezdésében vagy a 4. cikk (2) bekezdésében említett valamely felhasználási célra szánják vagy szánhatják, egy, a Tanács közös álláspontja vagy együttes fellépése vagy az EBESZ határozata alapján, vagy pedig az ENSZ Biztonsági Tanácsa kötelező határozata alapján elrendelt fegyverembargó hatálya alatt álló országban, vagy ha az exportőrnek tudomása van arról, hogy a termékeket a fent megnevezett célokra kívánják felhasználni.
(5) A tagállamok nemzeti jogszabályaikban fenntartják vagy bevezetik annak lehetőségét, hogy globális exportengedélyt adnak ki.
(6) A tagállamok a Bizottsághoz eljuttatják azoknak a hatóságoknak a jegyzékét, amelyek jogosultak:
a)
kettős felhasználású termékek exportengedélyeinek kiadására;
b)
nem közösségi kettős felhasználású termékek tranzitjának tilalmáról e rendelet értelmében határozni.
A Bizottság e hatóságok jegyzékét az EurópaiUnió Hivatalos Lapjának C sorozatában közzé teszi.
10. cikk
(1) Az e rendelet szerinti brókertevékenységi engedélyt a bróker lakóhelye vagy letelepedési helye szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságai adják ki. Ezt az engedélyt két vagy több harmadik ország között mozgó konkrét termékek meghatározott mennyiségére adják ki. Pontosan meg kell határozni a termékeknek a harmadik országban található származási helyét, a végfelhasználót és annak helyét. Az engedély a Közösség egész területén érvényes.
(2) A bróker a hatáskörrel rendelkező hatóságok részére a brókertevékenységi engedély iránti kérelemhez e rendelet értelmében szükséges minden vonatkozó információt köteles megadni, különösen a kettős felhasználású termékeknek a harmadik országban található pontos származási helye, a termékek egyértelmű leírása és az érintett mennyiség, az ügyletben részt vevő harmadik felek, a rendeltetési hely szerinti harmadik ország, az ott található végfelhasználó és annak pontos helye tekintetében.
(3) A tagállamok a brókertevékenységi engedélykérelmeket a nemzeti jogszabályok és joggyakorlat által meghatározott határidőn belül bírálják el.
(4) A tagállamok megküldik a Bizottságnak az e rendelet értelmében brókertevékenységi engedélyek kiadására jogosult hatóságok listáját. Ezen hatóságok listáját a Bizottság az Európai Unió Hivatalos Lapjának C sorozatában közzéteszi.
11. cikk
(1) Az exportengedély iránti kérelemben jelezni kell, ha az egyedi kérelemben szereplő termékeket, amelyeket a II. mellékletben fel nem sorolt rendeltetési helyre, vagy - a IV. mellékletben felsorolt kettős felhasználású termékek esetében - bármely rendeltetési helyre kívánják kivinni, nem abban a tagállamban vagy tagállamokban találhatók vagy lesznek találhatók, ahol a kérelmet benyújtották. Annak a tagállamnak a hatáskörrel rendelkező hatóságai, ahol az engedélykérelmet benyújtották, haladéktalanul kikérik a szóban forgó tagállam vagy tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságainak véleményét, és megadják az ezzel kapcsolatos tájékoztatást. A megkeresett tagállam vagy tagállamok az engedély kiadásával kapcsolatos esetleges ellenvetéseiket, amelyek kötelező érvényűek arra a tagállamra, ahol a kérelmet benyújtották, tíz munkanapon belül közlik.
Ha tíz munkanapon belül nem érkezik kifogás, akkor ezt úgy kell tekinteni, hogy a megkérdezett tagállamnak vagy tagállamoknak nincs ellenvetése.
A megkérdezett tagállam kivételes esetben kérheti a tíznapos határidő meghosszabbítását. A meghosszabbítás azonban nem haladhatja meg a harminc munkanapot.
(2) A tagállam, amennyiben a kivitel alapvető biztonsági érdekeit sérti, felkérheti a másik tagállamot, hogy az exportengedélyt ne adja ki, vagy ha már kiadta, kérheti annak érvénytelenítését, felfüggesztését, módosítását vagy visszavonását. Az a tagállam, amelyhez ilyen kérelem érkezik, a kérelmező tagállammal haladéktalanul a felekre nem kötelező érvényű konzultációt kezdhet; amelyet tíz munkanapon belül le kell zárni. Amennyiben a megkeresett tagállam az engedély megadása mellett dönt, a 13. cikk (6) bekezdésében említett elektronikus rendszeren keresztül erről értesíteni kell a Bizottságot és a többi tagállamot.
