A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2009. június 17.)
a Németország által a Sovello AG (korábbi EverQ GmbH) számára nyújtani tervezett C 21/08 (ex N 864/06) számú állami támogatásról
(az értesítés a C(2009) 4516. számú dokumentummal történt)
(Csak a német nyelvű szöveg hiteles)
(EGT-vonatkozású szöveg)
(2009/697/EK)
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 88. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére,
tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra és különösen annak 62. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,
miután felhívta az érintett feleket, hogy az említett cikkeknek (1) megfelelően nyújtsák be észrevételeiket, és ezen észrevételek figyelembevételével,
mivel:
1. ELJÁRÁS
(1)
Németország 2006. december 20-án kelt, a Bizottságnál ugyanazon a napon iktatott elektronikus bejelentés (A/40513) útján tájékoztatta a Bizottságot a nagyberuházási projektekhez nyújtott regionális támogatás multiszektorális keretszabályában (2) (a továbiakban: MSF 2002) rögzített egyedi bejelentési követelmény alapján, hogy egy nagyberuházási projekt tekintetében regionális támogatást kíván nyújtani az EverQ GmbH számára. 2008. november 24-én az EverQ GmbH átalakult a Sovello AG részvénytársasággá (3).
(2)
A Bizottság 2007. február 16-án (D/50671), 2007. április 26-án (D/51786), 2007. július 10-én (D/52902), illetve 2007. szeptember 17-én (D/53704) kiegészítő információkat kért. Németország átdolgozta a bejelentést, és 2007. március 29-én (A/32775), 2007. május 9-én (A/33866), 2007. augusztus 28-án (A/37024), 2007. október 17-én (A/38528), 2007. november 9-én (A/39223), illetve 2007. november 12-én (A/39287) elküldte a kiegészítő információkat. 2007. december 6-án megbeszélésre került sor a Bizottság szolgálatainak és a német hatóságoknak a képviselői között. 2007. december 20-án a német hatóságok írásban is megerősítették a megbeszélésen adott tájékoztatást (A/40543). A Bizottság 2008. február 20-án további információkat kért arra vonatkozóan, hogy egyetlen beruházásról van-e szó, ezért egyúttal aktualizált piaci adatokat kért. A kért tájékoztatást Németország 2008. március 19-én küldte meg a Bizottságnak (A/5454).
(3)
A Bizottság 2008. május 20-án kelt levelében (K(2008)1844 végleges) értesítette Németországot azon határozatáról, hogy a támogatással kapcsolatban megindítja az EK-Szerződés 88. cikkének (2) bekezdésében előírt eljárást.
(4)
2008. augusztus 15-én kelt, a Bizottságnál 2008. augusztus 18-án iktatott levelében (A/16933) Németország megküldte észrevételeit.
(5)
A hivatalos vizsgálati eljárás megindításáról szóló bizottsági határozatot 2008. szeptember 4-én tették közzé az Európai Unió Hivatalos Lapjában (4). A Bizottság felhívta az érdekelt feleket a támogatási intézkedéssel kapcsolatos észrevételeik megtételére.
(6)
Egy 2008. szeptember 30-án kelt, a Bizottságnál ugyanazon a napon iktatott levélben (A/20002) a Bizottság megkapta az egyik érdekelt fél észrevételeit. A Bizottság 2008. október 7-i levelében (D/53848) továbbította ezeket az észrevételeket Németországnak. Németország 2009. április 16-án és 24-én, illetve 2009. május 15-én kelt, a Bizottságnál ugyanazokon a napokon iktatott e-mailjeiben (A/8772, A/9822, illetve A/11817) további felvilágosítással szolgált.
2. A TÁMOGATÁS RÉSZLETES LEÍRÁSA
2.1. Az intézkedés célja
(7)
A támogatás a regionális fejlődés ösztönzésére irányul. A beruházás helye Thalheim (Bitterfeld körzet, Szász-Anhalt tartomány, Németország), amely Németország regionális állami támogatási térképe (2004-2006) (5) alapján az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének a) pontja szerint regionális támogatásra jogosult régió.
2.2. A kedvezményezett
(8)
A bejelentett támogatás kedvezményezettje a Sovello AG (a továbbiakban: Sovello). A Sovello egy 2004 decemberében létrehozott közös vállalat, amelyben az Evergreen Solar Inc. (Marlboro, MA, Egyesült Államok, a továbbiakban: Evergreen) 75,1 %-os, a Q-Cells AG (Thalheim, Németország, a továbbiakban: Q-Cells) pedig 24,9 %-os részesedéssel rendelkezik. Az Evergreen napelemmodulokat gyárt, és szabadalommal rendelkezik az úgynevezett String-Ribbon technológia terén (6), amelyre vonatkozóan a közös vállalatnak hasznosítási engedélyt (licencia) adott. A QCells, a világ egyik legnagyobb napelemgyártója, ehhez a napelemek gyártása terén szerzett szaktudását és a német napenergia-piacon szerzett tapasztalatát adta hozzá.
(9)
2005 novemberében a Renewable Energy Corporation ASA (Norvégia, a továbbiakban: REC) lépett be a közös vállalatba 15 %-os részesedéssel, miközben az Evergreen és a Q-Cells 64 %-ra, illetve 21 %-ra csökkentette saját részesedését. Az REC a világon az egyik legnagyobb, a fotovoltaikus ipart ellátó szilíciumgyártó, leányvállalatai félvezető szeleteket, napelemeket és modulokat gyártanak.
(10)
2006. december 19. (azaz a támogatás bejelentése előtti nap) óta az Evergreen, a Q-Cells és REC egyaránt 33,3 %-os részesedéssel rendelkezik a Sovellóban.
(11)
Az alábbi ábra a Sovello jelenlegi tulajdonosi struktúráját szemlélteti:
2.3. Beruházás
(12)
Németország regionális támogatást kíván nyújtani a Sovello számára egy napelemmodulokat gyártó új gyár (Sovello2) létesítéséhez.
(13)
A Sovello már működtet egy gyárat Thalheimben Sovello1 néven (7), amely 2006 áprilisában kezdte meg a napelemmodulok gyártását. A bejelentés idején azt tervezték, hogy 2007 végéig 30 megawatt-peak (8) termelési kapacitást érnek el. Németország kifejti, hogy ezt a gyárat kísérleti projektnek tervezték, amelynek az volt a célja, hogy igazolja az Evergreen String-Ribbon technológiája és a Q-Cells gyártási technológiái kombinációjának ipari kivitelezhetőségét.
(14)
A bejelentett támogatás egy új beruházásra, a Sovello2-re vonatkozik, amely egy napelemmodulok validált String-Ribbon-eljárás alapján történő integrált sorozatgyártására alkalmas új gyár építésére irányult a Sovello1 telephelyével szomszédos ingatlanon, Thalheimben. A Sovello2 építési munkálatai 2006 júliusában indultak meg és 2008 júniusában fejeződtek be. A tervek szerint a Sovello2 várhatóan 2009-ben éri el 60 MWp-s teljes névleges kapacitását (9).
(15)
A bejelentés időpontjában abból indultak ki, hogy a Sovello2 közvetlenül mintegy 390, közvetve pedig legalább 700 munkahelyet fog teremteni a régióban.
(16)
Az alábbi ütemterv áttekintést ad a két projekt különböző szakaszairól:
Időpont
Sovello1
Sovello2
Döntés a beruházásról
2005.1.14. (A közös vállalatról szóló eredeti keretszerződés időpontja)
2006 júniusának vége (a német hatóságok adatai szerint)
Támogatás iránti kérelem
2004.12.27. (közösségi feladat utáni támogatás)
2006.2.20. (közösségi feladat utáni támogatás)
Jóváhagyás időpontja
2005.4.21.
(közösségi feladatra vonatkozó támogatási döntés)
2006.12.15.
(közösségi feladatra vonatkozó támogatási döntés, a Bizottság engedélyére is figyelemmel)
Ingatlan-adásvételi szerződés
2005.6.27.
2006.6.30.
A munkálatok kezdete
2005
2006 júliusa
Bejelentés
2005.9.1. (10)
2006.12.20.
A beruházás tervezett időszaka
2005.1.1-2007.12.31.
2006.7.24-2008.6.30.
A termelés megkezdése
2006 februárja
2007 második negyedéve
A teljes termelési kapacitás elérése
2006 júniusának vége (30 MWp)
2007 vége (60 MWp)
A Bizottság engedélye
2006.6.7. (kkv-kiegészítés)
2.4. Jogalap
(17)
A támogatást a következő létező támogatási programok alapján nyújtják: a regionális gazdasági szerkezet fejlesztése (Verbesserung der regionalen Wirtschaftsstruktur; N 642/02 számú állami támogatás (11); a továbbiakban: a közösségi feladatokról szóló szabályozás), a beruházások támogatásáról szóló 2005. évi törvény (Investitionszulagengesetz 2005; N 142a/04 számú állami támogatás (12) és az azt felváltó, a beruházások támogatásáról szóló 2007. évi törvény (Investitionszulagengesetz 2007; N 357a/06 számú állami támogatás (13).
