A Tanács 92/34/EGK irányelve
(1992. április 28.)
a gyümölcstermő növények szaporítóanyagai, illetve a gyümölcstermesztésre szánt gyümölcstermő növények forgalmazásáról
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,
tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 43. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],
mivel a gyümölcstermesztés fontos szerepet tölt be a Közösség mezőgazdaságában;
mivel a gyümölcstermesztés megfelelő eredményei nagymértékben függnek a szaporításra használt anyag minőségétől és növény-egészségügyi állapotától; mivel egyes tagállamok ennek következtében szabályokat vezettek be a forgalomba hozott gyümölcsszaporító és ültetvényanyagok minőségének és növény-egészségügyi állapotának biztosítása érdekében;
mivel a különböző tagállamokban a gyümölcsszaporító és ültetvényanyagok eltérő kezelése akadályozhatja a kereskedelmet és ezen áruk Közösségen belüli szabad mozgását; mivel a belső piac megvalósulása érdekében ezeket az akadályokat el kell hárítani a tagállamok által hozott rendelkezések helyett közösségi rendelkezések bevezetésével;
mivel a Közösség szintjén összehangolt feltételek biztosítani fogják, hogy a vásárlók a Közösség egész területén egészséges és jó minőségű gyümölcsszaporító és ültetvényanyaghoz jussanak;
mivel a növényegészségügy vonatkozásában e feltételeknek összhangban kell lenniük a növények vagy növényi eredetű termékek károsító szervezeteinek a tagállamokba történő behurcolása elleni védekezési intézkedésekről szóló, 1976. december 21-i 77/93/EGK tanácsi irányelvvel [4];
mivel először célszerű olyan közösségi szabályokat létrehozni, amelyek a Közösségben nagy gazdasági jelentőséggel bíró gyümölcsnemzetségekre és -fajokra vonatkoznak, és amelyek tartalmaznak egy közösségi eljárást további nemzetségek és fajok későbbi felvételére;
mivel a 77/93/EGK irányelv növény-egészségügyi rendelkezéseinek sérelme nélkül nem célszerű alkalmazni gyümölcsszaporító és ültetvényanyagok forgalmazására vonatkozó közösségi szabályokat abban az esetben, ha ezeket a termékeket harmadik országba irányuló kivitelre szánják, mivel az ott alkalmazandó szabályok eltérhetnek az ezen irányelvben meghatározottaktól;
mivel minden egyes gyümölcsnemzetség és -faj esetében a rájuk vonatkozó növény-egészségügyi és minőségi előírások meghatározása hosszas és részletes szakmai és tudományos megfontolást igényel; mivel erre megfelelő eljárást kell kidolgozni;
mivel elsősorban a gyümölcsszaporító, illetve ültetvényanyagok szállítóinak feladata annak biztosítása, hogy termékeik megfeleljenek az ezen irányelvben megállapított feltételeknek;
mivel a tagállamok illetékes hivatalos szerveinek az általuk végzett ellenőrzések és vizsgálatok során meg kell győződniük arról, hogy a szállítóik teljesítik a C. A. C. (Conformitas Agraria Communitatis) kategóriába tartozó gyümölcsszaporító és ültetvényanyagokra vonatkozó feltételeket;
mivel a gyümölcsszaporító és ültetvényanyagok egyéb kategóriáit is meg kell határozni, amelyek esetében az említett szaporító- és ültetvényanyagokat hivatalos minősítéssel kell ellátni;
mivel közösségi ellenőrző intézkedéseket kell bevezetni az ezen irányelvben meghatározott előírásoknak a tagállamokban való egységes alkalmazása érdekében;
mivel a jelenlegi mezőgazdasági gyakorlatnak megfelel annak előírása, hogy bizonyos gyümölcsszaporító és ültetvényanyagokat vagy hivatalos vizsgálat alá vetnek, vagy vírusmentesnek nyilvánítanak, azaz minden ismert vírustól és vírusszerű kórokozótól mentesnek találnak, vagy vírusteszteltnek nyilvánítanak, azaz a gyümölcsszaporító és ültetvényanyagok hasznosságát csökkentő különböző vírusoktól és vírusszerű kórokozóktól mentesnek találnak;
mivel a gyümölcsszaporító és ültetvényanyagok vásárlóinak érdeke, hogy a különböző fajták neve ismert legyen, és hogy azonosságuk megmaradjon;
mivel a fent leírt célkitűzés legjobban a fajta közismertsége vagy a szállító által készített és megőrzött leírás rendelkezésre bocsátása által érhető el; mivel ez utóbbi esetben azonban a gyümölcsszaporító és ültetvényanyagok nem kerülhetnek be a hivatalos minősítés alá tartozó kategóriákba;
mivel a gyümölcsszaporító és ültetvényanyagok azonosságának és megfelelő forgalmazásának érdekében közösségi szabályokat kell hozni az egyes árutételek elkülönítéséről és jelöléséről; mivel az árucímkéknek tartalmazniuk kell a hivatalos ellenőrzéshez és a felhasználó tájékoztatásához szükséges adatokat;
