A Tanács irányelve
(1989. november 30.)
a munkavállalók által a munkahelyen használt egyéni védőeszközök egészségvédelmi és biztonsági minimumkövetelményeiről (harmadik egyedi irányelv a 89/391/EGK irányelv 16. cikk (1) bekezdése értelmében)
(89/656/EGK)
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,
tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 118a. cikkére,
tekintettel a Bizottságnak a munkahelyi biztonsági, higiéniai és egészségvédelmi tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően benyújtott javaslatára [1],
az Európai Parlamenttel együttműködve [2],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],
mivel a Szerződés 118a. cikke előírja, hogy a Tanács irányelvek útján minimumkövetelményeket fogadjon el azért, hogy - különösen a munkakörnyezet tekintetében - javításokat ösztönözzön a munkavállalók munkahelyi biztonsága és egészsége védelmének magasabb szintű biztosítása érdekében;
mivel az említett cikk értelmében ezekben az irányelvekben kerülni kell az olyan közigazgatási, pénzügyi és jogi korlátozások előírását, amelyek gátolnák a kis- és középvállalkozások alapítását és fejlődését;
mivel a Bizottság a munkahelyi biztonsági, higiéniai, és egészségvédelmi programjáról szóló közleményében [4] előírja egy, a munka során alkalmazott egyéni védőeszközök használatáról szóló irányelv elfogadását;
mivel a munkahelyi biztonságról, higiéniáról, és egészségvédelemről szóló 1987. december 21-i állásfoglalásában [5] a Tanács tudomásul vette a Bizottságnak azt a szándékát, hogy a közeljövőben minimumkövetelményeket nyújt be a Tanácsnak a munkavállalók egészségvédelmének és biztonságának munkahelyi szervezéséről;
mivel a munkavállalók egészsége védelmének és biztonságának biztosításához elengedhetetlen azoknak a minimumkövetelményeknek a betartása, amelyek célja az egyéni védőeszközök használói számára az egészségvédelem és a biztonság magasabb szintjének biztosítása;
mivel ez az irányelv egyedi irányelv a munkavállalók munkahelyi egészségvédelmének és biztonságának javítását ösztönző intézkedések bevezetéséről szóló 1989. június 12-i 89/391/EGK tanácsi irányelv [6] 16. cikkének (1) bekezdése értelmében; mivel ily módon az említett irányelv rendelkezései teljes mértékben alkalmazandók az egyéni védőeszközök munkavállalók általi munkahelyi használatára az ebben az irányelvben foglalt szigorúbb, illetve különös rendelkezések sérelme nélkül;
mivel ez az irányelv gyakorlati lépést jelent a belső piac szociális dimenzióinak megvalósítása felé;
mivel a csoportos védőeszközök elsőbbséget élveznek az egyéni védőeszközökkel szemben; mivel a munkáltatónak gondoskodnia kell biztonsági berendezésekről és biztonsági intézkedéseket kell hoznia;
mivel az ebben az irányelvben megállapított követelmények nem tartalmazhatnak változtatásokat azokban az egyéni védőeszközökben, amelyek tervezése és gyártása megfelelt a Közösség munkahelyi egészségvédelemről és biztonságról szóló irányelveinek;
mivel rendelkezéseket kell hozni azokról a leírásokról, amelyeket a tagállamok az egyéni védőeszközök használatára vonatkozó általános szabályok megállapításakor használhatnak;
mivel a legutóbb az 1985-ös csatlakozási okmánnyal módosított 74/325/EGK határozat [7] értelmében a Bizottság konzultál a munkahelyi biztonsági, higiéniai és egészségvédelmi tanácsadó bizottsággal az e területre vonatkozó javaslatok kidolgozásáról,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
I. SZAKASZ
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Tárgy
(1) Ez az irányelv, amely a 89/391/EGK irányelv 16. cikkének (1) bekezdése értelmében a harmadik egyedi irányelv, megállapítja a munkavállalók által a munka során használt egyéni védőeszkö zökre vonatkozó minimumkövetelményeket.
(2) A 89/391/EGK irányelv rendelkezései teljes mértékben alkalmazandók az (1) bekezdésben említett terület egészére az ezen irányelvben foglalt szigorúbb, illetve különös rendelkezések sérelme nélkül.
