A Bizottság 97/95/EK rendelete
(1995. január 17.)
az 1766/92/EGK tanácsi rendeletnek a minimális ár és a burgonyatermesztők részére fizetendő kompenzációs ár tekintetében történő alkalmazása, továbbá a burgonyakeményítő előállítására vonatkozó kontingensrendszer létrehozásáról szóló 1868/94/EK tanácsi rendelet alkalmazása részletes szabályainak megállapításáról
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel a legutóbb az 1866/94/EK rendelet [1] által módosított, a gabonafélék piacának közös szervezéséről szóló, 1992. június 30-i 1766/92/EGK tanácsi rendeletre [2] és különösen annak 8. cikkére,
tekintettel a burgonyakeményítő-gyártók részére az 1993/94., az 1994/95. és az 1995/96. gazdasági évben fizetett prémium összegének megállapításáról szóló, 1993. június 14-i 1543/93/EGK tanácsi rendeletre [3] és különösen annak 3. cikkére,
tekintettel a burgonyakeményítő előállítására vonatkozó kontingensrendszer létrehozásáról szóló, 1994. július 27-i 1868/94/EK tanácsi rendeletre [4] és különösen annak 8. cikkére,
mivel az 1868/94/EK rendelet kontingensrendszert állít fel az olyan burgonyakeményítő előállításához kapcsolódóan, amelyre vonatkozóan közösségi támogatás nyújtható; mivel a kontingensek tagállamok általi felosztásának alapja egy adott referenciaidőszak termelése, és a burgonyakeményítő-gyártó vállalkozások által 1994. január 31-e előtt végzett olyan befektetések, amelyek nem eredményeztek termelést a referenciaidőszakban; mivel mindkét kritérium egyenlő fontosságú; mivel szükséges rendelkezni a felosztás arányos kiigazításáról annak biztosítása érdekében, hogy az ilyen termelők ne léphessék túl egy tagállam kontingensét;
mivel feltételeket kell meghatározni annak biztosítása érdekében, hogy a tagállamok az alkontingensek felosztásánál kizárólag a valódi, 1994. január 31-e előtt a termelés minimálisnál nagyobb növekedését eredményező befektetéseket vegyék figyelembe;
mivel feltételeket kell megadni annak biztosítása érdekében, hogy a 110000 tonna mennyiségű tartalékot, amelyet Németország 1996/97. gazdasági évi termelésének fedezésére hoztak létre, kizárólag olyan esetekben használják, amikor a termelés az 1994. január 31-e előtt visszavonhatatlanul vállalt befektetések eredménye, és csak miután a burgonyakeményítő-gyártó vállalkozások kereskedelmi tevékenysége felfüggesztésének eredményeként rendelkezésre bocsátott kontingenseket kimerítették;
mivel szükséges meghatározni azokat az elemeket, amelyeket a burgonyakeményítő-gyártó vállalkozás és a termelő közötti termeltetési szerződésnek tartalmaznia kell, ezáltal megelőzve a vállalkozás alkontingensét meghaladó mennyiségre történő szerződéskötést; mivel az ilyen vállalkozásoknak meg kell tiltani a termeltetési szerződés hatálya alá nem tartozó burgonyaszállítmányok átvételét, lévén, hogy az veszélyeztetné a kontingensrendszer eredményességét és azt a követelményt, amely szerint az 1766/92/EGK rendelet 8. cikkének (1) bekezdése szerinti minimális árat valamennyi, a keményítő gyártására szánt burgonyáért ki kell fizetni; mivel azonban, ha éghajlati okok a termeltetési szerződés hatálya alá tartozó területeken az eredetileg előirányzottnál nagyobb mennyiségű vagy magasabb keményítőtartalmú burgonya termeléséhez vezetnek, lehetővé kell tenni a burgonyakeményítő-gyártó vállalkozás számára az ilyen burgonya átvételét, feltéve hogy kifizeti a fent említett minimális árat;
mivel a 13 %-nál kisebb keményítőtartalmú burgonya nem tekinthető az 1766/92/EGK rendelet 8. cikke értelmében burgonyakeményítő gyártására szánt burgonyának; mivel a 13 %-nál kisebb keményítőtartalmú burgonyát a keményítőgyártó vállalkozások nem vehetik át; mivel lehetővé kell tenni a Bizottság számára, hogy ha éghajlati okok alacsonyabb keményítőtartalmú burgonya termeléséhez vezetnek, valamely tagállam kérésére engedélyezze a legalább 12,8 % keményítőtartalmú burgonya átvételét;
mivel az érthetőség érdekében az 1543/93/EGK rendelet egyes, a kontingensrendszer alkalmazásával összeegyeztethető és ahhoz szükséges rendelkezéseit be kell építeni e rendeletbe;
mivel szükség van a burgonya víz alatti tömegének meghatározására vonatkozó elfogadható módszerek megadására, és egy olyan táblázat összeállítására, amely feltünteti a megfelelő keményítőtartalmat és a fizetendő támogatást;
mivel ellenőrző intézkedéseket kell bevezetni annak biztosítása érdekében, hogy csak az e rendelet rendelkezéseivel összhangban gyártott keményítőre vonatkozóan kerülhessen sor kompenzációs ár vagy prémium fizetésére;