mivel olyan szabályokat kell létrehozni, amelyek átmeneti beszerzési nehézségek esetén lehetővé teszik az ezen irányelvben meghatározottnál enyhébb feltételeknek megfelelő gyümölcsszaporító és ültetvényanyagok forgalmazását;
mivel az egységes feltételek kialakítása érdekében első lépésként meg kell tiltani, hogy az egyes tagállamok az ezen irányelvben meghatározottaktól eltérő új feltételeket és korlátozásokat vezessenek be a II. mellékletben felsorolt azon növénynemzetségek és -fajok forgalmazásával kapcsolatban, amelyekre vonatkozóan jegyzékek készülnek;
mivel rendelkezni kell a harmadik országokból származó gyümölcsszaporító és ültetvényanyagok Közösségen belüli forgalmazásának engedélyezéséről, feltéve hogy azok ugyanazokkal a biztosítékkal rendelkeznek, mint a Közösségben termelt gyümölcsszaporító és ültetvényanyagok, és megfelelnek a közösségi szabályoknak;
mivel a tagállamokban a vizsgálatok során alkalmazott szakmai módszerek összehangolása és a Közösségben, valamint a harmadik országokban termelt gyümölcsszaporító és ültetvényanyagok összehasonlítása érdekében összehasonlító vizsgálatokat kell végezni annak ellenőrzésére, hogy ezek a termékek megfelelnek-e az ezen irányelvben meghatározott követelményeknek;
mivel az irányelv hatékony megvalósulása érdekében a Bizottságot meg kell bízni az irányelv végrehajtására vonatkozó intézkedések meghozatalával és mellékletének módosításával; valamint ugyanezen cél érdekében olyan eljárás meghatározásával, amely a Bizottság és a tagállamok között a Gyümölcstermő Növénynemzetségek és Növényfajok Szaporítóanyagai Állandó Bizottságában megvalósuló szoros együttműködésre épül,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
(1) Ez az irányelv a gyümölcsfajták szaporító- és ültetvényanyagának a Közösségen belüli forgalmazására alkalmazandó.
(2) A 2-20. cikket, valamint a 24. cikket a II. mellékletben felsorolt növényi nemzetségekre és fajokra, illetve azok hibridjeire kell alkalmazni.
Más nemzetségek vagy fajok, illetve azok hibridjeinek alanyai vagy más növényi részei szintén a fent említett cikkek hatálya alá tartoznak, ha azokba beoltották, vagy beoltják valamelyik említett nemzetség vagy faj, illetve azok hibridjeinek anyagát.
(3) A II. mellékletben felsorolt nemzetségek és fajok listájának módosítását a 22. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
2. cikk
A 77/93/EGK irányelv növény-egészségügyi szabályainak sérelme nélkül az irányelv nem alkalmazható az olyan termékekre, amelyeket ténylegesen harmadik országokba irányuló kivitelre szánt termékként azonosítanak, és amelyeket megfelelően elkülönítenek.
Az első bekezdésre, különösen a termékek azonosítására és elkülönítésére vonatkozó végrehajtási intézkedéseket a 21. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
3. cikk
Ezen irányelv alkalmazásában:
a) szaporítóanyag: gyümölcstermő növények szaporítására és termesztésére szánt magvak, növényi részek és minden növényanyag, beleértve az alanyokat is;
b) ültetvényanyagok: értékesítés után elültetésre vagy újraültetésre szánt növények;
c) prebázis szaporítóanyag: szaporítóanyag,
i. amelyet általánosan elfogadott módszerek alapján termesztettek, figyelemmel a fajta azonosságának megőrzésére, beleértve a 21. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően meghatározható gyümölcstermesztési értékének fontos jellemzőit, valamint a betegségek megelőzésére;
ii. amelyet bázis szaporítóanyag előállítására szánnak;
iii. amely megfelel a 4. cikk alapján létrehozott jegyzékben az érintett faj prebázis szaporítóanyagára vonatkozóan megállapított feltételeknek;
iv. amelyről hivatalos vizsgálatot követően megállapították, hogy megfelel a fent említett feltételeknek;
d) bázis szaporítóanyag: szaporítóanyag,
i. amelyet közvetlenül vagy ismert számú fázison keresztül vegetatív módon állítottak elő prebázis szaporítóanyagból, figyelemmel a fajta azonosságának megőrzésére, beleértve a 21. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően meghatározható gyümölcstermesztési értékének fontos jellemzőit, valamint a betegségek megelőzésére;
ii. amelyet minősített szaporítóanyag előállítására szánnak;
iii. amely megfelel a 4. cikk alapján létrehozott jegyzékben az érintett faj bázis szaporítóanyagára vonatkozóan megállapított feltételeknek;
iv. amelyről hivatalos vizsgálatot követően megállapították, hogy megfelel a fent említett feltételeknek;
e) minősített szaporítóanyag: gyümölcsszaporító és ültetvényanyagok,
i. amelyeket közvetlenül vagy ismert számú fázison keresztül vegetatív módon állítottak elő bázis szaporítóanyagból;
