A Tanács 1493/1999/EK rendelete
(1999. május 17.)
a borpiac közös szervezéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 36. és 37. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],
tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére [4],
mivel:
(1) A mezőgazdasági termékek közös piacának működéséhez és fejlődéséhez közös agrárpolitika létrehozásának kell társulnia, amelynek magában kell foglalnia különösen a mezőgazdasági piacok közös szervezését, mely terméktől függően különböző formákat ölthet.
(2) A közös agrárpolitika célja a Szerződés 33. cikkében meghatározott célkitűzések megvalósítása és - különösen a borágazatban - a piacok stabilizálása, valamint az érintett mezőgazdasági termelők megfelelő életszínvonalának biztosítása; ezek a célkitűzések a források igényekhez történő igazításával valósíthatók meg, különösen a bortermelési potenciál átalakítását és minőségpolitikát megvalósítani szándékozó irányvonal követése révén.
(3) A borpiac közös szervezésének jelenlegi keretét a legutóbb az 1627/98/EK rendelettel [5] módosított 822/87/EGK rendelet [6] hozta létre; a tapasztalatok fényében helyénvaló lenne azt mással felváltani a borágazat jelenlegi helyzetét tekintve, amelynek sajátossága, hogy bár a strukturális feleslegek nem túl gyakoriak, több év viszonylatában mégis előfordulhatnak, különösen az ágazatban rejlő, az egyes évek szüreteinek termései közötti drámai eltérések miatt.
(4) Az Uruguayi Forduló 1995-ös megállapodásainak végrehajtása egyfelől azt eredményezte, hogy a Közösség piaca - amelyben a hagyományos intervenciós intézkedések már elveszítették potenciális hatásuk javát - nyitottabbá vált, másfelől a támogatott export köre lecsökkent, ami azt jelenti, hogy a közösségi termelőknek javítaniuk kell versenyképességüket; az export túlnyomó része ma már támogatás nélkül történik.
(5) A közösségi borágazat egyes szereplőinek legjelentősebb piaci problémája jelenleg az, hogy a versenyhelyzet változásaihoz nem tudnak kellő gyorsasággal alkalmazkodni sem a belső, sem a külső piacon; a piac jelenlegi közös szervezése nem tudott megoldást kínálni az olyan szőlőtermesztő vidékeknek, ahol nyilvánvalóan nincs a termelésnek megfelelő fizetőképes piaca; a bővülő piacú területek esetében pedig nem mutatkozott akkora rugalmasság, amely e fejlődésnek teret tudott volna engedni;
(6) 1994-ben a Bizottság javaslatot terjesztett elő a borpiac közös szervezése reformjára, amely azonban nem került elfogadásra; a piaci helyzet pedig a javaslat elkészítése óta megváltozott.
(7) Ezért, hogy az új fejleményekhez való gördülékeny átálláshoz szükséges rugalmasság biztosított legyen, a borpiac közös szervezése reformra szorul a következő átfogó célok elérése érdekében: a közösségi piacon a kereslet és kínálat közötti kedvezőbb egyensúly fenntartása; hosszabb távon az ágazat versenyképesebbé tétele; az intervenció - mint a többlettermelés mesterséges levezetési eszköze - igénybevételi lehetőségének felszámolása; a borpiac támogatása és ezáltal a borpárlatellátás folyamatosságának elősegítése az élelmiszer célú finomszeszt előállító ágazat azon részei számára, amelyek hagyományosan ezt az alkoholt használják; a regionális sokszínűség előmozdítása; és a termelői és ágazati szervezetek lehetséges szerepének hivatalossá tétele.
(8) A 822/87/EGK rendeletet a következő rendeletek egészítették ki és intézkedtek végrehajtásáról: a 346/79/EGK rendelet [7], a legutóbb az 1029/91/EGK [8] rendelettel módosított 351/79/EGK rendelet [9], a legutóbb a 3805/85/EGK rendelettel [10] módosított 460/79/EGK rendelet [11], a legutóbb a 1597/83/EGK rendelettel [12] módosított 465/80/EGK rendelet [13], 457/80/EGK ren-delet [14], a legutóbb az 596/91/EGK rendelettel [15] módosított 458/80/EGK rendelet [16], a legutóbb a 2612/97/EK rendelettel [17] módosított 1873/84/EGK rendelet [18], a 3768/85/EGK rendelettel [19] módosított 895/85/EGK rendelet [20], a legutóbb a 1426/96/EK rendelettel [21] módosított 823/87/EGK rendelet [22], a legutóbb a 859/199/EK rendelettel [23] módosított 1442/88/EGK rendelet [24], 3877/88/EGK rendelet [25], a legutóbb a 1629/98/EK rendelettel [26] módosított 4252/88/EGK rendelet [27], a legutóbb a 2468/96/EK rendelettel [28] módosított 2046/89/EGK rendelet [29], 2048/89/EGK rendelet [30], a legutóbb a 2088/97/EK rendelettel [31] módosított 2389/89/EGK rendelet [32], a legutóbb a 2611/97/EK rendelettel [33] módosított 2390/89/EGK rendelet [34], a 2391/89/EGK rendelet [35], a legutóbb a 1427/96/EK rendelettel [36] módosított 2392/89/EGK rendelet [37], a legutóbb a 2796/94/EK rendelettel [38] módosított 3677/89/EGK rendelet [39], a 3895/91/EGK rendelet [40], a legutóbb az 1692/98/EK rendelettel módosított 2332/92/EGK rendelet [41], és a legutóbb a 1429/96/EK rendelettel [42] módosított 2333/92/EGK rendelet [43]; ezeket a rendeleteket többször, jelentős mértékben módosították; mivel további módosításokra van szükség, a rendeleteket az áttekinthetőség érdekében egységes szövegbe kell foglalni.
(9) A 822/87/EGK rendelet előírta a Tanács számára, hogy állapítson meg általános szabályokat az alkalmazására; ennek következtében bonyolult, többrétegű szabályozás jött létre; az előbb említett rendeletek számos technikai részletet tartalmaztak, amelyek gyakori módosítást igényeltek; ezért e rendeletnek általános jelleggel tartalmaznia kell az alkalmazásához szükséges útmutatásokat; ennek érdekében a Tanács a Szerződés 211. cikkének megfelelően átruházza az ehhez szükséges végrehajtó hatalmát a Bizottságra.
(10) A borpiac közös szervezésére vonatkozó szabályozás rendkívül összetett; egyes esetekben a regionális eltéréseket nem veszi kellőképpen figyelembe; ezért - amennyire lehet - a szabályozást egyszerűsíteni kell, és olyan politikát kell kialakítani és megvalósítani, amely a lehető legközelebb áll a Közösségen belüli termelőkhöz.
(11) Annak érdekében, hogy a kedvezőbb piaci egyensúly hasznosíthatóvá és megszilárdulttá válhasson, és hogy a különböző terméktípusoknál a kínálatot jobban a kereslethez lehessen igazítani, létre kell hozni egy, a bortermelési potenciál kezelésére vonatkozó intézkedéscsomagot, amelynek részét képezi a szőlőtelepítés középtávú korlátozása, a szőlőtermő-felületek termelésből való végleges kivonásáért járó támogatások, valamint a szőlőültetvények szerkezetátalakítását ösztönző támogatások.
(12) A bortermeléshez közvetlenül nem kapcsolódó strukturális intézkedések a Tanács 1999. május 17-i, az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap (EMOGA) által nyújtott vidékfejlesztési támogatásról, valamint egyes rendeletek módosításáról, illetve hatályon kívül helyezéséről szóló 1257/1999/EK rendeletének [44] hatálya alá tartoznak; az értékesítést ösztönző intézkedések jelentősen hozzájárulnak az ágazat versenyképességéhez, különösen a közösségi borok harmadik országokbeli piacain való értékesítést kellene elősegíteniük; azonban a Közösség általános ösztönzési politikájával való összhang biztosítása érdekében a borágazatra vonatkozó intézkedéseknek a témához kapcsolódó horizontális szabályozás körébe kell tartozniuk; ebből a célból a Bizottság javaslatot terjesztett elő egy, a harmadik országokbeli mezőgazdasági termékekre vonatkozó információszol gáltatással és -terjesztéssel kapcsolatos intézkedésekről szóló rendelet [45] meghozatalára.
(13) A piaci egyensúly javult, bár viszonylag lassan és nehézkesen; mivel ez az eredmény legfőképpen a jelenlegi szőlőtelepítési korlátozásoknak köszönhető; a tapasztalatok fényében úgy tűnik, hogy más intézkedések felhasználása nem lehetséges a javuló piaci egyensúly kihasználására és megszilárdítására; ezért a közérdekkel összhangban szükségesnek tűnik a termelők tulajdonjog-használatának ilyen módon történő korlátozása.
(14) Ezért a jelenlegi telepítési korlátozásokat középtávon, korlátozott ideig érvényben kell tartani annak érdekében, hogy az összes strukturális intézkedés kifejthesse hatását, ezért 2010. július 31-ig meg kell tiltani a bortermelési célú szőlőtelepítést, ha e rendelet másként nem rendelkezik.
(15) Az oltványiskolák, a tagosítás és a kisajátítás, valamint a szőlészeti kísérletezés céljára történő új szőlőtelepítések jelenlegi engedélyezési rendszere nem járt szükségtelenül zavaró hatással a borpiacon, ezért azt a szükséges ellenőrzésnek alávetve továbbra is alkalmazni lehet; hasonló okokból lehetővé kell tenni a szőlőtelepítést olyan esetben, ha a termelés a termelő családi fogyasztására szolgál.
(16) A földrajzi árujelzőre hivatkozással megjelölt meghatározott termőhelyről származó minőségi borok (m.t. minőségi borok) és asztali borok termelésének céljára történő új telepítések jelenlegi engedélyezési rendszere a kereslet és kínálat jobb összehangolását célzó minőségi politika hasznos elemének bizonyult; habár a telepítési jogok tartalékolási rendszere teljesen funkcionális, mégis ez a rendszer szolgálja legteljesebb mértékben a célt; a jelenlegi engedélyezési rendszert ezért továbbra is alkalmazni kell - a szükséges ellenőrzéseknek alávetve - a 2003. július 31-ig tartó átmeneti időszakra, amikorra a tartalékolási rendszer teljesen funkcionálissá válik.
(17) A szőlő-újratelepítés jelenlegi engedélyezési rendszere elengedhetetlen a kimerült szőlőültetvények rendes megújításához; a jelenlegi rendszert ezért - a szükséges ellenőrzéseknek alávetve - továbbra is alkalmazni kell; a nagyobb rugalmasság érdekében a rendszernek - a szükséges ellenőrzések mellett - lehetővé kell tennie az újratelepítési jogok megszerzését és használatát mielőtt a kivágásra sor kerül; a korábbi közösségi vagy nemzeti jogszabályok alapján szerzett újratelepítési jogokat tiszteletben kell tartani; továbbá - szigorú ellenőrzés mellett - lehetővé kell tenni, hogy az újratelepítési jogokat más gazdaságra át lehessen ruházni, amennyiben ez az átruházás a minőségi politikát szolgálja, vagy olyan területeket érint, amelyek oltványiskola céljára szolgálnak, illetve a gazdaság egy részének átruházásával kapcsolatos; a közös piacszervezés zökkenőmentes működéséhez ezen átruházásoknak ugyanazon tagállamon belül kell történniük.
(18) A bortermelési potenciál jobb kezelése és a telepítési jogok hatékony felhasználása érdekében, tovább enyhítve ezáltal a telepítési korlátozások hatását, nemzeti vagy regionális tartalékrendszert kell létrehozni.
(19) A tagállamoknak - a szükséges ellenőrzések mellett - széles cselekvési jogkört kell biztosítani a jogtartalékok kezeléséhez, hogy az említett tartalékok telepítési jogait jobban tudják igazítani a helyi igényekhez; ennek magában kell foglalnia a telepítési jogok megvásárlásának, a jogtartalék finanszírozásának, valamint a jogtartalékból való telepítési jog eladásának a lehetőségét; e célból a tagállamoknak engedélyezni kell, hogy ne alkalmazzák a tartalékrendszert, amennyiben bizonyítani tudják, hogy a telepítési jogok kezelésére már hatékony rendszerrel rendelkeznek.
(20) A fiatal bortermelők részére adott különleges juttatások nemcsak vállalkozásaik létrehozását könnyíthetik meg, hanem gazdaságaik szerkezetátalakítását is; ezért e termelői kört ingyenesen kell részesíteni a tartalékból való jogok engedélyezésében.
(21) A források leghatékonyabb felhasználása, valamint a kínálatnak a kereslethez való jobb hozzáigazítása érdekében a telepítési jogokat a jogosultaknak ésszerű időn belül fel kell használniuk, amennyiben ezt elmulasztják, azokat át, illetve vissza kell adniuk a jogtartalék számára; ugyanezen okokból a jogtartaléknak átadott jogokat ésszerű időn belül ki kell adni.
(22) A kedvezőbb piaci egyensúly és a bővülő világpiac figyelembevételével indokolt lehet a telepítési jogok mennyiségének növelése, ezeket az érintett tagállamoknak kell átadni, részben pedig egy közösségi jogtartalékba kell helyezni, a további piaci kereslettől függően; a telepítési jogok mennyiségének növelését a földrajzi árujelzővel ellátott m. t. minőségi borokra és asztali borokra újonnan adott telepítési jogokkal csökkenteni kell.
(23) A jelenlegi telepítési korlátozásoktól eltérve, azokat megszegve, egyes területeken történt szőlőtelepítés; azon jelenlegi szankciók, amelyek célja megakadályozni, hogy az ilyen területekről származó termékek a borpiacon zavart okozzanak, nehezen érvényesíthetőnek bizonyultak; ezért a jogellenesen telepített területeken a szőlőt ki kell vágni; ezt az előírást érvényesíteni kell minden olyan jogellenes telepítés esetében, amely az e rendeletre vonatkozó javaslat közzététele után történt, ugyanis ettől az időponttól kezdve a termelők ismerhették a javaslatot, amely ezt az előírást bevezette.
(24) A jelenlegi nemzeti intézkedések sérelme nélkül a jogbiztonság okán nem lehetséges közösségi szinten elrendelni azoknak az ültetvényeknek a kivágását, amelyeket az e rendeletre vonatkozó javaslat közzététele előtt a korlátozások megszegésével telepítettek; ezért a bortermelési potenciál ellenőrzésének javítása érdekében a tagállamoknak meghatározott időn belül, és a szükséges ellenőrzések mellett, rendezniük kell az említett területek helyzetét; ami a rendezést illeti, eltérő bánásmódot lehet alkalmazni a szóban forgó telepítés körülményeitől függően, különösen olyan esetekben, amikor a telepítés termelésnövekedést okozhat; amennyiben ennek a kockázata fennáll, az érintett termelővel szemben megfelelő közigazgatási szankciókat lehet alkalmazni.
(25) A tagállamok számára lehetőséget kell biztosítani a helyi körülmények figyelembevételére, és hogy szükség esetén szigorúbb szabályokat vezessenek be az új telepítésekre, az újratelepítésre és az átoltásra vonatkozóan.
(26) Egyes szőlőtermő területeken a termelés nem igazodik a kereslethez; az ágazat egészének ehhez való igazításának javítása érdekében ezeken a területeken ösztönözni kell a szőlőtermő-területek termelésből való végleges kivonását; ebből a célból támogatást kell nyújtani; a támogatásnyújtás kezelését a tagállamok intézésére kell bízni - közösségi keretek között és a szükséges ellenőrzéseknek alávetve - annak érdekében, hogy a támogatásokat jobban el lehessen juttatni az érintett régiókhoz; ezért a tagállamoknak lehetőséget kell biztosítani különösen - objektív kritériumok és egy felső határ felhasználásával - az érintett területek kijelölésére, valamint a támogatás szintjeinek megállapítására.
(27) Azon tagállamok termelése, amelyek éves bortermelése nem éri el a 25000 hektolitert, nincs jelentős hatással a piaci egyensúlyra; ezért ezek a tagállamok mentesülhetnek a telepítési korlátozások alól, ugyanakkor nem részesülhetnek a szőlőtermőterületek termelésből való végleges kivonásáért járó támogatásokból.
(28) Léteznek egyéb olyan szőlőtermő területek, ahol a termelés ugyan nem igazodik a kereslethez, de ahol ez a helyzet kedvező irányban befolyásolható az ültetvények szerkezetátalakítása révén a fajtaváltás, az ültetvényáttelepítés vagy a termesztéstechnológia javítása által; erre a célra - a szükséges ellenőrzések mellett - támogatást kell nyújtani.
(29) Annak érdekében, hogy az említett szerkezetátalakítás és az átállás ellenőrzött formában menjen végbe, azokat meg kell tervezni; a regionális eltérések figyelembevételének érdekében a terveket a termelőkhöz a lehető legközelebbi szinten kell kidolgozni; mindazonáltal annak biztosítására, hogy a tervek összhangban legyenek a közösségi joggal, végső soron a tagállamok felelnek.
(30) A szerkezetátalakításnak és az átállásnak két főbb pénzügyi hatása van a termelőkre, nevezetesen az átállás ideje alatti bevételkiesés és az intézkedések végrehajtásának költségei; emiatt a támogatásnak fedeznie kell mindkét hatást; a szerkezetátalakítási folyamatban meghatározott határokon belül kiegészítő nemzeti intézkedéseknek is helye lehet.
(31) A bortermelési potenciál jobb kezelése céljából kívánatos, hogy arról tagállami vagy regionális szinten leltár készüljön; a tagállamoknak e leltár elkészítésére való ösztönzése érdekében csak azok a tagállamok jogosultak a jogellenesen telepített ültetvények helyzetének rendezésére, a telepítési jogok mennyiségének növelésére, valamint a szerkezetátalakítás és az átállás után járó támogatás igénybe vételére, amelyek elkészítették e leltárt; regionális leltárok esetében azok a régiók, amelyek már elkészítették a leltárt, nem zárhatók ki a szerkezetátalakítással és az átállással kapcsolatos intézkedésekből amiatt, hogy más régiók még nem készítették el a leltárt; 2001. december 31-ig azonban minden regionális leltárt el kell készíteni.
(32) A bortermelés céljára használt szőlőfajták osztályozása akkor a legeredményesebb, ha az a termelőkhöz a lehető legközelebbi szinten történik; ezért ezt a feladatot a tagállamoknak át kell venniük a Közösségtől.
(33) A közösségi szőlőkataszter létrehozásáról szóló, legutóbb az 1631/98/EK rendelettel [46] módosított 1986. július 24-i 2392/86/EGK tanácsi rendeletnek [47] továbbra is hatályban kell maradnia annak érdekében, hogy azok a tagállamok, amelyek most is dolgoznak elkészítésén, be tudják azt fejezni; mindazonáltal rendelkezni kell a rendelet későbbi módosításáról vagy hatályon kívül helyezéséről.
(34) A piaci egyensúly megőrzése érdekében támogatást kell nyújtani az asztali borok és bizonyos típusú szőlőmustok magánraktározásához; az intézkedésnek a lehető legrugalmasabbnak és a piaci mozgásokra a lehető legérzékenyebben reagálónak kell lennie; e célból lehetővé kell tenni különösen, hogy alkalmazását rövid úton meg lehessen szüntetni.
(35) Annak érdekében, hogy az intervenció lehetősége mint a többlettermelés mesterséges levezetése megszűnjék, meg kell változtatni a lepárlási rendszert; ezért a következő lepárlási formákat kell létrehozni: a borkészítés melléktermékeinek kötelező lepárlása, a nem kizárólag borszőlőfajtának minősített szőlőből készített borok kötelező lepárlása, egy borpiacot támogató lepárlási intézkedés, amely biztosítja a borból készülő párlattal való folyamatos ellátást az élelmiszer célú finomszeszt előállító ágazat olyan részei számára, amelyek hagyományosan ilyen alkoholt használnak, valamint egy krízislepárlási intézkedés; a lepárlás egyéb formáit meg kell szüntetni; ezeknek az intézkedéseknek - hogy megfeleljenek a piaci igényeknek és a különböző regionális körülményeknek - a lehető legrugalmasabbnak kell lenniük.