mivel a keményítő gyártására szánt burgonya termelőinek védelme érdekében elengedhetetlen, hogy az 1766/92/EGK rendelet 8. cikke (1) bekezdésében meghatározott minimális árat valamennyi burgonyára kifizessék; mivel ezért szükséges szankciókról rendelkezni arra vonatkozóan, ha a minimális árat nemfizették ki, vagy a vállalkozások termeltetési szerződés hatálya alá nem tartozó burgonyát vettek át;
mivel szabályozásra van szükség annak biztosítása érdekében, hogy a vállalkozás alkontingensén felül előállított burgonyakeményítő az 1868/94/EK rendelet 6. cikkének (1) bekezdésében előírtak szerint export-visszatérítés nélkül kerüljön kivitelre; mivel jogsértés esetén szankciókat kell alkalmazni;
mivel szükség van annak meghatározására, hogy mi történik az olyan vállalkozások alkontingensével, amelyek egyesülnek, amelyeknek tulajdonosi szerkezete megváltozik, illetve amelyek beszüntetik a kereskedést;
mivel annak érdekében, hogy a tagállamok és a Bizottság ellen őrizhesse a kontingensrendszer működését, meg kell határozni, hogy milyen adatokat közöljenek a burgonyakeményítő-gyártó vállalkozások a tagállamokkal, továbbá a tagállamok a Bizottsággal;
mivel az 1543/93/EGK rendelet 1995. július 1-jétől hatályát veszti, és ugyanebben az időpontban működésbe lép a kontingensrendszer, a Bizottság 1711/93/EGK rendeletét [5], amelyet az 1993/94/EK rendelet [6] módosított, hatályon kívül kell helyezni;
mivel az e rendeletben elrendelt intézkedések összhangban vannak a Gabonapiaci Irányítóbizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. CÍM
FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK - KONTINGENSRENDSZER
1. cikk
E rendelet alkalmazásában a következő fogalommeghatározások érvényesek:
a) "kontingens": az egyes tagállamokra az 1868/94/EK rendelet 2. cikkének (1) bekezdésében megállapított kontingens;
b) "alkontingens": a kontingensnek az a része, amelyet a tagállam egy keményítőgyártó vállalkozásnak juttat;
c) "keményítőgyártó vállalkozás":
- az érintett tagállam területén letelepedett olyan természetes vagy jogi személy, aki vagy amely az 1990/91., az 1991/92. és az 1992/93. gazdasági évben, vagy az 1992/93. gazdasági évben megkapta az 1543/93/EGK rendelet 1. cikkében említett prémiumot;
- az első francia bekezdéstől eltérve, a németországi, az 1868/94/EK rendelet 2. cikke (1) bekezdésének második albekezdésében említett befektetések esetében minden olyan természetes vagy jogi személy, aki vagy amely e rendelet 3. cikkének (2) bekezdésével összhangban az 1996/97. gazdasági év folyamán kezdi meg a termelést;
d) "termelő": olyan természetes vagy jogi személy, vagy ilyen személyek csoportja, aki vagy amely saját maga vagy tagjai által termelt burgonyát saját nevén és saját nevében, egy saját maga által vagy nevében megkötött termeltetési szerződés alapján szállít egy keményítőgyártó vállalkozásnak;
e) "termeltetési szerződés": egy termelő vagy termelők csoportja és a keményítőgyártó vállalkozás között létrejött bármilyen szerződés;
f) "burgonya": az 1766/92/EGK rendelet 8. cikkében említett burgonyakeményítő-gyártásra szánt burgonya, amelynek keményítőtartalma legalább 13 %;
g) "feldolgozatlan keményítő": az 11081300 KN-kód alá tartozó kategóriában előállított olyan keményítő, amely semmilyen feldolgozási folyamaton nem ment keresztül;
h) "keményítőgyártó vállalkozások egyesülése": két vagy több keményítőgyártó vállalkozás egyesülése egyetlen vállalkozásban;
i) "keményítőgyártó vállalkozás tulajdonjogának átruházása": egy alkontingenssel rendelkező vállalkozás vagyonának átruházása egy vagy több keményítőgyártó vállalkozás részére, vagy beolvadása egy vagy több keményítőgyártó vállalkozás vagyonába;
j) "keményítőgyár tulajdonjogának átruházása": egy műszaki egység és vele a keményítő gyártásához szükséges teljes berendezés tulajdonjogának átruházása egy vagy több vállalkozás részére, ami az átruházó vállalkozás kihelyezett képviseletének teljes vagy részleges beolvadását eredményezi;
k) "gyár bérlete": egy műszaki egység és vele a keményítő gyártásához szükséges teljes berendezés bérletére vonatkozó, annak működését szolgáló szerződés, amelyet legalább három egymást követő gazdasági évre kötnek egy olyan vállalkozással, amelyet ugyanabban a tagállamban jegyeztek be, mint a kérdéses gyárat, feltéve hogy a bérlet hatálybalépését követően a gyárat bérlő vállalkozás teljes termelésére nézve egyetlen keményítőgyártó vállalkozásnak tekinthető.