12. cikk
(1) Annak eldöntése érdekében, hogy e rendelet alapján az egyedi vagy globális exportengedélyt vagy a brókertevékenységi engedélyt kiadják-e, a tagállamok minden vonatkozó szempontot figyelembe vesznek, többek között:
a)
azokat a kötelezettségeket és vállalásokat, amelyeket a vonatkozó nemzetközi nonproliferációs rezsimek és export-ellenőrzési megállapodások részeseként vagy a vonatkozó nemzetközi szerződések megerősítésével a tagállamok mindegyike elfogadott;
b)
a Tanács közös álláspontja vagy együttes fellépése, az EBESZ döntése vagy az ENSZ Biztonsági Tanácsának kötelező határozata alapján elrendelt szankciókból eredő kötelezettségeket;
c)
a nemzeti kül- és biztonságpolitikai megfontolásokat, beleértve a katonai technológia és felszerelések kivitelének ellenőrzésére vonatkozó közös szabályok meghatározásáról szóló, 2008. december 8-i 2008/944/KKBP tanácsi közös álláspontban (5) foglaltakat is;
d)
a tervezett végfelhasználással és az engedélyezett végfelhasználástól történő eltérítés kockázatával kapcsolatos megfontolásokat.
(2) Az (1) bekezdésben megállapított szempontok mellett a globális exportengedély iránt benyújtott kérelem elbírálása során a tagállam figyelembe veszi, hogy az exportőr arányos és megfelelő eszközöket és eljárásokat alkalmaz-e a rendelet rendelkezéseinek és célkitűzéseinek és az engedély kikötéseinek és feltételeinek való megfelelés biztosítása érdekében.
13. cikk
(1) A tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságai - a rendelettel összhangban eljárva - elutasíthatják az exportengedély kiadását, és érvényteleníthetik, felfüggeszthetik, módosíthatják vagy visszavonhatják a már kiadott exportengedélyeket. Amennyiben a hatóságok elutasítanak, érvénytelenítenek, felfüggesztenek, lényegesen korlátoznak vagy visszavonnak egy exportengedélyt, vagy amennyiben azt állapították meg, hogy a tervezett kivitelt nem szabad engedélyezni, akkor erről értesítik a többi tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságait és a Bizottságot, és megosztják velük a vonatkozó információkat. Ha valamely tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságai felfüggesztettek egy exportengedélyt, a felfüggesztés időtartamának lejártakor a végső értékelésről tájékoztatják a többi tagállamot és a Bizottságot.
(2) Az (1) bekezdés alapján kiküldött elutasítási értesítéseket a tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságai az értesítés kiküldésétől számított három éven belül felülvizsgálják, és visszavonják, módosítják vagy megújítják őket. A tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságai a lehető legrövidebb időn belül értesítik a többi tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságait és a Bizottságot a felülvizsgálat eredményeiről. Azok az elutasítások, amelyeket nem vonnak vissza, hatályban maradnak.
(3) A tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságai haladéktalanul értesítik a többi tagállamot és a Bizottságot az I. mellékletben felsorolt kettős felhasználású termékek tranzitját tiltó, a 6. cikk alapján hozott döntésükről. Ezek az értesítések minden vonatkozó információt tartalmaznak, a termék besorolását, technikai paramétereit, a rendeltetési országot és a végfelhasználót is ideértve.
(4) Az (1) és (2) bekezdést a brókertevékenységi engedélyek tekintetében is alkalmazni kell.