ii. amelyek megfelelnek 4. cikk alapján létrehozott jegyzékben az érintett faj minősített szaporítóanyagára vonatkozóan megállapított feltételeknek;
iii. amelyekről hivatalos vizsgálatot követően megállapították, hogy megfelelnek a fent említett feltételeknek;
f) C. A. C. (Conformitas Agraria Communitatis) anyag: gyümölcsszaporító és ültetvényanyagok, amelyek megfelelnek az érintett fajra vonatkozó kategória esetében a 4. cikk alapján létrehozott jegyzékben megállapított minimumfeltételeknek;
g) vírusmentes (v. f.) anyag: nemzetközileg elfogadott tudományos módszerek alapján megvizsgált és fertőzésmentesnek talált, a tenyészidőszak-vizsgálat során mindenféle vírus vagy vírusszerű kórokozó tünetétől mentesnek talált, fertőzésmentes körülmények között tartott, és az érintett faj esetében ismert, a Közösségben előforduló valamennyi vírustól és vírusszerű kórokozótól mentesnek tekintett anyag. Az ilyen anyagból közvetlenül, ismert számú fázison keresztül, vegetatív módon származó, a tenyészidőszak-vizsgálat során mindenféle vírus vagy vírusszerű kórokozó tünetétől mentesnek talált, fertőzésmentes körülmények között előállított és tartott anyag szintén vírusmentesnek tekintendő. A fázisok számát meg kell adni az érintett fajra vonatkozóan a 4. cikk alapján létrehozott jegyzékben;
h) vírustesztelt (v. t.) anyag: nemzetközileg elfogadott tudományos módszerek alapján megvizsgált és fertőzésmentesnek talált, a tenyészidőszak-vizsgálat során mindenféle vírus vagy vírusszerű kórokozó tünetétől mentesnek talált, fertőzésmentes körülmények között tartott, és az érintett faj esetében ismert, a Közösségben előforduló, és az anyag hasznosságát csökkenteni képes bizonyos komolyabb vírusoktól és vírusszerű kórokozóktól mentesnek tekintett anyag. Az ilyen anyagból közvetlenül, ismert számú fázison keresztül, vegetatív módon származó, a tenyészidőszak-vizsgálat során mindenféle vírus vagy vírusszerű kórokozó tünetétől mentesnek talált, fertőzésmentes körülmények között előállított és tartott anyag szintén vírusteszteltnek tekintendő. A fázisok számát meg kell adni az érintett fajra vonatkozóan a 4. cikk alapján létrehozott jegyzékben;
i) szállító: bármely természetes vagy jogi személy, aki a gyümölcsszaporító és ültetvényanyagok tekintetében a következő tevékenységek közül legalább az egyiket hivatásszerűen űzi: szaporítás, termesztés, fenntartás, illetve kezelés, valamint forgalmazás;
j) forgalmazás: gyümölcsszaporító és ültetvényanyagok bármilyen formában történő rendelkezésre bocsátása vagy raktáron tartása, kiállítása vagy értékesítésre kínálása, árusítása, illetve leszállítása egy másik személy részére;
k) illetékes hivatalos szerv:
i. a tagállam által létrehozott vagy kijelölt, a nemzeti kormány felügyelete alá tartozó egyetlen és központi hatóság, amely a minőségi kérdésekért felelős;
ii. bármely állami hatóság, amelyet
- nemzeti szinten, vagy
- az érintett tagállam nemzeti jogszabályai által meghatározott kereteken belül, a nemzeti hatóságok felügyelete alatt, regionális szinten hoztak létre.
Az i. és ii. pontban említett szervek, nemzeti jogszabályaiknak megfelelően, az ezen irányelvben meghatározott, hatóságuk és felügyeletük alatt végrehajtandó feladatokat átruházhatják bármely közjogi vagy magánjogi jogi személyre, amely a hivatalosan elfogadott alapszabálya szerint kizárólag közfeladatokat lát el, feltéve hogy ez a jogi személy, illetve tagjai nem érdekeltek a meghozott intézkedések kimenetelében.
A tagállamok biztosítják, hogy az ii., illetve az i. pontban említett szervek között szoros együttműködés alakuljon ki.
Ezenfelül, a 21. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően, bármely más, az i. és ii. pontban említett szerv nevében létrehozott, és azok felügyelete és ellenőrzése alatt működő jogi személy is felhatalmazható, feltéve hogy ez a jogi személy nem érdekelt az általa meghozott intézkedések kimenetelében.
A tagállamok értesítik a Bizottságot a kiválasztott illetékes hivatalos szervekről. A Bizottság ezt az információt továbbítja a többi tagállamnak;
l) hivatalos intézkedések: az illetékes hivatalos szerv által hozott intézkedések;
m) hivatalos vizsgálat: az illetékes hivatalos szerv által folytatott vizsgálat;
n) árutétel: ugyanazon áru egységnyi mennyisége, amely a homogén áruösszetétel és árueredet alapján azonosítható;
p) laboratórium: elemzéseket és szabályos kórmeghatározást végző, közjogi vagy magánjogi szerv, amely a termelő számára lehetővé teszi az előállított termék minőségének ellenőrzését.