2. cikk
(1) Az 1995/96., az 1996/97. és az 1997/98. gazdasági évre az 1868/94/EK rendelet 2. cikke (2) bekezdésében említett kontigenst 1995. március 8-a előtt utalják ki az előállítás tagállamában burgonyakeményítőt gyártó vállalkozások számára. A kiutalás során az alábbiakat kell figyelembe venni:
- vagy az egyes vállalkozások által az 1990/91., az 1991/92. és az 1992/93. gazdasági évben előállított burgonyakeményítő átlagos mennyiségét, amelyre az 1543/93/EGK rendelet 1. cikkében említett prémiumot kifizették,
- vagy az egyes vállalkozások által az 1992/93. gazdasági évben előállított keményítő mennyiségét, amelyre a prémiumot kifizették,
továbbá szükség esetén a 3. cikkel összhangban figyelembe vett befektetések révén létrehozott új kapacitást.
(2) Az (1) bekezdéssel összhangban megállapított összmennyiségeket szükség szerint a kontingensnek megfelelően arányosan ki kell igazítani.
(3) Amennyiben az 1868/94/EK rendelet 6. cikkének (2) bekezdése alkalmazandó, a felosztott alkontingenseket a kontingens túllépésének gazdasági évét követő gazdasági év elején megfelelően ki kell igazítani.
3. cikk
(1) A következőkben meghatározott feltételekre is figyelemmel, a tagállam figyelembe veszi azokat az 1994. január 31-e előtt ténylegesen végrehajtott befektetéseket, amelyek nem eredményeztek keményítőtermelést a tagállam által kiválasztott referencia-időszakban:
a) a beruházási tervet, amelyen a kifejlesztendő új termelési kapacitás alapul, be kell nyújtani a hatáskörrel rendelkező hatósághoz;
b) a tervben fel kell becsülni a tervezett beruházások által várhatóan létrehozott új termelési kapacitást;
c) csak azokat a terveket lehet elbírálni, amelyek célkitűzése a kiindulási termelési kapacitás legalább 5 %-os - vagy a napi kapacitásban kifejezett, vagy a vállalkozásban szokásos gyártási időtartamhoz képest többletmunkanapokban kifejezett - növelése;
d) csak az 1994. január 31-e előtt a benyújtott terv szerint ténylegesen felvállalt és a tervben előirányzott összköltségnek legalább 10 %-át elért befektetéseket lehet elbírálni, és ezeket is csak a ténylegesen elért szintig,
e) minden, e bekezdés által érintett vállalkozás 1995. február 8-ig indoklással és minden rendelkezésre álló kísérő dokumentummal ellátott pályázatot nyújt be a tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságához.
(2) Az 1996/97. gazdasági évben Németország számára engedélyezett a legfeljebb 110000 tonnás tartalék felhasználása, feltéve hogy:
a) kiindulási kontingensét, a 2. cikkel összhangban, legkésőbb 1995. március 8-ig teljes egészében felosztották;
b) az 1995. március 8-a után a kereskedés beszüntetése eredményeként felszabaduló alkontingenseket a 17. cikk (3) bekezdésével összhangban 1996. március 31-e előtt teljes mértékben felhasználták;
c) a tartalékot kizárólag az 1994. január 31-e előtt végrehajtott visszavonhatatlan beruházások kapcsán használják fel, összhangban az (1) bekezdésben megállapított feltételekkel, kivéve a d) albekezdést;
d) Németország megállapítja a fent említett feltételeket, és a tartalék felosztása előtt ezekről haladéktalanul értesíti a Bizottságot.
