AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2006/113/EK IRÁNYELVE
(2006. december 12.)
a mészhéjú állatok vizeinek minőségi követelményeiről
(kodifikált változat)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 175. cikke (1) bekezdésére,
tekintettel a Bizottság javaslatára,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére,
a Régiók Bizottságával folytatott konzultációt követően,
a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően (1),
mivel:
(1)
A mészhéjú állatok vizeinek minőségi követelményeiről szóló, 1979. október 30-i 79/923/EGK tanácsi irányelvet (2) jelentősen módosították (3). Az áttekinthetőség és érthetőség érdekében ezt az irányelvet kodifikálni kell.
(2)
A környezet védelme és minőségének javítása szükségessé teszi konkrét intézkedések bevezetését a vizek, többek között a mészhéjú állatok halászatára használt vizek szennyezésének megakadályozására.
(3)
Szükséges a mészhéjú állatok egyes állományait megvédeni a szennyezőanyagok tengerbe öntésének káros következményeitől.
(4)
A hatodik közösségi környezetvédelmi cselekvési program megállapításáról szóló, 2002. július 22-i 1600/2002/EK európai parlamenti és tanácsi határozat (4) előírja, hogy közösen kell megállapítani a környezettel kapcsolatos különböző minőségi elvárásokat, különösen a vizekkel, ezen belül a mészhéjú állatok halászatára használt vizekkel kapcsolatos elvárásokat.
(5)
A tagállamokban meglévő, a mészhéjú állatok halászatára használt vizek minőségi elvárásait rögzítő előírások különbözősége egyenlőtlen versenyfeltételeket teremthet, és így közvetlenül befolyásolhatja a belső piac működését.
(6)
Az irányelv céljainak eléréséhez szükséges, hogy a tagállamok kijelöljék azokat a vizeket, amelyekre az irányelv vonatkozik, és hogy megállapítsák a bizonyos paramétereknek megfelelő határértékeket. Az irányelv rendelkezései alá eső vizek állapotát a kijelöléstől számított hat éven belül ezekhez az értékekhez kell igazítani.
(7)
A mészhéjú állatok halászatára használt vizek szükséges minőségének megállapítására egy meghatározott minimális számú mintát kell venni, és azokon az I. mellékletben leírt paraméterekre vonatkozó méréseket el kell végezni. A mérések eredményének fényében a mintavétel gyakorisága csökkenthető vagy a mintavétel el is hagyható.
(8)
Bizonyos természeti körülményeket a tagállamok nem képesek befolyásolni, ezért meg kell engedni az irányelvtől való eltérés lehetőségét bizonyos esetekben.
(9)
A műszaki és tudományos fejlődés szükségessé teheti egyes, az I. mellékletben leírt követelmények gyors módosítását. Az ebből a célból szükséges intézkedések bevezetésének megkönnyítése érdekében olyan eljárást kell megállapítani, amely szoros együttműködést alakít ki a tagállamok és a Bizottság között. Ennek az együttműködésnek a tudományos és műszaki fejlődéshez történő hozzáigazítással foglalkozó bizottság keretében kell megtörténnie, amelyet a halak életének megóvása érdekében védelmet vagy javítást igénylő édesvizek minőségéről szóló, 2006. szeptember 6-i 2006/44/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (5) 13. cikkének (1) bekezdése hozott létre.
(10)
Ez az irányelv nem érinti az irányelvek nemzeti jogba történő átültetésére vonatkozó, a II. melléklet B. részében meghatározott határidőkkel kapcsolatos tagállami kötelezettségeket,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
Ezen irányelv a mészhéjú állatok halászatára alkalmas vizek minőségére vonatkozik, és alkalmazandó mindazokra a partmenti és édesvízzel kevert tengervizekre, amelyekről a tagállamok megállapítják, hogy védelemre vagy javításra szorulnak a bennük élő héjas (egy-és kéthéjú) puhatestű állomány életének és növekedésének biztosítása érdekében, és ezzel hozzájárulnak az ember által közvetlenül fogyasztható, mészhéjú állatokból készült termékek jó minőségéhez.
2. cikk
A tagállamok által kijelölt vizekre vonatkozó paraméterek felsorolása az I. mellékletben található.
3. cikk
(1) A tagállamok a kijelölt vizekkel kapcsolatban megállapítják az I. mellékletben szereplő paraméterek értékeit, a G vagy I oszlopban megadott érték esetén. A tagállamoknak be kell tartaniuk az e két oszlopban szereplő megjegyzéseket.