2.5. Beruházási költségek
(18)
Németország 2009. április 16-i és 24-i aktualizált adatai szerint a Sovello2 teljes beruházási költsége (névértéken) 118 418 780 EUR (jelenértéken 114 882 310 EUR (14), ami teljes mértékben a regionális támogatásokhoz kapcsolódik. Az I. táblázat a bejelentett projekt teljes beruházási költségének megoszlását mutatja:
I. táblázat
A projekt költségeinek megoszlása
(EUR)
2006
2007
2008
Összesen (névértéken)
Összesen (jelenértéken, 2006.12.31.)
[…]
[…]
[…]
118 418 780
114 882 310
2.6. A projekt finanszírozása
(19)
Németország 2009. április 16-i és 24-i aktualizált adatai szerint a Sovello 87 313 015 EUR saját forrásból és (nem állami kezességvállalással fedezett) banki hitelből, valamint az igényelt, 31 105 765 EUR összegű támogatásból finanszírozta a projektet. Eszerint a Sovello állami támogatástól mentes saját hozzájárulása eléri az támogatható költségek legalább 25 %-át.
2.7. Alkalmazandó maximális regionális támogatási intenzitások
(20)
Thalheim (Bitterfeld körzet, Dessau város, Szász-Anhalt tartomány) az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének a) pontja szerint regionális támogatásra jogosult régió része. A nemzeti regionális támogatásokról szóló iránymutatás (15) (a továbbiakban: a regionális támogatásokról szóló 1998. évi iránymutatás) és a bejelentés időpontjában érvényes, a 2004-2006 közötti időszakra vonatkozó német regionális állami támogatási térkép (16) szerint a nagyvállalkozásoknak nyújtott támogatások esetében ebben a régióban a maximális támogatási intenzitás a bruttó támogatástartalom 35 %-a lehet.
2.8. A támogatás összege és intenzitása
(21)
Németország, tekintettel arra, hogy az MSF 2002 (25) bekezdése alapján kohéziós bónusz alkalmazására kerülhet sor, két különböző támogatási összeget és támogatási intenzitást jelentett be. Az MSF 2002 (25) bekezdése a következőképpen rendelkezik: „A maximális támogatási intenzitást […] az 1,15-os tényezővel való felszorzás útján meg lehet növelni, ha a támogatott projekt az 1260/1999/EK tanácsi rendelet (17) 25. cikke értelmében vett jelentős projektként […] társfinanszírozásban részesül.” Az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének a) pontja szerint regionális támogatásra jogosult régiókban a közösségi forrásokból történő társfinanszírozás arányának azonban az összes állami kiadás legalább 25 %-át el kell érnie, és a kohéziós bónusz alkalmazásából eredő maximális támogatási intenzitás nem haladhatja meg az alkalmazandó legmagasabb regionális támogatási arány 75 %-át (az MSF 2002 (25) és (26) bekezdése).
(22)
A Németország által bejelentett első támogatási intenzitás bruttó támogatástartalma 22,46 % volt (ez 30,526 millió EUR támogatási összegnek felel meg). Itt kohéziós bónusz nélküli maximális támogatási intenzitásról van szó, amelyet (jelenértéken) 135,934 millió EUR eredetileg bejelentett támogatható költség - amelyre az MSF 2002 (21) bekezdése szerinti csökkentési mechanizmust alkalmazták - alapján, valamint a 35 % bruttó támogatástartalmú legmagasabb regionális támogatási arány figyelembevételével számítottak ki.
(23)
A kohéziós bónusz alkalmazásával a támogatás (a továbbiakban: kohéziós bónusszal számított támogatás) maximális összege 135,934 millió EUR támogatható költség esetében 35,105 millió EUR (jelenértéken ez 25,83 % bruttó támogatástartalmú támogatási intenzitásnak felel meg). Ez a támogatási intenzitás az MSF 2002 (25) bekezdésén alapul.
(24)
A második támogatási intenzitás, amelyet Németország a kohéziós bónusz alkalmazhatósága esetére jelentett be, valamennyi támogatható beruházási költség alapulvétele esetén 23,83 % bruttó támogatástartalmat tesz ki (ez névértéken 35,336 millió EUR, illetve jelenértéken 32,397 millió EUR támogatási összegnek felel meg).
(25)
2009. április 16-án és 24-én Németország aktualizált adatokat küldött, és tájékoztatta a Bizottságot, hogy a Sovello2 támogatható beruházási költségei összességében végül elérték a 118 418 780 EUR-t (jelenértéken 114 882 310 EUR), és a Sovello2 támogatása a kohéziós bónusz alkalmazhatósága esetén (névértéken) 31 105 765 EUR (jelenértéken 27 367 723 EUR), ami 23,8224 % bruttó támogatástartalmú támogatási intenzitásnak felel meg. Németország kifejtette továbbá, hogy a támogatásra 17 220 066 EUR közvetlen támogatás és 13 885 699 EUR beruházási támogatás formájában kerül sor 2009-ben.
(26)
A német hatóságok jelentős projektre vonatkozó kérelmet nyújtottak be, hogy Szász-Anhalt tartomány operatív programja keretében az Európai Regionális Fejlesztési Alapból (névértéken) 9,118 millió EUR társfinanszírozásban részesülhessenek (18). Ha a Bizottság a strukturális alapokra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról szóló 1260/1999/EK rendelet jelentős projektekre vonatkozó rendelkezései alapján elutasítaná ezt a kérelmet, nem teljesülnének a kohéziós bónuszhoz szükséges feltételek. Ebben az esetben csökkentik a támogatást és a bejelentésben meghatározott teljes támogatási összeget, hogy a bónusz nélküli esetben alkalmazandó, bruttó támogatástartalomban kifejezett küszöbértékeket ne lépjék túl.
(27)
A közösségi feladatra vonatkozó támogatási döntés (19) IX.2. szakaszának m) pontja szerint a beruházási ösztönzők nyújtása attól függ, hogy a Bizottság engedélyezi-e a támogatást.
(28)
A bejelentésben Németország kijelentette, hogy a bejelentett támogatás ugyanazon támogatható költségek fedezése céljából nem halmozódik egyéb helyi, regionális, nemzeti vagy EK-programok támogatásaival.
(29)
Németország megerősítette, hogy a kedvezményezett a támogatást a projekt munkálatainak megkezdése előtt kérelmezte. A támogatás odaítéléséről szóló döntés szerint a támogatás iránti kérelmet 2006. február 20-án nyújtották be, míg a beruházási projektet csak 2006 júliusában kezdték meg.
(30)
Németország ezenfelül megerősíti, hogy az e határozattal jóváhagyásra kerülő maximális támogatási intenzitást és maximális támogatási összeget abban az esetben sem lépik túl, ha a támogatható költségek alacsonyabbak vagy magasabbak lesznek.
2.9. Általános kötelezettségvállalások
(31)
A közvetlen támogatás odaítéléséről szóló döntés IX.2. szakaszának f) pontja, valamint a létező támogatási programokra vonatkozó német jogalap úgy rendelkezik, hogy a kedvezményezett a beruházást legalább öt éven át köteles fenntartani a létesítményben.
(32)
Németország a bejelentéshez csatolta a támogatás odaítéléséről szóló döntés másolatát. Ezenkívül vállalta, hogy benyújt a Bizottsághoz
-
a támogatás Bizottság általi elfogadásától számítva ötévenként egy-egy időközi jelentést (ideértve a kifizetett támogatási összegre, a támogatás odaítéléséről szóló döntés teljesítésére, valamint minden olyan, más beruházási projektre vonatkozó információt, amelyet ugyanazon létesítményben/üzemben indítottak),
-
a támogatás utolsó részletének a bejelentett kifizetési ütemterven alapuló kifizetését követő hat hónapon belül részletes záróbeszámolót.
3. A HIVATALOS VIZSGÁLATI ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁNAK OKAI
(33)
A hivatalos vizsgálati eljárás megindításáról szóló határozatban a Bizottság a következő aggályainak adott hangot:
(34)
Az MSF 2002 (49) bekezdése előírja, hogy a beruházási projektek a keretszabály rendelkezéseinek megkerülése céljából nem oszthatók fel mesterségesen alprojektekre. Ezért abból kell kiindulni, hogy egy beruházási projekt magában foglalja az adott létesítményen hároméves időszakon belül eszközölt valamennyi állóeszköz-beruházást. A létesítmény e bekezdés értelmében „olyan állóeszközök gazdaságilag oszthatatlan csoportjából áll, amelyek pontosan meghatározott műszaki funkciót látnak el, fizikai vagy funkcionális összeköttetésben állnak, és világosan beazonosított célokkal - például meghatározott termékek előállítása - rendelkeznek”. Elképzelhető, hogy a tagállamok egyetlen beruházás helyett két projektet jelentenek be, hogy így az MSF 2002 (21) bekezdése szerinti automatikus csökkentési mechanizmus alkalmazása után magasabb maximális támogatási intenzitást érjenek el (20).
(35)
Mivel a Sovello1 projekt munkálatainak kezdete (2005) és a Sovello2 projekt munkálatainak kezdete (2006 júliusa) között kevesebb mint három év telt el, a hivatalos vizsgálati eljárás megindításáról szóló határozatban foglaltaknak megfelelően a Bizottság alapvetően abból indulhat ki, hogy a két projekt együttesen egyetlen beruházást képez, kivéve, ha az MSF 2002 (49) bekezdésében foglalt kritériumok teljesülnek.