(5) Mielőtt a tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságai - a rendelettel összhangban eljárva - exportengedélyt vagy brókertevékenységi engedélyt adnának ki, vagy tranzitról döntenének, minden hatályos elutasítást vagy az I. mellékletben felsorolt kettős felhasználású termékek tranzitját tiltó, a rendelet értelmében hozott minden határozatot meg kell vizsgálniuk, hogy megbizonyosodjanak arról, hogy az engedélyt vagy tranzitot egy vagy több másik tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága, egy lényegében azonos ügylet tekintetében már elutasította-e (ami egy lényegében azonos paraméterekkel vagy műszaki jellemzőkkel rendelkező terméket jelent ugyanazon végfelhasználó vagy címzett számára). Először konzultálniuk kell annak a tagállamnak vagy tagállamoknak a hatáskörrel rendelkező hatóságaival, amelyek ezen elutasító vagy tranzitot tiltó határozatot (határozatokat) az (1) és (3) bekezdésnek megfelelően kiadták. Ha az ilyen konzultációt követően a tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága az engedély megadásáról vagy a tranzit engedélyezéséről határoz, úgy erről értesíti a többi tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságait és a Bizottságot, és döntése indokolásául megad minden szükséges információt.
(6) Az ezen cikk szerint szükséges valamennyi értesítést a tagállamok és a Bizottság rendelkezésére álló biztonságos elektronikus eszközökön keresztül kell megtenni, beleértve azt a biztonságos rendszert, amelyet a 19. cikk (4) bekezdésével összhangban alakíthatnak ki.
(7) Az információk ezen cikk rendelkezései szerint történő minden megosztásának összhangban kell állnia a 19. cikk (3), (4) és (6) bekezdésének az ilyen információk bizalmas jellegére vonatkozó rendelkezéseivel.
14. cikk
(1) Minden egyedi vagy globális exportengedélyt és brókertevékenységi engedélyt írásban vagy elektronikus úton a IIIa. és IIIb. mellékletben szereplő mintákban található formanyomtatványon adnak ki, amely a mintának megfelelő sorrendben legalább annak összes elemét tartalmazza.
(2) A mennyiségi korlátozásokat tartalmazó globális exportengedélyek az exportőr kérésére részletekre bontandók.
IV. FEJEZET
A KETTŐS FELHASZNÁLÁSÚ TERMÉKEK LISTÁJÁNAK AKTUALIZÁLÁSA
15. cikk
(1) Az I. mellékletben szereplő kettős felhasználású termékek listáját azokkal a kötelezettségekkel és vállalásokkal, valamint azok módosításaival összhangban kell aktualizálni, amelyeket a nonproliferációs rezsimek és export-ellenőrzési megállapodások részeseiként vagy a vonatkozó nemzetközi szerződések megerősítésével a tagállamok elfogadtak.
(2) Az I. melléklet almellékletét képező IV. mellékletet az Európai Közösséget létrehozó szerződés 30. cikke, nevezetesen a tagállamok közrenddel és közbiztonsággal kapcsolatos érdekeinek vonatkozásában kell aktualizálni.
V. FEJEZET
VÁMELJÁRÁSOK
16. cikk
(1) A kettős felhasználású termékek kivitelével kapcsolatos vámeljárás során a kiviteli nyilatkozatot kezelő vámhivatalnál az exportőrnek igazolnia kell, hogy a szükséges exportengedélyt beszerezte.
(2) Az exportőrtől bekérhető a bizonyítékként szolgáltatott bármely okmánynak azon tagállam hivatalos nyelvére történő fordítása, ahol a kiviteli nyilatkozatot benyújtották.
(3) A Közösségi Vámkódex alapján és az annak értelmében ráruházott jogkör sérelme nélkül a tagállam a (4) bekezdésben hivatkozott időszakokat meg nem haladó időszakra is felfüggesztheti a területéről történő kivitellel kapcsolatos eljárást, vagy - szükség esetén - más módon is megakadályozhatja azt, hogy az I. mellékletben felsorolt olyan kettős felhasználású termékek, amelyek rendelkeznek érvényes exportengedéllyel, területén keresztül a Közösséget elhagyják, amennyiben alapos okkal feltételezheti, hogy:
a)
az engedély megadásakor valamely vonatkozó információt nem vettek figyelembe; vagy
b)
az engedély megadása óta a körülmények jelentős mértékben megváltoztak.
(4) A (3) bekezdésben említett esetben haladéktalanul konzultálni kell az exportengedélyt kiadó tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságaival, hogy azok a 13. cikk (1) bekezdése alapján a megfelelő intézkedéseket megtehessék. Amennyiben a hatáskörrel rendelkező hatóságok úgy határoznak, hogy fenntartják az engedélyt, úgy tíz munkanapon belül válaszolni kötelesek, mely határidő e hatóságok kérésére kivételes esetekben harminc munkanapig terjedően meghosszabbítható. Ebben az esetben, vagy ha tíz, illetve - bizonyos esetekben - harminc napon belül nem érkezik válasz, akkor a kettős felhasználású terméket haladéktalanul ki kell adni. Az engedélyt kiadó tagállam tájékoztatja a többi tagállamot és a Bizottságot.