4. cikk
(1) A 22. cikkben megállapított eljárás alapján az I. mellékletben jegyzéket kell létrehozni a II. mellékletben említett valamennyi növényi nemzetségre és fajra, utalva az adott nemzetségre, illetve fajra vonatkozóan a 77/93/EGK irányelvben megállapított növény-egészségügyi feltételekre, továbbá meghatározva:
i. a minőségi és növény-egészségügyi feltételeket, amelyeknek a C. A. C. anyagoknak meg kell felelniük, különös tekintettel az alkalmazott szaporítási módszerre, az állomány tisztaságára és a fajtajellemzőkre, azon alanyok kivételével, melyek anyaga nem tartozik valamely fajtához;
ii. a feltételeket, amelyeknek a prebázis szaporítóanyagoknak, a bázis szaporítóanyagoknak és a minősített szaporítóanyagoknak meg kell felelniük a minőség, a növényegészségügy, a vizsgálati módszerek és az alkalmazott eljárások, valamint az alkalmazott szaporítási módszerek tekintetében, illetve - azon alanyok kivételével, melyek anyaga nem tartozik valamely fajtához - a fajtajellemzők tekintetében;
iii. a feltételeket, amelyeknek a más nemzetséghez vagy fajhoz tartozó alanyoknak és más növényi részeknek meg kell felelniük, ha azokat az érintett nemzetséghez vagy fajhoz tartozó szaporítóanyaggal oltják be.
(2) Amennyiben a jegyzékben szerepel a "vírusmentes (v. f.)" vagy a "vírustesztelt (v. t.)" minősítés, a vonatkozó vírusokat vagy vírusszerű kórokozókat fel kell sorolni a jegyzékben.
Ezt a rendelkezést a vírusoktól vagy vírusszerű kórokozóktól eltérő, más károsító szervezetek kiszűrése érdekében végzett vizsgálatra értelemszerűen kell alkalmazni.
Az (1) bekezdés i. pontjában említett anyag esetében nem szükséges a "v. f." vagy "v. t." minősítésre utalni.
Az (1) bekezdés ii. pontjában említett anyag esetében az előbbiekben említett minősítésre akkor kell utalni, ha ez az érintett nemzetség vagy faj tekintetében lényeges.
5. cikk
(1) A tagállamok biztosítják, hogy a gyümölcsszaporító és ültetvényanyagok termesztésének és forgalmazásának valamennyi fázisa során a szállítók minden szükséges intézkedést megtegyenek az ezen irányelvben megállapított előírások teljesítése érdekében.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazása érdekében a szállítók saját maguk, vagy egy akkreditált szállítót vagy egy illetékes hivatalos szervet megbízva, ellenőrzéseket végeznek a következő alapelvek szerint:
- a termesztési folyamat kritikus pontjainak megállapítása az alkalmazott termesztési módszerek alapján,
- az első francia bekezdésben említett kritikus pontok figyelemmel kísérésére és ellenőrzésére vonatkozó módszerek kidolgozása és bevezetése,
- az ezen irányelvben meghatározott feltételeknek való megfelelés ellenőrzése céljából történő mintavétel az illetékes hivatalos szerv által akkreditált laboratóriumban végzett vizsgálatokhoz,
- írásos vagy törölhetetlen formátumú nyilvántartás vezetése az első, második és harmadik francia bekezdésben említett adatokról, valamint a gyümölcsszaporító és ültetvényanyagok termesztéséről és forgalmazásáról, amelyet az illetékes hivatalos szerv rendelkezésére bocsát. Ezeket a dokumentumokat legalább három évig meg kell őrizni.
Azok a szállítók, akiknek a tevékenysége ebben a vonatkozásban csupán a saját létesítményeiken kívül termesztett és csomagolt gyümölcsszaporító és ültetvényanyagok terjesztésére korlátozódik, csak a gyümölcsszaporító és ültetvényanyagok vételéről, eladásáról, illetve szállításáról kötelesek írásos vagy törölhetetlen formátumú nyilvántartást vezetni.
Ez a bekezdés nem alkalmazandó azokra a forgalmazókra, akiknek a tevékenysége ebben a vonatkozásban csak a nem szakmabeli végső felhasználók részére történő kis mennyiségű szaporító- és ültetvényanyag értékesítésére korlátozódik.
(3) Amennyiben az (1) bekezdésben említett szállítók saját vizsgálatai vagy a rendelkezésükre álló információk feltárják egy vagy több, a 77/93/EGK irányelvben említett károsító szervezet jelenlétét, vagy a 4. cikknek megfelelően létrehozott vonatkozó jegyzékekben meghatározott károsító szervezetnek az előírások szerint általában megengedettnél nagyobb mennyiségben való előfordulását, a szállító azonnal értesíti az illetékes hivatalos szervet, és végrehajtja a szerv által javasolt intézkedéseket, illetve bármely más, a károsító szervezet elterjedésének kockázatát csökkentő intézkedést. A szállító nyilvántartást vezet a károsító szervezeteknek a telephelyén történő előfordulásáról, és minden ezzel kapcsolatban tett intézkedésről.
(4) A (2) bekezdés második albekezdésének alkalmazása céljából részletes szabályokat kell elfogadni a 21. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően.
6. cikk
(1) A illetékes hivatalos szerv akkreditálja a szállítókat, ha ellenőrizte, hogy az általuk végzett tevékenységek vonatkozásában azok termesztési módszerei és létesítményei megfelelnek az ezen irányelvben meghatározott követelményeknek. Ha valamely szállító a tevékenységét a korábbi akkreditáláshoz képest újabb tevékenységi körökkel kívánja bővíteni, az akkreditálást meg kell újítani.