Az 1997/98. gazdasági évre vonatkozóan kizárólag az 1996/97. gazdasági év tényleges termelése jogosít fel kiegészítő alkontingensre, amelynek felső határa 110000 tonna.
II. CÍM
AZ ÁR- ÉS PRÉMIUMRENDSZER
4. cikk
(1) Minden egyes gazdasági évre termeltetési szerződést kell kötni. Minden szerződésnek azonosító számmal kell rendelkeznie, és tartalmaznia kell legalább a következő adatokat:
- a termelő vagy a termelők csoportjának neve és címe,
- a keményítőgyártó vállalkozás neve és címe,
- a megművelt terület, hektárban és árban (100 m) megadva,
- az ott betakarítandó és a vállalkozás számára beszállítandó burgonya mennyisége tonnában megadva,
- a burgonya átlagos keményítőtartalma, a termelő által az utolsó három gazdasági évben a vállalkozásnak szállított burgonya átlagos keményítőtartalma alapján, vagy, ilyen információ hiányában, az ellátási területre vonatkozóan számított átlagos tartalom alapján,
- a vállalkozás általi kötelezettségvállalás arra, hogy kifizeti a termelőnek az 1766/92/EGK rendelet 8. cikkének (1) bekezdésében említett minimális árat.
(2) Minden keményítőgyártó vállalkozás a kérdéses gazdasági évet megelőző év május 31-ig eljuttatja a hatáskörrel rendelkező hatósághoz a szerződésekről szóló összefoglalóját, feltüntetve benne minden egyes szerződésre vonatkozóan annak azonosító számát, a termelő nevét és a szerződésben szereplő, tonnában megadott mennyiséget, a megfelelő keményítőmennyiségben kifejezve.
(3) A termeltetési szerződésekben felsorolt mennyiségek keményítőmennyiségben kifejezett összege nem haladja meg az adott vállalkozás számára megállapított alkontingenst.
(4) Ha a szerződés keretében ténylegesen termelt mennyiség keményítőmennyiségben kifejezett megfelelője meghaladja a szerződésben feltüntetett mennyiséget, ez a mennyiség is kiszállítható, ha a vállalkozás így dönt, feltéve hogy az 1766/92/EGK rendelet 8. cikkének (1) bekezdésében említett minimális árat ezért kifizetik.
(5) A vállalkozások nem vehetnek át termeltetési szerződés hatálya alá nem tartozó burgonyaszállítmányt.
5. cikk
A keményítőgyártók a burgonyaszállítmányokat vagy maguknál a keményítőgyártó vállalkozásoknál, vagy azok átvételi helyein veszik át. A 6. és a 8. cikkben leírt műveleteket az átadás időpontjában végzik el, a tagállam által jóváhagyott ellenőr felügyelete mellett.
6. cikk
(1) Ha az I. mellékletben említett módszerek alkalmazásához szükséges, a burgonya bruttó tömegét minden egyes rakomány esetében az átadás időpontjában a szállítóeszköz rakománnyal együtt, illetőleg üresen mért tömegeinek összehasonlításával határozzák meg.
(2) A vállalkozás elutasítja azokat a szállítmányokat, amelyekben a keményítőtartalom 13 %-nál kevesebb.
Mindazonáltal a tagállamtól kapott, indoklással ellátott kérelemre, különösen éghajlati okokra hivatkozva, engedélyezhető ettől a szabálytól való eltérés, és elfogadható a legalább 12,8 %-os keményítőtartalom is. Ebben az esetben a fizetendő minimális ár megegyezik a 13 %-os keményítőtartalom esetében fizetendővel. A Bizottság, az 1766/92/EGK rendelet 23. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően, szabályokat fogad el az e bekezdésben foglaltak végrehajtására.
(3) A burgonya nettó tömegét az I. mellékletben ismertetett módszerek egyikének segítségével kell meghatározni.
7. cikk
(1) A prémiumot megbízható, kifogástalan kereskedelmi minőségű burgonyából előállított keményítő vonatkozásában ítélik meg a keményítőgyártó vállalkozások részére, a felhasznált burgonya mennyisége és keményítőtartalma alapján, a II. mellékletben megállapított mértékben és az alkontingensüknek megfelelő keményítőmennyiségig.
Ha a burgonya keményítőtartalmát Reimann- vagy Parrow-skálán számítják ki, és az megfelel a II. melléklet második oszlopában két vagy három sorban feltüntetett adatnak, a második vagy harmadik sorra vonatkozó értéket kell alkalmazni.