17. cikk
(1) A tagállamok úgy rendelkezhetnek, hogy a kettős felhasználású termék kivitelére vonatkozó vámkezelést csak az arra felhatalmazott vámhivatalok végezhetik.
(2) Azok a tagállamok, amelyek élnek az (1) bekezdésben biztosított választási lehetőséggel, tájékoztatni kötelesek a Bizottságot a megfelelő felhatalmazással rendelkező vámhivatalokról. A Bizottság ezt az információt az Európai Unió Hivatalos Lapjának C sorozatában közzéteszi.
18. cikk
A 2454/93/EGK rendelet 843. és 912a-912g. cikkének rendelkezései azon kettős felhasználású termékek kivitelére, újrakivitelére, valamint az államok vámterületéről történő kilépésének korlátozására vonatkoznak, amelyek kivitele e rendelkezés értelmében engedélyköteles.
VI. FEJEZET
IGAZGATÁSI EGYÜTTMŰKÖDÉS
19. cikk
(1) A tagállamok - a Bizottsággal együttműködésben - minden szükséges intézkedést megtesznek a hatáskörrel rendelkező hatóságok közötti közvetlen együttműködés és információcsere kialakítása érdekében, különösen annak a kockázatnak a kiküszöbölésére, hogy a kettős felhasználású termékek kiviteli ellenőrzése során előforduló esetleges eltérések a kereskedelem olyan eltérüléséhez vezessenek, amelyek egy vagy több tagállam számára nehézségeket okozhatnak.
(2) A tagállamok a kivitelre vonatkozó közösségi export-ellenőrzési rendszer hatékonyságának növelése céljából minden szükséges intézkedést megtesznek a hatáskörrel rendelkező hatóságok közötti közvetlen együttműködés és információcsere kialakítása érdekében. Az információk az alábbiakra terjedhetnek ki:
a)
a nemzeti általános exportengedély és a közösségi általános exportengedély felhasználásának jogától nemzeti szankciók alapján megfosztott exportőrök adatai;
b)
a különös figyelmet igénylő végfelhasználókra, a gyanús beszerzési tevékenységben részt vevő szereplőkre, és adott esetben a használt útvonalakra vonatkozó adatok.
(3) E rendelet 23. cikkének sérelme nélkül a tagállamok közigazgatási hatóságai közötti kölcsönös segítségnyújtásról, valamint a vám- és mezőgazdasági szabályozás helyes alkalmazásának biztosítása érdekében e hatóságok és a Bizottság együttműködéséről szóló, 1997. március 13-i 515/97EK tanácsi rendeletet (6) és különösen annak az információk bizalmas kezeléséről szóló rendelkezéseit értelemszerűen alkalmazni kell.
(4) A Bizottság - a 23. cikk alapján létrehozott, a kettős felhasználású termékekkel foglalkozó koordinációs csoporttal konzultálva - kialakíthatja a tagállamok - és szükség esetén a Bizottság - közötti információcsere biztonságos és rejtjelzett rendszerét.
(5) A lakóhely vagy letelepedési hely szerinti tagállam felel az exportőrök és brókerek részére nyújtandó iránymutatásért. A Bizottság és a Tanács is adhat iránymutatást és/vagy tehet ajánlásokat az e rendeletben említett kérdésekre vonatkozó legjobb gyakorlatok tekintetében.
(6) A személyes adatok feldolgozását a személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (7), valamint a személyes adatok közösségi intézmények és szervek által történő feldolgozása tekintetében az egyének védelméről, valamint az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 2000. december 18-i 45/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben (8) megállapított szabályoknak megfelelően kell végezni.