(36)
A Bizottság ebben az összefüggésben tudomásul vette, hogy az Evergreen kísérleti létesítménnyel rendelkezett Marlboróban, amelyben a vállalkozás kutatás- fejlesztéssel (a továbbiakban: K+F) foglalkozott, és a String-Ribbon technológia alkalmazása céljából egy kísérleti gyártósorra vonatkozó teszteket hajtott végre. Ezzel szemben a Bizottság megállapította, hogy a Sovello1 esetében lényegesen elérhetőbb a piac, hiszen a termelést 2006 áprilisában kezdték meg, és a 2006 áprilisában, májusában és júniusában gyártott valamennyi modult azonnal értékesítették a piacon. A Bizottság ezért arra az előzetes eredményre jutott, hogy a Sovello1-et elsődlegesen nyilvánvalóan nem annak megállapítása céljából tervezték, hogy a napelemmodulok String-Ribbon technológiával történő gyártása műszakilag vagy technológiailag lehetséges-e, hanem azért, hogy meg tudják ítélni a közös vállalatbeli partnerek technológiáinak és gyártási eljárásainak a teljesítőképességét és ipari kapacitását, valamint hogy kihasználják a német piacon várt gyors fejlődést.
(37)
A Bizottság megállapította továbbá, hogy a Sovello1 induló beruházásának mértéke (30 MWp kapacitás) nem minősíthető alacsonynak. A Bizottság továbbá úgy vélte, hogy a Sovello2 60 MWp kapacitása esetében - összehasonlítva S1 teljesítményével - végeredményben nem lehet sorozatgyártáról beszélni. Ami a Sovello2 költségeit illeti, a szorzótényező csupán 2, miközben ez a tényező a Qimonda jelentős beruházási projekt esetében 13 volt. A Qimonda esetében a Bizottság arra az eredményre jutott, hogy a bejelentett projekt egy korábbi kísérleti projekttel nem képezett egyetlen beruházást (a Bizottság 2008. január 30-i határozata (21), a továbbiakban: Qimonda-határozat).
(38)
A Bíróság T-184/97 sz. ügyben (22) hozott ítélete, valamint az „ipari kutatás”, a „kísérleti fejlesztés” és az „eljárási innováció” fogalmának a kutatáshoz, fejlesztéshez és innovációhoz nyújtott állami támogatások közösségi keretrendszerében (23) (a továbbiakban: K+F+I-keretrendszer) meghatározott definíciója alapján a Bizottság erős kétségének adott hangot arra vonatkozóan, hogy a Sovello1 kísérleti projektnek, és így a Sovello2 projekttől különálló projektnek lenne minősíthető.
(39)
A Bizottság úgy vélekedett, hogy amennyiben a Sovello1-et nem lehet kísérleti projektnek tekinteni, (az MSF 2002 (49) bekezdésében felsorolt kritériumok globális mérlegelése alapján), akkor a Sovello2-vel közösen egyetlen beruházásnak lehet minősíteni. Figyelemmel arra a tényre, hogy a kereskedelmi gyártás első létesítményben való beindulását követő három hónapon belül megkezdődtek a második létesítmény munkálatai, a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a Németország által a két létesítmény fizikai különállására és a hiányzó funkcionális összeköttetésükre vonatkozóan előadott érvek ellenére egyetlen vállalkozásról van szó, amely két szomszédos ingatlanon két gyártóüzemmel rendelkezik, és ezek ugyanazt a terméket állítják elő ugyanazzal a technológiával.
(40)
A Bizottság a közös vállalat létrehozásáról szóló eredeti szerződést úgy értelmezte, hogy az üzlettársak egy, a Sovello1-nél sokkal átfogóbb beruházást terveztek, amelyet több szakaszban kívántak megvalósítani. A Bizottság véleménye szerint továbbá nem volt egyértelmű, hogy az integrált létesítmény helyett külön projektek tervezésével járó többletköltségek magasabbak-e, mint az a kiegészítő támogatási összeg, amely akkor adódik, ha a két projektet nem tekintik egyetlen beruházásnak (és az MSF 2002 (21) bekezdése szerinti csökkentési mechanizmust ennek megfelelően nem kell a két projektre együttesen alkalmazni).
(41)
A Bizottság a fenti megfontolásokat figyelembe véve megkérdőjelezte, hogy a bejelentett támogatás szükséges - és ha igen, milyen mértékben szükséges - a beruházás ösztönzéséhez, és összeegyeztethetőnek tekinthető az MSF 2002-vel, valamint a közös piaccal.
4. AZ ÉRDEKELT FELEK ÉSZREVÉTELEI
(42)
A hivatalos vizsgálati eljárás megindításáról szóló határozatnak az Európai Unió Hivatalos Lapjában történt közzététele után a Bizottság egy észrevételt kapott. Az Európai Fényelektromossági Ipari Szövetség (24) (European Photovoltaic Industry Association, EPIA) észrevételei a következőképpen foglalhatók össze:
4.1. A napelemipar - egy magas növekedési rátával jellemzett piac
(43)
Az EPIA szerint a napelemipar piacát tartósan magas növekedési ráta jellemzi. Ez a fotovoltaikus termékek iránti, világszerte növekvő keresletre, valamint a dinamikus technológiára és a magas beruházási arányra vezethető vissza. Az ipari szintű beruházások végrehajtásánál a gyorsaság kulcsfontosságú tényező. Annak érdekében, hogy a napelemipar versenyképessége gyorsabban növekedjen, csökkenteni kell a napenergia-termelés költségeit. A napenergia-termelés esetében jelentős szerepet játszanak a napenergia-hasznosító rendszereinek beszerzési költségei. A napenergia-hasznosító rendszerek gyártási költsége ismételten az alkalmazott technológiáktól és az alapanyagok és egyéb anyagok költségeitől függ.
(44)
Azt, hogy a napelemágazatban rendkívül nagy jelentőséggel bír a technológia és a beruházás, az EPIA véleménye szerint elsősorban a vállalkozások és/vagy a kutatás- fejlesztési intézetek közötti együttműködési intézkedések növekvő száma, valamint az mutatja, hogy az ágazatban egyre gyakrabban hoznak léte új vállalkozásokat.
4.2. Kísérleti projektek a napelemiparban
(45)
Az EPIA szerint a napelemiparban gazdasági kritériumok alapján dolgozzák ki és hajtják végre a beruházásokat és az új technológiákat. Annak érdekében, hogy a befektetők számára korlátozzák a gazdasági kockázatokat, és bizonyos kritériumok tekintetében teszteljék az újítások technológiai és/vagy gazdasági megvalósíthatóságát, ezen a területen szakaszosan kerül sor kutatás-fejlesztésre, valamint a beruházások ipari végrehajtására. A kísérleti projektek ezért alkalmasak arra, hogy konkrét célokkal, korlátozott erőforrásokkal és kalkulálható kockázatokkal megoldjanak bizonyos műszaki és/vagy gazdasági problémákat a beruházásokkal kapcsolatban. Az iparilag bevált technológiák esetében a termék- és eljárásorientált beruházások keretében is hajtanak végre kísérleti projekteket, mivel a kapacitás bővítése gazdaságilag csak akkor indokolható, ha egy kísérleti gyártási eljárás igazolta, hogy a sorozatgyártás lehetséges. Ekkor természetesen a termelési kapacitások gyors bővítése döntő jelentőségű a siker szempontjából. Ezért az új termelési kapacitást gyakran már közvetlenül a sikeres kísérleti gyártás után kialakítják.
4.3. A String-Ribbon technológia ipari tesztelésére még nem került sor
(46)
Az EPIA szerint a Sovello által alkalmazott String-Ribbon technológia a kristályos szelet gyártásához szükséges szilíciumszalagok előállítására irányuló folyamatos eljárás. A kristályos szelet gyártásának hagyományos leválasztási technológiáihoz képest ebben az eljárásban lényegesen kevesebb szilíciumot használnak, ami a költségek szempontjából egyértelműen kedvező. A szeletgyártáshoz alkalmazott String-Ribbon technológiát a Sovello1 megépítése előtt még nem tesztelték iparilag. Emellett az egész világon nem létezett olyan vállalkozás, amely akkoriban képes lett volna ezeket a String-Ribbon-szeleteket napelemmé, majd napelemmodullá alakítani. A String-Ribbon technológiával a Sovello a teljes értékláncot lefedi, a szeletektől a napelemeken át a modulokig. Ezt a teljes értékláncon végighúzódó, technológiailag innovatív integrált eljárást iparilag tesztelni kellett.
5. NÉMETORSZÁG ÉSZREVÉTELEI
(47)
Németország továbi információkat küldött, hogy eloszlassa a Bizottság aggályait azon kérdést illetően, hogy a Sovello1 és a Sovello2 két beruházása együttesen egyetlen beruházást képez-e az MSF 2002 (49) bekezdése értelmében. Németország véleménye szerint a Sovello1 kísérleti projekt, és a Qimonda-határozatnak megfelelően önálló beruházási projektnek kell tekinteni. Ez a vélemény a következő érvekre támaszkodik:
5.1. A Sovello1 kísérleti projekt
(48)
Németország azon az állásponton van, hogy a Sovello1 beruházást kísérleti projektnek kell minősíteni. Ezzel kapcsolatban Németország az OECD egyik definíciójára (25) hivatkozik, amely szerint egy kísérleti létesítmény építése és működtetése a K+F területére tartozik, amennyiben fő célja a tapasztalatszerzés és a műszaki és egyéb adatok gyűjtése. Az OECD-definíció szerint a kísérleti projekteket nemcsak azért hajtják végre, hogy egy új technológia műszaki megvalósíthatóságát ellenőrizzék, hanem azért is, hogy a sorozatgyártás megkezdése előtt fel tudják mérni a működési hatékonyságát, a költséghatékonyságát és a műszaki optimalizálását. A kísérleti projekt sikeres végrehajtása ezért Németország véleménye szerint a sorozatgyártás kezdetének és megvalósításának elengedhetetlen feltétele.