(2) A tagállamok nem állapíthatnak meg az I. melléklet I oszlopában megadottnál kevésbé szigorú értékeket, ugyanakkor törekednek a G oszlopban feltüntetett értékek betartására, a 8. cikkben leírt elv figyelembevételével.
(3) A szerves halogéntartalmú anyagok és fémek kategóriájába tartozó szennyezőanyagok kibocsátásával kapcsolatban a tagállamok által a Közösség vízi környezetébe bocsátott egyes veszélyes anyagok által okozott szennyezésről szóló, 2006. február 15-i 2006/11/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (6) alkalmazása során megállapított kibocsátási követelményeket kell alkalmazni, párhuzamosan a minőségi célkitűzésekkel és az ezen irányelvben megállapított egyéb kötelezettségekkel, különösen a mintavételre vonatkozóan.
4. cikk
(1) A tagállamok kijelölik a mészhéjú állatok halászatára használt vizeket, és a későbbiekben további vizeket is kijelölhetnek.
(2) A tagállamok később módosíthatják bizonyos vizek kijelölését, különösen a kijelölés időpontjában előre nem látható körülmények fellépése esetén, a 8. cikkben leírt elv szem előtt tartásával.
5. cikk
A tagállamok programokat alakítanak ki a szennyeződés csökkentésére és annak biztosítására, hogy a 4. cikknek megfelelően a kijelölt vizek a kijelöléstől számított hat éven belül megfeleljenek mind a tagállamok által a 3. cikknek megfelelően megállapított értékeknek, mind az I. melléklet G és I oszlopában található megjegyzéseknek.
6. cikk
(1) Az 5. cikk alkalmazása céljából a kijelölt vizek az ezen irányelvben foglalt előírásoknak megfelelnek, amennyiben az ezekből a vizekből az I. mellékletben meghatározott minimális gyakorisággal, ugyanazon a mintavételi helyen, 12 hónapon keresztül vett minták megfelelnek mind a tagállamok által a 3. cikknek megfelelően megállapított értékeknek, mind az I. melléklet G és I oszlopában található megjegyzéseknek, a következő mértékben:
a)
a minták 100 %-a megfelel a „szerves halogéntartalmú anyagok” és a „fémek” paramétereknek;
b)
a minták 95 %-a megfelel a „sótartalom” és „oldottoxigén-telítettség” paramétereknek;
c)
a minták 75 %-a megfelel az I. mellékletben felsorolt egyéb paramétereknek.
Amennyiben a 7. cikk (2) bekezdése értelmében a mintavételi gyakoriság a „szerves halogéntartalmú anyagok” és a „fémek” kategóriák kivételével az összes paraméter szempontjából ritkább az I. mellékletben megszabottnál, minden mintának meg kell felelnie az e bekezdés első albekezdésben említett értékeknek és megjegyzéseknek.
(2) Amennyiben a tagállamok által a 3. cikknek megfelelően megállapított értékek, vagy az I. melléklet G és I oszlopában található megjegyzések katasztrófa következtében nem valósulnak meg, az ilyen eseteket nem kell figyelembe venni az (1) bekezdésben megállapított százalékok kiszámolásánál.
7. cikk
(1) A tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságai mintavételeket folytatnak le, amelyeknek minimális gyakorisága az I. mellékletben található.
(2) Amennyiben a hatáskörrel rendelkező hatóság megállapítja, hogy a kijelölt vizek minősége jelentősen jobb, mint ami a 3. cikkben és az I. melléklet G és I oszlopában található megjegyzésekben leírt értékek alkalmazásából adódna, a mintavételi gyakoriságot csökkenteni lehet. Ahol nem áll fenn szennyeződés és a vízminőség romlásának lehetősége, a hatáskörrel rendelkező hatóság dönthet úgy, hogy mintavétel nem szükséges.
(3) Amennyiben a minták által mutatott értékek nem felelnek meg a 3. cikk szerint megállapított vagy az I. melléklet G és I oszlopában található megjegyzésekben leírt értékeknek, a hatáskörrel rendelkező hatóság megállapítja, hogy ez a véletlennek köszönhető, természeti jelenség vagy szennyeződés eredménye, és megteszi a megfelelő intézkedéseket.
(4) A tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága dönt a mintavétel pontos helyszínéről, annak a legközelebbi olyan ponttól való távolságáról, ahol szennyező anyagok jutnak a vízbe, és arról, hogy milyen mélységben történjen a mintavétel, a helyi környezeti viszonyok figyelembevételével.