VII. FEJEZET
ELLENŐRZÉSI INTÉZKEDÉSEK
20. cikk
(1) A kettős felhasználású termékek exportőrei kiviteli ügyleteikről az érintett tagállam nemzeti jogának vagy hatályos gyakorlatának megfelelő részletes nyilvántartást vagy kimutatást vezetnek. Ezen nyilvántartásoknak vagy kimutatásoknak különösen olyan kereskedelmi dokumentumokat kell tartalmazniuk, mint például számlák, árunyilatkozatok, valamint fuvar- és egyéb szállítási okmányok, amelyek adattartalma lehetővé teszi az alábbiak azonosítását:
a)
a kettős felhasználású termékek leírása;
b)
a kettős felhasználású termékek mennyisége;
c)
az exportőr és a címzett neve és címe;
d)
amennyiben ismert, a kettős felhasználású termékek végfelhasználása és végső felhasználója.
(2) Az érintett tagállam nemzeti jogának vagy hatályos gyakorlatának megfelelően a brókerek nyilvántartást vagy kimutatást vezetnek az 5. cikk hatálya alá tartozó brókertevékenységről annak érdekében, hogy kérésre bizonyítani tudják a brókertevékenységek tárgyát képező kettős felhasználású termékek leírását, azt az időszakot, amelyben a termékek e tevékenységek tárgyát képezték, a brókertevékenységek rendeltetési helyét és a brókertevékenységek által érintett országokat.
(3) Az (1) és (2) bekezdésben említett nyilvántartásokat vagy kimutatásokat annak a naptári évnek a végétől számított legalább három évig meg kell őrizni, amelyben a kivitelre vagy a brókertevékenységekre sor került. Ezeket a nyilvántartásokat és kimutatásokat kérésre be kell mutatni azon tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságainak, ahol az exportőr letelepedési helye vagy a bróker letelepedési helye vagy lakóhelye található.
21. cikk
A rendelet megfelelő alkalmazása érdekében az egyes tagállamok minden szükséges intézkedést megtesznek, hogy hatáskörrel rendelkező hatóságaik:
a)
információkat tudjanak beszerezni a kettős felhasználású termékeket magukban foglaló megrendelésekről vagy ügyletekről;
b)
meggyőződhessenek az exportellenőrző intézkedések megfelelő alkalmazásáról, amelyek különösen kiterjedhetnek arra a jogosultságukra, hogy a kiviteli ügyletben érdekelt személyek vagy az 5. cikkben említett körülmények között nyújtott brókertevékenységekben részt vevő brókerek helyiségeibe beléphessenek.
VIII. FEJEZET
EGYÉB RENDELKEZÉSEK
22. cikk
(1) A IV. mellékletben felsorolt kettős felhasználású termékek Közösségen belüli transzferje engedélyköteles. Az általános engedély a IV. melléklet 2. részében felsorolt termékekre nem terjed ki.
(2) Egy tagállam egyéb kettős felhasználású termékeknek saját területéről más tagállam területére történő transzferjéhez abban az esetben írhat elő engedélykötelezettséget, amennyiben a transzfer időpontjában:
-
a transzfert végzőnek tudomása van arról, hogy az érintett termékek végső rendeltetési helye a Közösségen kívül található,
-
az adott termékek végső rendeltetési helyre történő kivitele a 3., 4. vagy 8. cikk szerint engedélyköteles abban a tagállamban, ahonnan a termék transzferje történik, és nincs a közvetlenül a területről történő ilyen kivitelt általánosan engedélyező vagy globális engedély,
-
a Közösségi Vámkódex 24. cikkében szereplő meghatározás szerint a termékeken semmiféle feldolgozást vagy megmunkálást nem szabad végezni abban a tagállamban, ahová a termékeket szállítani kívánják.
(3) A transzferengedélyt abban a tagállamban kell kérvényezni, ahonnan a kettős felhasználású termékeket át kívánják szállítani.
(4) Abban az esetben, ha a kettős felhasználású termékek soron következő kivitelét az a tagállam, ahonnan a termékeket át kívánják szállítani - a 11. cikkben megállapított konzultációs eljárás során - már elfogadta, akkor a transzferengedélyt a transzfert végző részére azonnal ki kell adni, feltéve, hogy a körülmények nem változtak meg számottevően.
(5) Az a tagállam, amely ilyen követelményt előíró jogszabályt fogad el, tájékoztatja a Bizottságot és a többi tagállamot a meghozott intézkedésekről. A Bizottság ezeket az információkat az Európai Unió Hivatalos Lapja C sorozatában hirdeti ki.
