A Bizottság 3122/94/EK rendelete
(1994. december 20.)
a visszatérítés által érintett mezőgazdasági termékekre vonatkozó kockázatelemzés szempontjainak megállapításáról
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel a legutóbb a 163/94/EK rendelettel [1] módosított, a visszatérítésre vagy egyéb támogatásban részesülő mezőgazdasági termékek kivitele során végzett ellenőrzésről szóló 1990. február 12-i 386/90/EGK tanácsi rendeletre [2] és különösen annak 6. cikkére,
mivel az említett rendelet 3. cikke (2) bekezdése második albekezdése megállapította azt, hogy a termékcsoportonkénti 5 %-os mennyiséget helyettesíthetik egy minden termékcsoportra együttesen vonatkozó 5 %-os mennyiséggel, amennyiben a tagállam olyan kiválasztási rendszert alkalmaz a fizikailag ellenőrizendő termékekre, amely egy minimálisan 2 %-os mennyiséget figyelembe vevő kockázatelemzésen alapul; mivel igazolható esetben az átvizsgálási arány csökkenthető a II. mellékletben nem szereplő termékek esetében;
mivel a kiválasztási szempontokat a 386/90/EGK rendelet 6. cikkében említett eljárással összhangban kell meghatározni;
mivel a szempontokat 1995. január 1-je előtt el kell fogadni, minthogy a 386/90/EGK rendelet 3. cikke (2) bekezdésének új szövege ettől az időponttól kezdve írja elő a kockázatelemzés végrehajtását;
mivel a Közösség stratégiai csalásellenes programja hangsúlyozta a kockázatelemzés szélesebb körű alkalmazását, különösen kiemelve az adatbázisokkal történő visszaéléseket; mivel ez a program hangsúlyozza a Bizottság és a tagállamok együttműködését, miközben előírja, hogy az együttműködést a legteljesebb diszkréció mellett kell végrehajtani;
mivel ezek az intézkedések szükségesek és megfelelőek, valamint egységesen alkalmazandóak;
mivel az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak az érintett irányítóbizottságok véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A kockázatelemzés célja az, hogy lehetővé tegye a legnagyobb kockázatot jelentő termékek, személyek, jogi személyek és ágazatok célzott fizikai ellenőrzését. Az elemzés ezáltal meghatározza a kockázatot és értékeli a kockázat mértékét abból a célból, hogy lehetővé tegye a fizikailag ellenőrizendő áruk kiválasztását.
Amennyiben a 386/90/EGK rendelet 3. cikke (2) bekezdése második albekezdése alapján a tagállamok kockázatelemzést végeznek, akkor a következőkben felsoroltak közül több szempontot is figyelembe vehetnek a fizikailag ellenőrizendő termékekre vonatkozó kiviteli nyilatkozatok kiválasztása során:
1. a terméket illetően:
- az eredete,
- a jellege,
- jellemzői, a visszatérítési nómenklatúra szempontjából,
- az értéke,
- a vámjogi státusa,
- a hibás tarifális besorolás kockázata,
- a visszatérítés mértékének az áru műszaki jellemzőitől és kiszerelésétől való függése (zsír-, víz-, hús-, hamutartalom, csomagolás stb.),
- a visszatérítésre való jogosultsága újonnan jött-e létre,
- a mennyisége,
- az előző minták analízise,
- a kötelező érvényű tarifális felvilágosítás;
2. a kereskedelmet illetően:
- a kereskedelmi ügyletek gyakorisága,
- a rendhagyó és/vagy újszerű kereskedelmi ügyletek,
- a kereskedelem eltérülése;
3. a visszatérítési nómenklatúrát illetően:
- a visszatérítés mértéke,
- azok a nómenklatúrák, amelyekre alapján a legtöbb export-visszatérítést kifizették,
- az áruk műszaki jellemzőihez és kiszereléséhez (zsír-, víz-, hús-, hamutartalom, csomagolás stb.) kötött visszatérítési mérték hibás megállapításának kockázata;
4. az exportőröket illetően:
- a hírnevük és a megbízhatóságuk,
- a pénzügyi helyzetük,
- új exportőrök megjelenése,
- azonnali gazdasági indok nélküli export,
- korábbi vitás esetek, különösen a csalások;
5. a szabálytalanságokat illetően:
- felderített vagy gyanított szabálytalanságok bizonyos termelési ágazatokban;
6. az alkalmazott vámrendelkezéseket illetően:
- rendes nyilatkozattételi eljárás,
- egyszerűsített nyilatkozattételi eljárás,
- a 2454/93/EGK bizottsági rendelet [3] 790. és 791. cikkeire hivatkozó behozatali nyilatkozat elfogadása;
7. az export-visszatérítés folyósítására vonatkozó rendelkezéseket illetően:
- az előfinanszírozás (a feldolgozott vagy feldolgozatlan termékek esetében),
- a közvetlen export,
- ellátás.
2. cikk
Amennyiben az 1. cikkben említett szempontokat alkalmazzák, a hatáskörrel rendelkező hatóságok tiszteletben tartják a szakmai titoktartást, és minden formában biztosítják a birtokukban lévő vagy a tudomásukra jutott személyes adatok titkosságát. E hatóságok feltétlenül biztosítják, hogy a hasonló adatokkal azonos védelemben részesüljenek ezek az adatok, a nemzeti és a közösségi jogszabályok vonatkozó rendelkezései alapján.
A fent említett adatok a rendeletben előírt célokon kívüli más célokra nem használhatók fel.
3. cikk
(1) A tagállamok és a Bizottság a meglévő tapasztalatok alapján közösen értékelik e szempontok megbízhatóságát és helytállóságát abból a célból, hogy - szükség esetén - végrehajtsák a rendszer és a kiválasztási paraméterek szükséges módosításait a fizikai ellenőrzések hatékonyabbá tétele, és a kiválasztás javítása érdekében.
(2) A tagállamok értesítik a Bizottságot:
- a végrehajtott intézkedésekről, beleértve a közigazgatási szervek számára kiadott utasításokat a kiválasztási rendszernek az (1) bekezdésben említett szempontokat figyelembe vevő kockázatelemzés alapján történő alkalmazásáról,
- azon egyedi esetekről, amelyek a többi tagállam érdeklődésére tarthatnak számot.
(3) A tagállamok biztosítják, hogy egy központi szerv összehangolja a kockázatelemzés adatait.
4. cikk
Amennyiben egy tagállam kockázatelemzésen alapuló kiválasztási rendszert alkalmaz, a II. mellékletben nem szereplő termékek esetében végrehajtott ellenőrzések százalékarányát nem kell figyelembe vennie az összes termékcsoportra vonatkozó teljes 5 %-os mennyiség kiszámításakor. Ebben az esetben a II. mellékletben nem szereplő termékekre vonatkozóan egy minimálisan 2 %-os mennyiséget kell alkalmazni.
5. cikk
Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő hetedik napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet az 1995. január 1-jétől elfogadott kiviteli nyilatkozatok esetében kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 1994. december 20-án.