(2) Az illetékes hivatalos szerv akkreditálja a laboratóriumokat, ha ellenőrizte, hogy az általuk végzett vizsgálati tevékenységek vonatkozásában azok módszerei, létesítményei és személyzete megfelelnek az ezen irányelv 21. cikkében megállapított eljárás alapján meghatározandó követelményeknek. Ha valamely laboratórium a tevékenységét a korábbi akkreditáláshoz képest újabb tevékenységi körökkel kívánja bővíteni, az akkreditálást meg kell újítani.
(3) Amennyiben az (1) és a (2) bekezdésben említett követelmények nem teljesülnek, az illetékes hivatalos szerv megteszi a szükséges intézkedéseket. E célból különös figyelmet fordít a 7. cikk alapján végzett vizsgálatok eredményeire.
(4) A szállítók, a létesítmények és a laboratóriumok felügyeletét és ellenőrzését az illetékes hivatalos szerv által vagy annak felelősségére rendszeresen el kell végezni, az ezen irányelvben meghatározott követelmények betartása érdekében az illetékes hivatalos szervnek mindig szabad bejárást biztosítva a létesítmények valamennyi részébe. Amennyiben szükséges, a felügyeletre és ellenőrzésre vonatkozóan a 21. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően végrehajtási intézkedéseket kell elfogadni.
Amennyiben az ilyen felügyelet és ellenőrzés azt tárja fel, hogy az ezen irányelvben meghatározott követelmények nem teljesülnek, az illetékes hivatalos szerv megteszi a megfelelő lépéseket.
7. cikk
(1) A Bizottság szakértői a tagállamok illetékes hivatalos szerveivel együttműködve helyszíni vizsgálatokat végezhetnek, amennyiben az szükséges az irányelv egységes alkalmazásához, és különösen annak ellenőrzéséhez, hogy a forgalmazók ténylegesen teljesítik-e az ezen irányelvben meghatározott követelményeket. Az a tagállam, amelynek területén ilyen vizsgálat folyik, minden szükséges segítséget megad a feladatukat végző szakértőknek. A vizsgálatok eredményéről a Bizottság értesíti a tagállamokat.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazása céljából a 21. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően részletes szabályokat kell elfogadni.
8. cikk
(1) Gyümölcsszaporító és ültetvényanyagot csak akkreditált szállítók forgalmazhatnak, feltéve hogy teljesítik a 4. cikkben említett jegyzékben a C. A. C. anyagokra vonatkozóan megállapított követelményeket.
(2) A prebázis szaporítóanyag, bázis szaporítóanyag és minősített szaporítóanyag csak akkor kaphat minősítést, ha a 9. cikk (2) bekezdésének i. pontjában említett fajtákhoz tartozik, és megfelel az érintett kategóriára vonatkozó, a 4. cikk alapján létrehozott jegyzékben megállapított követelményeknek. A kategóriát fel kell tüntetni a 11. cikkben említett hivatalos okmányon.
A fajtajellemzőkre tekintettel, a 4. cikknek megfelelően létrehozott jegyzékben rendelkezni lehet arról, hogy az alanyok kivételt képeznek, ha az anyag nem tartozik valamely fajtához.
(3) A 77/93/EGK irányelv növény-egészségügyi rendelkezéseinek sérelme nélkül, az előző bekezdések nem alkalmazandók a következő célokra szánt gyümölcsszaporító és ültetvényanyagokra:
a) kísérletek vagy tudományos célok; vagy
b) szelekciós munka; vagy
c) a genetikai sokféleség megőrzésére vonatkozó intézkedések.
Az a) és b) pont alkalmazása céljából a 21. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően részletes szabályokat kell elfogadni. A c) pont alkalmazása céljából lehetőleg 1993. január 1-jéig kell részletes szabályokat elfogadni ugyanazon eljárás alapján.
9. cikk
(1) Gyümölcsszaporító és ültetvényanyagok forgalmazása esetén fel kell tüntetni a fajtát, amelyhez tartoznak. Amennyiben gyökértörzs esetében a szaporítóanyag nem tartozik valamely fajtához, az érintett fajt vagy interspecifikus hibridet kell megjelölni.
(2) Az (1) bekezdés alapján feltüntetendő fajta:
i. közismert és az új növényfajták védelmére vonatkozó rendelkezéseknek megfelelően védett, és önkéntes vagy más alapon hivatalosan regisztrált; vagy
ii. a szállítók által vezetett listákon szereplő fajták, részletes leírással és megfelelő megnevezéssel. Ezeket a listákat kérésre a tagállamok illetékes hivatalos szerve rendelkezésére kell bocsátani.
Minden egyes fajtát jellemezni kell, és amennyire lehetséges, minden tagállamban ugyanazt a megnevezést kell használni, az elfogadott nemzetközi iránymutatásoknak megfelelően.