(6) Az (1) és (2) bekezdés szerinti intézkedések nem foglalják magukban a Közösségen belüli belső határellenőrzéseket, hanem kizárólag az egész Közösség területén általános ellenőrzési eljárások részeként nem diszkriminatív módon alkalmazott ellenőrzéseket.
(7) Az (1) és a (2) bekezdés szerinti intézkedések alkalmazása semmiképpen nem eredményezheti, hogy a termékeknek az egyik tagállamból a másik tagállamba történő transzferje szigorúbb korlátozó feltételekkel kerüljön sor, mint ugyanannak a terméknek harmadik országokba történő kivitele esetében.
(8) Az I. mellékletben felsorolt kettős felhasználású termékek Közösségen belüli transzferjének okmányait és nyilvántartásait attól a naptári évtől számított legalább három évig meg kell őrizni, amelyben a termékek transzferjére sor került, és ezeket az okmányokat és nyilvántartásokat kérésre be kell mutatni azon tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságainak, ahonnan ezeket a termékeket transzferálták.
(9) A tagállam nemzeti jogszabályaiban rendelkezhet úgy, hogy az I. melléklet 2. részének 5. kategóriájában felsorolt azon termékeknek az érintett tagállamból történő Közösségen belüli transzferjéhez, amelyeket a IV. melléklet nem sorol fel, az érintett tagállam hatóságai részére további információkat kell szolgáltatni.
(10) Az I. mellékletben felsorolt kettős felhasználású termékek Közösségen belüli transzferjére vonatkozó kereskedelmi okmányokban világosan fel kell tüntetni, hogy az érintett termékek Közösségből történő kivitelük esetén ellenőrzés tárgyát képezik. A vonatkozó kereskedelmi okmányok között szerepelnie kell különösen minden adásvételi szerződésnek, rendelésigazolásnak, számlának vagy szállítási értesítőnek.
23. cikk
(1) A Bizottság képviselőjének elnökletével kettős felhasználású termékekkel foglalkozó koordinációs csoportot kell létrehozni. Minden egyes tagállam egy képviselőt küld ebbe a csoportba.
A koordinációs csoport e rendeletnek az alkalmazásával kapcsolatos minden olyan kérdést megvizsgál, amelyet akár az elnök, akár egy tagállam képviselője vet fel.
(2) A kettős felhasználású termékekkel foglalkozó koordinációs csoport elnöke vagy a koordinációs csoport - bármikor, amikor azt szükségesnek tartja - konzultációt folytat a rendelet által érintett exportőrökkel, brókerekkel és egyéb fontos érdekeltekkel.
24. cikk
Minden egyes tagállam megteszi a megfelelő intézkedéseket, hogy biztosítsa e rendelet rendelkezéseinek megfelelő végrehajtását. Különösen az e rendelet rendelkezéseinek vagy az azok végrehajtására elfogadott rendelkezések megsértése esetén alkalmazandó szankciókat kell megállapítaniuk. E szankcióknak hatékonyaknak, a cselekményekkel arányosaknak és visszatartó hatásúaknak kell lenniük.
25. cikk
Minden tagállam tájékoztatja a Bizottságot a rendelet végrehajtása érdekében alkalmazott törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezésekről, beleértve a 24. cikkben említett intézkedéseket is. A Bizottság az információkat a tagállamokhoz továbbítja.
A Bizottság háromévenként áttekinti a rendelet végrehajtását, és jelentést terjeszt az Európai Parlament és a Tanács elé annak alkalmazásáról, amely tartalmazhatja a rendelet módosítására vonatkozó javaslatokat is. A tagállamok a jelentés elkészítéséhez minden megfelelő információt megadnak a Bizottságnak.
26. cikk
E rendelet nem érinti:
-
az Európai Közösséget létrehozó szerződés 296. cikkének alkalmazását,
-
az Európai Atomenergia-közösséget létrehozó szerződés alkalmazását.
27. cikk
Az 1334/2000/EK rendelet 2009. augusztus 27-én hatályát veszti.
A 2009. augusztus 27-ét megelőzően benyújtott exportengedély-kérelmekre azonban továbbra is az 1334/2000/EK rendelet előírásait kell alkalmazni.
A hatályon kívül helyezett rendeletre történő hivatkozást az e rendeletre történő hivatkozásként, és a VI. melléklet megfelelési táblázatával összhangban kell értelmezni.
28. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő kihirdetését követő kilencvenedik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2009. május 5-én.