(36) Tekintetbe véve, hogy a túlpréselés által nyert borok gyenge minőségűek, ezt az eljárást be kell tiltani és megakadályozása érdekében rendelkezni kell a törköly és a borseprő kötelező lepárlásáról; mindazonáltal egyes borvidékek termelési körülményeinek figyelembevétele érdekében e kötelezettségtől eltéréseket lehet előirányozni; továbbá mivel az A. szőlőtermő övezetben és a B. szőlőtermő övezet német részén, valamint Ausztria szőlőtermő területein a termelés és a piaci szerkezet biztosítani tudja az intézkedés céljainak megvalósulását, ezeken a területeken a termelők nem kötelesek a borkészítés melléktermékeit lepárolni, hanem azokat ellenőrzés mellett ki kell vonniuk a forgalomból.
(37) A nem kizárólag borszőlőfajtának minősített szőlőből származó bortermelést elsősorban a szeszesitalt előállító ágazat hagyományos felhasználásai és más hagyományos felvevőpiacok felé kell irányítani; rendelkezni kell az e célból, a szokásos mennyiséget meghaladó mértékben előállított bor kötelező lepárlásáról.
(38) Az élelmiszer célú finomszeszt előállító ágazat bizonyos részei a borból származó párlatok és egyéb boralapú termékek hagyományosan fontos felvevő piacai; e piacok ellátása érdekében közösségi támogatást kell bevezetni az asztali borok és az asztali bor készítésére alkalmas borok lepárlásához, e borok lepárlásáért fizetett elsődleges támogatás és a keletkezett párlatok raktározásáért fizetett másodlagos támogatás formájában.
(39) A piacon keletkező zavarok kivételes eseteinek és a súlyos minőségi problémák leküzdésének érdekében krízislepárlási intézkedést kell bevezetni; a különleges helyzetek - ideértve azt az esetet is, amikor egy adott borkategória piaci árának jelentős csökkenése észlelhető - figyelembevétele érdekében a támogatás szintjét és formáját a Bizottság határozza meg; az intézkedésnek a termelők viszonylatában önkéntesnek kell lennie; ha az intézkedést (egy adott zónában) egymást követő három éven át alkalmazzák egy bizonyos borkategóriára, a Bizottságnak jelentést kell készítenie, illetve szükség esetén javaslatokat kell tennie az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak.
(40) A lepárlásból származó alkoholt úgy kell hasznosítani, hogy biztosítani lehessen a nagyobb átláthatóságot és ellenőrzést, valamint a hagyományos alkoholpiacok megzavarásának elkerülését.
(41) A térfogatban számított természetes alkoholtartalom növelését a közösségi termelők jelenleg még nem azonos gazdasági feltételek között végzik az e rendelet által megengedett különféle borászati eljárások következtében; az ilyen jellegű diszkrimináció felszámolása érdekében ösztönözni kell a szőlőbor alapú termékeknek az alkoholtartalom-növelés céljából történő felhasználását, növelve ezáltal e termékek felvevő piacát és megelőzve a borfeleslegek kialakulását; ebből a célból az alkoholtartalom növeléséhez használt termékek árát ki kell egyenlíteni; ezt az eredményt egy olyan támogatási rendszer útján lehet elérni, amely a bizonyos régiókból származó, alkoholtartalom-növelésre használt sűrített szőlőmust és finomított mustsűrítmény támogatására szolgál.
(42) Annak érdekében, hogy a termelés és a felhasználás között tartósabb egyensúly jöjjön létre, továbbra is szükséges a bor alapú termékek felhasználásának növelése; az intervenció már az asztali bor előállítását megelőző fázisban is indokoltnak tűnik, támogatással ösztönözve a mustnak a borkészítéstől eltérő célokra történő felhasználását annak biztosítására, hogy a közösségi bortermékek megtarthassák hagyományos felvevő piacaikat; az intézkedést úgy kell alkalmazni - figyelembevéve a hagyományos termelési módszereket -, hogy az ne vezessen a piaci verseny torzulásához.
(43) Azok a termelők, akik nem tettek eleget a kötelező lepárlási intézkedésekből adódó kötelezettségeiknek, nem részesülhetnek más intervenciós intézkedések által nyújtott előnyökből.
(44) Rendelkezni kell a lehetséges intézkedésekről arra az esetre, ha a Közösség piacán magas árak tapasztalhatók.
(45) A borpiac különleges sajátosságai miatt a termelői szervezetek létrehozása valószínűleg elősegítené a piac közös szervezésének célkitűzéseinek elérését; az ilyen jellegű szervezeteket a tagállamok elismerhetik; a szervezeteket önkéntes alapon kell létrehozni, és hasznosságukat a tagoknak nyújtott szolgáltatások körén és hatékonyságán keresztül kell bizonyítaniuk.
(46) Az m. t. minőségi borok és a földrajzi árujelzővel ellátott asztali borok piacának jobb működése érdekében a tagállamoknak képesnek kell lenniük végrehajtani a szakmai szervezetek által hozott döntéseket; e döntések hatóköre nem terjedhet ki bizonyos összehangolt fellépésekre; a Bizottságnak biztosítania kell, hogy ezek a döntések megfeleljenek a közösségi jognak; a szakmai szervezetek a fogyasztói érdekeket figyelembe véve kötelesek bizonyos feladatokat ellátni.
(47) Egészségügyi okokból és a minőségre való törekvés érdekében az engedélyezett borászati eljárásokat és gyakorlatot, mint egyedül megengedetteket az e rendelet hatálya alá tartozó termékek felhasználására, közösségi szinten kell megállapítani; hasonló okok miatt, emberi fogyasztásra szánt borok készítésére kizárólag borszőlőfajtákat lehet felhasználni.
(48) Tekintetbe véve, hogy a termelési adottságok - különösen a talaj, a fekvés és az éghajlat - a Közösségen belül bortermőhelyenként jelentősen eltérnek egymástól, a borászati gyakorlat és eljárások kapcsán ezeket a különbségeket feltétlenül figyelembe kell venni; az egyszerűség kedvéért, valamint a tapasztalaton és a technológiai fejlődésen alapuló változtatások megkönnyítése érdekében az említett gyakorlatnak és eljárásoknak a technikai határértékeit és feltételeit részletes végrehajtási szabályokban kell meghatározni; mindazonáltal ebben a rendeletben kell megállapítani a kén-dioxid, a szorbinsav és a kálium-szorbát határértékeit, mivel ezek az egészségi szempontból lényegesek.
(49) Rendelkezni kell a borászati termékek engedélyezett analitikai módszereiről.
(50) Az e rendeletben foglalt termékek leírása, megjelölése és kiszerelése jelentősen befolyásolhatja a piacon való értékesíthetőségüket; ezért ebben a rendeletben olyan szabályokat kell megállapítani, amelyek figyelembe veszik a fogyasztók és a termelők jogos érdekeit, valamint elősegítik a belső piac zökkenőmentes működését és a minőségi termékek előállítását; e szabályok alapelveinek rendelkezniük kell egyrészt bizonyos megjelölések kötelező használatáról a termék pontos azonosítása, valamint a fogyasztók egyes fontos információkkal való ellátása céljából, másrészt a közösségi szabályokon alapuló vagy a tisztességtelen piaci magatartás megelőzésére vonatkozó rendelkezésekhez kötődő más információ választható feltüntetéséről.
(51) Különösen a megjelölésekre vonatkozó szabályokba a tisztességtelen piaci magatartás megelőzésére rendelkezéseket, a helytelen címkézés, nyelvhasználat - különösen eltérő ábécék alkalmazásakor -, valamint védjegyek használata esetére - különösen ha azok megtéveszthetik a fogyasztókat - közösségi szinten alkalmazandó szankciókat kell beépíteni.
(52) Tekintetbe véve az e rendeletben foglalt termékek és piacaik közti különbségeket, valamint a fogyasztói elvárásokat és a hagyományos gyakorlatot, a szabályokat az érintett termékek - különösen a pezsgőt illetően - és azok eredete szerint differenciálva kell kidolgozni.
(53) A szabályokat alkalmazni kell az importált termékek címkézésére is, különösen eredetük tisztázása és a közösségi termékekkel való összetéveszthetőségük elkerülése érdekében.
(54) A földrajzi árujelzők és más hagyományos megjelölések használatának joga értékes jog; a szabályoknak ezért vonatkozniuk kell erre a jogra, és rendelkezniük kell ezen megjelölések oltalmáról; a tisztességes verseny elősegítése és a fogyasztók megtévesztésének elkerülése végett ez az oltalom kiterjedhet az e rendeletben nem szabályozott termékekre is, ideértve azokat a termékeket is, amelyek nem szerepelnek a Szerződés I. mellékletében;
(55) Szem előtt tartva a fogyasztók érdekekeit és annak kívánatosságát, hogy az m. t. minőségi borok egyenlő bánásmódban részesüljenek harmadik országokban, rendelkezni kell arról, hogy kölcsönös intézkedéseket lehessen hozni, amelyek értelmében a Közösség piacán történő értékesítéskor a közvetlen emberi fogyasztás céljából importált és földrajzi árujelzővel ellátott borokra is vonatkozzanak ezek a védelmi és ellenőrző intézkedések.
(56) A 94/800/EK határozat [48] által jóváhagyott, a Kereskedelmi Világszervezetet létrehozó egyezmény szerves részét képező, a szellemi tulajdonjogok kereskedelmi vonatkozásairól szóló (TRIPS) egyezmény, különösen annak 23. és 24. cikkéből származó kötelezettségek figyelembevétele érdekében az érintett felek számára biztosítani kell, hogy bizonyos körülmények fennállása esetén megakadályozhassák az oltalom alatt álló földrajzi árujelzőknek a Kereskedelmi Világszervezet harmadik országbeli tagja általi jogszerűtlen használatát.
(57) A mezőgazdaságban, különösen a borágazatban, a minőségi termelést szorgalmazó politika szükségképpen a piaci feltételek javulását és ezzel a felvevő piacok növekedését eredményezi; az m. t. minőségi borok termelésére és ellenőrzésére vonatkozó további közös szabályok elfogadása e politika keretébe illeszkedik és segíti e célkitűzések megvalósulását.
(58) Annak érdekében, hogy az m. t. minőségi borok esetében fenntartható legyen egy minimális minőségi színvonal, hogy elkerülhető legyen e borok előállításának ellenőrizhetetlen mértékű növekedése, és hogy a tagállamok rendelkezéseit a Közösségen belüli tisztességes piaci verseny feltételeinek kialakítása érdekében harmonizálni lehessen, az m. t. minőségi borok termeléséről és ellenőrzéséről rendelkező közösségi keretszabályozást kell elfogadni, amellyel a tagállamok által elfogadott jogszabályoknak összhangban kell lenniük.
(59) A termelés hagyományos feltételeit figyelembe véve fel kell sorolni és meg kell határozni azon tényezők jellegét és hatókörét, amelyek alapján az egyes m. t. minőségi borok megkülönböztethetők egymástól; mindazonáltal a minőségi követelmények összehangolására közös lépéseket kell tenni; a következő tényezőket kell figyelembe venni: a termőterület körülhatárolása, szőlőfajták, művelési módok, borkészítési eljárások, minimális természetes alkoholtartalom, hektáronkénti terméshozam, az érzékszervi jellemzők elemzése és értékelése; figyelembe véve az m. t. minőségi likőrborok és az m. t. minőségi pezsgők sajátos jellegét, ezekre különleges szabályokat kell kidolgozni.
(60) A tapasztalatok rámutattak annak szükségességére, hogy az m. t. minőségi borok asztali borkénti újraosztályozásával kapcsolatban pontos szabályokat kell kidolgozni és meg kell határozni azokat az eseteket, amikor a termelőnek lehetősége van arra, hogy ne igényelje olyan termék m. t. minőségi borrá történő minősítését, amely a szüreti vagy termelési jelentésében m. t. minőségi bor készítésére alkalmas termékként szerepel.
(61) Az m. t. minőségi borok különleges minőségi jellegének megőrzése érdekében lehetővé kell tenni a tagállamok számára, hogy az m. t. minőségi borok készítésére és forgalomba hozatalára vonatkozóan, figyelembe véve a tisztességes és hagyományos eljárást, kiegészítő vagy szigorúbb szabályokat alkalmazzanak.
(62) Az egységes közösségi borpiac létrehozása magában foglalja a Közösség külső határain egységes kereskedelmi rendszer bevezetését; a külpiaci intézkedéseken felül az importterheket és export-visszatérítéseket is magában foglaló kereskedelmi rendszernek alapjában véve stabilizálnia kell a Közösség piacát; és e kereskedelmi rendszernek a többoldalú kereskedelmi tárgyalások Uruguayi Fordulójának keretében elfogadott kötelezettségvállalásokon kell alapulnia.
(63) Annak érdekében, hogy figyelemmel lehessen kísérni a harmadik országokkal folytatott borkereskedelem volumenét, rendelkezni kell bizonyos termékek esetében a behozatali és kiviteli engedélyek rendszeréről, melynek tartalmaznia kell egy olyan biztosíték adását, amely biztosítja, hogy azok a tranzakciók, amelyekre az engedélyeket megadják, végbe is menjenek.
(64) Az egyes mezőgazdasági termékek behozatalából adódó, a közösségi piacot károsan befolyásoló hatások elkerülése vagy ellensúlyozása érdekében az ilyen termékek behozatalát - bizonyos feltételek teljesülése esetén - kiegészítő importteher megfizetésére kellene kötni.
(65) Bizonyos feltételek mellett a Bizottságot fel kell ruházni a Szerződésnek megfelelően megkötött nemzetközi megállapodásokból vagy a Tanács által hozott egyéb jogszabályokból származó vámkontingensek megnyitásának és kezelésének jogával.
(66) A harmadik országokba irányuló, exportra fizetett visszatérítésekre vonatkozó rendelkezések - amelyek a közösségi és a világpiaci ár közötti árkülönbözeten alapulnak, és a Kereskedelmi Világszervezet mezőgazdaságról szóló megállapodásának [49] hatálya alá tartoznak - hivatottak biztosítani a Közösség részvételét a nemzetközi borkereskedelemben; a visszatérítéseket korlátozásoknak kellene alávetni a mennyiség és az érték tekintetében.
(67) Az értékhatároknak való megfelelést a visszatérítések rögzítésekor a kifizetések ellenőrzésével kell biztosítani az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap szabályainak megfelelően; az ellenőrzést a visszatérítések előzetes kötelező rögzítésével lehet megkönnyíteni, miközben a differenciált visszatérítések esetében meg kell hagyni annak a lehetőségét, hogy egy adott földrajzi területen belül, amelyre egységes visszatérítési ráta vonatkozik, a rendeltetési helyet meg lehessen változtatni; a rendeltetési hely megváltoztatása esetén a tényleges rendeltetési helynek megfelelő visszatérítést kell kifizetni oly módon, hogy az az előre meghatározott rendeltetési helynek megfelelő összeget nem haladhatja meg.
(68) A mennyiségi határoknak való megfeleléshez megbízható és hatékony ellenőrzési rendszer bevezetésére van szükség; ebből a célból a visszatérítések nyújtását kiviteli engedélyhez kellene kötni; a visszatérítéseket a rendelkezésre álló kereteken belül, az adott termék egyedi helyzetétől függően kell nyújtani; ez alól a szabály alól csak a korlátozásoktól mentes élelmiszersegély-akciók jelenthetnek kivételt; a visszatérítéssel exportált mennyiségek ellenőrzését a Kereskedelmi Világszervezet mezőgazdaságról szóló megállapodásában említett gazdasági évek során az egyes gazdasági évre kiadott kiviteli engedélyek alapján kell végrehajtani.
(69) A fent leírt rendszer kiegészítéseként, a megfelelő működéséhez szükséges mértékben, rendelkezni kell az aktív feldolgozással kapcsolatos intézkedések alkalmazásának szabályozásáról, vagy ha a piaci helyzet úgy kívánja, azok betiltásáról.
(70) A vámrendszer lehetővé teszi, hogy a Közösség külső határain minden más védintézkedés megszűnjék; mindazonáltal a belső piac és a vámmechanizmus kivételes körülmények között hiányosnak bizonyulhat; hogy ilyen esetekben a közösségi piac ne maradjon védtelen a helyzetből adódó piaci zavarokkal szemben, a Közösségnek haladéktalanul meg kell tennie a szükséges intézkedéseket; ezeknek az intézkedéseknek összhangban kell lenniük a Kereskedelmi Világszervezet idevonatkozó megállapodásaiból származó kötelezettségekkel.
(71) A harmadik országokból importált termékeket olyan, bizonyos termékmeghatározásokra vonatkozó szabályoknak kell alávetni, amelyek bizonyos egyensúlyt biztosítanak a borok közösségi definícióival; e termékeknek ugyanakkor meg kell felelniük a származási országokban megállapított szabályoknak is, és adott esetben analitikai bizonylatot kell hozzájuk mellékelni.
(72) Gondoskodni kell arról, hogy minden, e rendelet hatálya alá tartozó terméket, amely a Közösségen belül forgalomba kerül, kísérőirattal lássanak el.
(73) Az egységes piac létrejöttét bizonyos támogatások nyújtása veszélyeztetné; ezért a borpiac közös szervezése során alkalmazni kell a Szerződésnek azokat a rendelkezéseit, amelyek lehetővé teszik a tagállamok által nyújtott támogatások értékelését, valamint a közös piaccal összeegyeztethetetlen támogatások betiltását; a szőlőtermő-felületek termelésből való végleges kivonása után járó támogatásra vonatkozó rendelkezéseknek önmagukban nem szabad kizárniuk az ugyanezen célra nyújtott tagállami támogatás megadását.
(74) Figyelembe véve a borágazatra vonatkozó szabályok szükségszerű komplexitását, betartásukért a tagállamok hatóságai tartoznak felelősséggel; a Bizottságnak - a tagállamok hatóságaival együttműködő saját ellenőrei segítségével - képesnek kell lennie ellenőrizni és biztosítani e szabályok betartását.
(75) A közös borpiac fejlődésével szükségessé válik, hogy a tagállamok és a Bizottság folyamatosan tájékoztassák egymást az e rendelet alkalmazásához szükséges információkról; a bortermelés céljára szolgáló szőlőt termesztők, a mustot és a bort termelőknek szüreti jelentést kell készíteniük, mivel ezekre az adatokra szükség van; a tagállamok a termelőktől további adatokat is kérhetnek; a Bizottság az adatok értékeléséhez külső segítséget is igénybe vehet.
(76) A javasolt intézkedések végrehajtásának megkönnyítéséhez olyan eljárásról kell rendelkezni, amely egy irányítóbizottság keretén belül biztosítja a tagállamok és a Bizottság közötti szoros együttműködést.
(77) A közös agrárpolitika finanszírozásáról szóló 1258/1999/EK tanácsi rendeletnek [50] megfelelően a tagállamoknak az e rendelet alkalmazásából származó kötelezettségeik eredményeként felmerült költségeit a Közösség finanszírozza.
(78) A borpiac közös szervezésének ugyanakkor megfelelőképpen figyelembe kell vennie a Szerződés 33. és 131. cikkében kitűzött célokat is.
(79) Ugyanakkor a borpiac közös szervezését a Szerződés 300. cikke (2) bekezdése alapján megkötött megállapodások fényében kell alkalmazni, ezek közül is különös tekintettel azokra, amelyek a Kereskedelmi Világszervezetet létrehozó megállapodás részét képezik, különös figyelemmel a kereskedelem technikai akadályairól szólóra [51].
(80) A 822/87/EK rendelet és egyéb, a borágazattal kapcsolatos rendeletek rendelkezéseiről az e rendelet rendelkezéseire történő áttérés okozhat olyan nehézségeket, amelyekkel e rendelet nem foglalkozik; ezzel a lehetőséggel számolva gondoskodni kell arról, hogy a Bizottság elfogadhassa a szükséges átmeneti intézkedéseket; a Bizottságot fel kell hatalmazni egyes gyakorlati problémák megoldására is,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. CÍM
HATÁLY
1. cikk
(1) A borpiac közös szervezése a bortermelési potenciálra, a piaci mechanizmusokra, a termelői és szakmai szervezetekre, a borászati eljárásokra és kezelésekre, a termékek leírására, jelölésére, kiszerelésére és az oltalomra, az m. t. minőségi borokra és a harmadik országokkal való kereskedelemre vonatkozó szabályokat tartalmazza.