(49)
Németország úgy véli, hogy a Sovello1 beruházás, tekintettel az ott megvalósított eljárási és gyártási innovációra, a K+F+I-keretrendszerben az „ipari kutatás” és „eljárási innováció” fogalmi körébe sorolható. Németország véleménye szerint az egyetlen beruházásként való minősítésről való határozat meghozatalakor nem lehet döntő jelentőségű az a tény, hogy a kedvezményezettnek kezdettől fogva az volt a szándéka, hogy kereskedelmileg értékesítse a Sovello1-ben gyártott termékeket, hiszen a Bizottság a Qimonda-határozatban sem tulajdonított nagy jelentőséget ennek a szempontnak. Németország kijelenti, hogy a Qimonda kísérleti projekt és a Sovello1 beruházás célkitűzése és koncepciója nem különbözik.
(50)
Németország kifejti, hogy a Sovello1 projekt a fent említett feltételeknek egyértelműen eleget tesz. A Sovellót a közös vállalat partnerei, a Q-Cells és az Evergreen 2005 januárjában abból a célból alapították, hogy az Evergreen String-Ribbon technológiája és a Q-Cells gyártási technológiája (napelemek gyártása és szaktudás a berendezések és gyártási eljárások terén) kombinációjának ipari megvalósíthatóságát igazolhassák.
(51)
Németország úgy véli, hogy az Elsőfokú Bíróság által a T-184/97. sz. ügyben hozott ítélet nem mond ellent a Sovello1 kísérleti projektként való besorolásának, és ebben az ügyben nem is bír jelentőséggel, mivel nem tartalmaz az egyetlen beruházás kérdésére vonatkozó megállapításokat.
(52)
Németország szerint a Sovello1 világszerte az első olyan automatizált és teljesen integrált ipari létesítmény, amely String-Ribbon technológia alapján gyárt napelemmodulokat.
(53)
Németország megerősíti, hogy az Evergreennek van egy kísérleti létesítménye Marlboróban, amelyben a vállalkozás K+F tevékenységet folytat, valamint a String-Ribbon technológia alkalmazása céljából egy kísérleti gyártósorra vonatkozó teszteket hajt végre. A Sovello1-ben ezért nem kellett vizsgálni, hogy a napelemmodulok String-Ribbon technológia alapján történő gyártása lehetséges-e; az Evergreen ezt már sikeresen vizsgálta a malborói kísérleti gyártás folyamán. A kérdés inkább arra irányult, hogy az ipari sorozatgyártás technológiai (és gazdasági) szempontból megvalósítható-e. Németország kijelenti, hogy Marlboróban soha nem folyt ipari gyártás, sem a szeletek, sem a napelemek, sem a modulok gyártása terén. A Sovello1-ben Spruce Line típusú modulokat gyártottak, Marlboróban pedig Cedar Line típusúakat. E két típus elsődlegesen abban különbözik, hogy a Cedar Line típusú modulokat kézzel készítik, míg a Sovellónál messzemenően gépesített gyártás folyik.
(54)
A marlborói berendezés csak 2004-ben érte el a 15 MWp kapacitást, ami az új diffúziós kemencék beállítására vezethető vissza. Németország véleménye szerint ebből nem következik az, hogy ott a String-Ribbon-napelemek vagy -modulok gyártására alkalmas ipari technológiák álltak volna rendelkezésre, vagy hogy ezeknek ipari volumenű megfelelő teljesítményük lett volna. Ezenkívül, mint arról fentebb szó volt, Marlboróban más típusú modulokat gyártottak, mint a Sovello1-ben. Németország utal továbbá arra, hogy a napelemiparban 10-30 MWp kapacitású kísérleti projekteket valósítanak meg. Abból a tényből, hogy a Sovello1 ennek a sávnak a felső szélén helyezkedik el, nem lehet arra következtetni, hogy ez nem kísérleti projekt volt. A Sovello1 kapacitását (30 MWp) a külön e gyár számára kifejlesztett […] (26) kapacitása biztosítja.
(55)
Németország kifejti továbbá, hogy a String-Ribbon-gyárak a mai tudásszint mellett 75-80 MWp kapacitást érnek el. Ezért egyetlen befektető sem létesített volna nagyobb gyárat egy új, még kipróbálatlan technológia alapján.
(56)
Németország kifejti, hogy a Sovello1 beruházás időpontjában nem álltak rendelkezésre szabványok a napelemmodulok innovatív String-Ribbon technológia alapján történő sorozatgyártásához szükséges gépek és berendezések tervezéséhez. Mivel a Sovello tekintetében egyedi és jelentősebb termelési célkitűzéseket állapítottak meg, mint a marlborói berendezés esetében (legalább […]-os hozam, stabil […]-os napelemhatásfok és a napelemhatásfok […] emelése), nem lehetett a marlborói laboratóriumi gyártást egyszerűen csak lemásolni vagy a Q-Cells hagyományos gyártási eljárásait alkalmazni (27). Németország ennek alátámasztására számos példát sorol fel.
(57)
Németország kifejti továbbá, hogy a rövid tesztelési időszak és a gyors eredmény, valamint a gyors kereskedelmi értékesítés nem mond ellent a Sovello1 kísérleti projektté való minősítésének. A marlborói létesítmény kísérleti termelését is értékesítették. Ezt a szolártermékek iránti magas kereslettel lehet magyarázni. Az alacsonyabb hozamú és hatásfokú modulok ára akkor éppen alacsonyabb volt. Ha a hozam és a hatásfok tényleges értékei nem érték volna el tartósan a célértékeket, a Sovello1 kísérleti projekt kudarcot vallott volna. A legyártott modulokat ebben az esetben is értékesítették volna, már csak azért is, hogy korlátozzák a felhalmozódó veszteséget.
(58)
Németország kijelenti, hogy a gyártás Sovello1-ben történő megindulása és a Sovello2-ben folyó munka megkezdése között öt hónap telt el (nem pedig három, ahogy azt a hivatalos vizsgálati eljárás megindításáról szóló határozatban a Bizottság feltünteti).
(59)
Németország úgy véli, hogy a Sovello1 kísérleti létesítmény tesztidőszaka azért volt olyan rövid, mert a beruházási és a működtetési szakasz közötti szokásos, ágazatokon átnyúló szétválasztást (szakképzett munkaerő felvétele, szoros együttműködés a gépgyártókkal, időben megkötött szállítási szerződések a gyártáshoz szükséges anyagokra és pótalkatrészekre, a napelem- és a modulgyártás közötti területi szétválasztás) elhagyták, valamint mert az egész projekt mögött alapos tervezés állt.
5.2. A Sovello1 és a Sovello2 beruházási projekt két különálló projekt
(60)
Németország véleménye szerint az MSF 2002 (49) bekezdésében említett valamennyi kritériumnak együttesen teljesülnie kell ahhoz, hogy a Sovello1-et és a Sovello2-t egyetlen beruházásnak lehessen tekinteni. Németország számos érvet sorol fel ennek az értelmezésnek az alátámasztására, és támaszkodik a Bizottság döntéshozatali gyakorlatára, különösen a Qimonda-határozatra, az AMD-ről szóló bizottsági határozatra (28) (a továbbiakban: AMD-határozat) és a Q-Cells-ről szóló bizottsági határozatra (29) (a továbbiakban: Q-Cells-határozat.) Mivel ez a feltétel a Sovello1 és a Sovello2 esetében nem teljesült, a két projektet különálló beruházási projektnek kell tekinteni.
(61)
Németország kijelenti, hogy a Sovello1 és a Sovello2 között nincs sem fizikai, sem műszaki, sem funkcionális összeköttetés. Különálló gyártólétesítményekről van szó teljesen önálló gyártóberendezésekkel, külön állóeszközökkel (ingatlanok, épületek, gépek és berendezések) és külön közúti összeköttetéssel (külön házszámok), amelyek elkülönülő (mindazonáltal egymással határos) és különböző időpontokban megvásárolt ingatlanokon találhatók (30). Mint Németország kifejti, a két gyártólétesítmény a teljes értékláncot lefedi (a String-Ribbon-szeletektől a String-Ribbon-napelemeken át a String-Ribbon-modulokig). Ezeket külön lehet értékesíteni, anélkül, hogy a gyártási eljárás (31) fizikai változtatásokra szorulna.
(62)
Németország úgy véli, hogy a Sovello1 és a Sovello2 összehasonlítása rávilágít a gyártási technológia (új eljárási technológiák, vékonyabb szeletek gyártása) és a (közbenső) termékek (szeletek, napelemek és modulok) minősége (magas hozam) tekintetében meglévő különbségekre.
(63)
Németország különösen hangsúlyozza, hogy a Sovello1-gyel szomszédos ingatlan tekintetében az ingatlan-adásvételi szerződésben a Sovellónak biztosított vételi opció csak az eladó vonatkozásában jelentett kötelezettséget, és hogy az alkalmazandó támogatási előírások alapján nem indokolt, hogy az ingatlanvásárlást egy beruházási projekt kezdetének tekintsék. Ezért a vételi opció Németország véleménye szerint nem utal egyértelműen olyan egységes beruházási tervre, amely mind a Sovello1-et, mind a Sovello2-t magában foglalja.