(2) Ha a kiszállított tétel legalább 25 %-ban tartalmaz olyan burgonyát, amely átesik egy 28 mm-es négyzethálós rostán (a továbbiakban: hulladék), a keményítőgyártó által fizetendő minimális ár meghatározásához alkalmazott nettó tömeg az alábbiak szerint csökken:
| Hulladék százalékos aránya Csökkentés mértéke |
25 - 30 % | 10 % |
31 - 40 % | 15 % |
41 - 50 % | 20 % |
Amennyiben a tétel 50 %-nál több hulladékot tartalmaz, közös megegyezés alapján kell eljárni, és a tételre vonatkozóan nem fizethető prémium.
A hulladék százalékos arányát a nettó tömeggel egy időben határozzák meg.
(3) Az alkontingenskeretek vállalkozások általi betartását a felhasznált burgonya mennyisége és keményítőtartalma alapján határozzák meg, a II. mellékletben megállapított értékekkel összhangban.
8. cikk
A burgonya keményítőtartalmát a kiszállított burgonya 5050 grammjára vonatkoztatott víz alatti tömeg alapján határozzák meg.
A felhasznált víz tiszta, adalékanyagoktól mentes és 18 °C-nál alacsonyabb hőmérsékletű.
9. cikk
(1) A keményítőgyártó vállalkozás, a jóváhagyott ellenőr és a szállító együttes hatáskörben átvételi formanyomtatványt állítanak ki. A vállalkozás átad egy másolatot a termelőnek, és az eredeti példányt megtartja, hogy azt szükség esetén benyújthassa a prémiumok nyomon követéséért felelős hivatalnak.
(2) Az átvételi formanyomtatvány legalább a következő adatokat tartalmazza, amennyiben azok az 5- -8. cikk alapján végzett műveletek eredményei:
- átadás időpontja,
- szállítási szám,
- termeltetési szerződés száma,
- burgonyatermelő neve és címe,
- szállítóeszköz tömege a keményítőgyárba vagy az átvételi helyre érkezéskor,
- szállítóeszköz tömege a kirakodás és a hátramaradó föld eltávolítása után,
- a szállítmány bruttó tömege,
- százalékban kifejezett levonás az idegen anyagok és a mosás során felszívott víz tömege tekintetében, a szállítmány bruttó tömegére vonatkoztatva,
- tömegben kifejezett levonás idegen anyagok tekintetében a szállítmány bruttó tömegére vonatkoztatva,
- a hulladék százalékos aránya,
- a szállítmány nettó össztömege (a levonással csökkentett bruttó tömeg, beleértve a hulladékra vonatkozó korrekciót),
- százalékban vagy víz alatti tömegben kifejezett keményítőtartalom,
- fizetendő egységár.
10. cikk
Minden termelőre vonatkozóan a keményítőgyártó vállalkozás összeállít egy összesítő fizetési bizonylatot, amely a következő adatokat tartalmazza:
- a keményítőgyártó vállalkozás hivatalos neve,
- a burgonyatermelő neve és címe,
- a termeltetési szerződés száma,
- az átvételi formanyomtatványok dátuma és száma,
- az egyes szállítmányoknak a 9. cikk (2) bekezdésében elrendelt esetleges levonások utáni nettó tömege,
- szállítmányonkénti egységár,
- a termelőnek fizetendő teljes összeg,
- a burgonyatermelőnek kifizetett összegek és a kifizetések időpontja,
- a keményítőgyártó aláírása és bélyegzője.
III. CÍM
KIFIZETÉSEK - SZANKCIÓK
11. cikk
(1) A következő kifizetésekre a következőkben meghatározott követelmények vonatkoznak:
a) az 1766/92/EGK rendelet 8. cikkének (2) bekezdésében előírt kompenzációs kifizetésre az a követelmény, hogy bizonyítani kell az említett rendelet 8. cikkének (1) bekezdésében említett árnál nem kisebb árnak a gyárban való átvétel stádiumában, a II. mellékletben meghatározott értékekkel összhangban történt kifizetését;
b) az 1868/94/EK rendelet 5. cikkében említett prémiumokra a következő feltételek vonatkoznak:
- a vállalkozás igazolja, hogy a szóban forgó keményítőt az érintett gazdasági évben állította elő, valamint
- a vállalkozás igazolja, hogy a Közösségben termelt, keményítő gyártásához felhasznált és a 4. cikkben említett termeltetési szerződés hatálya alá tartozó burgonya teljes mennyiségéért az általa a gyárban való átvétel stádiumában fizetett ár nem volt kisebb az 1766/92/EGK rendelet 8. cikkének (1) bekezdésében említettnél.