(2) A borpiac közös szervezése a következő termékekre terjed ki:
KN-kód | A termék megnevezése |
| Szőlőlé (ideértve a szőlőmustot is) |
22043092 | Szőlőmust, erjedésben vagy alkohol hozzáadásától eltérő módon lefojtva |
22043094 |
22043096 |
22043098 |
| Friss szőlőből készült bor, ideértve a szeszezett bort is; a 2209 KN-kód alatt szereplő szőlőmusttól eltérő szőlőmust, a 22043092, 22043094, 22043096 és 22043098 alszám alatt szereplő szőlőmust kivételével |
| Csemegeszőlőtől eltérő friss szőlő |
08061095 |
08061097 |
22090011 | Borecet |
22090019 |
| Törkölybor |
23070011 | Borseprő |
23070019 |
23089011 | Szőlőtörköly |
23089019 |
(3) Az e rendeletben használt termékmegnevezések definícióit az 1. mellékletben, az alkoholtartalomra vonatkozó megnevezések definícióit a 2. mellékletben, a szőlőtermelő övezetek meghatározását a 3. mellékletben kell felsorolni. E mellékletek végrehajtásának részletes szabályait a 75. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően lehet elfogadni.
(4) Az e rendelet hatálya alá tartozó termékekre vonatkozó bortermelési év (a továbbiakban: "borászati év") minden év augusztus 1-jén kezdődik és a következő év július 31-én ér véget.
II. CÍM
TERMELÉSI POTENCIÁL
I. FEJEZET
SZŐLŐTELEPÍTÉS
2. cikk
(1) A 19. cikk (1) bekezdése értelmében borszőlőnek minősített szőlőfajták telepítése 2010. július 31-ig tilos, kivéve ha az
a) a 3. cikkben említett új telepítési jog;
b) a 4. cikkben említett újratelepítési jog; vagy
c) az 5. cikk (8) bekezdésének alkalmazása esetén az 5. cikkben vagy a 6. cikk (1) bekezdésében említett jogtartalékból vett telepítési jog
alapján történik.
Az előzőekben említett időpontig ugyancsak tilos nem borszőlőfajtákra borszőlőfajtákat ráoltani.
(2) Nem lehet forgalmazásra szánt bor készítésére felhasználni az olyan területekről származó szőlőt,
a) ahol a szőlőtelepítés 1998. szeptember 1-je előtt történt; és
b) amelyek termését a 822/87/EGK rendelet 6. cikke (3) bekezdésének vagy 7. cikke (4) bekezdésének megfelelően csak lepárlás céljára lehetett értékesíteni.
Az ilyen szőlőkből készült termékeket csak lepárlás céljára lehet forgalomba hozni. E termékeket azonban nem lehet felhasználni olyan alkohol előállítására, amelynek tényleges alkoholtartalma 80 vagy annál kevesebb térfogatszázalék.
(3) Ha egy tagáállam a 16. cikknek megfelelően elkészítette a bortermelési potenciálról szóló leltárt, akkor eltérhet e cikk (2) bekezdésétől. Az ilyen eltérésre 2002. július 31-ig van lehetőség, és az eltérések magukban foglalják az értékesítésre szánt bor termelésében érintett területek részére való engedélykiadást.
Eltérés az alábbi esetekben engedhető:
a) ha az érintett termelő egy tiszta szőlőültetvényre vonatkoztatva azonos nagyságú területen előzőleg már kivágott másik szőlőültetvényeket, kivéve ha az érintett termelő az adott terület kivágásáért a közösségi vagy a nemzeti jogalkalmazás alapján támogatást kapott; és/vagy
b) az újratelepítési jogok felhasználásának engedélyezésével, amelyet a termelő az adott terület betelepítése után meghatározandó időszakon belül szerzett meg; ebből a célból a tagállamok felhasználhatják a 6. cikk (1) bekezdése értelmében újonnan létrehozott telepítési jogokat is; és/vagy
c) amennyiben a tagállam a Bizottságnak megfelelőképpen tudja bizonyítani, hogy olyan újratelepítési jogokkal rendelkezik, amelyeket még nem igényeltek, de amelyek kérelmezés esetén továbbra is érvényesek lennének; ezeket a jogokat fel lehet használni és a termelőknek egy tiszta szőlőültetvényre vonatkoztatva azonos nagyságú területre át lehet adni; és/vagy
d) amennyiben az érintett termelő vállalta, hogy három éven belül kivágja a szőlőt egy tiszta szőlőültetvényre vonatkoztatva azonos nagyságú területen, amennyiben az adott terület szerepel az érintett tagállam szőlőkataszterében.
(4) A (3) bekezdés a) vagy c) pontjának alkalmazásakor a tagállamok megfelelő közigazgatási szankcióval sújtják az érintett termelőket.
(5) A (3) bekezdés c) pontját csak a szőlőterületek 1,2 %-át meg nem haladó nagyságú területre lehet alkalmazni.
(6) A (3) bekezdés b) pontjának alkalmazásakor:
a) ha a termelő által szerzett jogok egy jogtartalékból származnak, a jogokat csak az 5. cikk (3) bekezdés b) pontjának megfelelően lehet megszerezni, és a termelő a tagállam által az említett rendelkezés alapján felszámított ár 150 %-át fizeti; vagy
b) ha a termelő újratelepítési jogot vásárol, a jog az érintett területre és annak 50 %-ára vonatkozik; ez utóbbi mennyiséget az 5. cikknek megfelelően a jogtartalékba vagy jogtartalékokba kell helyezni, vagy - az 5. cikk (8) bekezdésének alkalmazása esetén - hozzá kell adni a 6. cikk (1) bekezdésében szereplő újonnan létrehozott telepítési jogokhoz.
(7) Ki kell vágni a szőlőt azokon a területeken, amelyeket a 19. cikk (1) bekezdése alapján borszőlőnek minősített szőlőfajtákkal telepítettek, és amelyeket:
a) 1998. szeptember 1-je után telepítettek, és amelyek termését a 822/87/EGK rendelet 6. cikke (3) bekezdésének vagy 7. cikke (4) bekezdésének megfelelően csak lepárlással lehetett értékesíteni; vagy
b) az (1) bekezdés szerinti telepítési tilalom megszegésével telepítettek.
Az ilyen kivágás költségeit az érintett termelő viseli. A tagállamok meghozzák az e bekezdés alkalmazásának biztosítása érdekében szükséges intézkedéseket.
3. cikk
(1) A tagállamok új telepítési jogokat adhatnak a termelőknek olyan területek tekintetében, amelyeket:
a) új telepítésre szántak, területrendezési és a nemzeti jogszabályok értelmében közérdekből történő kisajátítási intézkedések keretében;
b) szőlészeti kísérletekre szántak; vagy
c) oltványiskoláknak szántak.
A tagállamok olyan területek vonatkozásában is adhatnak új telepítési jogokat, melyek bora vagy szőlészeti-borászati termékei kizárólag a termelő családi fogyasztását szolgálják.
(2) A tagállamok 2003. július 31-ig azokon a területeken is adhatnak új telepítési jogokat m. t. minőségi bor vagy földrajzi árujelzővel ellátott asztali bor készítésére, ahol elismert tény, hogy a minőségnek köszönhetően a termelés jóval alatta marad a keresletnek.
(3) Az új telepítési jogokat az a termelő használhatja fel, aki e jogokat megkapta, azon területek vonatkozásában és arra a célra, amelyre a jogokat kapta.
(4) Az új telepítési jogokat azt a borászati évet követő második borászati év vége előtt kell felhasználni, amelynek során a jogokat megadták. Az (1) bekezdésben említettektől eltérő, az előbbi időszakban nem így felhasznált új telepítési jogokat az 5. cikk (2) bekezdés a) pontjának megfelelően jogtartalékba kell helyezni.
(5) Az (1) bekezdésben említettektől eltérő új telepítési jogokat a termelők csak a 6. cikk (1) bekezdésében meghatározott mértékben kaphatnak. Ebből a célból,
a) a 6. cikkben említett újonnan létrehozott telepítési jogok jogtartalékba vagy jogtartalékokba való helyezését megelőzően, a tagállamok gondoskodnak arról, hogy az új telepítési jogok engedélyezése által a 6. cikk (1) bekezdésében szereplő újonnan létrehozott telepítési jogok mennyisége nem csökken nulla alá; és
b) ha a tagállam a 6. cikkben említett újonnan létrehozott telepítési jogokat már jogtartalékba vagy jogtartalékokba helyezte, akkor ezt követően új telepítési jogok odaítélésekor megszűnik egy, az érintett régió egy vagy több jogtartalékának átadott, ugyanakkora méretű tiszta szőlőültetvényre vonatkoztatva azonos nagyságú terület telepítési joga. Ha az adott jogtartalékban vagy jogtartalékokban nem áll rendelkezésre elegendő telepítési jog, új telepítési jogokat nem lehet engedélyezni.
4. cikk
(1) Az újratelepítési jogok a következők:
a) a (2) bekezdés alapján engedélyezett újratelepítési jogok; vagy
b) olyan, ezekhez hasonló jogok, amelyeket korábbi közösségi vagy nemzeti jogszabályok alapján szereztek meg.
(2) A tagállamok újratelepítési jogot adnak azoknak a termelőknek, akik egy szőlőterületet kivágtak. A tagállamok adhatnak újratelepítési jogokat azoknak a termelőknek, akik vállalják, hogy egy szőlőültetvényen a telepítés évét követő harmadik év vége előtt kivágják a szőlőt. Az újratelepítési jogok egy olyan tiszta szőlőültetvényre vonatkoztatva azonos nagyságú területre vonatkoznak, ahol a szőlőt már kivágták vagy ki fogják vágni.
(3) Az újratelepítési jogokat abban a gazdaságban használják fel, amelynek a jogokat adták. A tagállamok ezenkívül azt is előírhatják, hogy ezeket a jogokat kizárólag azon a területen lehet felhasználni, ahol a szőlőt kivágták.
(4) A (3) bekezdéstől eltérve az újratelepítési jogok részben vagy egészben átruházhatók egy azonos tagállamon belüli másik gazdaságra,
a) ha az adott gazdaság egy részét átruházzák az előbb említett másik gazdaságra. Ebben az esetben a jogot az utóbbi gazdaság területén az átruházott terület nagyságánál nem nagyobb területen lehet felhasználni; vagy
b) ha az utóbbi gazdaság területeit
i. m. t. minőségi borok vagy földrajzi árujelzővel ellátott asztali borok készítésére szánják; vagy
ii. oltványiskolák művelésére szánják.
A jogokat csak azokon a területeken és azokra a célokra lehet felhasználni, amelyekre azokat adták.
A tagállamoknak gondoskodniuk kell arról, hogy ezen eltérések alkalmazása ne eredményezze területükön a termelési potenciál általános megnövekedését, különösen ha nem öntözött területekről öntözött területekre történik átruházás.
(5) Az e rendelet alapján szerzett újratelepítési jogokat azt a borászati évet követő ötödik borászati év vége előtt kell felhasználni, amelynek során a szőlőt kivágták. Ettől eltérve a tagállamok ezt az időszakot nyolc borászati évre hosszabbíthatják meg. Az ezen időszak alatt fel nem használt újratelepítési jogokat az 5. cikk (2) bekezdés a) pontjának megfelelően jogtartalékba kell helyezni.
5. cikk
(1) A termelési potenciállal való gazdálkodás javítása érdekében, országos vagy regionális szinten, a tagállamok országos és/vagy - adott esetben - regionális telepítési jogtartalékokat hoznak létre.
(2) Az alábbi jogokat kell jogtartalékba vagy jogtartalékokba helyezni:
a) olyan új telepítési jogok, újratelepítési jogok és azok a jogtartalékból adott telepítési jogok, amelyeket nem használnak fel a 3. cikk (4) bekezdésében, a 4. cikk (5) bekezdésében és e cikk (6) bekezdésében meghatározott határidőkön belül;
b) olyan újratelepítési jogok, amelyeket az e jogokkal rendelkező termelők helyeztek jogtartalékba - ha az szükséges volt a nemzeti alapokból történő kifizetések ellenében -, és amelyek összegét és egyéb részleteit a tagállamok a felek törvényes érdekeinek figyelembevételével határozzák meg;
c) a 6. cikkben említett újonnan létrehozott telepítési jogok.
(3) A tagállamok a következőképpen adhatnak jogtartalékba helyezett jogokat:
a) pénzügyi ellenszolgáltatás nélkül olyan negyven évnél fiatalabb termelők részére, akik megfelelő szakmai képzettséggel és hozzáértéssel rendelkeznek, először hoznak létre bortermelő gazdaságot és ők a gazdaság vezetői; vagy
b) nemzeti vagy adott esetben a regionális pénzalapokba való befizetés fejében azoknak a termelőknek, akik olyan szőlőültetvények létrehozására szándékozzák felhasználni e jogokat, melyek termése biztos felvevő piaccal rendelkezik. A tagállamok határozzák meg a befizetések összegének megállapításához szükséges szempontokat, amelyek az érintett szőlőültetvények tervezett végtermékétől függően változhatnak.
(4) A tagállamoknak gondoskodniuk kell arról, hogy azon a helyen, ahol a jogtartalékból megadott telepítési jogokat felhasználják, az alkalmazott szőlőfajták és termesztéstechnológia biztosítja azt, hogy a majdani termés igazodik a piaci kereslethez és a terméshozamok megfelelnek a telepítési jogokat felhasználó régió átlagos terméshozamának, különösen abban az esetben, amikor öntözött területeken használnak fel nem öntözött területekről származó telepítési jogokat.
(5) A jogtartalékba helyezett telepítési jogokat legkésőbb azt a borászati évet követő ötödik borászati év végéig lehet kiadni, amelynek során a jogokat a jogtartalékba helyezték. Azok a jogok, amelyeket ez alatt az idő alatt nem adnak ki, az időszak lejártával érvényüket vesztik.
(6) A jogtartalékból adott telepítési jogokat legkésőbb azt a borászati évet követő második borászati év vége előtt kell felhasználni, amelynek során a jogokat adták. Az ezen időszak alatt fel nem használt, jogtartalékból nyújtott telepítési jogokat a (2) bekezdés a) pontjának megfelelően jogtartalékba kell helyezni.
(7) Ha egy tagállam regionális jogtartalékokat hoz létre, megállapíthat olyan szabályokat, amelyek lehetővé teszik a telepítési jogoknak a regionális jogtartalékok közötti átruházását. Ha ugyanazon a tagállamon belül a regionális jogtartalékok mellett nemzeti jogtartalékok is léteznek egyidejűleg, a közöttük történő átruházást is lehetővé lehet tenni.
Az e bekezdésben említett átruházásoknál csökkentési együtthatót lehet alkalmazni.
(8) Az (1)-(7) bekezdéstől eltérve a tagállam illetékes hatósága dönthet úgy, hogy nem alkalmazza a jogtartalékok rendszerét, amennyiben bizonyítani tudja, hogy a telepítési jogok kezelésére vonatkozóan egész területére kiterjedően hatékony rendszerrel rendelkezik. E rendszer - szükség esetén - eltérhet e fejezet idevonatkozó rendelkezéseitől. Ha a tagállam ilyen rendszerrel rendelkezik, a 4. cikk (5) bekezdése első mondatában említett újratelepítési jogok öt borászati évvel meghosszabbodnak. A 4. cikk (5) bekezdésének második mondatát továbbra is alkalmazni kell.
6. cikk
(1) Az újonnan létrehozott telepítési jogok - ideértve a tagállamok által a 3. cikk (2) bekezdésének értelmében nyújtott új telepítési jogokat is - felosztása a következő:
a)Németország: | 1534 hektár |
Görögország: | 1098 hektár |
Spanyolország: | 17355 hektár |
Franciaország: | 13565 hektár |
Olaszország: | 12933 hektár |
Luxemburg: | 18 hektár |
Ausztria: | 737 hektár |
Portugália: | 3760 hektár; |
b)közösségi jogtartalék: | 17000 hektár. |
(2) Az újonnan létrehozott telepítési jogokat a 2. cikk (3) bekezdése b) pontjának értelmében csak akkor lehet jogtartalékba helyezni vagy felhasználni, ha a tagállam a 16. cikknek megfelelően már összeállította a termelési potenciálra vonatkozó leltárt.
(3) A 2. cikk (3) bekezdésének b) pontja alapján az (1) bekezdésben említett újonnan létrehozott telepítési jogok jogtartalékba helyezésére, illetve felhasználására csak egyszer kerülhet sor.
7. cikk
(1) E fejezetre a következő meghatározások vonatkoznak:
a) kivágás: a szőlővel telepített területen található összes szőlőtőke teljes eltávolítása;
b) telepítés: a beoltott vagy oltatlan szőlőtőkék vagy szőlőtőkerészek szőlőtermesztés vagy oltványiskola létrehozásának céljából történő végleges ültetése;
c) telepítési jog: az új telepítési jog, az újratelepítési jog, a jogtartalékból adott telepítési jog vagy az újonnan létrehozott telepítési jog alapján történő szőlőtelepítés joga a 3., 4., 5. és 6. cikkben megállapított feltételeknek megfelelően;
d) újratelepítési jog: egy, a 4. cikkben és az 5. cikk (8) bekezdésében meghatározott feltételeknek megfelelően kivágott vagy kivágandó szőlőterülettel tiszta szőlőültetvényre vonatkoztatva azonos nagyságú terület betelepítésének joga;
e) átoltás: egy előzőleg már beoltott szőlő oltása.
(2) E fejezet alkalmazásának részletes szabályait a 75. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
E szabályok magukban foglalják különösen:
- a 2. cikk (7) bekezdésében említett termékek lepárlására vonatkozó rendelkezéseket,
- az e fejezet rendelkezéseinek alkalmazásakor felmerülő túlságosan nagy adminisztratív terhek elkerülésére szolgáló rendelkezéseket,
- a 3. cikk (2) bekezdésében említett felismerést,
- a szőlőültetvények egymás mellett létezését a 4. cikk (2) bekezdésének értelmében,
- az 5. cikk (7) bekezdésében említett csökkentési együttható alkalmazását,
- a 6. cikk (1) bekezdésében említett közösségi jogtartalék működtetését. A szabályok különösen arról rendelkezhetnek, hogy a 2003. december 31-ig tartó időszak alatt a tagállamok a közösségi jogtartalékból újonnan létrehozott telepítési jogokat kaphassanak, hogy azokat felhasználhassák azokban a régiókban, ahol további kereslet mutatkozik, amelyet az újonnan létrehozott telepítési jogok megadásával ki lehet elégíteni,
- azokat a rendelkezéseket, amelyek biztosítják, hogy a 3. cikk (1) bekezdésének megfelelően kiadott új telepítési jogok nem veszélyeztetik az új telepítésekre a 2. cikk (1) bekezdése értelmében vonatkozó tilalmat.
(3) A Bizottság 2003. december 31-ig, majd azt követően háromévente jelentést terjeszt az Európai Parlament és a Tanács elé e fejezet alkalmazásáról. A jelentéshez szükség esetén mellékelni lehet a további, újonnan létrehozott telepítési jogok kiadására vonatkozó javaslatokat.
II. FEJEZET
A SZŐLŐTERMŐ TERÜLETEK TERMELÉSBŐL VALÓ VÉGLEGES KIVONÁSÁÉRT JÁRÓ TÁMOGATÁSOK
8. cikk
(1) Támogatás nyújtható abban az esetben, ha egy meghatározott területen véglegesen felhagynak a szőlőtermesztéssel.
A támogatás -- e fejezet rendelkezéseinek figyelembevételével -- művelés alatt álló, borszőlőkészítésre alkalmas szőlőtermő területek termelőinek nyújtható. Az érintett területek nagysága nem lehet kisebb 0,1 hektárnál.
(2) A tagállamok meghatározhatják, hogy mely területek részesülhetnek a támogatásból, valamint a támogatás folyósítását -- különösen az érintett területek termelésének és ökológiai helyzetének egyensúlyban tartásának érdekében -- feltételekhez köthetik.
(3) Amennyiben a termelő megkapja a támogatást, a támogatott területre elveszti az újratelepítési jogot.
(4) A támogatás hektáronkénti összegét a tagállamok a következő tényezők figyelembevételével határozzák meg:
a) a gazdaság mezőgazdasági hozama vagy termelési kapacitása;
b) a termesztési módszer;
c) az érintett területnek a gazdaság területéhez viszonyított nagysága;
d) a termelt bor típusa;
e) vegyes kultúra megléte.
(5) A támogatás szintje nem haladhatja meg a megállapításra kerülő szinteket.
9. cikk
A következő területek nem jogosultak támogatásra:
a) az olyan művelés alatt álló szőlőtermő területek, amelyekre vonatkozóan egy bizonyos, tíz borászati évet meg nem haladó időszak alatt a telepítésre vonatkozó közösségi vagy nemzeti rendelkezések megsértését regisztrálták;
b) gondozás alatt nem álló szőlőtermő területek;
c) azok a szőlőtermő területek, amelyeket egy bizonyos, tíz borászati évet meg nem haladó időszak alatt telepítettek;
d) azok a szőlőtermő területek, amelyek szerkezetátalakítás és átállás miatt finanszírozásban részesültek egy bizonyos, tíz borászati évet meg nem haladó időszak alatt.