(3) A fajták akkor kerülhetnek a hivatalos nyilvántartásba, ha megfelelnek bizonyos hivatalosan elfogadott feltételeknek, és rendelkeznek hivatalos jellemzéssel. Egy fajta akkor is hivatalosan nyilvántartásba vehető, ha a szaporítóanyagot az érintett tagállam területén 1993. január 1-je előtt forgalmazták, feltéve hogy van róla hivatalos jellemzés. Ez utóbbi esetben a nyilvántartás legkésőbb 2000. június 30-ig érvényes, kivéve ha az érintett fajtát ezt megelőzően:
- a 21. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően részletes jellemzéssel jóváhagyták, ha legalább két tagállamban hivatalosan nyilvántartásba vették, vagy
- az első mondatnak megfelelően nyilvántartásba vették.
(4) Az (1) és a (2) bekezdés nem jelent külön kötelezettséget az illetékes hivatalos szervnek, ha a 4. cikkben említett jegyzék a fajtajellemzőket kiemelten nem említi.
(5) A (2) bekezdés i. pontjában említett hivatalos nyilvántartásba vétel követelményeit a 21. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően, a jelenlegi tudományos és műszaki ismereteket figyelembe véve kell meghatározni, és annak az alábbiakat kell tartalmaznia:
a) a hivatalos elismerés feltételeit, amely magában foglalhatja különösen a megkülönböztethetőséget, állandóságot és a kellő egyneműséget;
b) a különböző fajok esetén minimálisan vizsgálandó jellemzőket;
c) a vizsgálatok minimumkövetelményeit;
d) a fajta hivatalos elismerésének maximális érvényességi idejét.
(6) A 21. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően:
- értesítő rendszert lehet létrehozni a tagállamok illetékes hivatalos szerveinek a fajokról, fajtákról vagy interspecifikus hibridekről történő értesítésére,
- kiegészítő végrehajtási rendelkezéseket lehet elfogadni a (2) bekezdés ii. pontjának alkalmazására vonatkozóan,
- döntést lehet hozni egy közös fajtajegyzék összeállításáról és kiadásáról.
10. cikk
(1) A nevelés, a kiemelés és az anyanövényről való leszedés során a gyümölcsszaporító és ültetvényanyagokat elkülönített tételekben kell tartani.
(2) Ha különböző eredetű gyümölcsszaporító és ültetvényanyagokat egyberaknak vagy összekevernek a csomagolás, a raktározás, a szállítás vagy kiszállítás során, a szállító nyilvántartást vezet a következő adatokkal: az árutétel összetétele és az egyes összetevők eredete.
(3) A tagállamok hivatalos ellenőrzések által biztosítják az (1) és (2) bekezdésben említett követelmények betartását.
11. cikk
A 10. cikk (2) bekezdésének sérelme nélkül, a gyümölcsszaporító és ültetvényanyagok csak megfelelően homogén árutételekben forgalmazhatók, valamint ha:
i. C. A. C. anyagnak minősülnek, és a szállító által a 4. cikk alapján létrehozott jegyzékben megállapított feltételeknek megfelelően kiállított dokumentummal vannak ellátva. Amennyiben ez a dokumentum hivatalos nyilatkozatot is tartalmaz, annak egyértelműen el kell különülnie a dokumentumon található minden más információtól; vagy
ii. prebázis szaporítóanyagnak, bázis szaporítóanyagnak vagy minősített szaporítóanyagnak minősülnek, és ezt az illetékes hivatalos szerv igazolja a 4. cikkben említett jegyzékben megállapított feltételeknek megfelelően.
A szaporítóanyag, illetve ültetvényanyag címkézésére, illetve fémzárolására, valamint csomagolására vonatkozó követelményeket fel kell tüntetni a 4. cikkben említett jegyzékben.
A gyümölcsszaporító és ültetvényanyagok nem szakmabeli végső felhasználók részére történő kiskereskedelmi értékesítése esetén a címkézésre vonatkozó követelmények a megfelelő termékinformációkra korlátozódhatnak.
12. cikk
A tagállamok felmenthetik:
- a 11. cikk alkalmazása alól azokat a kistermelőket, akik gyümölcsszaporító és ültetvényanyagok termelése és értékesítése a helyi piac olyan végső felhasználóinak ellátására irányul, akik nem hivatásszerűen vesznek részt a növénytermesztésben ("helyi kereskedelem"),
- az ilyen felmentett személyek által termesztett gyümölcsszaporító és ültetvényanyagok helyi forgalmát a 18. cikkben előírt ellenőrzések és vizsgálatok alól.
A 21. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően végrehajtási rendelkezéseket kell elfogadni az első és a második francia bekezdésben említett mentességgel kapcsolatos, különösen a "kistermelő" és a "helyi piac" fogalmára vonatkozó követelményekről és az alkalmazandó eljárásról.
13. cikk
A 77/93/EGK irányelvben meghatározott növény-egészségügyi szabályok sérelme nélkül az ezen irányelvben meghatározott feltételeknek megfelelő szaporító- és ültetvényanyag átmeneti beszerzési nehézségei esetén a 21. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően intézkedések hozhatók az enyhébb feltételeknek megfelelő gyümölcsszaporító és ültetvényanyagok forgalomba hozatalára vonatkozóan.
14. cikk
Az ezen irányelvben meghatározott követelményeknek és feltételeknek megfelelő gyümölcsszaporító és ültetvényanyagokra az ezen irányelvben meghatározott feltételeken kívül a szállító, a növényegészségügy, a termesztési közeg és a vizsgálati rendelkezések tekintetében nem vonatkozhat más piaci korlátozás.