(2) Az (1) bekezdésben említett igazolást a 10. cikkben előírt összesítő fizetési bizonylat benyújtása révén szolgáltatják, amelyhez vagy a termelő által kiállított fizetési igazolást, vagy a keményítőgyártó megrendelésére a kifizetést intéző pénzügyi vállalkozás által kiállított bizonylatot csatolnak a kifizetés megtörténtének igazolására.
12. cikk
A prémiumot és a kompenzációs árat annak a tagállamnak kell a 11. cikkben említett igazolás benyújtásától számított négy hónapon belül kifizetnie, amelynek területén a burgonyakeményítőt előállították.
Az érintett tagállam a kifizetések megtörténtétől számított egy hónapon belül tájékoztatja a Bizottságot arról a burgonyamennyiségről, amelyre vonatkozóan a prémium és a kompenzációs ár kifizetése történt.
13. cikk
(1) A tagállamok felügyeleti rendszert vezetnek be a prémiumra és a kompenzációs árra feljogosító műveletek, valamint az egyes keményítőgyártó vállalkozások számára megállapított alkontingenseknek való megfelelés helyszíni ellenőrzésére. Az ilyen ellenőrzések végzése során az ellenőrök hozzáférhetnek a vállalkozások készletnyilvántartásához és könyveléséhez, továbbá a gyártás és a raktározás helyiségeihez.
Az ellenőrzés a feldolgozás valamennyi időszakában kiterjed a vállalkozás részére szállított burgonya legalább 10 %-ának teljes feldolgozására.
(2) A tagállamok szükség szerint tájékoztatnak minden keményítőgyártó vállalkozást arról a keményítőmennyiségről, amellyel az adott vállalkozás az alkontingensét túllépte.
(3) Amennyiben a hatáskörrel rendelkező szerv azt állapítja meg, hogy a 11. cikk (1) bekezdése b) pontjának második francia bekezdésében meghatározott kötelezettségeket a vállalkozás nem teljesítette, az adott vállalkozás, ha vis maior esete nem áll fenn, teljes mértékben vagy részben elveszíti a prémiumra való jogosultságát a következők szerint:
- ha a vállalkozás a kötelezettségeket az általa előállított teljes keményítőmennyiség 20 %-nál kisebb részének vonatkozásában nem teljesítette, a megítélt prémium a kérdéses százalék ötszörösével csökken,
- ha a kérdéses százalék 20 % vagy több, nem fizethető prémium.
(4) Ha a 4. cikk (5) bekezdésében foglalt tilalom megszegését állapítják meg, az alkontingensre vonatkozóan fizetett prémiumot a következőképpen kell csökkenteni:
- ha az ellenőrzés olyan, keményítőtartalomban kifejezett, a vállalkozás által átvett mennyiséget tár fel, amely a vállalkozás alkontingensének 10 %-ánál kevesebb, a vállalkozás részére a kérdéses gazdasági évre fizetendő összprémium a kérdéses százalék tízszeresével csökken,
- ha a termeltetési szerződések hatálya alá nem tartozó mennyiség nagyobb, mint az első francia bekezdésben meghatározott mennyiség, a kérdéses gazdasági évre nem fizethető prémium. Ezenkívül nem fizethető prémium a vállalkozás részére a következő gazdasági évben sem.
(5) Az e cikk alapján végzett ellenőrzések nem érintik a hatáskörrel rendelkező hatóságok által végzett egyéb ellenőrzéseket.
14. cikk
(1) Az 1868/94/EK rendelet 6. cikkében említett exportügylet akkor tekintendő megtörténtnek, ha:
a) az előállítás szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező szerve, függetlenül a kivitel szerinti tagállamtól, megkapta a 15. cikk (2) bekezdésében említett igazolást;
b) a kivitel szerinti tagállam a keményítő előállítása gazdasági évének végét követő január 1-je előtt elfogadta a megfelelő kiviteli nyilatkozatot;
c) a kérdéses keményítőt a b) pontban meghatározott január 1-jét követő 60 napon belül elszállították a Közösség vámterületéről;
d) a terméket visszatérítés nélkül exportálták.
Vis maior esetétől eltekintve, ha az első albekezdésben meghatározott összes feltétel nem teljesül, az alkontingenst meghaladó keményítőmennyiséget a belső piacon értékesítettnek kell tekinteni.
(2) Vis maior esetén a keményítő előállítása szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező szerve az érintett fél által ismertetett körülményeknek megfelelő intézkedéseket fogad el.