(5) A szükséges paraméterekre vonatkozó elemzési módszerek (referenciamódszerek) az I. mellékletben találhatók. Azoknak a laboratóriumoknak, amelyek más módszereket használnak, biztosítaniuk kell, hogy az eredményeik egyenértékűek vagy összehasonlíthatóak legyenek az I. mellékletben megszabott eredményekkel.
8. cikk
Az ezen irányelv alapján hozott intézkedések alkalmazása semmilyen körülmények között nem vezethet közvetve vagy közvetlenül a partmenti vagy édesvízzel keveredett tengervíz szennyeződésének növekedéséhez.
9. cikk
A tagállamok bármikor megállapíthatnak az ezen irányelvben leírtaknál szigorúbb értékeket a kijelölt vizekre. Megállapíthatnak továbbá előírásokat olyan paramétereket illetően is, amelyek ezen irányelvben nem szerepelnek.
10. cikk
Amennyiben egy tagállam mészhéjú állatok halászatára használt vízterületet szándékozik kijelölni egy másik tagállammal közös határának közvetlen közelében, e tagállamok konzultálnak, hogy megállapítsák, meddig terjedjen az a vízterület, amelyre ez az irányelv vonatkozhat, és hogy milyen következtetéseket lehet levonni a közös minőségi célkitűzésekből; ezeket a következtetéseket az érintett tagállamok külön-külön vonják le, a hivatalos konzultációt követően. A Bizottság ezeken a tanácskozásokon részt vehet.
11. cikk
Rendkívüli időjárási vagy földrajzi körülmények esetén a tagállamok eltérhetnek ezen irányelv előírásaitól.
12. cikk
Azokat a módosításokat, amelyeknek célja az I. mellékletben megállapított elemzési módszereknek és a paraméterek G értékeinek a műszaki és tudományos fejlődéshez történő hozzáigazítása, a 2006/44/EK irányelv 13. cikkének (1) bekezdése által létrehozott bizottság hozza meg, az ugyanazon irányelv 13. cikkének (2) bekezdésében hivatkozott eljárásnak megfelelően.
13. cikk
(1) Ezen irányelv alkalmazása céljából a tagállamoknak tájékoztatniuk kell a Bizottságot a következőkről:
a)
a 4. cikk (1) bekezdésének megfelelően kijelölt vizek listája, egyszerűsített formában;
b)
bizonyos vizek kijelölésének felülvizsgálata a 4. cikk (2) bekezdésének megfelelően;
c)
azok az előírások, amelyek az új paraméterek megállapítására szolgálnak, a 9. cikkben leírtaknak megfelelően.
(2) Amennyiben egy tagállam a 11. cikkben leírtakat alkalmazza, arról haladéktalanul értesítenie kell a Bizottságot, meghatározva az intézkedések okát és várható időtartamát.
(3) Általában véve a tagállamok a Bizottság megalapozott kérésére tájékoztatják azt minden olyan információról, amely ezen irányelv alkalmazásához szükséges.
14. cikk
A tagállamok 3 éves időközönként - első alkalommal az 1993-től 1995-ig tartó időszakban - tájékoztatást küldenek a Bizottságnak ezen irányelv végrehajtásáról ágazati jelentés formájában, amely más vonatkozó közösségi irányelvekre is kiterjed. Ez a jelentés a környezetre vonatkozó egyes irányelvek végrehajtásáról szóló jelentések egységesítéséről és ésszerűsítéséről szóló, 1991. december 23-i 91/692/EGK tanácsi irányelv (7) 6. cikke (2) bekezdésében hivatkozott eljárással összhangban, a Bizottság által kidolgozott kérdőív vagy vázlat alapján készül el. A kérdőívet vagy vázlatot a jelentés tárgyát képező időszak kezdete előtt 6 hónappal küldik meg a tagállamoknak. A tagállamok a jelentést a tárgyát képező 3 éves időszak végétől számított 9 hónapon belül küldik meg a Bizottságnak.
A Bizottság a tagállamok jelentésének benyújtását követő 9 hónapon belül közösségi jelentést tesz közzé ezen irányelv végrehajtásáról.
15. cikk
A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
16. cikk
A 79/923/EGK irányelv hatályát veszti, az irányelvek nemzeti jogba történő átültetésére vonatkozó, a II. melléklet B. részében meghatározott határidőkkel kapcsolatos tagállami kötelezettségek sérelme nélkül.
A hatályon kívül helyezett irányelvre való hivatkozásokat erre az irányelvre való hivatkozásként kell értelmezni, a III. mellékletben szereplő megfelelési táblázattal összhangban.
17. cikk
Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
18. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Strasbourgban, 2006. december 12.