(64)
Németország emlékeztet arra, hogy a Bizottság a QCells-határozatban arra az eredményre jutott, hogy két beruházás nincs összekapcsolva egymással, ha ezek mindegyike saját ingatlanra, épületekre és felszerelésre vonatkozik, azokat külön irányítják, és csupán a stratégiai és az operatív irányítás történik közösen. A Sovello1 és Sovello2 esetében a közös stratégiai és operatív irányításnak tisztán üzleti okai vannak, és ez a két projekt léte és sikere szempontjából nem elengedhetetlen.
(65)
Németország úgy véli, hogy a meglévő stratégiai tervet, amely (amint azt a közös vállalat eredeti szerződése megfogalmazta) a kísérleti projekt sikere esetére kapacitáskiépítésről rendelkezett, nem szabad a Qimonda-határozat megfelelő tervétől eltérően értékelni.
(66)
Németország kijelenti, hogy a Sovello1 és a Sovello2 beruházási projekt eltérő célokkal rendelkezik, annak ellenére, hogy mindkét esetben napelemmodulok gyártásáról van szó. A Sovello1 inkább egy megvalósíthatósági tanulmányhoz hasonlít (amely egy, a String-Ribbon technológián alapuló, a teljes értékláncon végighúzódó ipari gyártási eljárás technológiai és gazdasági megvalósíthatóságának vizsgálatára irányult), míg a Sovello2 egy meghatározott termékcsoport tulajdonképpeni kereskedelmi sorozatgyártására vonatkozott, amelynek során a Sovello1 keretében gyűjtött műszaki tapasztalatokat standardizálják.
(67)
Németország véleménye szerint a hivatalos vizsgálati eljárás megindításáról szóló határozat (61) bekezdésében a beruházások költségeinél alkalmazott szorzótényezők (amelyeket a Qimonda-határozat tárgyalt) és a két Sovello-projekt megfelelő tényezője között elvégzett összehasonlítás figyelmen kívül hagy ágazatspecifikus jellemzőket, és ezért nem alkalmas arra, hogy a Sovello1-et kizárja a kísérleti projekt köréből. Németország kifejti továbbá, hogy a Qimonda-határozatban említett költségek három beruházási projektre vonatkoznak, továbbá hogy a félvezetőiparban az épületek és berendezések költségei lényegesen magasabbak, mint a napelemiparban, a gépenkénti kapacitások viszont jelentősen alacsonyabbak (ezért a félvezetőiparban több gépet kell beszerezni). Ezenfelül a kísérleti projektek a félvezetőiparban viszonylag alacsony költségekkel járnak a gépek fokozottabb szabványosítása miatt. Németország véleménye szerint a követő projekt költségeinek és a kísérleti projekt költségeinek magasabb hányadosa a befektető nagyobb finanszírozási erejére is visszavezethető (és ezért nem indokol magasabb állami támogatást).
(68)
Németország úgy véli, hogy a közös vállalat eredeti szerződésében a Sovello termelési kapacitásainak kiépítését illetően tett általános szándéknyilatkozat nem teremt funkcionális összefüggést a Sovello1 és a Sovello2 között, hiszen semmilyen további részletezést nem tartalmaz egy második beruházási projektre vonatkozóan (telephely, gyártási technológiák, gépek, szilíciumellátás és finanszírozás).
(69)
Németország kijelenti, hogy a Sovello2 megvalósítására vonatkozó végleges döntést 2006 júniusában a következő elemek alapján hozták meg: 1) tartós jelleggel jelentősen növekvő piaci kereslet, amely hosszú távon biztosítja a termékek értékesítését, 2) hosszú távú szerződés megkötése a szilícium alapanyag beszállításáról (az REC-vel 2006 júniusával megkötött szerződés), 3) a Sovello1 kísérleti projekt igazolt műszaki és gazdasági sikere (a kitűzött hozamot és a napelemek stabil hatásfokát 2006 júniusában érték el).
(70)
Németország szerint a Sovello1 beruházásra vonatkozó döntés időpontjában (2005 januárja) a Sovello2 beruházást sem műszakilag, sem gazdaságilag nem lehetett elkezdeni. Emellett ebben az időpontban a Sovello1 projekt sikerét sem lehetett még előre látni.
5.3. A Sovello1 és a Sovello2 mesterséges szétválasztását gazdaságilag semmi sem ösztönzi
(71)
Németország kifejti, hogy a Sovellót semmi sem ösztönözte gazdaságilag arra, hogy a Sovello1-et és a Sovello2-t mestségesen szétválassza. A két gyárüzem önálló tervezése miatt a Sovellónak eszerint további [..] EUR költsége (32) keletkezett. Németország ezért úgy látja, hogy a Sovello nem tudta kihasználni az egyetlen beruházások esetében rendszerint létrejövő szinergiákat és méretbeli előnyöket. A magasabb beruházási költségeket megközelítőleg sem egyenlítenék ki a két projekt különálló beruházásnak minősítése esetén várható magasabb támogatási források, mivel a kiegészítő támogatási összeg csupán mintegy 10 millió EUR (33) lenne.
5.4. Következtetés: a Sovello1 és a Sovello2 nem képez egyetlen beruházást
(72)
Németország a korábbi határozatokat úgy értelmezi, hogy a Bizottság két külön beruházási projektet csak akkor minősített egyetlen beruházásnak, ha az MSF 2002 (49) bekezdésében említett valamennyi kritérium együttesen teljesült. Németország ezért azon az állásponton van, hogy a Sovello1 és a Sovello2 akkor sem képezne egyetlen beruházást, ha a Sovello1-et nem ismernék el kísérleti projektnek, mert nem teljesül együttesen az MSF 2002 (49) bekezdésének valamennyi kritériuma.
(73)
Németország véleménye szerint a két projekt térbeli és időbeli közelségéből nem szabad azt a következtetést levonni, hogy a két beruházás az MSF 2002 (49) bekezdése értelmében együtt egyetlen beruházásnak tekintendő, és a projekteket az MSF 2002 rendelkezéseinek megkerülése céljából mesterségesen osztották fel.
6. A TÁMOGATÁS JOGI ÉRTÉKELÉSE
6.1. Az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése értelmében vett állami támogatás fennállása
(74)
A hivatalos vizsgálati eljárás megindításáról szóló határozatban a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a Németország által a létező regionális támogatási programok (a közösségi feladatokról szóló szabályozás és a beruházások támogatásáról szóló törvény) alapján a Sovello részére nyújtani kívánt pénzügyi támogatás az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése szerinti állami támogatásnak minősül. Németország nem vitatta ezt a következtetést.
6.2. Bejelentési követelmény, a támogatás jogszerűsége és az alkalmazandó jog
(75)
Németország 2006. december 20-án bejelentette az intézkedést, és ezzel eleget tett az MSF 2002 (24) bekezdése szerinti egyedi bejelentési kötelezettségnek.
(76)
A 2007-2013 közötti időszakra vonatkozó nemzeti regionális támogatásokról szóló iránymutatás (34) (63) bekezdésével és 58. lábjegyzetével összhangban, amely szerint az egyedileg bejelentett beruházási projekteket a bejelentés idején érvényes szabályokkal összhangban kell értékelni, a Bizottság a bejelentett támogatási intézkedést a regionális támogatásokról szóló 1998. évi iránymutatás, Németország regionális állami támogatási térképe (2004-2006) és az MSF 2002 alapján vizsgálta.
6.3. A támogatás összeegyeztethetősége a regionális támogatásokról szóló 1998. évi iránymutatás általános rendelkezéseivel
(77)
A Bizottság már a hivatalos vizsgálati eljárás megindításáról szóló határozatban megállapította, hogy a projekt a regionális támogatásokról szóló 1998. évi iránymutatás értelmében vett induló beruházást érint, hogy a támogatható költségeket pontosan meghatározták, és hogy a halmozódási szabályokat betartják. Ezenkívül a Sovello a projekt munkálatainak megkezdődése előtt kérvényezte a támogatást, és a projekt befejeződése után legalább öt éven át köteles fenntartani a beruházást a régióban. A Sovello a támogatható költségek legalább 25 %-os mértékéig nyújt állami támogatástól mentes saját hozzájárulást. Mivel a támogatást már vizsgált program keretében nyújtják a Sovello számára, az alapvetően összhangban áll a regionális támogatásokról szóló 1998. évi iránymutatás általános rendelkezéseivel. A Bizottság e határozatban megerősíti ezt a megállapítást.
6.4. A támogatás összeegyeztethetősége az MSF 2002-vel
6.4.1. Egyetlen beruházás
(78)
Az MSF 2002 (49) bekezdése szerint egy beruházási projekt mesterségesen nem osztható fel alprojektekre a keretszabály rendelkezéseinek megkerülése céljából. Egyetlen beruházásnak minősül az adott létesítményen három éven belül végrehajtott minden állóeszköz-beruházás (35). A létesítmény „olyan állóeszközök gazdaságilag oszthatatlan csoportjából áll, amelyek pontosan meghatározott műszaki funkciót látnak el, fizikai vagy funkcionális összeköttetésben állnak, és világosan meghatározott célokkal - például meghatározott termékek előállítása - rendelkeznek”.