10. cikk
E fejezet alkalmazásának részletes szabályait a 75. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
E szabályok különösen a következőket tartalmazhatják:
a) a kérelmek benyújtására és a kivágás végrehajtására adott időpontok;
b) a fizetések engedélyezésének feltételei;
c) a 8. cikk (5) bekezdésében említett támogatás felső szintjei;
d) környezetvédelmi megfontolások;
e) a 9. cikkben említett időszakok megállapítása.
III. FEJEZET
SZERKEZETÁTALAKÍTÁS ÉS ÁTÁLLÁS
11. cikk
(1) Ezennel létrejön a szőlőültetvények szerkezetátalakításának és átállásának rendszere.
(2) A rendszer célja a termelésnek a piaci kereslethez igazítása.
(3) A rendszer az alábbi intézkedéseket foglalja magában:
a) a fajtaváltás, ideértve az átoltással történő fajtaváltást is;
b) a szőlőültetvények áttelepítése;
c) a szőlőültetvények irányítási módszereinek javítása a rendszer céljának megfelelően.
Nem tartozik a rendszer hatálya alá a természetes élettartamuk végéhez ért szőlőültetvények rendes megújítása.
(4) A rendszerhez csak a tagállam azon régiói férhetnek hozzá, amelyekre vonatkozóan a tagállam a 16. cikknek megfelelően összeállította a termelési potenciálra vonatkozó leltárt.
12. cikk
A szerkezetátalakítási és- átállási tervekért és - adott esetben - azok jóváhagyásáért a tagállamok felelnek. A terveknek meg kell felelniük az e fejezetben és a végrehajtási szabályokban meghatározott előírásoknak.
13. cikk
(1) Szerkezetátalakításra és- átállásra csak akkor adható támogatás, ha a tagállamok kidolgozták és - szükség esetén - jóváhagyták az erre vonatkozó terveket. A támogatás formái a következők lehetnek:
a) a termelőknek a terv végrehajtásának köszönhető bevételkiesésért adott kompenzáció; és
b) hozzájárulás a szerkezetátalakítás és- átállás költségeihez.
(2) A bevételkiesésért a termelőknek nyújtott kompenzáció formái a következők lehetnek:
a) e cím I. fejezetének rendelkezéseitől eltérve egy meghatározott, három borászati évet meg nem haladó időtartamra a régi és az új szőlőültetvények egymás mellett történő művelésének engedélyezése; vagy
b) a Közösség által finanszírozott pénzbeli kompenzáció.
(3) A szerkezetátalakítás és- átállás költségeihez való közösségi hozzájárulás nem haladhatja meg ezeknek a költségeknek az 50 %-át. Azonban azokon a területeken, amelyek a strukturális alapokra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról szóló, 1999. június 21-i 1260/1999/EK tanácsi rendelet [52] értelmében az 1. célkitűzés hatálya alá tartoznak, a közösségi hozzájárulás aránya elérheti a 75 %-ot. A 14. cikk (4) bekezdésének sérelme nélkül a tagállamok egyik esetben sem járulhatnak hozzá a költségekhez.
14. cikk
(1) Az első részleteket a Bizottság évente utalja át a tagállamoknak objektív szempontok alapján, a különleges helyzetek és szükségletek, valamint az intézkedés céljának eléréséhez szükséges erőfeszítések figyelembevételével.
(2) A támogatások első részleteit az intézkedés céljának és a rendelkezésre álló pénzkeretnek a figyelembevételével a tényleges kiadások és a tagállamok által előterjesztett felülvizsgált kiadási előirányzatoknak megfelelően alakítják ki.
(3) A támogatást a tagállamok között annak arányában osztják szét, hogy a közösségi szőlőterületből mekkora rész található az adott tagállam területén.
(4) Ha egy tagállam a pénzügyi támogatást egy adott hektármennyiségre megkapta, akkor az a tagállam a kapott összeget nagyobb hektárszámon is eloszthatja, mint amekkorára azt megadták. Ebben az esetben a tagállam a csökkent hektáronkénti összeget nemzeti pénzalapjaiból kiegészítheti oly módon, hogy az elérje a közösségi támogatás eredeti hektáronkénti felső határát.
15. cikk
E fejezet végrehajtásának részletes szabályait a 75. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
Ezek a szabályok különösen a következőket foglalhatják magukban:
a) az érintett szőlőültetvények minimális területe;
b) a tervek végrehajtásából származó újratelepítési jogok felhasználására vonatkozó rendelkezések;
c) azok a rendelkezések, amelyek megakadályozzák, hogy a termelési potenciál e fejezet alkalmazásából adódóan megnövekedjék;
d) a támogatás hektáronkénti maximális összege.
IV. FEJEZET
INFORMÁCIÓK ÉS ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
16. cikk
(1) A termelési potenciálról szóló leltárnak a következő információkat kell tartalmaznia:
a) az érintett tagállam területén található, a 19. cikk (1) bekezdésének megfelelően bortermelés céljára szolgáló fajtaként osztályozott szőlőfajtákkal betelepített terület;
b) az érintett szőlőfajták;
c) a létező telepítési jogok összessége;
d) az e cím alapján elfogadott valamennyi nemzeti vagy regionális rendelkezés.
(2) A tagállam rendelkezhet úgy, hogy a leltárt régiónként állítsák össze. Ebben az esetben azonban az összes regionális leltárt 2001. december 31-ig el kell készíteni. E rendelet rendelkezéseinek megfelelően, amennyiben egy adott régióban a leltárokat késedelmesen állítják össze, az nem akadályozza e címnek az adott tagállam többi régiójában történő alkalmazását.
17. cikk
(1) A Bizottság becslést készíthet:
a) a borágazati termékek termeléséről;
b) e termékek ipari felhasználásáról;
c) a borokra és a borágazatban előállított, további feldolgozás nélkül fogyasztható termékekre vonatkozó fogyasztási tendenciákról;
d) bármely egyéb olyan tényezőről, amelynek ismerete a piac igazgatásához, valamint a kínálat szabályozásához szükséges.
(2) E becslések elkészítésekor a Bizottság igénybevehet külső segítséget.
(3) A Bizottság finanszírozza egy független tanulmány elkészítését az interspecifikus fajták felhasználásáról. E tanulmány alapján 2003. december 31-ig jelentést terjeszt az Európai Parlament és a Tanács elé, melyhez adott esetben javaslatokat is mellékel.
18. cikk
(1) A borszőlőfajtákat termesztők, a must- és bortermelők minden évben adjanak jelentést a legutóbbi szüretből előállított mennyiségekről. A tagállamok a borszőlővel kereskedők részére is előírhatják, hogy a legutóbbi szüretből értékesített szőlőmennyiségről jelentést adjanak.
(2) A must- és bortermelők, valamint a kereskedők (a kiskereskedők kivételével) évente jelentést adnak must- és borkészleteikről, függetlenül attól, hogy az az adott év vagy előző évek terméséből származik-e. A harmadik országokból importált mustokról és borokról külön kell nyilatkozni.
19. cikk
(1) A tagállamok a bortermelésre szolgáló szőlőfajtákat osztályba sorolják. Az összes osztályba sorolt szőlőfajta a Vitis vinifera fajhoz tartozik, vagy a Vitis vinifera faj és a Vitis nemzetséghez tartozó fajok keresztezéséből jött létre. A következő szőlőfajták nem szerepelhetnek az osztályozásban:
- Noah,
- Othello,
- Izabella,
- Jacquez,
- Clinton,
- Herbemont.
(2) A tagállamok osztályozási rendjükben feltüntetik mindazokat a szőlőfajtákat, amelyek alkalmasak a területükön termelt m. t. minőségi borok készítésére. Ezeknek a fajtáknak a Vitis vinifera fajhoz kell tartozniuk.
(3) A Közösségben bortermelés céljára kizárólag az előbb említett szőlőfajtákat lehet telepíteni, újratelepíteni és oltani. E korlátozás nem vonatkozik a tudományos kutatás és kísérletezés céljára használt szőlőfajtákra.
(4) Az osztályozásban nem szereplő, bortermelés céljára szolgáló szőlőfajtákkal beültetett területeket ki kell vágni, kivéve ha e terület termése kizárólag a termelő családi fogyasztására szolgál. A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket e kivétel ellenőrzésére.
(5) Ha szőlőfajtákat törölnek az osztályozásból, azokat a törlésüktől számított tizenöt éven belül ki kell vágni.
20. cikk
A közösségi kataszteri nyilvántartás szabályai a 2392/86/EGK rendeletben szerepelnek.
21. cikk
E cím I. és II. fejezete nem vonatkozik azokra a tagállamokra, ahol a bortermelés borászati évenként nem haladja meg a 25000 hektolitert. Ezt a mennyiséget az előző öt borászati év alatt termelt mennyiség átlaga alapján kell kiszámítani.
22. cikk
A tagállamok elfogadhatnak szigorúbb nemzeti szabályokat az új telepítésekre, az újratelepítésre vagy az átoltásra vonatkozóan. A termelési potenciál alakulásának nyomon követéséhez előírhatják, hogy az e címben írt kérelmekhez és információkhoz az érintettek további információkat bocsássanak rendelkezésre.
23. cikk
(1) E fejezet alkalmazásának részletes szabályait a 75. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
Ezek a szabályok különösen a következőkkel lehetnek kapcsolatosak:
a) a 16. cikkben említett leltárhoz szükséges adatok formája és részletessége;
b) a szőlőfajták 19. cikkben említett osztályozásának szabályozása;
c) az ebben az osztályozásban nem szereplő szőlőfajtákból készített termékek rendeltetése.
(2) A vegetatív szőlő-szaporítóanyagok kísérő iratára vonatkozó rendelkezéseket és ezek alkalmazásának részletes szabályait, beleértve az ellenőrzésre vonatkozó szabályokat, a 75. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően lehet elfogadni.
(3) A 2392/86/EGK rendeletet a 75. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően lehet módosítani vagy hatályon kívül helyezni.
(4) A 75. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell dönteni arról, hogy a tagállam összeállította-e a 16. cikkben említett leltárt, és hogy e döntést adott esetben vissza kell-e vonni, például ha a tagállam a leltárt nem frissítette megfelelőképpen.
III. CÍM
PIACI MECHANIZMUSOK
I. FEJEZET
MAGÁNRAKTÁROZÁSI TÁMOGATÁS
24. cikk
(1) A termelők a következő termékek magánraktározásához kapnak támogatást:
a) asztali bor;
b) szőlőmust, sűrített szőlőmust és finomított szőlőmust-sűrítmény.
(2) A támogatásnyújtás feltétele, hogy a termelők december 16. és a következő év február 15. között, meghatározandó feltételek mellett hosszú távú raktározási szerződést kössenek az intervenciós hivatalokkal.
(3) A hosszú távú raktározási szerződéseket olyan időtartamra kötik, amely
a) az asztali borok esetében leghamarabb a szerződéskötést követő szeptember 1-jén, a szőlőmustok, a sűrített szőlőmustok és a finomított szőlőmust-sűrítmények esetében leghamarabb a szerződéskötést követő augusztus 1-jén ér véget;
b) legkésőbb a szerződéskötést követő november 30-án ér véget.
25. cikk
(1) A raktározási szerződések megkötését különösen a szóban forgó termékek minőségével kapcsolatos feltételekhez lehet kötni.
(2) Asztali borok esetében a raktározási szerződéseknek tartalmazniuk kell a támogatás folyósításának végére és a termelő kötelezettségeire vonatkozó rendelkezéseket is a raktározott mennyiségek egy része vagy egésze tekintetében, ha az adott asztali borfajta piaci ára meghalad egy meghatározandó küszöbértéket.
(3) A magánraktározási támogatás összege kizárólag a raktározás technikai költségeit és a kamatköltségeket fedezheti, amelyet mindkét esetben átalányként kell meghatározni.
(4) A sűrített szőlőmustok esetében az összeget ki lehet igazítani a sűrűségnek megfelelő együtthatóval.
26. cikk
(1) E fejezet alkalmazásának részletes szabályait a 75. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
A szabályok különösen a következőkről rendelkezhetnek:
- a 25. cikkben említett piaci árküszöb, átalányérték és együttható meghatározása,
- hogy asztali borok esetében hosszú távú raktározási szerződéseket csak meghatározott asztali borokra vonatkozóan lehet kötni,
- hogy azokat a szőlőmustokat, amelyekre hosszú távú raktározási szerződéseket kötöttek, a szerződés időtartama alatt részben vagy teljes egészében át lehet alakítani sűrített szőlőmusttá vagy finomított szőlőmust-sűrítménnyé,
- a 25. cikk (2) bekezdésében említett, a támogatás folyósításának végére vonatkozó rendelkezés alkalmazásának szabályai,
- hogy szőlőlé gyártására szánt szőlőmustra és sűrített szőlőmustra nem lehet hosszú távú raktározási szerződést kötni,
- a szerződések tényleges időtartama.
(2) A 75. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően rendelkezni lehet arról, hogy
- a magánraktározási támogatás intézményét nem lehet alkalmazni, amennyiben a piaci helyzet alakulásából nyilvánvaló, hogy az intézmény alkalmazása megalapozatlan,
- bármikor fel lehessen függeszteni további hosszú távú raktározási szerződések kötésének lehetőségét, amennyiben a piaci helyzet alakulása, és különösen a már megkötött szerződések üteme ezt indokolja.
II. FEJEZET
LEPÁRLÁS
27. cikk
(1) Tilos a zúzott és nem zúzott szőlő túlpréselése, a borseprő préselése, valamint a szőlőtörkölynek nem lepárlás céljára történő újraerjesztése.
(2) A borseprő szűrése és centrifugálása nem tekintendő préselésnek abban az esetben, ha
a) az így előállított termékek egészségesek, eredetiek és forgalomképes minőségűek;
b) a borseprőt nem szárítják ki.
(3) Bármely olyan természetes vagy jogi személy vagy személyek csoportja - a (7) bekezdésben említett személyek vagy csoportok kivételével - aki, illetve amely bort készített, köteles az ebből a borkészítésből származó összes mellékterméket lepárlásra leadni.
(4) A melléktermékekben levő alkohol mennyiségének el kell érnie az elkészített bor alkoholtartalmának legalább 10 %-át, ha a bort közvetlenül szőlőből állították elő. A technikailag indokolt esetekben engedélyezett eltérésektől eltekintve ez nem lehet kevesebb 5 %-nál, amennyiben a bort szőlőmustból, részben erjedt szőlőmustból vagy még erjedésben levő újborból készítették. Ha az adott százalékokat nem érik el, a lepárlásra kötelezetteknek a saját maguk által termelt borból akkora mennyiséget kell leadniuk, amellyel biztosítani lehet az említett százalékok elérését.
Eltérést lehet engedni a (3) bekezdéstől és e bekezdés első albekezdésétől egyes, később meghatározásra kerülő termelői kategóriák részére, egyes szőlőtermő régiók és a 28. cikkben említett, lepárlás céljára leadandó borok esetében.
(5) A (3) bekezdésben meghatározott lepárlási kötelezettségnek valamely ecetgyártónak történő beszolgáltatással is eleget lehet tenni.
(6) Bármely természetes vagy jogi személy vagy személyek csoportjai - a (7) bekezdésben említett személyek vagy csoportok kivételével - aki, illetve amely a szőlőnek borkészítéstől eltérő feldolgozása révén keletkezett melléktermékekkel rendelkezik, köteles azokat lepárlás céljára beszolgáltatni.
(7) Bármely természetes vagy jogi személy vagy személyek csoportjai, aki, illetve amely az A. szőlőtermő övezetben, a B. szőlőtermő övezet német részén vagy Ausztria szőlőtermő területein szüretelt szőlőt dolgoz fel, köteles az ebből a feldolgozásból származó melléktermékeket ellenőrzés és a később meghatározásra kerülő feltételek mellett a forgalomból kivonni.
(8) A (3) bekezdésben vagy a (6) bekezdésben említett kötelezettségeknek alávetett személyek úgy is eleget tehetnek kötelezettségüknek, hogy a bortermelés melléktermékeit ellenőrzés és a később meghatározásra kerülő feltételek mellett kivonják a forgalomból.
(9) A szőlőtörköly, a borseprő és a lepárlásra leadott bor felvásárlási ára az e cikkben leírtaknak megfelelően térfogatszázalékonként és hektoliterenként 0,995 euró.
(10) A lepárló által fizetett ár nem lehet alacsonyabb a felvásárlási árnál.
(11) A lepárló:
a) támogatást kaphat a lepárlandó termékre vonatkozóan, feltéve ha a lepárlásból nyert termék alkoholtartalma legalább 52 térfogatszázalék; vagy
b) a lepárlásból nyert terméket beszolgáltathatja az intervenciós hivatalnak, feltéve ha a termék alkoholtartalma legalább 92 térfogatszázalék.
Amennyiben a bort a lepárló részére történő beszolgáltatás előtt lepárlás céljából szeszezett borrá alakítják át, akkor az a) pontban említett támogatást a szeszezett bor előállítójának kell kifizetni, és a lepárlás termékét nem lehet az intervenciós hivatalnak beszolgáltatni.
(12) Hozható olyan döntés, hogy az alkoholt - az intervenciós hivatal részére történő beszolgáltatás helyett - annak a vállalkozónak kell beszolgáltatni, aki a lepárlási termékek értékesítésére szervezett eladások keretében pályázatot nyújtott be, amelyet a 31. cikk (1) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően elfogadtak.
(13) Az (1)-(12) bekezdést nem lehet alkalmazni a szőlőlére és a sűrített szőlőlére, valamint a szőlőlé előállítására szánt szőlőmustra és sűrített szőlőmustra.
28. cikk
(1) Ha egy azonos közigazgatási egységre vonatkozó osztályozási rendszerben borszőlőfajtaként is és más felhasználásra szánt fajtaként is felsorolt szőlőfajtából bort készítenek, a szokásos bormennyiséget meghaladó és az adott borászati évben nem exportált bort a későbbiekben meghatározásra kerülő időpont előtt le kell párolni. Az eltérésektől eltekintve ezek a borok kizárólag lepárló üzembe szállíthatók be.
(2) A szokásosan előállított bormennyiséget a következők alapján kell meghatározni:
a) egy később meghatározásra kerülő referenciaidőszak alatt termelt mennyiségek;
b) a hagyományos felhasználási célokra elkülönített bormennyiségek.
(3) Az e cikk szerinti lepárlásra beszállított bor felvásárlási ára térfogatszázalékonként és hektoliterenként 1,34 euro. Ez az adott borászati év folyamán változhat, feltéve hogy az átlag az adott borászati évre vonatkozóan 1,34 euro/térfogatszázalék/hektoliter marad.
(4) A lepárló által fizetett ár a nem lehet alacsonyabb a felvásárlási árnál.
(5) A lepárló:
a) támogatást kaphat a lepárlandó termékre vonatkozóan, feltéve ha a lepárlásból nyert termék alkoholtartalma legalább 52 térfogatszázalék; vagy
b) a lepárlásból nyert terméket beszolgáltathatja az intervenciós hivatalnak, feltéve ha a termék alkoholtartalma legalább 92 térfogatszázalék.
Amennyiben a bort a lepárló részére történő beszolgáltatás előtt lepárlás céljából szeszezett borrá alakítják át, akkor az a) pontban említett támogatást a szeszezett bor előállítójának kell kifizetni, és a lepárlás termékét nem lehet az intervenciós hivatalnak beszolgáltatni.
(6) Hozható olyan döntés, hogy az alkoholt - az intervenciós hivatal részére történő beszolgáltatás helyett - annak a vállalkozónak kell beszolgáltatni, aki a lepárlási termékek értékesítésére szervezett eladások keretében pályázatot nyújtott be, amelyet a 31. cikk (1) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően elfogadtak.
(7) Ezt a cikket az 1. cikk (2) bekezdésétől eltérve kell alkalmazni.
29. cikk
(1) A Közösség pénzügyi segítséget nyújthat az asztali borok és az asztali borok készítésére alkalmas borok lepárlásához annak érdekében, hogy támogassa a borpiacot és ezáltal segítse a szeszesital-ágazat olyan részeinek borpárlattal való folyamatos ellátását, amelyek hagyományosan ilyen alkoholtermékeket használnak fel.