15. cikk
A II. mellékletben felsorolt termékek tekintetében a tagállamok tartózkodnak a 4. cikkben említett jegyzékben megállapított, vagy annak hiányában, ezen irányelv elfogadásának napján érvényes feltételeknél szigorúbb feltételek vagy piaci korlátozások bevezetésétől.
16. cikk
(1) A 21. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően el kell dönteni, hogy a harmadik országokban előállított és a szállítók kötelezettségeire, az azonosságra, a jellemzőkre, a növényegészségügyre, a termesztési közegre, a csomagolásra, a vizsgálati rendelkezésekre, a címkézésre és fémzárolásra vonatkozóan azonos garanciákat nyújtó gyümölcsszaporító és ültetvényanyagok ezekben a vonatkozásokban egyenértékűnek tekinthetőek-e a Közösségben előállított és az ezen irányelvben meghatározott követelményeknek és feltételeknek megfelelő gyümölcsszaporító és ültetvényanyagokkal.
(2) A 77/93/EGK irányelv növény-egészségügyi rendelkezéseinek sérelme nélkül az (1) bekezdésben említett döntés meghozataláig a harmadik országokból behozott gyümölcsszaporító és ültetvényanyagokra a tagállamok 1993. január 1-jéig legalább a 4. cikk alapján létrehozott jegyzékben feltüntetett átmeneti vagy végleges feltételekkel azonos feltételeket alkalmazhatnak. Amennyiben a jegyzékek nem tartalmaznak ilyen feltételeket, a behozatalra vonatkozó feltételeknek legalább az adott tagállamban történő termesztésre vonatkozó feltételekkel kell megegyezniük.
A 21. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően, az első albekezdésben említett időpont a különböző harmadik országok esetében elhalasztható az (1) bekezdésben említett döntések meghozataláig.
Valamely tagállam által az (1) bekezdés alapján hozott döntésének megfelelően behozott gyümölcsszaporító és ültetvényanyagokra az (1) bekezdésben említett vonatkozásokban más tagállamok nem szabhatnak ki további piaci korlátozásokat.
17. cikk
A tagállamok biztosítják, hogy az ezen irányelvben meghatározott követelmények és feltételek teljesítésének ellenőrzése érdekében a gyümölcsszaporító és ültetvényanyagokat a termesztés és a forgalmazás során hivatalos vizsgálatnak, C. A. C. anyagok esetében pedig szúrópróbaszerű ellenőrzéseknek vessék alá.
18. cikk
A 21. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően részletes szabályokat kell elfogadni az 5. cikkben előírt ellenőrzések, valamint a 10. és a 17. cikkben előírt hivatalos vizsgálatok végrehajtására, beleértve a mintavételi módszereket.
19. cikk
(1) Amennyiben a 6. cikk (4) bekezdésben előírt felügyelet és ellenőrzés, a 17. cikkben említett hivatalos vizsgálat vagy a 20. cikkben említett kísérletek során megállapítást nyer, hogy a gyümölcsszaporító és ültetvényanyagok nem felelnek meg az ezen irányelvben meghatározott követelményeknek, a tagállam illetékes hivatalos szerve megteszi a szükséges lépéseket annak érdekében, hogy megfeleljenek az ezen irányelvben meghatározott rendelkezéseknek, vagy amennyiben ez nem lehetséges, a Közösségben betiltsák az ilyen gyümölcsszaporító és ültetvényanyagok forgalmazását.
(2) Amennyiben megállapítást nyer, hogy egy adott szállító által forgalmazott gyümölcsszaporító vagy ültetvényanyagok nem felelnek meg az ezen irányelvben meghatározott követelményeknek és feltételeknek, az érintett tagállam biztosítja, hogy megfelelő intézkedéseket foganatosítsanak a szállítóval szemben. Amennyiben a szállítónak megtiltják a gyümölcsszaporító és ültetvényanyagok forgalmazását, a tagállam erről tájékoztatja a Bizottságot és a tagállamok illetékes nemzeti szerveit.
(3) A (2) bekezdés alapján hozott intézkedéseket vissza kell vonni, amint kellő bizonyossággal megállapítható, hogy a szállító által értékesíteni kívánt gyümölcsszaporító és ültetvényanyagok a jövőben megfelelnek az ezen irányelvben meghatározott követelményeknek és feltételeknek.
20. cikk
(1) A tagállamokban kísérleteket, vagy amennyiben szükséges, vizsgálatokat kell végezni a mintákon annak ellenőrzésére, hogy a gyümölcsszaporító és ültetvényanyagok az ezen irányelvben meghatározott követelményeknek és feltételeknek, ideértve a növény-egészségügyi előírásokat is, megfelelnek-e. A Bizottság a kísérlet megfigyelését a tagállamok és a Bizottság képviselőivel is elvégeztetheti.
(2) A 21. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően hozható olyan döntés, miszerint az (1) bekezdésben említettel megegyező célból szükséges közösségi kísérletek vagy vizsgálatok elvégzése. A Bizottság a kísérlet megfigyelését a tagállamok és a Bizottság képviselőivel is elvégeztetheti.