(79)
Mivel a Sovello a múltban már kapott támogatást ugyanazon a létesítményen (a Sovello2 területével szomszédos ingatlanon) egy korábbi beruházási projekthez (Sovello1), és a Sovello1 projekt munkálatainak kezdete (2005) és a Sovello2 projekt munkálatainak kezdete (2006 júliusa) között kevesebb mint három év telt el, meg kell állapítani, hogy a korábbi beruházás a bejelentett Sovello2 projekttel együttesen egyetlen beruházást képez.
(80)
A Bizottság rendszerint abból indul ki, hogy egy adott létesítményen három éven belül végrehajtott minden állóeszköz-beruházás egyetlen beruházást képez. Németországnak az egyetlen beruházásra vonatkozó kérdéssel kapcsolatos észrevételeit a Bizottság az MSF 2002 (49) bekezdésének kritériumai alapján vizsgálta.
(81)
A Bizottság véleménye szerint semmi sem utal arra, hogy a beruházási projektet mesterségesen osztották fel két alprojektre, hogy így megkerüljék az MSF 2002 rendelkezéseit. Az a tény azonban, hogy az MSF 2002 rendelkezéseit nem szándékosan kerülték meg, nem vonja automatikusan maga után azt a következtetést, hogy a hároméves időszak alatt megkezdett projektek nem minősülnek egyetlen beruházásnak (lásd az AMD-határozat (47)-(49) bekezdését, ahol a Bizottság arra az eredményre jutott, hogy egyetlen beruházásról volt szó, bár a projekteket nem az MSF 2002 rendelkezéseinek megkerülése szándékávak osztották fel mesterségesen). Azt tehát, hogy egyetlen beruházásról van-e szó, az MSF 2002 (49) bekezdése szerinti kritériumok alapul vételével a tények alapján kell megítélni, nem pedig az alapján, hogy a szándékosság fennállt-e.
(82)
Németország a Bizottság döntéshozatali gyakorlatából azt állapítja meg, hogy az MSF 2002 (49) bekezdése minden kritériumának együttesen teljesülnie kell ahhoz, hogy két projektet egyetlen beruházásnak lehessen tekinteni. A Bizottság ezt az értelmezést nem fogadhatja el. A Bizottság egyetlen korábbi határozatában sem állapította meg azt, hogy valamennyi kritériumnak együttesen teljesülnie kell ahhoz, hogy egyetlen beruházásra lehessen következtetni. A Bizottság úgy véli, hogy az MSF 2002 inkább e kritériumok globális értékelését írja elő. A kritériumokat az egyedi esetek alapján globálisan kell értékelni. Ez azt is magában foglalja, hogy két beruházási projekt akkor is egyetlen beruházásnak minősülhet, ha nem minden kritérium teljesül.
(83)
A kritériumok, azaz
-
a meghatározott műszaki funkció,
-
a fizikai vagy funkcionális összeköttetés,
-
a világos cél,
-
a gazdasági oszthatatlanság
vizsgálatára és megítélésére az alábbiakban átfogó értékelés keretében kerül sor.
(84)
A Bizottság ennek során figyelembe veszi Németország azon érvét, hogy a Sovellót gazdaságilag semmi sem ösztönözte arra, hogy a Sovello1-et és a Sovello2-t mesterségesen szétválassza.
6.4.1.1. Meghatározott műszaki funkció
(85)
A két gyár egy és ugyanazon meghatározott műszaki funkciót tölti be: napelemmodulokat gyárt String-Ribbon technológia alapján. Megállapítható továbbá, hogy semmi sem utal arra, hogy a Sovello1-ben, illetve a Sovello2-ben folytó gyártáshoz eltérő beszerzésekre lenne szükség (az alapanyag mindkét esetben a szilícium). A Sovello2 felszerelését és gépeit érintő változások, amelyek a Sovello1-nél szerzett tapasztalatokra vezethetők vissza, és a termelési hatékonyság optimalizálását szolgálják, csekély különbséget eredményezhetnek a Sovello1-ben, illetve a Sovello2-ben gyártott modulok között. A Bizottság véleménye szerint azonban ezek a különbségek az ipari projektek keretében szokásos kiigazítások eredményei, és semmit sem változtatnak azon a tényen, hogy a két gyár ugyanazt a meghatározott műszaki funkciót látja el.
6.4.1.2. Fizikai vagy funkcionális összeköttetés
(86)
A Sovello1 és a Sovello2 különálló gyártólétesítmények, amelyek külön állóeszközökkel és külön közúti összeköttetéssel rendelkeznek. Mindkét gyártólétesítmény lefedi a napelemmodulok teljes gyártási folyamatát, a szeletektől a napemelemeken át a modulokig. A két gyártólétesítményt alkotó állóeszközök között, amelyek csoportjai „pontosan meghatározott műszaki funkciót látnak el”, nincs fizikai összeköttetés. A Bizottsághoz benyújtott egyik szakvélemény arra a következtetésre jut, hogy a gyárak külön is értékesíthetők és működtethetők, anélkül, hogy a gyártási eljárás fizikai változtatásokra szorulna. A Bizottság nem lát okot arra, hogy ezzel a következtetéssel ne értsen egyet.
(87)
A Sovello1 és a Sovello2 gyár egyes szolgáltatásait központosították. Ezen túlmenően ugyanazzal az eljárással, ugyanolyan gépekkel és létesítményekben ugyanolyan termékeket gyártanak, a gépeket, a felszerelést és az alapanyagot rendszerint ugyanazoktól a beszállítóktól szerzik be, és a karbantartás és az alkatrészellátás központilag van megszerveze. Mindazonáltal helytálló az a megállapítás, hogy ebben az esetben hiányzik néhány olyan elem, amely jellemzően igazolná a funkcionális összeköttetést a két gyártólétesítményt alkotó állóeszközök között, amelyek csoportjai „pontosan meghatározott műszaki funkciót látnak el”. Így például a két Sovello-projekt között nincs szállítási kapcsolat, nem használnak közös műszaki infrastruktúrát (pl. erőmű vagy hasonló), nem osztanak meg köztes termékeket. Mindkét gyár önálló gyártósorként működik.
(88)
Ami a Sovello1 ingatlan-adásvételi szerződésében szereplő, a szomszédos területekre vonatkozó vételi opciót illeti, ebben a különleges helyzetben a Bizottság egyetért Németországgal abban, hogy egy ilyen vételi opció önmagában adott körülmények között nem ad elegendő alapot az MSF 2002 (49) bekezdése értelmében vett funkcionális összeköttetés fennállására vonatkozó következtetés levonására, annál is inkább, mert a kedvezményezettnek erre a vételi opcióra vonatkozóan nem kellett további anyagi hozzájárulást nyújtania, és a Sovello2 beruházója más telephelyeket is megtekintett.
(89)
A fenti megfontolások alapján a Bizottság úgy véli, hogy a Sovello1 és a Sovello2 között nincs az MSF 2002 (49) bekezdése értelmében vett fizikai vagy szoros funkcionális összeköttetés.
6.4.1.3. Világos cél
(90)
Németország kifejti, hogy a Sovello1 egy olyan kísérleti projekt volt, amellyel egy alapvetően innovatív technológián (36) alapuló, a teljes értékláncon végighúzódó gyártási eljárás ipari volumenű működőképességét, hatékonyságát és gazdaságosságát akarták igazolni, míg a Sovello2 célja a műszaki és gazdasági kivitelezhetőség alátámasztása után a kapacitás kibővítése és a tömeggyártás megindítása volt. Németország ezzel arra a következtetésre jut, hogy a Sovello1 és a Sovello2 beruházási projekt eltérő célra irányult.
(91)
Ezzel kapcsolatban a Bizottság tisztázni kívánja, hogy - Németország értelmezésével szemben - a Qimonda-határozatban nem abból indult ki, hogy a kísérleti projektek az MSF 2002 (49) bekezdésének alkalmazásában szükségszerűen más céllal rendelkeznek. Ebben a határozatban csupán azt állapította meg, hogy a szóban forgó kísérleti projektnek más célja volt, és a második projekttel nem alkotnak egyetlen beruházást. Két projekt céljainak vizsgálata során az a tény, hogy az egyik esetében kísérleti projektről van szó, valóban egyértelmű kiindulási pont lehet arra vonatkozóan, hogy a két projekt céljai eltérőek, azonban a projektek különleges tulajdonságaitól függően ez a tény egyedi esetben nem biztos, hogy elegendő arra, hogy a két projekt céljait egyértelműen elhatárolja. A kísérleti projektek elhatárolása során jelentkező nehézségekre is figyelemmel a Bizottság ezért úgy véli, hogy inkább a projektek egyedi tulajdonságai alapján kell vizsgálni, hogy speciális kísérleti jellege révén rendelkezik-e a projekt olyan céllal, amely amely kellően különbözik a második projekt céljától. Ebben az esetben több olyan elemet is felsoroltak, amelyek igazolták, hogy a Sovello1 és a Sovello2 eltérő, jól meghatározható célokkal rendelkezik.