(2) A támogatás a lepárlóknak fizetett elsődleges támogatás és másodlagos támogatás formáját öltheti.
(3) Az elsődleges támogatást a lepárlásra kerülő asztali borok és az asztali borok készítésére alkalmas borok mennyisége alapján folyósítják.
(4) Az elsődleges támogatást a lepárlók és a bortermelők között megkötött szerződések rendszere alapján kell végrehajtani. Meg kell határozni azt a minimumárat, amelyet a lepárlóknak kell fizetniük a bortermelőknek; ez az adott borászati év során változhat, feltéve hogy az átlag az adott borászati évre vonatkozóan 2,488 euró/térfogatszázalék/hektoliter marad.
(5) Az elsődleges támogatás összegének tükröznie kell:
a) a lepárlók által az adott borászati évben a bortermelőknek a (4) bekezdésben említett összeg figyelembevételével fizetett átlagos minimumár szükségességét;
b) annak szükségességét, hogy a szeszesital-ágazat hagyományos felvevőpiacainak ellátását továbbra is versenyképes árakon lehessen biztosítani.
(6) A másodlagos támogatás az előállított termékek raktározásának elfogadható mértékű költségeit fedezi és az elsődleges támogatás rendszerének működésének elősegítésére szolgál.
30. cikk
(1) Krízislepárlási intézkedést lehet bevezetni a jelentős termékfelesleg és/vagy minőségi gondok következtében kialakult kivételes piaci zavar esetében.
(2) Az intézkedés célja:
a) a különleges feleslegek megszüntetése;
b) az ellátás folyamatosságának biztosítása az egyik szürettől a másikig tartó időszak alatt.
(3) A termelők számára az intézkedés fakultatív.
(4) Az intézkedést korlátozni lehet bizonyos borkategóriákra és termőterületekre. Az intézkedést m. t. minőségi borokra csak az érintett tagállam kérésére lehet alkalmazni.
(5) Az intézkedés bevezetésének egyik feltétele az lehet, hogy idővel egy bizonyos borkategória vagy egy bizonyos termőterületről származó borok piaci ára kimutathatóan csökken.
(6) Ha egy bizonyos borkategória esetében (egy bizonyos területen) a Közösség három egymást követő évben alkalmazza ezt az intézkedést, akkor a Bizottság jelentést készít az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak erről az elhúzódó válságról, amelyhez szükség esetén javaslatokat is mellékel.
31. cikk
(1) Az intervenciós hivatalok által átvett alkoholt nyilvános árverés vagy pályáztatási eljárás keretében kell értékesíteni. Ennek az alkoholnak az értékesítésekor a hatóságok - amennyire csak lehet - elkerülik az alkohol azon felvevő piacainak megzavarását, amelyek hagyományosan ezeknek a piacoknak a meglététől függnek. Az alkoholt nem lehet a fogyasztási alkoholágazatban értékesíteni.
(2) Ha azonban az ágazatnak abban a részében, ahol a boralkohol felhasználása kötelező, a 27., 28. és 29. cikk alkalmazása nem biztosítja az ellátást, ez az alkohol mégis értékesíthető ebben az ágazatban.
32. cikk
(1) Azon borok esetében, amelyeknél a termelők répacukor vagy must hozzáadásával növelték az alkoholtartalmat, és a 34. cikkben említett támogatásban részesültek, az egyes lepárlásokra rögzített felvásárlási árat - a 27. cikkben említettek kivételével - minden egyes szőlőtermő területen belül csökkenteni kell a 34. cikkben említett támogatási összeg és a szóban forgó szőlőtermő terület részére előírt alkoholtartalom-növelés alapján kiszámított átalányértékkel azonos összeggel.
(2) Az érintett termelő kérésére a csökkentést csak azoknak a mennyiségeknek a keretén belül kell elvégezni, amelyeknél az (1) bekezdésben említett alkoholtartalom-növelésre sor került.
33. cikk
(1) E fejezet alkalmazásának részletes szabályait a 75. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
Ezek a szabályok különösen a következőket tartalmazhatják:
a) az e fejezetben említett eltérések;
b) a 27. és 28. cikkre vonatkozóan azok a feltételek, amelyek esetén a lepárlást végre kell hajtani; a termelt borban levő alkoholtartalom megbecsülése; azon feltételek meghatározása, amelyek esetén a termékeket az intervenciós hivatal részére be kell szolgáltatni; az intervenciós hivatalok által átvehető lepárlási termékek felvásárlási ára, vagy ezen árak meghatározásának kritériumai;
c) a szőlőtörkölyre és a borseprőre vonatkozó minimális elvárások;
d) azok a feltételek, amelyekkel a 27. cikk (7) bekezdésében említett ellenőrzés melletti forgalomból való kivonás történhet;
e) a 28. cikk (2) bekezdésében említett szokásosan termelt bormennyiségek;
f) a 30. cikkben említett intézkedés alkalmazásának részletes szabályai, ideértve az annak hatálya alá tartozó termékeket, valamint a lepárlási termékek értékesítését, különösen az alkoholágazat és szeszesital-piac zavarásának elkerülése érdekében;
g) a 28. cikk (3) bekezdésében említett felvásárlási ár módosításának lehetősége;
h) a 29. cikk (4) bekezdésben említett minimumár meghatározása.
(2) Az előállított termékek értékesítését megkönnyítő, a 27. és 28. cikkben említett támogatások összegét, a 29. cikkben említett támogatások összegét, a 30. cikkben említett intézkedés kiváltásához vezető körülményeket meghatározó szabályokat, valamint az ezen intézkedést segítő közösségi pénzügyi támogatás mértékét és formáját a 75. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell meghatározni.
III. FEJEZET
MEGHATÁROZOTT CÉLÚ FELHASZNÁLÁSRA NYÚJTOTT TÁMOGATÁSOK
34. cikk
(1) Támogatást lehet igényelni a Közösségben termelt:
a) sűrített szőlőmustok;
b) finomított szőlőmust-sűrítmények
felhasználásához, amennyiben olyan borászati termékek alkoholtartalmának növelésére használják ezeket, amelyeknél e rendelet értelmében az ilyen növelés engedélyezett.
(2) A támogatást fenn lehet tartani a C. III. szőlőtermő övezetből származó termékekre, ha ennek az intézkedésnek a hiányában lehetetlen lenne a mustok és a házasított borok kereskedelmét továbbra is biztosítani.
(3) A támogatás összegét euróban kell megállapítani, potenciális alkoholtartalom-térfogatszázalékonként és a sűrített szőlőmust és a finomított szőlőmust-sűrítmény hektoliterenként megadott mennyisége szerint, figyelembe véve, hogy az alkoholtartalom növelésének költségénél milyen különbségek adódnak abban az esetben, ha az alkoholtartalmat ezekkel a termékekkel vagy pedig répacukorral növelik.
35. cikk
(1) Támogatást lehet igényelni
a) a Közösségben termelt szőlőmustok és sűrített szőlőmustok felhasználására szőlőlé vagy ilyen szőlőléből készített egyéb élelmiszerek előállításának céljából;
b) a C. III. szőlőtermő övezetben előállított szőlőmust és sűrített szőlőmust felhasználására a 2206 00 KN-kód alá tartozó termékek Egyesült Királyságban és Írországban történő készítéséhez; ezeknél a termékeknél a VII. melléklet C. 2. pontjának megfelelően e tagállamok engedélyezhetik egy olyan összetett megnevezés használatát, amelyben szerepel a "bor" szó;
c) a Közösségben termelt sűrített szőlőmustok felhasználására, amennyiben legfőbb alkotóelemét képezik egy, az Egyesült Királyságban és Írországban forgalomba hozott termékcsoportnak, amelyet pontos használati utasítással látnak el, hogy a fogyasztó ezekből a mustokból borhoz hasonló italt (házi készítésű bort) állíthasson elő.
(2) Az (1) bekezdés b) pontjától eltérve, ha az ott említett, a szőlőmust és a sűrített szőlőmust készítésére vonatkozó földrajzi korlátozás a verseny torzulásához vezethet, akkor a a támogatásnyújtás kiterjeszthető a Közösségben a C. III. övezeten kívüli régiókban termelt szőlőmustra és sűrített szőlőmustra is.
(3) Az (1) bekezdésben említett támogatásokat olyan termékek felhasználásához kell fenntartani, amelyeket csak borszőlőként vagy borszőlőként és egyéb felhasználásra szánt szőlőfajtaként egyaránt osztályba sorolt szőlőfajtából állítottak elő, és az ugyanilyen fajtájú, közösségi eredetű szőlőre lehet nyújtani.
(4) A támogatás összegét úgy kell meghatározni, hogy a közösségi eredetű szőlőmusttal és sűrített szőlőmusttal történő ellátás költségei olyan szintűek legyenek, hogy ezek a termékek megőrizhessék hagyományos felvevő piacaikat.
(5) Az (1) bekezdés a) pontjában említett támogatás egy meghatározandó részét a szőlőléfogyasztást ösztönző reklámkampányok megszervezésére különítik el. Az ilyen kampányok szervezésére nagyobb támogatási összeget is meg lehet állapítani, mint amely a (4) bekezdés alkalmazásból adódik.
36. cikk
E fejezet alkalmazásának részletes szabályait a 75. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
Ezek a szabályok különösen a következőket tartalmazhatják:
a) a 34. cikk (1) bekezdésében említett támogatás nyújtásának feltételei;
b) a 35. cikk (1) bekezdésében említett termékek felhasználásának ellenőrzését biztosító intézkedések;
c) a 34. és 35. cikkben említett támogatás összege, amelyet minden egyes borászati év kezdete előtt kell meghatározni;
d) a 35. cikk (2) bekezdésében említett döntés.
IV. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
37. cikk
Azon termelőknek, akikre a 27. és 28. cikkben említett kötelezettségek vonatkoznak, joguk van az e címben meghatározott intervenciós intézkedésekben részesülni, feltéve hogy egy később meghatározandó referenciaidőszak alatt az említett kötelezettségeknek eleget tesznek. Ezt az időszakot és e cikk végrehajtásának részletes szabályait a 75. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
38. cikk
(1) Ha a közösségi piacon valamely bortípus esetében túlzottan magas árak tapasztalhatók és ez a helyzet tartósan fennállhat, és ezáltal piaci zavart okozhat, a Bizottság meghozhatja a szükséges intézkedéseket.
(2) Az asztali borok piacának támogatásához szükséges mértékben, és a 75. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően, az asztali borokat kivéve, az 1. cikk (2) bekezdése b) pontjában felsorolt termékekre vonatkozóan intervenciós intézkedéseket lehet hozni.
IV. CÍM
TERMELŐI ÉS ÁGAZATI SZERVEZETEK
I. FEJEZET
TERMELŐI SZERVEZETEK
39. cikk
(1) E rendelet alkalmazásában a "termelői szervezet" olyan jogi személy,
a) amely az e rendelet hatálya alá tartozó termékek előállítóinak saját kezdeményezésére jön létre;
b) amelynek célja különösen:
i. biztosítani a termelés megtervezését és hozzáigazítását a kereslethez, különösen a minőség és a mennyiség tekintetében;
ii. ösztönözni a kínálati oldal koncentrációját és a tagok által előállított termékek forgalomba hozatalát;
iii. csökkenteni a termelési költségeket és stabilizálni a termelői árakat;
iv. ösztönözni a környezetkímélő termesztéstechnológiai és termelési módszerek, valamint hulladékfeldolgozási technikák alkalmazását különösen a víz, a talaj és a táj minőségének védelme, a biológiai sokszínűség megóvása és/vagy előmozdítása érdekében.
(2) Az e rendelet értelmében elismert termelői szervezeteknek lehetőségük kell, hogy legyen arra, hogy tagjaikkal szemben megfelelő szankciókat alkalmazhassanak, amennyiben azok megszegik az alapszabályban szereplő kötelezettségeiket.
(3) A tagállamok e rendelet értelmében termelői szervezetnek ismerhetnek el minden olyan termelői társulást, amely ezt kérelmezi, feltéve ha:
a) azok megfelelnek az (1) és (2) bekezdésben megállapított követelményeknek, beleértve annak igazolását, hogy rendelkeznek a minimális taglétszámmal és a forgalomba hozható termékből a minimális mennyiséggel;
b) megfelelően bizonyítani tudják, hogy tevékenységüket hosszú távon és hatékonyan képesek végezni;
c) biztosítják tagjaik számára, hogy azok technikai segítséget kapjanak a környezetkímélő termesztéstechnológia alkalmazásához.
40. cikk
(1) A tagállamok
a) a kérelem és az összes igazoló irat beadásától számított három hónapon belül határoznak a szakmai szervezet elismeréséről;
b) rendszeres időközönként ellenőrzik, hogy a termelői szervezetek betartják-e az elismeréshez szükséges feltételeket; azok be nem tartása esetén alkalmazzák az ezekre a szervezetekre vonatkozó szankciókat, és - amennyiben szükséges - döntenek az elismerés visszavonásáról;
c) minden olyan döntésről két hónapon belül tájékoztatják a Bizottságot, amely az elismerés megadásáról vagy visszavonásáról szól.
(2) A Bizottság ellenőrzi, hogy betartják-e a 39. cikket és e cikk (1) bekezdésének b) pontját, és ennek az ellenőrzésnek a nyomán adott esetben a már megadott elismerés visszavonására kéri a tagállamokat.
II. FEJEZET
ÁGAZATI SZERVEZETEK
41. cikk
(1) Az m. t. minőségi borok és a földrajzi árujelzővel ellátott asztali borok piaca működésének javítása érdekében - különösen az ágazati szervezetek által hozott döntések végrehajtásához kapcsolódóan - a termelő tagállamok értékesítési szabályokat állapíthatnak meg a kínálat szabályozására a termék első forgalomba hozatalakor, amennyiben e szabályok a termékek visszatartására és/vagy fokozatos forgalomba hozatalára vonatkoznak és minden más összehangolt fellépési lehetőség kizárására, úgy mint
- az árrögzítés, legyen az tájékoztató vagy ajánlás jellegű,
- a rendelkezésre álló szokásos évi termésmennyiség túlságosan nagy részének visszatartása, és általában véve bármely, a kínálat csökkentésére irányuló rendellenes intézkedés,
- a borászati termékek értékesítéséhez és forgalmazásához szükséges nemzeti és/vagy közösségi tanúsítványok kiadásának megtagadása, amennyiben az értékesítés az említett szabályoknak eleget tesz.
(2) Az (1) bekezdésben említett szabályokat teljes terjedelmükben a gazdasági szereplők tudomására kell hozni oly módon, hogy azokat az érintett tagállam közzéteszi valamely hivatalos kiadványában.
(3) Azok a tagállamok, amelyek igénybe veszik az (1) bekezdésben említett lehetőségeket, évente jelentést tesznek a Bizottságnak az előző évben e lehetőségek alapján hozott döntésekről. A Bizottság megvizsgálja, hogy azok megfelelnek-e a közösségi jognak, különösen a szabad mozgásról (a Szerződés 28-31. cikke), a versenyről (a Szerződés 81-86. cikke) és a megkülönböztetés tilalmának alapelvéről (a Szerződés 34. cikk (3) bekezdése) szóló szabályoknak.
(4) Az (1) bekezdésben említett szervezetek - szem előtt tartva a fogyasztók érdekeit - a Közösség egy vagy több régiójában végrehajtják a következő intézkedéseket:
i. a termelés és a piac ismeretének és átláthatóságának javítása;
ii. a termékek forgalomba hozatala koordinációjának javítása, különösen piackutatás és piaci tanulmányok által;
iii. a közösségi szabályozással összhangban álló típusszerződések kidolgozása;
iv. a termelési potenciál teljesebb kihasználása;
v. megfelelő információk szolgáltatása és kutatások végzése, amelyek révén a termelést a piaci igényeket, a fogyasztói ízlést és elvárásokat jobban kielégítő termékek létrehozása irányába lehet elmozdítani, különösen a termékminőség és a környezetvédelem tekintetében;
vi. olyan módszerek kidolgozása, amelyek elősegítik a növényvédőszerek és egyéb környezetterhelő anyagok használatának csökkentését, valamint biztosítják a termék jó minőségét és a víz- és talajvédelmet;
vii. olyan módszerek és eszközök kidolgozása, amelyek segítségével a termék minősége a termelés, a bortermelés és a forgalomba hozatal összes szakaszában javítható;
viii. a biogazdálkodás, az eredetmegjelölések, a minőséget igazoló címkék és a földrajzi árujelzők nagyobb felhasználása és védelme;
ix. az integrált termelés vagy egyéb környezetkímélő termesztési módok használatának ösztönzése.
V. CÍM
BORÁSZATI ELJÁRÁSOK ÉS KEZELÉSEK, A TERMÉK JELÖLÉSE, KISZERELÉSE ÉS OLTALMA
I. FEJEZET
BORÁSZATI ELJÁRÁSOK ÉS KEZELÉSEK
42. cikk
(1) A Közösségben engedélyezett borászati eljárásokat és kezeléseket kell alkalmazni az e rendeletben szabályozott termékek előállítása során, kivéve a szőlőlevet és a sűrített szőlőlevet, valamint a szőlőlé előállítására szánt szőlőmustot és sűrített szőlőmustot.
(2) Az engedélyezett borászati eljárások és kezelések kizárólag arra használhatók, hogy biztosítsák a termék borrá történő feldolgozását, tartósítását vagy megfelelő érlelését.
(3) Az engedélyezett borászati eljárások és kezelések köréből ki kell zárni a víz hozzáadását - kivéve, ha valamely különleges technikai okból van rá szükség - és az alkohol hozzáadását, kivéve az alkohol hozzáadásával fojtott friss szőlőmustok, a likőrborok, a pezsgők, a lepárlás céljából szeszezett borok és - bizonyos meghatározandó feltételek mellett - a gyöngyöző borok esetében.
(4) A borászati eljárásokra és kezelésekre vonatkozóan a tagállamok szigorúbb feltételeket is előírhatnak annak érdekében, hogy biztosítsák az m. t. minőségi borok, a területükön termelt és földrajzi árujelzővel ellátott asztali borok, a pezsgők és likőrborok alapvető jellegzetességeinek megőrzését. E feltételekről tájékoztatniuk kell a Bizottságot, amely ezeket a többi tagállam tudomására hozza.
(5) Eltérő döntés hiányában a Közösségben kizárólag a 19. cikknek megfelelően létrehozott osztályozásban borszőlőnek minősített szőlőfajtákat, illetve az ezekből készített termékeket lehet felhasználni a következők készítésére:
a) alkohol hozzáadásával fojtott szőlőmust;
b) sűrített szőlőmust;
c) finomított szőlőmust-sűrítmény;
d) asztali bor készítésére alkalmas bor;
e) asztali bor;
m. t. minőségi borok;
g) likőrbor;
h) töppedt szőlőből nyert részben erjedt szőlőmust;
i) túlérett szőlőből készült bor.
(6) Fehér asztali bor készítésére alkalmas bor vagy fehér asztali bor vörös asztali bor készítésére alkalmas borral vagy vörös asztali borral történő házasítása nem eredményezhet asztali bort.
Mindazonáltal ez a rendelkezés nem zárja ki az első albekezdésben említett borházasítás lehetőségét bizonyos meghatározandó esetekben, feltéve hogy a végtermék a vörös asztali bor jellemző tulajdonságaival rendelkezik.
Az első albekezdéstől eltérve, meghatározandó feltételek mellett 2005. július 31-ig továbbra is engedélyezett ez a fajta házasítás azokban a régiókban, ahol ez az eljárás hagyományos volt.
43. cikk
(1) Az engedélyezett borászati eljárások és kezelések felsorolása a IV. és V. mellékletben található.
(2) Különösen
- az alkoholtartalom-növelésre, a savtartalom növelésére, a savtompításra és az édesítésre vonatkozó engedélyezett borászati eljárások és kezelések, valamint a kéndioxid-tartalommal és a maximális illósav-tartalommal kapcsolatos szabályok az V. melléklet A-G) pontjában szerepelnek,
- a pezsgőkre és a minőségi pezsgőkre vonatkozó engedélyezett borászati eljárások és kezelések, valamint az előállításukra vonatkozó szabályok az V. melléklet H. és I. pontjában szerepelnek,
- a likőrborok készítésére vonatkozó engedélyezett borászati kezelések és eljárások, valamint szabályok az V. melléklet J. pontjában szerepelnek.