(3) Az (1) és (2) bekezdésben említett kísérletek vagy vizsgálatok révén össze kell hangolni a gyümölcsszaporító és ültetvényanyagok vizsgálatának szakmai módszereit. A kísérletekről vagy vizsgálatokról jelentést kell készíteni, és azt bizalmasan kell eljuttatni a tagállamok, valamint a Bizottság részére.
(4) A Bizottság biztosítja, hogy amennyiben szükséges, a 21. cikkel létrehozott bizottság fogadja el az (1) és (2) bekezdésben említett kísérletek összehangolására, végrehajtására, megfigyelésére és eredményük értékelésére vonatkozó rendelkezéseket. Növény-egészségügyi problémák előfordulása esetén a Bizottság értesíti a Növény-egészségügyi Állandó Bizottságot. Amennyiben szükséges, külön intézkedéseket kell elfogadni. A kísérleteket ki kell terjeszteni a harmadik országokból behozott gyümölcsszaporító és ültetvényanyagokra is.
21. cikk
(1) A Bizottság munkáját a "Gyümölcstermő Növénynemzetségek és Növényfajok Szaporítóanyagai Állandó Bizottsága" segíti, amelynek a Bizottság képviselője az elnöke.
(2) A Bizottság képviselője tervezetet nyújt be az állandó bizottság számára a meghozandó intézkedésekről. Az állandó bizottság, az elnöke által az ügy sürgősségére tekintettel megállapított határidőn belül, véleményt nyilvánít a tervezetről. A véleményt a Szerződés 148. cikkének (2) bekezdésében a Tanácsnak a Bizottság javaslata alapján elfogadandó határozataira előírt többséggel kell meghozni. Az állandó bizottságban a tagállamok képviselőinek szavazatait az említett cikkben meghatározott módon kell súlyozni. Az elnök nem szavazhat.
(3) A Bizottság azonnal alkalmazandó intézkedéseket fogad el.
Ha a tervezett intézkedések nincsenek összhangban az állandó bizottság véleményével, a Bizottság a meghozandó intézkedésekről haladéktalanul tájékoztatja a Tanácsot. Ez esetben a Bizottság legfeljebb a tájékoztatás napjától számított egy hónappal elhalaszthatja az általa elfogadott intézkedések alkalmazását.
A Tanács az előző bekezdésben említett határidőn belül minősített többséggel eltérő határozatot hozhat.
22. cikk
(1) A Bizottság munkáját a "Gyümölcstermő Növénynemzetségek és Növényfajok Szaporítóanyagai Állandó Bizottsága" segíti, amelynek a Bizottság képviselője az elnöke.
(2) A Bizottság képviselője tervezetet nyújt be a bizottság számára a meghozandó intézkedésekről. A bizottság, az elnöke által az ügy sürgősségére tekintettel megállapított határidőn belül, véleményt nyilvánít a tervezetről. A véleményt a Szerződés 148. cikkének (2) bekezdésében a Tanácsnak a Bizottság javaslata alapján elfogadandó határozataira előírt többséggel kell meghozni. A bizottságban a tagállamok képviselőinek szavazatait az említett cikkben meghatározott módon kell súlyozni. Az elnök nem szavazhat.
(3) A Bizottság a tervezett intézkedéseket elfogadja, ha azok összhangban vannak a bizottság véleményével.
Ha a tervezett intézkedések nincsenek összhangban a bizottság véleményével, vagy a bizottság nem nyilvánított véleményt, a Bizottság a meghozandó intézkedésekről haladéktalanul javaslatot terjeszt a Tanács elé. A Tanács minősített többséggel határoz.
Ha a javaslatnak a Tanács elé terjesztésétől számított három hónapon belül a Tanács nem döntött, a javaslatot a Bizottság fogadja el.
23. cikk
A 4. cikk alapján létrehozott jegyzékek, valamint az ezen irányelv végrehajtása céljából elfogadott feltételek és részletes szabályok a 21. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően módosíthatók.
24. cikk
(1) A tagállamok biztosítják, hogy a területükön előállított és forgalmazásra szánt gyümölcsszaporító és ültetvényanyagok megfelelnek az ezen irányelvben meghatározott követelményeknek.
(2) Amennyiben hivatalos vizsgálat során megállapítást nyer, hogy a gyümölcsszaporító és ültetvényanyagok nem hozhatók forgalomba, mert nem felelnek meg valamely növény-egészségügyi feltételnek, az érintett tagállam megteszi a szükséges hivatalos intézkedéseket az ebből származó növény-egészségügyi kockázatok kizárására.
25. cikk
Ennek az irányelvnek az elfogadásától számított öt éven belül a Bizottság megvizsgálja az irányelv alkalmazásának eredményeit, és a Tanácshoz egy, a szükséges módosításokra vonatkozó javaslatokkal kiegészített jelentést nyújt be.
26. cikk
(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 1992. december 31-éig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
(2) A 4. cikkben említett jegyzék létrehozásakor az 5-11., a 14., 15., 17., 19. és 24. cikk tekintetében az alkalmazás időpontját valamennyi, a II. mellékletben említett nemzetségre és fajra vonatkozóan a 21. cikkben meghatározott eljárásnak megfelelően kell megállapítani.
27. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Luxembourgban, 1992. április 28-án.