A Bizottság 2183/2001/EK rendelete
(2001. november 9.)
a feldolgozásra szánt tonhal után járó kompenzációs támogatás tekintetében a 104/2000/EK tanácsi rendelet részletes alkalmazási szabályainak megállapításáról
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel a halászati és akvakultúratermékek piacának közös szervezéséről szóló, 1999. december 17-i 104/2000/EK tanácsi rendeletre [1] és különösen annak 27. cikke (6) bekezdésére,
mivel:
(1) A 104/2000/EK rendelet 27. cikke értelmében, amennyiben egyes termékek ára adott naptári negyedév leforgása alatt nem ér el egy meghatározott indulási küszöböt, a termelői szervezetek támogatásra jogosultak.
(2) A támogatási rendszer alkalmazásához szükséges a 104/2000/EK rendelet 27. cikkének (1) bekezdésében említett átlagos eladási ár meghatározása.
(3) A támogatásra jogosultnak ítélt mennyiségekre vonatkozóan meg kell határozni a támogatási kérelmek benyújtásának, illetve a támogatás kifizetésének szabályait, valamint a termékek közösségi eredetének és jellegének igazolási feltételeit.
(4) Szükséges az ellenőrzési eljárás kereteinek és célkitűzéseinek megállapítása, ugyanakkor a bevezetett rendszer hatékony és rendszeres nyomon követését biztosítani hivatott megfelelő intézkedések bevezetése a tagállamok ellenőrző hatóságainak feladatkörébe sorolandó.
(5) A rendszer helyes működésének érdekében meg kell állapítani a tagállamok részéről nyújtandó tájékoztatás bizonyos szabályait.
(6) A 150/2001/EK rendelettel [2] módosított, a feldolgozásra szánt tonhalra vonatkozó kompenzációs támogatás odaítélésének részletes szabályait megállapító, 1998. január 21-i 142/98/EK bizottsági rendelet [3] hatályát meg kell szüntetni.
(7) Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak a Halászatitermék-piaci Irányítóbizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
E rendelet megállapítja a 104/2000/EK rendelet 27. cikkében említett kompenzációs támogatás odaítélésének részletes szabályait.
2. cikk
A támogatás odaítélését és annak legnagyobb összegét a 104/2000/EK rendelet 38. cikkében említett eljárással összhangban elfogadott rendeletben kell meghatározni azokban az esetekben, ahol megállapították, hogy az ugyanazon rendelet 27. cikkének (1) bekezdésében megállapított feltételeket az adott naptári negyedévre vonatkozóan teljesítették.
3. cikk
(1) A támogatást a 104/2000/EK rendelet 27. cikkének (3) bekezdésében megállapított korlátokra is figyelemmel adják meg a termelői szervezeteknek az említett rendelet III. mellékletében felsorolt, az illető szervezetek tagjai által kifogott és a Közösség vámterületén belüli illetőségű feldolgozóknak a HR 1604 vámtarifaszáma alá sorolt termékekké történő teljes és végleges feldolgozás céljából eladott és leszállított termékek után.
(2) A tagállamok a 104/2000/EK rendelet 27. cikkének (3) bekezdésében rögzített legnagyobb végösszeget a termelői szervezetek tagságában bekövetkezett bárminemű változásra való tekintettel ellenőrzik. Ennek eredményéről tájékoztatják a Bizottságot.
4. cikk
A 104/2000/EK rendelet 27. cikke (1) bekezdésének első francia bekezdésében említett, a közösségi piacon érvényes átlagos eladási árat a tagállamok által a Bizottság rendelkezésére bocsátott, a feldolgozóiparnak a 80/2001/EK bizottsági rendelet [4] 6. cikkének megfelelően eladott és leszállított mennyiségek értéke alapján számított havi átlagárakat alapul véve a Bizottság határozza meg.
A havi átlagárakat a tagállamok a Közösség területén a referencia-hónap ideje alatt a termelői szervezetek, illetve azok tagjai által az első eladási szinten számlázott eladási árak alapján határozzák meg. Az eladási ár megállapítása:
- a kirakodáskor eladott termékek esetében a hajón lévő árura vonatkozik, a rakpart mentén,
- a termelői szervezetek, illetve azok tagjai általi tárolást követően eladott termékek esetében a raktárban lévő árura vonatkozik.
5. cikk
Az érintett tagállamok illetékes hatóságai a támogatást, a 104/2000/EK rendelet 27. cikkének (3) bekezdésében rögzített mennyiségi korlátok keretein belül, az említett rendelet 27. cikke (4) bekezdésének előírásaival összhangban adják meg a termelői szervezeteknek.
6. cikk
A támogatásra való jogosultság megállapításakor a vonatkozó negyedévre eső keltezésű számlával igazolható és a 2. cikkben említett átlagos havi eladási ár kiszámításakor alapul vett értékesítéseket kell figyelembe venni.
7. cikk
(1) A termelői szervezet a 4. cikk értelmében könyvelt összes műveletre járó támogatás kifizetésére vonatkozó kérelmeket, a 2. cikkben említett bizonylatokkal együtt, az 1. cikk (1) bekezdésében meghatározott rendelet hatálybalépésének időpontját követő 45 napon belül azon tagállam illetékes hatóságainak nyújtja be, amelynek területén az illető szervezet megalakult.