Ha a keményítőt az előállítás szerinti tagállamtól eltérő tagállam területéről exportálják, ezeket az intézkedéseket az előállítás szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságai véleményének kézhezvétele után kell meghozni.
(3) E rendelet alkalmazásában a 3665/87/EGK rendelet [7] 34. cikkére nem lehet hivatkozni.
15. cikk
(1) A Bizottság 891/89/EGK rendeletének [8] 12. cikkétől eltérve az engedélyek biztosítéka tonnánként 23 ECU.
(2) Az előállítás gazdasági évének végét követő naptári év április 1-je előtt igazolást kell benyújtani a keményítő előállítása szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező szervéhez arról, hogy a kérdéses keményítőgyártó vállalkozás eleget tett a 14. cikk (1) bekezdése első albekezdésében megállapított feltételeknek.
(3) Az igazolást a következők bemutatása szolgáltatja:
a) a kérdéses vállalkozás részére a (2) bekezdésben említett tagállami hatáskörrel rendelkező hatóság által kiadott kiviteli engedély, amely az 1620/93/EGK rendelet 5. cikkétől [9] eltérve a következő kijelentések valamelyikét tartalmazza:
- ,
- ,
- ,
- ,
- ,
- ,
- ,
- ,
- ,
- ,
- ;
b) a 3719/88/EGK bizottsági rendelet [10] 30. és 31. cikkében említett, a biztosíték felszabadításához szükséges dokumentumok;
c) a vállalkozásnak a keményítő általa történt előállítását igazoló nyilatkozata; és
d) a (4) bekezdésben említett körülmények között, ha a készletek felszabadítására:
- a 14. cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett kiviteli nyilatkozat elfogadása előtt kerül sor, a raktározás szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságai által biztosított további igazolás, vagy
- ha a készletek felszabadítására a 14. cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett kiviteli nyilatkozat elfogadása után kerül sor, a raktározás szerinti tagállam vámhatóságai által biztosított további igazolás a 3719/88/EGK rendelet 31. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében.
Mindkét esetben a további igazolás a kérdéses terméknek vagy a (4) bekezdés szerinti megfelelő helyettesítő mennyiségnek a készletből való kivonását igazolja.
(4) Ha a feldolgozatlan, a keményítőgyártó vállalkozás által előállított keményítőt kivitel céljára az előállító gyárán kívül található silóban, raktárépületben vagy tárolóban raktározzák az előállítás szerinti vagy bármely más tagállamban, ahol a szóban forgó vagy más vállalkozások által előállított egyéb feldolgozatlan keményítőt is raktároznak, és ezért az ily módon tárolt termékek fizikailag nem különböztethetők meg, az ilyen termékeket a 14. cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett kiviteli nyilatkozat elfogadásáig terjedő időtartamra a vámeljárással egyenértékű garanciát nyújtó közigazgatási felügyelet alá kell helyezni, majd a nyilatkozat elfogadását követően vámfelügyelet alá kell helyezni.
16. cikk
(1) Az érintett tagállam a 14. cikk (1) bekezdésének második albekezdése értelmében a belső piacon értékesítettnek tekintendő mennyiségekre olyan díjat számít fel, amely egyenlő:
- feldolgozatlan keményítő vagy az 1620/93/EGK rendelet melléklete szerinti bármely melléktermék esetében a keményítő vagy a melléktermék tonnájára a keményítő vagy a melléktermék előállításának gazdasági évében vonatkoztatott rögzített vámkomponenssel,
- módosított keményítő vagy a szerződés II. melléklete alá nem tartozó, de a Bizottság 1222/94/EK rendeletének [11] hatálya alá tartozó bármely egyéb melléktermék esetében a tonnánként 277 ECU rögzített vámkomponens és a kérdéses termékre alkalmazandó esetleges értékvám összegével.
(2) Az érintett tagállam a 14. cikk (1) bekezdésének b) pontjában meghatározott január 1-jét követő május 1-je előtt értesíti a keményítőgyártó vállalkozásokat a fizetendő teljes összegről.
Ezt a teljes összeget a kérdéses vállalkozások legkésőbb a szóban forgó év május 20-ig befizetik.