44. cikk
(1) A 220410, a 220421 és a 220429 KN-kód alatt szereplő termékek közül kizárólag a likőrborokat, a pezsgőket, a habzóborokat, a gyöngyöző borokat, szénsavval dúsított gyöngyöző borokat, az m. t. minőségi borokat, az asztali borokat, és - adott esetben, a 45. cikktől eltérve - a törvényesen importált borokat lehet a Közösségen belül közvetlen emberi fogyasztásra kínálni vagy forgalomba hozni.
(2) Azoknak a palackozott boroknak a kivételével, amelyek esetében bizonyítható, hogy a palackozás 1971. szeptember 1-je előtt történt, a 42. cikk (5) bekezdésében említett szőlőfajtákból készült, m.t. minőségi bornak nem minősülő, de az I. melléklet 12)-18) pontjában foglalt definícióknak meg nem felelő bort kizárólag az egyéni bortermelő családi fogyasztására, borecetkészítésre vagy lepárlásra lehet felhasználni.
(3) Kedvezőtlen időjárású években dönteni lehet arról, hogy azokat az A. és B. szőlőtermő övezetből származó termékeket, amelyek nem rendelkeznek az adott övezetre meghatározott minimális természetes alkoholtartalommal, a Közösségen belül fel lehet használni pezsgők és habzóborok előállítására - amennyiben ezeknek a boroknak a tényleges alkoholtartalma 8,5 térfogatszázaléknál nem alacsonyabb - vagy szénsavval dúsított gyöngyöző borok előállítására. Ilyen esetekben az alkoholtartalom-növelés az V. melléklet D. 5. pontjában említett értékhatárok alapján végezhető.
(4) Azoknak a szigorúbb rendelkezéseknek a sérelme nélkül, amelyeket a tagállamok nem a 220410, 220421 és a 220429 KN-kód alá tartozó termékek területükön történő előállítására vonatkozóan alkalmaznak, az alkohol hozzáadásával fojtott friss szőlőmust kizárólag ezeknek a termékeknek az előállítására használható.
(5) A Közösségből származó szőlőléből és sűrített szőlőléből nem lehet bort készíteni, és azt nem lehet borhoz hozzáadni. E termékeket felhasználásukat illetően ellenőrzésnek kell alávetni. A Közösség területén tilos ezeknek a termékeknek az alkoholos erjesztése.
(6) A (4) és (5) bekezdés rendelkezései nem vonatkoznak azokra a termékekre, amelyek az Egyesült Királyságban és Írországban a 220600 KN-kód alá tartozó termékek előállítására szolgálnak, és amelyek esetében a tagállamok a VII. melléklet C. 2. pontjának megfelelően engedélyezhetik a "bor" szót is magában foglaló összetett név használatát.
(7) Azokat az asztali bor készítésére alkalmas borokat, amelyek nem érik el az asztali borok minimális tényleges alkoholtartalmát, kizárólag pezsgők előállítására, ecetkészítésre, lepárlásra és egyéb ipari célú felhasználásra lehet forgalomba hozni. Az ilyen borok alkoholtartalmának növelését vagy asztali borral történő házasítását abból a célból, hogy tényleges alkoholtartalmuk elérje az asztali borok esetében meghatározott szintet, kizárólag a bortermelő telepén vagy az ő költségére lehet végrehajtani.
(8) Borseprőből vagy szőlőtörkölyből közvetlen emberi fogyasztásra szánt bort vagy italt - alkohol, szeszesital vagy törkölybor kivételével - nem lehet előállítani.
(9) A törkölybort, amennyiben előállítását az érintett tagállam engedélyezi, kizárólag lepárlásra vagy az egyéni bortermelő családi fogyasztására lehet felhasználni.
(10) A lepárlás céljára szeszezett bort kizárólag lepárlásra lehet felhasználni.
(11) Töppedt szőlőből nyert részben erjedt szőlőmustot kizárólag likőrborok készítésére - kizárólag azokon a borvidékeken, ahol ennek 1985. január 1-jén hagyományai voltak - és túlérett szőlőből készített borok készítésére lehet forgalomba hozni.
(12) Harmadik országokból származó friss szőlőt, szőlőmustot, részben erjedt szőlőmustot, sűrített szőlőmustot, finomított szőlőmust-sűrítményt, alkohol hozzáadásával fojtott szőlőmustot, szőlőlevet és sűrített szőlőlevet nem lehet a Közösség területén borrá feldolgozni vagy borhoz hozzáadni.
(13) A Közösség területén a (12) bekezdésben említett termékek nem vethetők alkoholos erjesztés alá. Ez a rendelkezés nem vonatkozik azokra a termékekre, amelyeket az Egyesült Királyságban és Írországban a 220600 KN-kód alá tartozó termékek előállítására kívánnak felhasználni, amelyek esetében a tagállamok a VII. melléklet C. 2. pontjának megfelelően engedélyezhetik a "bor" szót tartalmazó összetett név használatát.
(14) Harmadik országból származó bort tilos a Közösségből származó borral házasítani, valamint tilos a Közösség földrajzi területén harmadik országokból származó borokat egymással házasítani.
(15) A Közösség nemzetközi kötelezettségeinek megfelelően a Tanács eltérhet a (12) bekezdéstől, a (13) bekezdés első mondatától és a (14) bekezdéstől.
45. cikk
(1) Az eltérések kivételével a következő termékeket nem lehet közvetlen emberi fogyasztásra felkínálni vagy értékesíteni:
a) azok a 220410, 220421, 220429 és 220410 KN-kód alatt szereplő importált vagy nem importált termékek, amelyek esetében olyan borászati eljárásokat alkalmaztak, amelyek a közösségi szabályozás által nem engedélyezettek, vagy - amennyiben ezek engedélyezettek - amelyek alkalmazását a nemzeti szabályozás nem teszi lehetővé;
b) az 1. cikk (2) bekezdése a), b) és c) pontjában említett termékek, amelyek nem egészségesek és nem forgalomképes minőségűek;
c) az 1. cikk (2) bekezdésében említett termékek, amelyek nem felelnek meg az I. mellékletben szereplő definícióknak.
(2) Az (1) bekezdésben említett, az importált termékekre vonatkozó eltéréseket a Szerződés 133. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
46. cikk
(1) Az e fejezet, valamint a IV. és V. melléklet alkalmazásának részletes szabályait a 75. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
E szabályok különösen a következőkről rendelkeznek:
a) az V. melléklet A. pontjára vonatkozóan, az 1986. szeptember 1-je előtt termelt borokra vonatkozó átmeneti intézkedések, és a (2) bekezdésben szereplő borok listájának módosításai;
b) a IV. és V. mellékletre vonatkozóan az e mellékletekben említett borászati eljárások és kezelések alkalmazásának határértékei és egyes feltételei, kivéve az e mellékletekben meghatározott értékhatárokat és feltételeket;
c) az e fejezetben és az V. mellékletben említett döntések, kivételek, eltérések, feltételek és listák;
d) az V. melléklet C.-G. pontjának alkalmazása a Közösségnek azon a területein szüretelt termékekre vonatkozóan, amelyek nem tartoznak a III. mellékletben meghatározott szőlőtermő övezetekbe;
e) az V. melléklet J. pontjára vonatkozóan a 2. b) pontjában és a 6. pontban említett listák, a 4. b) pontban említett eltérések, és a 6) pontban említett jelentés és nyilvántartási eljárás.
(2) A következő szabályokat a 75. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni:
a) a harmadik országokban alkalmazott egyes borászati eljárások és kezelések, valamint a 43. cikk (1) bekezdésében és a IV. mellékletben említett borászati eljárások és kezelések összehasonlításáról rendelkező szabályok;
b) a mustok és a borok keverését és házasítását szabályozó rendelkezések;
c) a borászati eljárások során alkalmazott anyagok tisztasági és azonosítási előírásai;
d) az engedélyezett borászati eljárások és kezelések alkalmazására vonatkozó közigazgatási szabályok; ezek a szabályok előírhatják, hogy bizonyos borászati eljárásokat és kezeléseket kizárólag olyan, a tagállam által elismert személy felügyelete alatt lehet elvégezni, aki kellő ismeretekkel rendelkezik annak biztosításához, hogy a termék jó minőségű, higiénikus és egészséges legyen;
e) a tartásra és a forgalmazásra vonatkozó feltételek, a 45. cikkben említett termékek felhasználása vagy az e cikk előírásai alól felmentett termékek listája; az egyedi esetekben a nehézségek elkerülése céljából meghatározott szempontok; azok a feltételek, amelyek alapján a tagállamok engedélyezhetik azoknak a termékeknek a tartását, forgalomba hozatalát és felhasználását, amelyek nem felelnek meg e rendelet 45. cikke (1) bekezdésében említett rendelkezéseitől eltérő rendelkezéseinek, vagy az e rendelet alapján elfogadott rendelkezéseknek;
f) az egyébként nem engedélyezett borászati eljárások és kezelések kísérleti célú alkalmazására vonatkozó általános szabályok.
(3) Az e rendelet hatálya alá tartozó termékek összetételének meghatározására szolgáló elemzési módszereket és azokat a szabályokat, amelyek segítségével megállapítható, hogy e termékek esetében alkalmaztak-e nem engedélyezett borászati eljárásokat, a 75. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
Szükség esetén ugyanennek az eljárásnak megfelelően kell elfogadni azoknak az anyagoknak a határértékeit, amelyek jelenléte bizonyos borászati eljárások alkalmazására utal, valamint az összehasonlító elemzési táblázatokat.
Ha azonban a közösségi elemzési módszerekre vagy az első albekezdésben említett, az adott termékben talált anyagok kimutatására és mennyiségének meghatározására vonatkozó szabályokra nézve nincs rendelkezés, akkor az alábbi elemzési módszereket kell alkalmazni:
a) a Nemzetközi Szőlészeti és Borászati Hivatal (OIV) közgyűlése által elismert és közzétett analitikai módszerek; vagy
b) ha egy alkalmas analitikai módszer nem szerepel az a) pontban említett módszerek között, akkor a Nemzetközi Szabványügyi Szervezet (ISO) által javasolt szabványoknak megfelelő analitikai módszerek; vagy
c) az a) és b) pontban említett módszerek hiánya esetén, valamint a pontosság, a megismételhetőség és a követhetőség miatt:
i. az érintett tagállam által engedélyezett elemzési módszer; vagy
ii. szükséges esetén bármely más, megfelelő elemzési módszer.
Az első albekezdésben említett közösségi elemzési módszerekkel egyenértékűnek tekintendők a közösségi analitikai módszerek helyett alkalmazott automatikus elemzési módszerek, feltéve hogy a 75. cikkben megállapított eljárás szerint megállapították, hogy a kapott eredmények legalább olyan pontosak, megismételhetőek és követhetőek, mint a megegyező közösségi módszerekkel kapott eredmények.
II. FEJEZET
AZ EGYES TERMÉKEK ELNEVEZÉSE, JELÖLÉSE, KISZERELÉSE ÉS OLTALMA
47. cikk
(1) Az e rendelet hatálya alá tartozó egyes termékek elnevezésére, jelölésére, kiszerelésére, valamint egyes adatok és kifejezések oltalmára vonatkozó szabályok ebben a fejezetben és a VII. és a VIII. mellékletben szerepelnek. Ezek a szabályok különösen a következő célokat veszik figyelembe:
a) a fogyasztók törvényes érdekeinek védelme;
b) a termelők törvényes érdekeinek védelme;
c) a belső piac zökkenőmentes működése;
d) a minőségi termékek előállításának ösztönzése.
(2) Az (1) bekezdésben említett szabályok különösen a következő rendelkezéseket tartalmazzák:
a) egyes kifejezések használatának kötelezővé tétele;
b) egyes kifejezések használatának feltételek mellett történő engedélyezése;
c) egyéb kifejezések használatának engedélyezése, ideértve azokat az információkat, amelyek a fogyasztók számára hasznosak lehetnek;
d) egyes kifejezések védelmének és ellenőrzésének szabályozása;
e) a földrajzi árujelzők és a hagyományos megnevezések használatának szabályozása,
f) az importált termékek, vagy amennyiben azt ez a rendelet megengedi, az ezekből a termékekből készített termékek címkézésének szabályozása annak biztosítása érdekében, hogy a fogyasztók tudatában legyenek a termék jellegének, valamint annak, hogy az nem közösségi termékként vagy egy tagállam termékeként van felcímkézve.
(3) Az (1) bekezdésben említett szabályokat kell alkalmazni az ott megnevezett termékek leírására:
a) a címkéken;
b) a nyilvántartásban, valamint a közösségi jogszabályok által előírt kísérő és egyéb iratokban (a továbbiakban: "hivatalos iratok"), a vámiratok kivételével;
c) az üzleti iratokban, különösen a számlákon és a szállítóleveleken;
d) a reklámanyagokon, amennyiben ebből a célból e rendelet különös rendelkezést tartalmaz.
(4) Az (1) bekezdésben említett szabályokat kell alkalmazni az ott megnevezett termékek kiszereléséről a következőket illetően:
a) tárolóedény, ideértve a záró alkalmatosságot is;
b) címkézés;
c) csomagolás.
(5) Az eladás céljára tartott és a forgalomba hozott termékekre az (1) bekezdésben említett szabályokat kell alkalmazni.
48. cikk
Az e rendeletben említett termékek elnevezése és kiszerelése, valamint az e termékekkel kapcsolatos bármifajta reklámtevékenység nem lehet tisztességtelen vagy megtévesztő, és nem vezetheti félre azokat a személyeket, akiket a termék megcéloz, különösen az alábbiakat illetően:
- a 47. cikkben előírt információk; ez abban az esetben is érvényes, ha az információkat fordításban használják, vagy ha a termék tényleges eredetére utalnak, vagy ha olyan toldatokkal használják ezeket együtt, mint "fajta", "típus", "szerű", "utánzat", "márka" vagy ezekhez hasonló más szavak,
- a termékek ismertető jegyei, így különösen azok jellege, összetétele, alkoholtartalma, színe, származása vagy eredete, minősége, a szőlőfajta, az évjárat vagy a palack névleges térfogata,
- azoknak a természetes vagy jogi személyeknek, vagy személyek csoportjának megnevezése és státusza, akik, illetve amelyek részt vettek vagy részt vesznek az adott termék előállításában vagy értékesítésében, különös tekintettel a palackozóra.
49. cikk
(1) Azokat a termékeket, amelyek elnevezése vagy kiszerelése nem felel meg e rendelet rendelkezéseinek vagy az annak végrehajtására elfogadott részletes szabályoknak, nem lehet a Közösségen belül eladás céljából tartani, forgalomba hozni vagy exportálni.
Az exportra szánt termékek esetében azonban e rendelet rendelkezéseitől:
- a tagállamok eltérhetnek, amennyiben az importáló harmadik ország jogszabályai ezt megkívánják,
- engedélyezni lehet az eltérést a végrehajtási rendelkezésben olyan esetekben, amelyek nem tartoznak az első francia bekezdés alá.
(2) Az a tagállam, amelynek területén az a termék található, amelynek elnevezése vagy kiszerelése nem felel meg az (1) bekezdésben említett rendelkezéseknek, meghozza a szükséges intézkedéseket, hogy az elkövetett szabálysértéseket súlyosságuk szerint szankciókkal sújtsa.
A tagállam azonban engedélyezheti a szóban forgó termék Közösségen belüli eladás céljára történő tartását és forgalomba hozatalát vagy exportját, amennyiben a termék elnevezését vagy kiszerelését az (1) bekezdésben említett rendelkezéseknek megfelelőre változtatják.
50. cikk
(1) A tagállamok megtesznek minden szükséges intézkedést annak érdekében, hogy a szellemi tulajdon kereskedelemmel összefüggő kérdéseiről szóló egyezmény 23. és 24. cikkében megállapított feltételeknek megfelelően az érintettek megakadályozhassák a Közösségen belül az 1. cikk (2) bekezdése b) pontjában említett termékeken feltüntetett földrajzi árujelzők használatát olyan termékek esetében, amelyek nem a szóban forgó földrajzi árujelző által jelzett helyről származnak, akkor is, ha azokon az áru valódi származási helye fel van tüntetve, vagy ha a földrajzi árujelzőt fordításban használják, vagy olyan kifejezéseket tüntetnek fel mellette, mint "fajta", "típus", "szerű", "utánzat", vagy ehhez hasonlók.
(2) E cikk alkalmazásában "földrajzi árujelzők" azok a megjelölések, amelyek a terméket, mint a Kereskedelmi Világszervezet tagjaként nyilvántartott harmadik ország területéről, annak egy régiójából vagy helységéből származót azonosítanak abban az esetben, ha a termék minősége, hírneve vagy egyéb jellemzője alapvetően e földrajzi származási helynek tulajdonítható.
(3) Az (1) és (2) bekezdést kell alkalmazni az egyéb olyan különös közösségi jogszabályok rendelkezéseinek sérelme nélkül, amelyek az e rendelet hatálya alá tartozó termékek jelölésére és kiszerelésére vonatkozó szabályokat állapítanak meg.
51. cikk
(1) E cím alkalmazásában a "tagállamnál kisebb földrajzi egység" alatt a következők értendők:
- helység vagy helységek csoportját felölelő egység,
- helyi közigazgatási egység vagy annak egy része,
- borvidéki körzet vagy ennek egy része,
- a meghatározott termőhelytől eltérő termőhely.
(2) A földrajzi árujelző használata engedélyezett olyan asztali borok esetében, amelyeket különböző szőlőtermő területeken szüretelt szőlőből készített borok házasítása révén állítottak elő, amennyiben a házasítással készített asztali bor legalább 85 %-ban arról a szőlőtermő területről származik, amelyik nevét a bor viseli.
Azonban a fehér asztali borok leírására szolgáló földrajzi árujelzők használata az A. vagy a B. szőlőtermő övezetben található szőlőtermő övezetre vonatkozóan csak akkor megengedett, ha a házasításhoz használt termékek az adott szőlőtermő övezetből származnak, vagy ha a szóban forgó bor az A. szőlőtermő övezetből származó asztali borok és a B. szőlőtermő övezetből származó asztali borok házasítása révén állították elő.
(3) A tagállamok az asztali borok leírására szolgáló földrajzi árujelzők használatát ahhoz a feltételhez köthetik, különösen hogy a bort teljes egészében bizonyos pontosan meghatározott szőlőfajtákból kell készíteni, és hogy a bornak kizárólag arról a pontosan körülhatárolt területről kell származnia, amelynek nevét viseli.
52. cikk
(1) Amennyiben egy tagállam egy meghatározott vidék nevét használja egy m. t. minőségi bor vagy adott esetben egy m. t. minőségi borrá feldolgozandó bor jelölésére, akkor ezt a nevet nem lehet a borágazat olyan termékeinek jelölésére használni, amelyek nem az adott vidékről származnak, és/vagy amelyek nem a vonatkozó közösségi vagy nemzeti előírásoknak megfelelően kapták ezt a megnevezést. Ugyanez vonatkozik arra az esetre is, ha egy tagállam egy helyi közigazgatási egység vagy annak egy része, illetve egy helység nevét egy m. t. minőségi bor, vagy adott esetben m. t. minőségi borrá feldolgozandó bor jelölésére használja.
Az m. t. minőségi borok meghatározott típusaira vonatkozó közösségi rendelkezések sérelme nélkül, a tagállamok engedélyezhetik - általuk meghatározandó termelési feltételek esetén -, hogy egy meghatározott vidék neve mellett fel lehessen tüntetni az előállítási módra vagy a típusra vonatkozó adatokat vagy a szőlőfajta nevét vagy annak szinonimáját.
Az első albekezdéstől eltérve a Tanács - a Bizottság javaslatára, minősített többséggel eljárva - 2001. augusztus 31-ig dönthet annak engedélyezéséről, hogy egyes, hagyományosan asztali borok megjelölésére használt és egy adott vidék nevévé vált földrajzi neveket legfeljebb három borászati éven át továbbra is használni lehessen asztali borok megjelölésére.
(2) A következő neveket és kifejezéseket:
- egy szőlőfajta neve,
- a VII. melléklet A. 2. c) pontja második francia bekezdésének negyedik francia albekezdésében, és a VIII. melléklet D. 2. c) pontjának második francia bekezdésében említett hagyományos különleges kifejezések, vagy
- a VII. melléklet B. 1. b) pontjának ötödik francia bekezdése alatt említett kiegészítő hagyományos kifejezések, amennyiben azokat egy tagállam a közösségi jogszabályoknak megfelelően egy bor leírására használja fel,
kizárólag azzal a feltétellel lehet bortól vagy szőlőmusttól eltérő italok leírására, kiszerelésére és reklámozására használni, ha ennek az italnak a jellegére, eredetére vagy származására és összetételére vonatkozóan az összetévesztés kockázata nem áll fent.