(92)
Az EPIA által előadott érvek megerősítik, hogy a napelemiparban az innovációkra és új technológiák fejlesztésére gazdasági kritériumok miatt gyakran szakaszosan kerül sor, valamint hogy a fotovoltaikus ágazatban számtalan olyan projekt van, amelyek a tömeggyártást megelőzően az innovációk ipari kivitelezhetőségének, valamint az eljárások reprodukálhatóságának vizsgálatára irányulnak. Ezek az érvek azt is megerősítik, hogy a Sovello1 az első olyan beruházás volt a világon, amely a String-Ribbon technológiát iparilag tesztelte.
(93)
A Bizottság a közös vállalat keretszerződéséből azt olvassa ki, hogy a Sovello1-ben a szeletek gyártása ugyan a String-Ribbon technológia alapján, de a QCells gyártási technológiáival kombinálva folyik, hogy ipari volumenben alkalmazható, bizonyítottan gazdaságos gyártási technológiákat fejleszthessenek ki. Ez számos technológiai innovációt, valamint speciális gépeknek a Sovello1 részére fejlesztését foglalta magában, miközben a hangsúly a gyártási folyamat ipari volumenű automatizálásán és reprodukálhatóságán volt, és végső soron Spruce Line típusú modulokat gyártottak. A Sovello1 tehát egy teljesen új projekt volt, amely arra irányult, hogy a napelemmodulok String-Ribbon technológia alapján történő gyártásának műszaki kivitelezhetőségét és gazdaságosságát ipari volumenben tesztelje. A Sovello2-nek ezzel szemben az ipari sorozatgyártás a célja, melynek megindítása a Sovello1 sikerétől függött.
(94)
A Bizottság a hivatalos vizsgálati eljárás megindításáról szóló határozatban kétségének adott hangot a Sovello1 méretére (30 MWp kapacitás) vonatkozóan, összehasonlítva azt a marlborói laboratóriumi gyártással (15 MWp) és a Sovello2 sorozatgyártásával (pusztán 60 MWp). Németország azonban kifejtette, hogy a marlborói gyár maximális kapacitását csak 2004-ben érte el, továbbá hogy ez nem bizonyítja azt, hogy Marlboróban ipari volumenű gyártási eljárások alkalmazására került sor. Erre utal az a tény is, hogy az Evergreen jelenleg le kívánja állítani a marlborói gyártást (csak K+F tevékenységet kíván ott folytatni), és új gyártólétesítményét Devensben tervezi felépíteni (37).
(95)
Németország utal továbbá arra, hogy a 10-30 MWp közötti termelési kapacitású kísérleti projektek a fotovoltaikus iparban megszokottak. A Sovello1 esetében a 30 MWp kapacitás […] volt köszönhető. A Bizottság eredetileg kételkedett a Sovello2 - Sovello1-hez képest korlátozott - termelési kapacitásában, Németország azonban kifejtette, hogy a String-Ribbon technológiával dolgozó gyárak jelenleg legfeljebb kb. 75-80 MWp kapacitást érnek el, és hogy 2008-ban a Sovello újabb építkezésbe kezdett (Sovello3), amely időközben majdnem le is zárult.
(96)
Ami a két Sovello-projekt esetében alkalmazott megfelelő tényezőhöz képest a Qimonda-beruházások költségei esetében alkalmazott szorzótényezőt illeti, a Bizottság megállapítja, hogy a Qimonda-határozatban a költségek három beruházásra vonatkoznak, továbbá hogy a félvezetőiparban jóval magasabbak az épületek és a felszerelés költségei, mint a fotovoltaikus iparban, a gépenkénti teljesítmény viszont jelentősen alacsonyabb (ezért a tömeggyártás megkezdéséhez több gépre van szükség). A Bizottság megállapítja továbbá, hogy a félvezetőiparban a kísérleti projektek a gépek fokozottabb szabványosítása miatt alacsonyabb költséggel járnak. A Bizottság ezenkívül úgy véli, hogy a követő projekt költségeiből és a kísérleti projekt költségeiből kapott magasabb hányados a befektető nagyobb finanszírozási erejére vezethető vissza. A Bizottság azt is megállapítja, hogy eredetileg egy sokkal átfogóbb projektet (Sovello2 + Sovello3) jelentettek be, továbbá hogy a bejelentést később módosították, hogy a Sovello3 támogatásait töröljék a bejelentésből, valamint hogy a Sovello3 beruházási projekt késlekedett. Figyelemmel e keresletfüggő ágazat dinamikájára és gyors fejlődésére is, a Bizottság ezért úgy véli, hogy a két Sovello-projekt költségei esetében alkalmazott „alacsony” szorzótényezőből nem lehet arra következtetni, hogy a Sovello1 nem egy a Sovello2-étől eltérő céllal rendelkező kísérleti projekt.
(97)
A Bizottság azt is figyelembe vette, hogy a Sovello2 indulása előtt a Sovello1 eredményei alapján döntöttek a további beruházások mellett vagy ellen.
(98)
Ebben az összefüggésben helytálló az a megállapítás, hogy a Sovello2-re vonatkozóan már 2006 februárjában benyújtottak egy támogatás iránti kérelmet (a támogatás odaítéléséről szóló előzetes döntés 2006 decemberében született). A Bizottság a hivatalos vizsgálati eljárás megindításakor abból indult ki, hogy a kedvezményezett a támogatás iránti kérelem benyújtásakor konkrét tervekkel rendelkezett a beruházási projekt méretére és finanszírozására vonatkozóan. A benyújtott információkból azonban az olvasható ki, hogy a végleges beruházási határozat meghozatalára csak 2006 júniusában, tehát a Sovello2-re vonatkozóan kitűzött „mérföldkövek” benyújtását követően került sor. Ezenkívül a szállítási szerződést csak 2006 júniusában írták alá az REC-vel (ez a cég biztosította a Sovello2 megfelelő szilíciumellátását), ami arra utal, hogy a tulajdonképpeni támogató vagy elutasító határozatot csak ebben az időpontban hozták meg. A kedvezményezett vállalkozás vezetésének nyilvánvalóan már előbb is lehettek olyan információi, hogy a technológiai és gazdasági célok valószínűleg teljesülnek, de ez nem áll ellentmondásban azzal, hogy a Sovello1-et 2005-ben kísérleti projektnek tervezték, olyan meghatározott technológiai és gazdasági célokkal, amelyek egyértelműen különböznek a Sovello2 céljaitól.
(99)
A Bizottság figyelembe vette továbbá, hogy a Sovello1 rendelkezik az OECD Frascati Manual című, a K+F+I-politikában globálisan elfogadott szabványokat megállapító kézikönyve (38) szerint a kísérleti projektekre jellemző tulajdonságokkal. Az OECD fogalommeghatározásában a kísérleti projektek két különböző formáját különbözteti meg: a valamely új találmány vagy technológia (ebben az esetben a String-Ribbon technológia) laboratóriumi körülmények közötti kísérleti fejlesztését szolgáló projekteket és az új találmány vagy technológia ipari hasznosítása céljából egy eljárási technológia kísérleti kifejlesztésére vonatkozó projekteket.
(100)
A Frascati Manual a 2.3.4. pontjában kifejezetten a K+F és az ipari tevékenységek közötti határesetekkel (ilyen a Sovello1 is) foglalkozik; továbbá osztályozások alapján kifejti, hogyan határolhatók el a K+F-tevékenységek az ipari tevékenységektől. Nem szabad elfelejteni, hogy a szabványok és referenciaértékek (pl. a költségeknél alkalmazott szorzótényező) gazdasági ágazatonként eltérők lehetnek.
(101)
Figyelemmel az EPIA adataira, amelyek szerint a fotovoltaikus piacra a rendkívüli dinamizmus és a magas kereslet jellemző, a Bizottság ebben az esetben azon a véleményen van, hogy a Sovello1 termelésének azonnali kereskedelmi értékesítése nem bizonyítja azt, hogy a Sovello1-et nem kísérleti projektnek tervezték.
(102)
Az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának a T-184/97. sz ügyben (BP kontra Bizottság) hozott ítélete a „környezetet jobban kímélő termékek technológiai fejlesztésével foglalkozó kísérleti projekt” (különösen a megújuló energiaforrásokból előállított előállított üzemanyagokkal kapcsolatos) fogalmának jelentésével foglalkozik. A kifogásolt szabályozás jóval túlment egy technológiai fejlesztéssel foglalkozó kísérleti projekt végrehajtásán, és lényegében nyilvánvalóan gazdasági és ipari fejlesztést szolgált, amelynek célja az volt, hogy lehetővé tegye a bioüzemanyagok piaci áttörését. A Sovello1 projekt azonban mindkét célt követte: ipari volumenben validált egy új eljárási technológiát (String-Ribbon technológia a Q-Cells gyártási technológiáival kombinálva), és ellenőrizte annak gazdaságosságát. Amint az fentebb ismertetésre került, ez valójában nem áll ellentmondásban a kísérleti létesítmények OECD-féle definíciójával.
(103)
A fenti érvelés alapján a Bizottság úgy véli, hogy a Sovello1 és a Sovello2, még ha ugyanazt a műszaki funkciót (napelemmodulok gyártása ugyanazzal a technológiával) tölti is be, eltérő célokra irányult. A Sovello1 célja az volt, hogy ellenőrizze, hogy a napelemmodulok gyártása (a String-Ribbon technológia alapján, a Q-Cells gyártási technológiáival kombinálva) ipari volumenben műszakilag és gazdaságilag kivitelezhető-e, míg a Sovello2 a modulok sorozatgyártásának fejlesztésére szolgált.