17. cikk
(1) Keményítőgyártó vállalkozások egyesülése vagy átruházása, továbbá keményítőgyárak átruházása esetén az 1868/94/EK rendelet 2. cikkének (2) bekezdésében említett kontingenseket a következőképpen kell kiigazítani:
a) keményítőgyártó vállalkozások egyesülése esetén a tagállam által az egyesülés révén létrejött vállalkozás számára juttatott alkontingens egyenlő az érintett keményítőgyártó vállalkozások számára az egyesülés előtt juttatott alkontingensek összegével;
b) egy keményítőgyártó vállalkozás átruházása esetén a tagállam a kedvezményezett vállalkozás számára az átruházott vállalkozás alkontingensét utalja ki. Ha több kedvezményezett vállalkozásról van szó, az alkontingenst az egyes vállalkozások által átvett keményítőgyártó-kapacitás arányában kell kiutalni;
c) egy keményítőgyár átruházása esetén a tagállam az átvett termeléssel arányosan csökkenti a gyár tulajdonjogát átruházó vállalkozás alkontingensét, és a kérdéses gyárat felvásárló keményítőgyártó vállalkozás vagy vállalkozások alkontingensét a levont értékkel növeli.
(2) Az (1) bekezdésben említettektől eltérő körülmények között:
a) egy keményítőgyártó vállalkozás;
b) egy keményítőgyártó vállalkozás egy vagy több gyárának
bezárása esetén a tagállam az ez által érintett alkontingenseket egy vagy több keményítőgyártó vállalkozás számára kiutalhatja.
(3) Egy keményítőgyártó vállalkozáshoz tartozó gyár bérbeadása esetén a tagállam a gyárat bérbe adó vállalkozás alkontingensét csökkenti, és a csökkentés mértékének arányában növeli a gyárat keményítő gyártására bérlő vállalkozás alkontingensét.
Ha a bérletet az 1. cikk k) pontjában említett időszak előtt megszüntetik, az alkontingensnek az előző albekezdés alapján történt kiigazítását a tagállam a bérbeadás megtörténtének időpontjáig visszamenőleges hatállyal visszavonja.
18. cikk
A 17. cikkben említett intézkedések akkor lépnek hatályba, ha a vállalkozás vagy gyár bezárása, az egyesülés vagy átruházás:
a) július 1-je és a következő év március 31-e között történik, az adott időszakban aktuális gazdasági évre vonatkozó érvénnyel;
b) ugyanazon év április 1-je és június 30-a között történik, az adott időszakot követő gazdasági évre vonatkozó érvénnyel.
IV. CÍM
ÉRTESÍTÉSEK
19. cikk
(1) A tagállam legkésőbb 1995. január 31-ig értesíti az érintett keményítőgyártó vállalkozásokat az 1868/94/EK rendelet 2. cikkének (2) bekezdésében említett kontingenskiutalásról, majd haladéktalanul továbbítja ezt az információt a Bizottság részére.
(2) A keményítőgyártó vállalkozások minden gazdasági évben legkésőbb március 31-ig tájékoztatják a hatáskörrel rendelkező hatóságokat:
- arról a keményítőgyártásra szánt burgonyamennyiségről, amely megfelelt az 1766/92/EGK rendelet 8. cikkének (1) és (2) bekezdésében foglaltaknak,
- arról a keményítőmennyiségről, amelyre vonatkozóan az 1868/94/EK rendelet 5. cikkében említett prémiumot kifizették.
(3) Ha a 3. vagy a 17. cikk alkalmazandó, a tagállamok minden gazdasági évben legkésőbb június 30-ig részletes információkat és az említett cikkekben megállapított feltételek teljesítésére vonatkozó igazolást szolgáltatnak a Bizottság részére.
20. cikk
Minden tagállam minden gazdasági évben legkésőbb június 30-ig tájékoztatja a Bizottságot:
- arról a keményítőgyártásra szánt burgonyamennyiségről, amely megfelelt az 1766/92/EGK rendelet 8. cikkének (1) és (2) bekezdésében foglaltaknak,
- arról a keményítőmennyiségről, amelyre vonatkozóan az 1868/94/EK rendelet 5. cikkében említett prémiumot kifizették,
- az 1868/94/EK rendelet 6. cikkének (2) bekezdése által érintett keményítőgyártó vállalkozásoknak juttatott mennyiségekről és alkontingensekről,
- az e rendelet 13. cikkének (3) és (4) bekezdésében említett mennyiségekről,
- az e rendelet 16. cikkében említett mennyiségekről.
V. CÍM
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
21. cikk
A minimális ár, a prémium és a kompenzációs ár nemzeti pénznemben való megadásához a burgonya keményítőgyártó általi átvételének napján érvényes átváltási árfolyamot kell alkalmazni.
22. cikk
Az 1711/93/EGK rendelet 1995. július 1-jétől hatályát veszti.
23. cikk
Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő hetedik napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 1995. július 1-jétől kell alkalmazni, kivéve az 1., a 2. és a 3. cikket, amelyek haladéktalanul alkalmazandók.
Ez a rendelet egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 1995. január 17-én.