2. cikk
Fogalommeghatározás
(1) Ezen irányelv alkalmazásában egyéni védőeszköz minden olyan eszköz, amelyet arra terveztek, hogy viselésével vagy használatával megvédje a munkavállalókat egy vagy több, a munkavégzés során biztonságukat vagy egészségüket fenyegető kockázattól, valamint minden olyan kiegészítő és segédeszköz, amelyeket e cél megvalósítására terveztek.
(2) Az (1) bekezdésben említett meghatározásból kizártak:
a) a szokásos munkaruhák és egyenruhák, amelyeket nem kifejezetten a munkavállalók egészségének és biztonságának védelmére terveztek;
b) a mentőszolgálatok által használt felszerelések;
c) a fegyveres erők, a rendőrség és egyéb rendfenntartó szervek tagjai által viselt vagy használt egyéni védőeszközök;
d) a közúti közlekedési eszközökön használt egyéni védőeszközök;
e) a sportfelszerelések;
f) az önvédelmi vagy elrettentő eszközök;
g) a kockázatok és ártalmak felderítésére és jelzésére szolgáló hordozható eszközök.
3. cikk
Általános szabály
Egyéni védőeszköz akkor használható, ha a kockázatok a csoportos védelem technikai eszközeivel, illetve a munkaszervezés intézkedéseivel, módszereivel vagy eljárásaival nem kerülhetők el, vagy nem csökkenthetők eléggé.
II. SZAKASZ
A MUNKÁLTATÓ KÖTELEZETTSÉGEI
4. cikk
Általános rendelkezések
(1) Az egyéni védőeszközöknek meg kell felelniük a Közösség tervezésre és gyártásra vonatkozó egészségvédelmi és biztonsági rendelkezéseinek.
Minden egyéni védőeszköznek:
a) alkalmasnak kell lennie az adott kockázat elhárítására anélkül, hogy önmaga további kockázatot idézne elő;
b) meg kell felelnie a munkahelyi viszonyoknak;
c) figyelembe kell vennie az ergonómiai követelményeket és a munkavállaló egészségi állapotát;
d) a szükséges igazítások után megfelelően kell illeszkednie a viselőre.
(2) Amennyiben egy vagy több kockázat megléte szükségessé teszi, hogy egy munkavállaló egynél több egyéni védőeszközt viseljen, azoknak összeegyeztethetőnek kell lenniük, és továbbra is hatásosnak kell maradniuk a kérdéses kockázattal vagy kockázatokkal szemben.
(3) Az egyéni védőeszköz használatának feltételeit - különösen viselésének időtartamát - a kockázat súlyossága, a kockázatnak való kitettség gyakorisága, az egyes munkavállalók munkahelyének jellemzői és az egyéni védőeszköz teljesítménye alapján határozzák meg.
(4) Az egyéni védőeszközöket elvben egyéni használatra szánják.
Amennyiben a körülmények azt kívánják, hogy az egyéni védőeszközt egynél több személy használja, megfelelő intézkedéseket kell tenni annak biztosítására, hogy az ilyen használat ne okozzon egészségügyi vagy higiéniai problémát a különböző használóknak.
(5) Az egyéni védőeszköz minden egyes darabjáról az (1) és (2) bekezdés szerint megfelelő információt kell nyújtani, és az információhoz való hozzáférést lehetővé kell tenni a vállalkozásban, illetve a telephelyen.
(6) Az egyéni védőeszközt a munkáltató térítésmentesen bocsátja rendelkezésre, és a szükséges karbantartással, javítással és cserével biztosítja annak szabályos működését és a higiéniai követelményeket kielégítő állapotát.
A tagállamok azonban nemzeti gyakorlatuknak megfelelően előírhatják, hogy a munkavállaló kötelezhető egyes egyéni védőeszközök költségeihez való hozzájárulásra olyan esetekben, ha a védőeszköz használata nem csak a munkahelyre korlátozódik.
(7) A munkáltató először tájékoztatja a munkavállalót azokról a kockázatokról, amelyekkel szemben az egyéni védőeszköz viselése védelmet nyújt.
(8) A munkáltató gondoskodik a megfelelő oktatásról és - amennyiben szükséges - megszervezi az egyéni védőeszközök viselésének szemléltetését.
(9) Az egyéni védőeszközt csak a meghatározott célokra lehet felhasználni, a különleges és rendkívüli eseteket kivéve.
A védőeszközt az utasításoknak megfelelően kell használni.
Az utasításoknak a munkavállalók számára érthetőeknek kell lenniük.