(2) A csatolandó bizonylatok a következők:
a) a termékek eladási számlájának másolata, amely az 1. cikk (2) bekezdésének megfelelően tartalmazza legalább az eladó és a vevő nevét, illetve címét, valamint az adott termékkategória minden szállítmánya esetében:
- az eladott mennyiséget,
- a ténylegesen megkapott eladási árat,
- a szállítás időpontját,
- a szállítás helyét;
b) a termékek közösségi eredetéről és következésképp közösségi jellegéről szóló igazolást;
c) az árunak a Közösség vámhatárain belüli illetékességű feldolgozónak történő átadásáról szóló igazolást;
d) az árunak az a) pont második francia bekezdésében említett áron történő kifizetéséről szóló igazolást;
e) a feldolgozó nyilatkozatát arra vonatkozóan, hogy a megvásárolt mennyiséget az 1. cikk (2) bekezdésének megfelelően feldolgozásra szánja.
8. cikk
(1) A 7. cikk (2) bekezdésének b) pontjában megkövetelt közösségi eredetet és jelleget a 2454/93/EGK bizottsági rendelet [5] 325-337. cikke értelmében a T2M bizonylattal kell igazolni.
Ennek érdekében az árunak a közösségi vámterületre való bevitelét a 2454/93/EGK rendelet 334. cikke értelmében engedélyező vámhivatal a támogatásért folyamodónak átadja a T2M bizonylatnak az "EGYEDÜLI PÉLDÁNY KOMPENZÁCIÓS TÁMOGATÁS KÉRELMEZÉSÉRE" megjegyzéssel ellátott egységes példányát.
A T2M bizonylat első rubrikájában a támogatás kérelmezőjeként a támogatási kérelem tárgyát képező termékeket kifogó termelőt kell megnevezni.
(2) Azokban az esetekben, ahol az áru kirakodása szerinti kikötő vámhatóságai a 2454/93/EGK rendelet 326. cikkének (2) bekezdése értelmében megtagadták a T2M bizonylat kiállítását, a közösségi eredetet a 2847/93/EGK tanácsi rendelet [6] 8. cikkének (1) bekezdésében előírt nyilatkozattal vagy az árunak a Közösség vámterületén belül történt kirakodását igazoló, a kirakodás szerinti tagállam illetékes hatóságai által kibocsátott bizonylattal kell igazolni.
(3) A termékek eredetét igazoló bizonylaton egyértelműen fel kell tüntetni a termékek fajtáját, kiszerelését és súlyát. Szükség esetén a bizonylatot a kirakodás szerinti tagállam illetékes hatóságai által kibocsátott, a közösségi vámterületen belüli kirakodáskor végzett súlyellenőrzést igazoló irattal kell kiegészíteni.
9. cikk
(1) A tagállam a 7. cikk (1) bekezdésében említett teljes dokumentáció kézhezvételét követő 75 napon belül kifizeti a támogatást a termelői szervezetnek, kivéve azokat az eseteket, ahol a támogatásra való jogosultságra irányuló közigazgatási vizsgálatot kezdeményeztek.
(2) A termelői szervezet a támogatás összegét annak a tagállamtól való kézhezvételét követő 90 napon belül továbbítja tagjainak.
(3) A tagállamok negyedévenként, legkésőbb egy hónappal a negyedév lejártát követően, tájékoztatják a Bizottságot a támogatásnak a termelői szervezetek által az első bekezdés értelmében történő kifizetetéséről és a támogatási időszakról, illetve az egyes érintett fajok mennyiségéről.
10. cikk
(1) A támogatásra előterjesztett termékek támogatásra való jogosultságának, illetve a vonatkozó közösségi szabály betartásának ellenőrzése céljából az érintett tagállamok ellenőrző rendszert hoznak létre.
(2) Az ellenőrző rendszer működésére vonatkozó részletes szabályoknak legalább a következőket kell előírniuk:
a) a termékek közösségi eredetét, illetve közösségi jellegét ellenőrző intézkedések, különösen a hajó dokumentumai alapján;
b) a termelői szervezetek, azok tagjai, illetve szolgáltatói által vezetett eladási jegyzékben az e rendelkezések értelmében könyvelt műveleteknek, valamint minden egyes tétel esetében a T2M-re vagy az azt helyettesítő bizonylatra történő hivatkozásnak, az eladás és a szállítás időpontjának, a termék vásárlójának, az említett tétel tényleges eladási árának, illetve a számla hivatkozási számának megvizsgálása. Az eladási jegyzéket e szempontoknak megfelelően kell vezetni;
c) be nem jelentett, helyszíni ellenőrzések a termelői szervezeteknek, azok tagjainak, illetve szolgáltatóinak üzemeiben arra vonatkozóan, hogy az 5. cikk (2) és (3) bekezdésében említett adatok megfelelnek-e a tényleges helyzetnek;
d) a feldolgozó létesítmények közvetlen ellenőrzése, különös tekintettel annak helyszínen történő ellenőrzésére, hogy az e rendelkezések keretében vásárolt termékeket az 1. cikk (2) bekezdésének megfelelően valóban továbbküldték-e feldolgozásra.
(3) Az ellenőrzésekről részletes beszámolót kell készíteni, amelyben rögzítik, hogy a támogatás kedvezményezettje milyen mértékben teljesítette kötelezettségeit, illetve leírják az elvégzett ellenőrzések jellegét és kiterjedési körét.
(4) A tagállamok negyedévenként tájékoztatják a Bizottságot az elvégzett ellenőrzésekről és azok eredményéről.
11. cikk
Az érintett tagállamok az e rendelet hatálybalépését követő 3 hónapon belül tájékoztatják a Bizottságot a 7. cikk rendelkezései értelmében megállapított ellenőrzési intézkedésekről, illetve az említett intézkedéseket érintő mindennemű változtatásról, az azok bevezetését követő 3 hónapon belül.
12. cikk
A 142/98/EK rendelet hatályát veszti.
13. cikk
Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő hetedik napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2002. január 1-jétől kezdődően kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2001. november 9-én.