(3) Tilos a 2. pontban említett neveket vagy kifejezéseket, valamint a "Hock", a "Claret", a "Liebfrauenmilch" és a "Liebfraumilch" elnevezést - még akkor is, ha ezeket olyan szavakkal használják együtt, mint "fajta", "típus", "szerű", "utánzat", és más ehhez hasonló kifejezések - a következők leírására és kiszerelésére használni:
- a 2206 KN-kód alatt szereplő termék, kivéve ha a szóban forgó termék valóban az így nevezett helyről származik,
- pontos használati utasításokkal forgalomba hozott termék, amelyből a fogyasztó borhoz hasonló italt (házi készítésű bor) állíthat elő; azonban a szőlőfajta neve csak akkor használható, ha a szóban forgó terméket valóban abból a szőlőfajtából állították elő, kivéve ha ez a név összetéveszthető egy m. t. minőségi bor leírására használt meghatározott vidék vagy földrajzi egység nevével.
(4) A bortól vagy szőlőmusttól eltérő italok leírására, kiszerelésére vagy reklámozására
- egy adott vidék nevét,
- egy adott vidéknél kisebb földrajzi egység nevét, amennyiben annak nevét a tagállam a közösségi jogszabályoknak megfelelően egy adott bor leírására használja,
kizárólag a következő feltételek mellett lehet alkalmazni:
a) a 2009, 2202, 2205, 2206, 2207, 2208 és 2209 KN-kód alatt szereplő termékek és a borászati alapanyagból előállított termékek esetében, ha az előzőekben említett neveket és kifejezéseket elismerik abban a tagállamban, ahonnan a termék származik, és ez az elismerés összeegyeztethető a közösségi jogszabályokkal;
b) az a) pontban említett italoktól eltérő italok esetében, ha az italok jellegére, eredetére vagy származására és összetételére vonatkozóan az összetévesztés kockázata nem állt fent.
Ha azonban az a) pontban említett elismerésre nem került sor, ezeket a neveket 2000. december 31-ig továbbra is használni lehet a b) pont tiszteletben tartása mellett.
53. cikk
(1) E fejezet, valamint a VII. és VIII. melléklet végrehajtásának részletes szabályait a 75. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni. E szabályok különösen az e mellékletekben megállapított eltérésekre, feltételekre és felhatalmazásokra vonatkoznak.
(2) A következő rendelkezéseket a 75. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni:
a) a VII. melléklet bevezető részében, vagy a VIII. melléklet A. pontja (2) bekezdésében említett jelölések, jelek és egyéb jelzések;
b) a VII. melléklet A. 2. c) pontja második francia bekezdésének negyedik francia albekezdése alatt, vagy a VIII. melléklet B. 2. c) pontjának második francia bekezdése alatt említett hagyományos különleges kifejezések listája;
c) a VII. melléklet A. 2. pontjában említett földrajzi árujelzők használatának feltételei;
d) a VII. melléklet A. 4. pontjában említett adatok;
e) a VII. melléklet B. 1. pontjában említett adatok felhasználásának feltételei, és a VII. melléklet B. 3. pontjában említett adatok felhasználásának körülményei;
f) a VII. melléklet B. 2. pontjában említett adatok és ezek felhasználásának feltételei;
g) annak meghatározása, hogy milyen mértékben és milyen feltételek között alkalmazandók a VII. melléklet rendelkezései azokra az e rendeletben szabályozott termékekre, amelyek nem szerepelnek a VII. melléklet A. 1. pontjában vagy a VIII. mellékletben, különös tekintettel a Közösségben termelt szőlőmustra, részben erjedt szőlőmustra, sűrített szőlőmustra, a még erjedésben lévő újborra és a túlérett szőlőből készült borra;
h) a termék csomagolásának és palackban történő szállításának feltételei, valamint azok használata és előállítása, ideértve a pezsgő előállítására és raktározására használt palackokat is;
i) adott esetben a VIII. melléklet E. 1. pontjának második francia bekezdése alatt említett földrajzi egységek nevének feltüntetése;
j) a nyilvántartásban, a hivatalos és a kereskedelmi iratokban feltüntetendő kötelező és fakultatív adatok;
k) a VIII. melléklet G. 2. és G. 5. pontjában említett részletes rendelkezések;
l) a VIII. melléklet I. 6. pontjában említett részletes rendelkezések és eltérő rendelkezések.
VI. CÍM
A MEGHATÁROZOTT TERMŐHELYRŐL SZÁRMAZÓ MINŐSÉGI BOROK
54. cikk
(1) "Meghatározott termőhelyről származó minőségi borok" ("m. t. minőségi borok") azok a borok, amelyek megfelelnek e cím rendelkezéseinek, valamint az ezekkel kapcsolatban elfogadott közösségi és nemzeti rendelkezéseknek.
(2) Az m. t. minőségi borok körébe a következő borok tartoznak:
a) azok a meghatározott termőhelyről származó minőségi likőrborok (a továbbiakban: "m. t. minőségi likőrborok"), amelyek megfelelnek a likőrbor fogalmának;
b) azok a meghatározott termőhelyről származó minőségi pezsgők (a továbbiakban: "m. t. minőségi pezsgők"), amelyek megfelelnek a pezsgő fogalmának, ideértve az illatos szőlőfajtából készült m. t. minőségi pezsgőket is;
c) azok a meghatározott termőhelyről származó minőségi gyöngyöző borok (a továbbiakban: "m. t. minőségi gyöngyöző borok"), amelyek megfelelnek a gyöngyöző bor fogalmának;
d) az a), b) és c) pontba nem sorolható m. t. minőségi borok.
(3) Az m. t. minőségi borok készítésére a következő termékek alkalmasak:
a) friss szőlő;
b) szőlőmust;
c) részben erjedt szőlőmust;
d) még erjedésben lévő újbor;
e) bor.
(4) A tagállamok továbbítják a Bizottságnak az általuk elismert m. t. minőségi borok listáját, amelyen minden m. t. minőségi bor esetében feltüntetik azokat a nemzeti rendelkezéseket, amelyek ezeknek az m. t. minőségi boroknak a termelésére és előállítására vonatkoznak.
(5) A Bizottság a listát közzéteszi az Európai Közösségek Hivatalos Lapjának C sorozatában.
55. cikk
(1) Az m. t. minőségi borok készítésére vonatkozó rendelkezések - az 57. cikk (1) bekezdésének értelmében, a hagyományos termelési feltételek figyelembevételével elfogadott nemzeti jogszabályok mellett, ha ezek nem veszélyeztetik a minőség javítását célzó politikát és a belső piac zavartalan működését - a következő elemeken alapulnak:
a) a termőterület körülhatárolása;
b) a szőlőfajták;
c) a termesztéstechnológia;
d) a bortermelési módszerek;
e) a minimális természetes alkoholtartalom;
f) a hektáronkénti terméshozam;
g) elemzés és az érzékszervi jellemzők értékelése.
(2) Az (1) bekezdésben említett rendelkezések a VI. melléklet A.-J. pontjában találhatók.
(3) A VI. melléklet K. pontjának rendelkezéseit kizárólag az m. t. minőségi pezsgő vonatkozásában kell alkalmazni. A VI. melléklet L. pontjának rendelkezéseit kizárólag az m. t minőségi likőrborra kell alkalmazni.
56. cikk
(1) A tagállamok megalkotják azokat a szabályokat, amelyeknek megfelelően a bortermelés szakaszában:
a) a termelőnek lehetősége van arra, hogy:
i. ne igényelje egy olyan termék m. t. minőségi borrá történő minősítését, amely szüreti vagy termelési jelentésében m. t. minőségi bor készítésére alkalmas termékként szerepel; vagy
m. t. minőségi bort leminősítsen, különösen asztali borrá;
b) a tagállamok által kijelölt illetékes szerv leminősítheti az m. t. minőségi bort.
(2) Az m. t. minőségi bort az értékesítés szakaszában leminősítheti
a) annak a tagállamnak az illetékes szerve, amelynek területén a bor található, amennyiben
i. a bor ebből a tagállamból származik; vagy
ii. később meghatározásra kerülő, kis mennyiségekről van szó;
b) az a) pontban nem említett esetekben annak a tagállamnak az illetékes szerve, ahonnan a bor származik.
(3) A (2) bekezdésben említett leminősítésről különösen akkor lehet határozni, ha az illetékes szerv megállapította, hogy
a) a raktározás vagy szállítás folyamán a bor olyan változásokon ment keresztül, amelyek az adott m. t. minőségi bor jellemző tulajdonságait károsan befolyásolták vagy megváltoztatták;
b) a bor tiltott kezelésen ment keresztül, vagy jogellenesen minősítették m. t. minőségi borrá.
57. cikk
(1) Az 55. cikkben felsorolt tényezőkön kívül a bortermelő tagállamok a tisztességes és hagyományos gyakorlat figyelembevételével meghatározhatnak további kötelező jellegű termelési feltételeket és jellemzőket az m. t. minőségi borokra vonatkozóan.
(2) Az e rendeletben megállapított egyéb rendelkezéseken felül a bortermelő tagállamok a tisztességes és hagyományos gyakorlat figyelembevételével meghatározhatnak a területükön készített m. t. minőségi borokra vonatkozóan további vagy szigorúbb jellemző tulajdonságokat, termelési, előállítási és szállítási feltételeket.
58. cikk
E cím és a VI. melléklet alkalmazásának részletes szabályait a 75. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
E szabályok különösen a következőket tartalmazhatják:
a) az e címben és a VI. mellékletben említett döntések, kivételek, eltérések és listák;
b) a meghatározott termőhely közvetlen közelében található területek definíciója, figyelembe véve különösen a földrajzi elhelyezkedést és a közigazgatási szerkezetet;
c) a visszaminősített m. t. minőségi borok felhasználása és az ezt a felhasználást szabályozó feltételek;
d) megfelelő rendelkezések az érzékszervi vizsgálatok rendszeres és általános alkalmazására, a vizsgálatok követelményeinek meg nem felelő borok felhasználására, és e felhasználásnak a feltételeire vonatkozóan;
e) az 56. cikk (2) bekezdése a) pontjának ii. alpontja alatt szereplő kis mennyiségek meghatározása.
VII. CÍM
A HARMADIK ORSZÁGOKKAL VALÓ KERESKEDELEM
59. cikk
(1) Az 1. cikk (2) bekezdés a) és b) pontjában felsorolt bármely termék Közösségbe történő behozatalát behozatali engedély bemutatásához kell kötni. Az 1. cikk (2) bekezdésében említett bármely más termék Közösségbe történő importálása és az ott felsorolt termékek onnan való exportálása behozatali vagy kiviteli engedély bemutatásához köthető.
(2) A 62. és 63. cikk alkalmazására tett intézkedések sérelme nélkül az engedélyeket a tagállamok adják ki bármely kérelmezőnek, a Közösségen belüli letelepedése helyétől függetlenül.
Az engedélyek a Közösség egészére érvényesek.
Az engedély kiadásához biztosítékot kell letétbe helyezni, ami garantálja, hogy az engedély érvényességi időtartama alatt a termék importálására vagy exportálására sor kerül. Amennyiben az importra vagy az exportra az említett időtartamon belül nem vagy csak részlegesen kerül sor, akkor a biztosíték - vis major esetének kivételével - részben vagy egészben elvész.
(3) A 75. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni:
a) azon termékek listáját, amelyek tekintetében a behozatali vagy kiviteli engedély elő van írva;
b) az engedélyek érvényességének időtartamát és e cikk alkalmazásának egyéb részletes szabályait.
60. cikk
(1) Ha e rendelet másként nem rendelkezik, az 1. cikk (2) bekezdésében felsorolt termékekre a Közös Vámtarifa vámtételeit kell alkalmazni.
(2) Az 200960 és a 220430 KN-kód alá tartozó levek és mustok esetében, amelyeknél a Közös Vámtarifa vámjának alkalmazása a termék importárától függ, ennek az árnak a tényleges összegét vagy minden egyes szállítmány megvizsgálásával, vagy behozatali átalányérték alkalmazásával kell ellenőrizni, amelyet a Bizottság az ugyanazon termékeknek a származási országban jegyzett ára alapján számít ki.
Ha a szállítmány megadott behozatali ára magasabb a behozatali átalányértéknél, amelyet - amennyiben ilyet megállapítottak - megnövelnek egy, a (3) bekezdésnek megfelelően megállapított árréssel, amely az átalányértéket legfeljebb 10 %-kal lépheti túl, a behozatali átalányérték alapján meghatározott importvámmal egyenlő biztosítékot kell letétbe helyezni.
Amennyiben - a második albekezdésben említett esetben - a szállítmány behozatali árát nem adják meg, a Közös Vámtarifa alkalmazása a behozatali átalányértéktől, vagy - a (3) bekezdésnek megfelelően meghatározandó feltételek szerint - a vámszabályozás idevágó rendelkezéseinek alkalmazásától függ.
(3) Abban az esetben, ha a 44. cikk (15) bekezdésében említett eltéréseket importált termékekre alkalmazzák, az adott termékekért az importőrök biztosítékot kell letétbe helyezzenek a kijelölt vámhatóságoknál a termék szabad forgalomba bocsátásakor. A biztosíték megfelel egy későbbiekben meghatározandó összegnek. A biztosítékot fel kell szabadítani, amennyiben az importőr olyan bizonyítékkal szolgál, amelyet elfogadnak annak a tagállamnak a vámhatóságai, ahol a szabad forgalomba bocsátásra sor kerül, és amely igazolja, hogy a mustot szőlőlévé alakították át, vagy a borágazaton kívül egyéb termékekben használták fel, vagy ha bort készítettek belőlük, akkor azt megfelelő módon felcímkézték.
(4) E cikk végrehajtásának részletes szabályait a 75. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni. Ezek a szabályok különösen azon kritériumok felállítására vonatkoznak, amelyek alapján meghatározzák az alkalmazandó ellenőrzési módszert, továbbá azt, hogy milyen tényezőket vegyenek figyelembe a behozatali átalányérték kiszámításához, valamint a (3) bekezdésben említett biztosíték mértékét és a biztosíték felszabadítására vonatkozó szabályokat.
61. cikk
(1) Annak érdekében, hogy a Közösség piacán meg lehessen előzni vagy ellensúlyozni lehessen azokat a kedvezőtlen hatásokat, amelyek az 1. cikk (2) bekezdésében felsorolt egyes termékek importjából adódhatnak, az ilyen termékek behozatalakor - amely a Közös Vámtarifa szerint meghatározott vámtételekkel történik - kiegészítő importvámot kell kivetni, ha Szerződés 300. cikkének megfelelően létrejött, az Uruguayi Forduló többoldalú kereskedelmi tárgyalásainak keretében megkötött mezőgazdasági megállapodás 5. cikkében felsorolt feltételek teljesülnek; kivéve ha nem valószínű, hogy a behozatal megzavarja a közösségi piacot, vagy a hatások nem állnának arányban a kitűzött céllal.
(2) Azok a bevezető árak, amelyek alatt kiegészítő importvámot lehet kivetni, azonosak a Közösség által a Kereskedelmi Világszervezetnek továbbítottakkal.
Azt a bevezető mennyiséget, amely felett kiegészítő importvámot lehet kivetni, különösen az azt az évet megelőző három év közösségi importja alapján kell meghatározni, amelynek során az (1) bekezdésben említett kedvezőtlen hatások jelentkeztek vagy valószínűleg jelentkezni fognak.
(3) Azokat az importárakat, amelyeket a kiegészítő importvám kiszabásához figyelembe kell venni, az érintett szállítmány cif importárainak alapján kell meghatározni.
Ebből a célból a cif importárakat a szóban forgó termék reprezentatív világpiaci vagy közösségi importpiaci ára alapján kell ellenőrizni.
(4) A Bizottságnak e cikk alkalmazásának részletes szabályait a 75. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadnia. Ezek a szabályok különösen a következőket határozzák meg:
a) azon termékek, amelyekre kiegészítő importvámokat kell alkalmazni a mezőgazdaságról szóló megállapodás 5. cikkének megfelelően;
b) az (1) bekezdés végrehajtásához az említett megállapodás 5. cikkének megfelelően szükséges egyéb kritériumok.
62. cikk
(1) Az e rendelet hatálya alá tartozó termékekre vonatkozó, a Szerződés 300. cikkének megfelelően megkötött megállapodásokból vagy a Tanács egyéb jogszabályaiból származó vámkontingenseket a Bizottság nyitja meg és kezeli a 75. cikkben megállapított eljárás alapján elfogadott részletes szabályoknak megfelelően.
(2) A kontingenseket a következő módszerek egyikének vagy több módszernek az együttes alkalmazásával kell igazgatni:
a) a kérelembenyújtás időrendi sorrendjén alapuló módszerrel (az "aki elsőként érkezett, azt elsőként szolgálják ki" elv szerint);
b) a kérelmek benyújtásakor a kérelmezett mennyiségek arányában történő elosztási módszerrel (az ún. "egyidejű vizsgálat" módszer szerint);
c) a hagyományos kereskedelmi módszereken alapuló módszerrel (a "hagyományos importőrök/újonnan érkezők" módszer szerint).
További megfelelő módszereket is alkalmazni lehet. A módszereknek kerülniük kell mindenfajta megkülönböztetést az érintett gazdasági szereplők között.
(3) Az elfogadott igazgatási módszernek - adott esetben - figyelembe kell vennie a közösségi piac ellátási igényeit és e piac egyensúlya megőrzésének szükségességét oly módon, hogy eközben - az Uruguayi Forduló kereskedelmi tárgyalásainak során kötött megállapodásokból származó jogok sérelme nélkül - felhasználja azokat a módszereket, amelyeket korábban alkalmaztak az (1) bekezdésnek megfelelően alkalmazott vámkontingensek esetében.
(4) Az (1) bekezdésben említett részletes szabályok rendelkeznek az éves kontingensekről és - amennyiben szükséges - azoknak az éven belüli szakaszolásáról, továbbá meghatározzák az alkalmazandó igazgatási módszert, és adott esetben tartalmazzák a következőket:
a) a termék jellegére, származására és eredetére vonatkozó garanciák;
b) az a) pontban említett garanciák igazolására szolgáló iratok elismerése;
c) a behozatali engedély kiadásának feltételei és érvényességének időtartama.
63. cikk
(1) Az alábbi termékek exportálásának lehetővé tételéhez szükséges mértékben és ezeknek a termékeknek a nemzetközi kereskedelmi árai alapján, a Szerződés 300. cikkének megfelelően megkötött megállapodásokból következő határok között, ezek az árak és a közösségi árak közti különbséget export-visszatérítés formájában fedezni lehet:
a) az 1. cikk (2) bekezdése a), b) és c) pontjában felsorolt termékek;
b) az 1701 KN-kód alatt szereplő cukrok, az 17023091, 17023099, 17024090 és 17029050 KN-kód alatt szereplő glükóz és glükózszirupok, beleértve az 17023051 és 17023059 KN-kód alatt szereplő termékek formájában is, és beépítve a 20096011, 20096071, 22096079 és 22043099 KN-kód alatt szereplő termékekbe.
(2) A visszatérítéssel exportálható mennyiségek allokációjára olyan módszert kell megállapítani, amely
a) a termék természetéhez és a szóban forgó piac helyzetéhez leginkább illik, lehetővé téve a rendelkezésre álló erőforrások lehető leghatékonyabb felhasználását, figyelembe véve a közösségi export hatékonyságát és szerkezetét a kis és nagy gazdasági szereplők megkülönböztetése nélkül;
b) adminisztratív szempontból a legkisebb terhet jelenti a gazdasági szereplők számára, tekintettel az ügyviteli kötelezettségekre;
c) kizárja a gazdasági szereplők közötti megkülönböztetést.
(3) A visszatérítések a Közösség egészére nézve ugyanazok. A célállomás szerint változhatnak, amennyiben a nemzetközi piac helyzete vagy egyes piacok sajátos igényei ezt szükségessé teszik.
Az (1) bekezdés a) pontjában említett visszatérítések mértékét a 75. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell rögzíteni. Ez a rögzítés rendszeres időközönként történik.
Szükség esetén a rendszeres időközönként rögzített visszatérítések mértékét a beavatkozás időszaka folyamán a Bizottság valamely tagállam kérésére vagy saját kezdeményezésére kiigazíthatja.