5. cikk
Az egyéni védőeszköz értékelése
(1) Az egyéni védőeszköz kiválasztása előtt a munkáltatónak fel kell mérnie, hogy az alkalmazni kívánt egyéni védőeszköz megfelel-e a 4. cikk (1) és (2) bekezdése követelményeinek.
Az értékelés magában foglalja:
a) a más eszközökkel el nem hárítható kockázatok elemzését és értékelését;
b) azoknak a jellemzőknek a meghatározását, amelyekkel az egyéni védőeszköznek rendelkeznie kell annak érdekében, hogy hatásos legyen az a) pontban említett kockázatokkal szemben, figyelembe véve bármely olyan kockázatot, amelyet a védőeszköz maga okozhat;
c) a rendelkezésre álló egyéni védőeszközök jellemzőinek összehasonlítását a b) pontban előírt jellemzőkkel.
(2) Az (1) bekezdésben előírt értékelést felülvizsgálják, amenynyiben annak bármely elemében változás következik be.
6. cikk [8]
A használat szabályai
(1) A 3., 4., és 5. cikk sérelme nélkül a tagállamok biztosítják, hogy figyelemmel a védőeszközök szabad mozgására vonatkozó közösségi jogszabályokra, kialakításra kerülnek az egyéni védőeszközök használatára vonatkozó általános szabályok, illetve az olyan esetekre és helyzetekre vonatkozó szabályok, amikor a munkáltatónak egyéni védőeszközt kell biztosítania.
Ezek a szabályok különösen azokat a körülményeket vagy veszélyhelyzeteket jelölik meg, amikor a csoportos védőeszközök elsőbbségének sérelme nélkül egyéni védőeszköz használata szükséges.
Az útmutatóul szolgáló I., II., és III. melléklet hasznos információkat tartalmaz az ilyen szabályok megállapításához.
(2) Amikor a tagállamok az (1) bekezdésben említett szabályokat alkalmazzák, figyelembe vesznek minden - a technológiai fejlesztések következtében a kockázatokban, a csoportos védőeszközökben és az egyéni védőeszközökben bekövetkezett - jelentős változást.
(3) A tagállamok konzultálnak a munkáltatói és a munkavállalói szervezetekkel az (1) és (2) bekezdésben említett szabályokról.
7. cikk
A munkavállalók tájékoztatása
A 89/391/EGK irányelv 10. cikkének sérelme nélkül a munkavállalók, illetve képviselőik tájékoztatást kapnak minden olyan intézkedésről, amelyet a munkahelyen egyéni védőeszközt használó munkavállalók egészségének védelme és biztonsága érdekében hoznak.
8. cikk
Konzultáció a munkavállalókkal és a munkavállalók részvétele
A munkavállalókkal, illetve képviselőikkel folytatott konzultációra, valamint a munkavállalók, illetve képviselőik részvételére az ezen irányelv, valamint annak mellékletei által érintett kérdésekben a 89/391/EGK irányelv 11. cikkének megfelelően kerül sor.
III. SZAKASZ
VEGYES RENDELKEZÉSEK
9. cikk
A mellékletek módosítása
A 89/391/EGK irányelv 17. cikkében megállapított eljárás szerint kell elfogadni az I., II. és III. mellékletnek
- az egyéni védőeszközök műszaki harmonizálásáról és szabványosításáról szóló irányelvek elfogadásából, illetve
- az egyéni védőeszközök területén végbemenő műszaki fejlődésből, illetve a nemzetközi szabályozások, előírások vagy ismeretek változásából
eredő, szigorúan technikai jellegű módosításait.
10. cikk
Záró rendelkezések
(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 1992. december 31-éig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azon rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadtak vagy fogadnak el.
(3) A tagállamok ötévente jelentést tesznek a Bizottságnak ezen irányelv rendelkezéseinek gyakorlati végrehajtásáról, jelezve a munkáltatók és a munkavállalók álláspontjait.
A Bizottság tájékoztatja az Európai Parlamentet, a Tanácsot, a Gazdasági és Szociális Bizottságot és a munkahelyi biztonsági, higiéniai és egészségvédelmi tanácsadó bizottságot.
(4) A Bizottság az (1), (2), és (3) bekezdés figyelembevételével időszakonként jelentést tesz az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak és a Gazdasági és Szociális Bizottságnak az irányelv végrehajtásáról.
11. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 1989. november 30-án.