A 64. cikk rendelkezéseit az ott említett termékekre vonatkozóan kiegészítő jelleggel kell alkalmazni.
(4) Export-visszatérítést kizárólag kérelemre és a megfelelő kiviteli engedély bemutatása után lehet nyújtani.
(5) Az 1. cikkben felsorolt termékek exportja esetén alkalmazható visszatérítés összege az a visszatérítési összeg, amely az engedély kérelemezése napján érvényes, differenciált visszatérítés esetében pedig az ugyanezen a napon érvényes összeg, amely:
a) az engedélyen feltüntetett célállomásra vonatkozik; vagy
b) adott esetben a tényleges célállomásra vonatkozik, amennyiben az eltér az engedélyen feltüntetettől. Ebben az alkalmazandó összeg nem lehet magasabb az engedélyen feltüntetett célállomásra alkalmazandó összegnél.
Az e bekezdésben szereplő szabályok rugalmasságával való visszaélés megakadályozása érdekében megfelelő intézkedéseket lehet hozni.
(6) A 75. cikkben szabályozott eljárásnak megfelelően a (4) és (5) bekezdés alkalmazásától el lehet tekinteni azoknak az 1. cikkben felsorolt termékeknek az esetében, amelyek valamely élelmiszersegély-akció keretében kapnak visszatérítést.
(7) A Szerződés 300. cikkének megfelelően megkötött megállapodásokból származó mennyiségi korlátok betartását a bennük meghatározott referenciaidőszakra és termékekre kiadott kiviteli igazolások alapján kell biztosítani.
Tekintettel az Uruguayi Forduló kereskedelmi tárgyalásainak keretében megkötött megállapodásokból származó kötelezettségeknek való megfelelésre, a referenciaidőszak végetérte nem érinti a kiviteli engedélyek érvényességét.
(8) E cikk végrehajtásának részletes szabályait, ideértve a ki nem osztott vagy fel nem használt exportálható mennyiségek újraelosztására vonatkozó rendelkezéseket, a 75. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
64. cikk
(1) E cikket kell alkalmazni a 63. cikk (1) bekezdésében említett visszatérítésekre.
(2) A 63. cikk (1) bekezdés b) pontjában említett termékekre vonatkozó visszatérítés összege a következő:
a) nyerscukor és fehércukor esetében az e termékek feldolgozatlan állapotban történő exportja után járó visszatérítés összege, amelyet a cukorpiac közös szervezéséről szóló, 1981. június 30-i 1785/81/EGK tanácsi rendelet [53] 17. cikkének és annak alkalmazására elfogadott rendelkezéseknek megfelelően határoznak meg;
b) glükóz és glükózszirup esetében az e termékek feldolgozatlan állapotban történő exportja után járó visszatérítés összege, amelyet a gabonapiac közös szervezéséről szóló, 1992. június 30-i 1766/92/EGK tanácsi rendelet [54] 13. cikkének és annak alkalmazására elfogadott rendelkezéseknek megfelelően határoznak meg.
A visszatérítésre való jelentkezéskor a feldolgozott termékek exportjakor a kérelmezőnek csatolnia kell egy nyilatkozatot, amelyben feltünteti a gyártás során felhasznált nyerscukor, fehércukor, glükóz és glükózszirup mennyiségét.
E nyilatkozat helytállóságát az érintett tagállam illetékes hatóságai ellenőrzik.
(3) A visszatérítés meghatározásánál a következő tényezőket veszik figyelembe:
a) a jelenlegi helyzet és a valószínű trendek, tekintettel
i. a 63. cikk (1) bekezdésében felsorolt termékek közös piaci árára és hozzáférhetőségére;
ii. e termékek világpiaci árára;
b) a legkedvezőbb értékesítési és szállítási költségek a közösségi piacoktól a kikötőkig vagy egyéb közösségi exportáló helyekig, valamint a célországig tartó szállítás költségei;
c) a borpiac közös szervezésének célkitűzései, amelyek abban állnak, hogy biztosítsák a piacokon az egyensúlyi helyzetet, valamint az árak és a kereskedelem természetes fejlődését;
d) a Szerződés 300. cikkének megfelelően megkötött megállapodásokból adódó korlátok;
e) a közösségi piac zavarai elkerülésének szükségessége;
f) a tervezett export gazdasági vonatkozásai.
(4) A 63. cikk (1) bekezdésében említett közösségi piaci árakat a legkedvezőbb exportárak alapján kell meghatározni.
A 63. cikk (1) bekezdésében említett nemzetközi kereskedelmi árak meghatározásához a következő tényezőket kell figyelembe venni:
a) a harmadik országok piacain jegyzett árak;
b) a harmadik célországok legkedvezőbb árai, a harmadik országokból történő import esetén;
c) az exportáló harmadik országokban jegyzett termelői árak, figyelembe véve - adott esetben - az ezen országok által adott támogatásokat;
d) közösségi határparitáson (DAF) számított kínálati ár.
(5) A 63. cikk (3) bekezdés harmadik albekezdésének sérelme nélkül, a 75. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell meghatározni, hogy milyen időközönként kell a ténylegesen visszatérítésben részesíthető áruk listáját, valamint az export-visszatérítés összegét meghatározni.
(6) A visszatérítést akkor fizetik ki, ha igazolják, hogy
a) a termékek közösségi eredetűek;
b) azokat a Közösségből exportálták; és
c) a termékek - differenciált visszatérítés esetében - eljutottak a kiviteli engedélyen feltüntetett célállomásra vagy egyéb olyan célállomásra, amelyre a 63. cikk (5) bekezdése b) pontjának sérelme nélkül visszatérítés volt megállapítva. Mindazonáltal e szabály alól kivételt lehet tenni a 75. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően, amennyiben olyan feltételek vannak meghatározva, amelyek azonos garanciákat nyújtanak.
Kiegészítő rendelkezéseket lehet hozni a 75. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően.
(7) A (6) bekezdés a) pontjának sérelme nélkül, a 75. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően megadott eltérés hiányában nem nyújtható export-visszatérítés harmadik országokból importált termékek harmadik országokba történő visszaexportálásához.
65. cikk
(1) A borpiac közös szervezésének megfelelő működéséhez szükséges mértékben, a Tanács - a Bizottság javaslatára, minősített többséggel eljárva - különleges esetekben teljesen vagy részben megtilthatja az aktív feldolgozással kapcsolatos intézkedések alkalmazását az 1. cikkben felsorolt termékekre vonatkozóan.
(2) Az (1) bekezdéstől eltérve, ha az ott említett helyzet különösen sürgető, és ha a passzív vagy az aktív feldolgozással kapcsolatos intézkedések következtében a közösségi piacon zavar keletkezik vagy fennáll a zavar kialakulásának a veszélye, akkor a Bizottság valamely tagállam kérésére vagy saját kezdeményezésére dönt a szükséges intézkedésekről; a Tanácsot és a tagállamokat értesíteni kell ezekről az intézkedésekről, amelyek időtartama nem haladhatja meg a hat hónapot, és azonnal alkalmazandók. Ha a Bizottsághoz valamely tagállamtól ilyen kérés érkezik, arról a kérelem kézhezvételétől számított egy héten belül határoz.
(3) Az értesítés napját követő egy héten belül bármely tagállam a Tanács elé terjesztheti a Bizottság határozatát. A Tanács - minősített többséggel eljárva - helybenhagyhatja, megváltoztathatja vagy megsemmisítheti a Bizottság határozatát. Amennyiben a Tanács három hónapon belül nem hoz határozatot, akkor a Bizottság határozatát hatályon kívül helyezettnek kell tekinteni.
66. cikk
(1) A Kombinált Nómenklatúra értelmezésére vonatkozó általános szabályok és alkalmazásának különleges szabályai vonatkoznak az e rendelet hatálya alá tartozó termékek osztályozására; az e rendelet alkalmazásából származó vámtarifajegyzéket bele kell foglalni a Közös Vámtarifába.
(2) Ha e rendelet vagy annak valamely rendelkezése másként nem rendelkezik, tilos:
a) a vámmal azonos hatású bármiféle díj kivetése;
b) bármiféle mennyiségi korlátozás vagy azzal azonos hatású intézkedés alkalmazása.
67. cikk
(1) Tilos az e rendelet hatálya alá tartozó olyan termék importja, amelyhez alkoholt adtak, kivéve a Közösségből származó olyan termékekkel egyenértékű termékeket, amelyek esetében ez a keverés megengedett.
(2) E cikk alkalmazásának részletes szabályait és különösen a termékek egyenértékűségének feltételeit, valamint az (1) bekezdéstől való eltéréseket a 75. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
68. cikk
(1) Az 1. cikk (2) bekezdésének a) és b) pontjában említett termékeket csak akkor lehet importálni, ha a következő feltételek teljesülnek:
a) az összes termékre vonatkozóan:
i. ha megfelelnek azoknak a harmadik országoknak a termelést, az értékesítést és adott esetben a közvetlen emberi fogyasztásra történő szállítást szabályozó rendelkezéseinek, ahonnan származnak, és e feltétel teljesülésének bizonyságául abban a harmadik országban, ahonnan a termékek származnak, egy meghatározandó jegyzékben szereplő illetékes szerv igazolást bocsát ki;
ii. ha azokat közvetlen emberi fogyasztásra szánják, azon harmadik ország által kijelölt szerv vagy hivatal, amelyből a termékek származnak, analitikai bizonylatot mellékelt;
b) a likőrboroktól és a pezsgőboroktól eltérő közvetlen emberi fogyasztásra szánt borok esetében:
i. ha a tényleges alkoholtartalmuk nem kisebb 9 térfogatszázaléknál, és az összes alkoholtartalmuk nem haladja meg a 15 térfogatszázalékot;
ii. ha összes savtartalmuk borkősavban kifejezve nem kisebb, mint 3,5 gramm/liter, azaz 46,6 milliekvivalens/liter.
(2) A 75. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően rendelkezni lehet a következőkről:
a) azoknak a jellemző tulajdonságoknak a meghatározása, amelyekkel a likőrboroknak és a pezsgőknek rendelkezniük kell, valamint az (1) bekezdés b) pontjától való eltérések;
b) mentesüljenek az (1) bekezdés a) pontjában előírt igazolás és analitikai bizonylat kiállításának kötelezettsége alól az (1) bekezdésben említett egyes olyan termékek, amelyeket korlátozott mennyiségben és kis méretű tárolóedénybe csomagolva szállítanak;
c) egyes olyan borok, amelyeket eredetmegjelölési vagy eredetigazolással láttak el, mentesüljenek az (1) bekezdés a) pontjában előírt igazolásban vagy analitikai bizonylatban szereplő összes adat vagy az adatok egy részének megadása alól.
(3) E cikk alkalmazásának részletes szabályait a 75. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
69. cikk
(1) Ha az export vagy az import következtében az 1. cikk (2) bekezdésében felsorolt egy vagy több termék közösségi piacán súlyos zavar alakul ki vagy fennáll ilyen piaci zavar kialakulásának a kockázata, amely a Szerződés 33. cikkében szereplő célkitűzések megvalósulását veszélyeztetheti, akkor a harmadik országokkal való kereskedelemben megfelelő intézkedéseket lehet alkalmazni mindaddig, amíg a zavar meg nem szűnik.
Annak megállapításához, hogy az adott helyzet megkívánja-e ilyen fajta intézkedések alkalmazását, különösen a következőket kell figyelembe venni:
a) azt a mennyiséget, amelyre behozatali engedélyt adtak ki vagy kérelmeztek, valamint a közösségi borpiac helyzetét;
b) adott esetben az intervenció terjedelmét.
A Tanács a Bizottság javaslatára, minősített többséggel eljárva megalkotja az e bekezdés végrehajtására vonatkozó általános szabályokat, és meghatározza, hogy milyen esetekben és milyen korlátok között hozhatnak a tagállamok ideiglenes védőintézkedéseket.
(2) Ha az (1) bekezdésben említett helyzet előáll, a Bizottság valamely tagállam kérésére vagy saját kezdeményezésére dönt a szükséges intézkedésekről, a tagállamokat értesíteni kell ezekről az intézkedésekről, amelyek azonnal alkalmazandók. Ha a Bizottsághoz valamely tagállamtól kérelem érkezik, a Bizottság arról a kérelem kézhezvételét követő három munkanapon belül határoz.
(3) A Bizottság által elhatározott intézkedésekkel kapcsolatban az értesítés napjától számított három munkanapon belül bármely tagállam a Tanácshoz fordulhat. A Tanács haladéktalanul összeül, és minősített többséggel megváltoztathatja vagy megsemmisítheti a szóban forgó intézkedéseket.
(4) E cikk rendelkezéseit a Szerződés 300. cikke (2) bekezdésének megfelelően megkötött nemzetközi megállapodásokból származó kötelezettségek figyelembevételével kell alkalmazni.
VIII. CÍM
ÁLTALÁNOS, ÁTMENETI ÉS ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
70. cikk
(1) Az e rendelet hatálya alá tartozó termékeket kizárólag hivatalosan ellenőrzött kísérő okmánnyal lehet a Közösségen belül forgalomba hozni.
(2) Azok a természetes és jogi személyek vagy személyek csoportjai, akik, illetve amelyek kereskedelmi tevékenységük során ilyen termékeket tartanak, különösen a termelők, a palackozók, a feldolgozók, valamint a később meghatározásra kerülő kereskedők, kötelesek nyilvántartást vezetni az említett termékek bevételezéséről és kiadásáról.
(3) E cikk alkalmazásának részletes szabályait, különösen az (1) bekezdésben említett okmány jellegét és formáját, valamint az e cikktől való eltéréseket a 75. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
71. cikk
(1) Ha e rendelet másként nem rendelkezik, a Szerződés 87., 88. és 89. cikkét kell alkalmazni az e rendelet hatálya alá tartozó termékek előállítására és kereskedelmére.
(2) A II. cím II. fejezete nem akadályozza meg nemzeti támogatás nyújtását az említett cím céljaihoz hasonló célok eléréséhez. Mindazonáltal az (1) bekezdést alkalmazni kell az ilyen támogatásokra.
72. cikk
(1) A tagállamok kijelölik azt a hatóságot vagy hatóságokat, amelyek felelősek a borágazat közösségi jogszabályai betartásának biztosításáért. A tagállamok emellett kijelölik azokat a laboratóriumokat is, amelyek hivatalos elemzések elvégzésére jogosultak a borágazatban.
(2) A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot e hatóságok és laboratóriumok nevéről és címéről. A Bizottság továbbítja ezeket az információkat a többi tagállam részére.
(3) A Bizottság létrehoz egy meghatározott tisztségviselőkből álló csoportot, amely a borágazat szabályainak egységes alkalmazása érdekében együttműködik a tagállamok illetékes hatóságaival a helyszíni ellenőrzések során.
(4) E cikk alkalmazásának részletes szabályait a 75. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
Ezek a szabályok különösen olyan rendelkezéseket tartalmazhatnak, amelyek:
a) biztosítják a közösségi rendelkezések egységes alkalmazását a borágazatban, különösen az ellenőrzés tekintetében;
b) szabályozzák a kijelölt hatóságok közötti kapcsolatokat;
c) az ellenőrzések javítását szolgáló meghatározott pénzügyi eljárásokra vonatkoznak;
d) szabályozzák a közigazgatási szankciókat;
e) szabályozzák a kijelölt ellenőrök hatáskörét és kötelezettségeit.
73. cikk
A tagállamok és a Bizottság értesítik egymást az e rendelet végrehajtásához szükséges információkról. Az értesítés részletes szabályait, ideértve az átadandó információ jellegét és formáját, az értesítés határidejét és az összegyűjtött információ közzétételét a 75. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
74. cikk
Ezennel létrejön a Borpiaci Irányítóbizottság (a továbbiakban: "a bizottság"), amely a tagállamok képviselőiből áll, elnöke pedig a Bizottság egy képviselője.
75. cikk
(1) Ha az e cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell eljárni, az elnök saját kezdeményezésére vagy valamely tagállam képviselőjének kérelmére a bizottság elé terjeszti az ügyet.
(2) A Bizottság képviselője előterjeszti a bizottságnak a meghozandó intézkedések tervezetét. A bizottság a tervezettel kapcsolatos véleményét az elnök által az ügy sürgősségétől függően meghatározott határidőn belül hozza nyilvánosságra. A véleményt a Szerződés 205. cikke (2) bekezdésében meghatározott olyan többséggel kell meghozni, amely olyan határozatok esetén alkalmazandó, amelyeket a Tanácsnak a Bizottság javaslatára kell elfogadnia. A tagállamok képviselőinek szavazatait a bizottságon belül az előbb említett cikkben meghatározott módon kell súlyozni. Az elnök nem vesz részt a szavazásban.
A Bizottság olyan intézkedéseket hoz, amelyek azonnal alkalmazandók. Ha azonban ezek az intézkedések nincsenek összhangban a bizottság véleményével, akkor ezekről a Bizottság azonnal értesíti a Tanácsot. Ebben az esetben a Bizottság az értesítés napjától számított legfeljebb egy hónappal elhalaszthatja az általa hozott intézkedések alkalmazását.
A Tanács, minősített többséggel eljárva, a második albekezdésben említett határidőn belül az ott írtaktól eltérő határozatot is hozhat.
76. cikk
A bizottság bármely egyéb olyan kérdést megvizsgálhat, amelyet az elnök vetett fel saját kezdeményezésére vagy egy tagállam képviselőjének kérelmére.
77. cikk
(1) E rendeletet a Szerződés 33. és 131. cikkében meghatározott célok megfelelő figyelembevételével kell alkalmazni.
(2) E rendeletet a Szerződés 300. cikk (2) bekezdésének megfelelően megkötött nemzetközi megállapodásokból származó kötelességekre tekintettel kell alkalmazni.
78. cikk
(1) A e rendelet hatálya alá tartozó termékekre a 1258/1999/EK rendeletet és az annak végrehajtására elfogadott rendelkezéseket alkalmazni kell.
(2) A II. cím II. fejezetében említett támogatást, a II. cím III. fejezetében említett támogatást, a III. cím I. fejezetében említett támogatást, a III. cím II. fejezetében említett felvásárlást és támogatást, a III. cím III. fejezetében említett támogatásokat, valamint a VII. címben említett visszatérítéseket a mezőgazdasági piacok stabilizálására irányuló intervenciónak kell tekinteni az 1258/1999/EK rendelet 2. cikke (2) bekezdésének értelmében.
(3) Az egyéb korlátozó jellegű rendelkezések ellenére, a III. cím alapján nyújtható közösségi támogatást és a VII. cím alapján nyújtható visszatérítést kizárólag a Közösségben szüretelt szőlőből, a Közösségen belül előállított termékek tekintetében lehet nyújtani.
79. cikk
Annak érdekében, hogy asztali borok és az asztali borok készítésére alkalmas borok esetében meg lehessen akadályozni a feleslegeket, a tagállamok valamely hektoliter/hektárban kifejezett értékben maximálhatják a terméshozamot, melynek meghaladása esetén a termelő elveszti jogosultságát az e rendeletben meghatározott előnyökre.
80. cikk
A 75. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően intézkedéseket kell elfogadni:
a) a 81. cikkben említett rendeletekben előírt rendelkezésekről az e rendeletben említett intézkedésekre történő átmenet megkönnyítésére;
b) szükség esetén meghatározott gyakorlati problémák megoldására. Ezek az intézkedések - amennyiben az kellően indokolt - eltérhetnek e rendelet bizonyos rendelkezéseitől.
81. cikk
Ezennel hatályát veszti a 346/79/EGK rendelet, a 351/79/EGK rendelet, a 460/79/EGK rendelet, a 456/80/EGK rendelet, a 457/80/EGK rendelet, a 458/80/EGK rendelet, az 1873/84/EGK rendelet, a 895/85/EGK rendelet, a 822/87/EGK rendelet, a 823/87/EGK rendelet, az 1442/88/EGK rendelet, a 3877/88/EGK rendelet, a 4252/88/EGK rendelet, a 2046/89/EGK rendelet, a 2048/89/EGK rendelet, a 2389/89/EGK rendelet, a 2390/89/EGK rendelet, a 2391/89/EGK rendelet, a 2392/89/EGK rendelet, a 3677/89/EGK rendelet, a 3895/91/EGK rendelet, a 2332/92/EGK rendelet és a 2333/92/EGK rendelet.
82. cikk
Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő hetedik napon lép hatályba.
2000. augusztus 1-jétől kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 1999. május 17-én