6.4.1.4. Gazdasági oszthatatlanság
(104)
A Sovello1 és a Sovello2 gazdaságilag egymástól függetlenül is működőképes. A Sovello1 kísérleti projekt nem volt szükséges ahhoz, hogy a sorozatgyártásra irányuló Sovello2 projekt megvalósulhasson. Azonban a külön értékesítés mindkét projekt esetében lehetséges, és semmi sem utal arra, hogy a Sovello1 kísérleti projektet gazdaságilag ne lehetne elválasztani a Sovello2 beruházási projekttől. A Bizottság továbbá megállapítja, hogy a kedvezményezett vállalkozás vezetése Európában és az Egyesült Államokban is megvizsgált alternatív telephelyeket a Sovello2 számára, mielőtt Thalheim mellett döntött.
6.4.1.5. A két beruházási projekt mesterséges szétválasztását gazdaságilag semmi sem ösztönzi
(105)
Németország számításai szerint a két külön beruházási projekt (Sovello1 és Sovello2) utáni támogatás csak mintegy 10 millió EUR-val lenne magasabb, mint az egyetlen beruházás (Sovello1 + Sovello2) utáni támogatás. Ezzel szemben ugyanakkor […] EUR többletköltség keletkezne. Németország a számítások során abból indult ki, hogy az (alacsonyabb összköltségű) egyetlen beruházásra is járt volna a 15 százalékpontos kkv-kiegészítés, amint az a Sovello1 esetében is történt. Mindazonáltal nem biztos, hogy a Bizottság ilyen nagyságrendű beruházási projekt számára valóban engedélyezte volna a kkv-kiegészítést. Azonban még ebben is az esetben is arra utal minden számítás, hogy a Sovellót gazdaságilag semmi sem ösztönözte arra, hogy a Sovello1-et és a Sovello2-t mesterségesen felossza.
(106)
A Bizottság ugyanakkor emlékeztet arra, hogy mindez csupán arra utal, hogy a Sovello1 és a Sovello1 szétválasztása nem a támogatási szabályok megkerülésének szándékával történt. Ez azonban nem jelenti azt, hogy ne lehetne előnyős egy gazdasági szempontból mindenképpen felosztandó projekt (amilyen a Sovello) nem egyetlen beruházásként való feltüntetése annak érdekében, hogy így magasabb támogatási intenzitásra lehessen számítani. Ezért a Bizottságnak továbbra is az MSF 2002 (49) bekezdésében foglalt kritériumok alapján kell vizsgálnia a gazdasági realitást, a felek szándékaitól függetlenül.
6.4.1.6. Következtetés: nem egyetlen beruházás
(107)
A Sovello-beruházások felosztása nem csak a nem elégséges pénzügyi forrásokra és a nem kielégítő szilíciumellátásra vezethető vissza, hanem arra is, hogy a befektetőknek egy rendkívül innovatív technológiát kellett tesztelniük ipari és gazdasági szempontok alapján. Ha a kitűzött hozamot és hatásfokot nem érték volna el, a Sovello2-t minden valószínűség szerint nem hajtották volna végre. Ezért arra lehet következtetni, hogy a Sovello1 és a Sovello2, annak ellenére, hogy ugyanazt a meghatározott műszaki funkciót látják el, gazdaságilag nem elválaszthatatlanok, nem rendelkeznek fizikai vagy szoros funkcionális összeköttetéssel, és egyértelműen eltérő célokat szolgálnak.
(108)
Figyelemmel Németország és az EPIA észrevételeire, továbbá az MSF 2002 (49) bekezdésében felsorolt kritériumok átfogó mérlegelését követően a Bizottság ezért arra a következtetésre jut, hogy a bejelentett Sovello2 projekt a Sovello1-gyel nem képez az MSF 2002 (49) bekezdése értelmében vett egyetlen beruházást.
6.4.2. Támogatási intenzitás - az MSF 2002 (21) és (25) bekezdése
(109)
A hivatalos vizsgálati eljárás megindításáról szóló határozatban a Bizottság a Sovello2-re vonatkozó maximális támogatási intenzitást és a támogatás maximális összegét az eredetileg bejelentett támogatható költségek alapján számította ki. Eszerint a maximális támogatási intenzitás esetében a kohéziós bónusz nélkül 22,46 % bruttó támogatástartalom érvényesült (ez jelenértéken 30,526 millió EUR maximális támogatási összegnek felelt meg), a kohéziós bónusszal együtt pedig 25,83 % bruttó támogatástartalom (ez jelenértéken 35,105 millió EUR maximális támogatási összegnek felelt meg).
(110)
A kohéziós bónusz az MSF 2002 (25) bekezdésén alapul, amely szerint az MSF 2002 (21) bekezdése alapján számított, bónusz nélküli maximális támogatási intenzitás akkor növelhető az 1,15-ös tényezővel, ha a projekt állami kiadásainak legalább 25 %-át (39) a strukturális alapok jelentős projektekre vonatkozó szabályai szerint az ERFA forrásaiból finanszírozzák, ami ebben a konkrét esetben a Bizottságnak a közösségi támogatás jóváhagyásáról szóló határozatához kötött.
(111)
A tagállamoknak a 2003. december 18-án kelt levélben (D/58176-D/1247) megküldött általános koncepcióval összhangban eredeti bejelentésében Németország két különböző támogatási intenzitást adott meg: a kohéziós bónusz nélküli támogatási intenzitást, amelynek esetében a felső határ a 22,46 % bruttó támogatástartalom, és kohéziós bónuszt tartalmazó támogatási intenzitást, amelynél pedig 23,83 % bruttó támogatástartalom érvényesül.
(112)
Németország 9,118 millió EUR összegű társfinanszírozást igényelt az ERFA-ból, és eredeti bejelentésében utalt a kohéziós bónusz alkalmazására. Ez a közösségi társfinanszírozási összeg meghaladná a névértéken 31 105 765 EUR összegű tényleges állami kiadások 25 %-át. Továbbá a bejelentett 23,83 % bruttó támogatástartalmú támogatási intenzitás alacsonyabb, mint a 26,25 % bruttó támogatástartalmú támogatási intenzitás, és így nem haladja meg az alkalmazható 35 %-os legmagasabb regionális támogatási arány 75 %-át. A kohéziós bónusz alkalmazásának feltételei tehát teljesülnek, amennyiben a Németország által a strukturális alapokból igényelt társfinanszírozást a Bizottság engedélyezi. Mivel a társfinanszírozásra vonatkozó határozatot még nem bocsátották ki, Németország kötelezettséget vállalt, hogy a kohéziós bónuszt csak akkor alkalmazza, ha a Bizottság a közösségi forrásokból történő társfinanszírozást engedélyező megfelelő határozatot hoz.
(113)
A Bizottság a 2009. április 16-án és 24-én küldött aktualizált információkból azt szűri le, hogy Németország - a kohéziós bónusz megadása esetén - a projektre vonatkozóan, amelynek tényleges támogatható költségei (jelenértéken) 114 882 310 EUR-ra rúgnak, 23,8224 % bruttó támogatástartalmú támogatási intenzitást tervez, és ez névértéken 31 105 765 EUR (jelenértéken 27 367 723 EUR) támogatási összegnek felel meg. Ez a támogatási intenzitás alacsonyabb, mint az eredetileg bejelentett 23,83 % bruttó támogatástartalmú támogatási intenzitás (kohéziós bónusszal együtt), és alacsonyabb a 25,83 % bruttó támogatástartalmú maximális támogatási intenzitásnál (az eredetileg megadott 135,94 millió EUR jelenértéken becsült támogatható költségek alapulvételével számítva) is. A 23,8224 %-os tervezett támogatási intenzitás így összhangban van az MSF 2002 21-23 bekezdésében foglalt csökkentési szabályokkal, és sem a tervezett támogatási összeg, sem a tervezett támogatási intenzitás nem lépi túl azokat az értékeket, amelyekre a vállalkozás a projekt munkálatainak megkezdésekor számíthatott.
(114)
Arra az esetre vonatkozóan, ha nem valósul meg az ERFA-társfinanszírozás, és így nem teljesülnek a kohéziós bónusz alkalmazásának feltételei, Németország megerősítette, hogy az eredetileg bejelentett 22,46 % bruttó támogatástartalmú (kohéziós bónusz nélküli) támogatási intenzitást nem lépik túl. E támogatási intenzitás mellett a 114 882 310 EUR (jelenértéken) ténylegesen támogatható költséget alapul véve 25 802 567 EUR (jelenértéken) maximális támogatási összeggel lehet számolni. Németország megígérte, hogy ezt a támogatási összeget nem lépi túl. A (kohéziós bónusz nélküli) 22,46 %-os támogatási intenzitás - az eredetileg (jelenértéken) 135,94 millió EUR-ra becsült támogatható költségeket alapul véve - megfelel az eredetileg bejelentett támogatási intenzitásnak és a engedélyezett legmagasabb regionális támogatási aránynak. A tervezett 22,46 %-os támogatási intenzitás így összhangban van az MSF 2002 21-23 bekezdésében foglalt csökkentési szabályokkal, és sem a tervezett 25 802 567 EUR (jelenértéken) maximális támogatási összeg, sem a tervezett támogatási intenzitás nem lépi túl azokat az értékeket, amelyekre a vállalkozás a projekt munkálatainak megkezdésekor számíthatott.
(115)
A fenti megállapítások alapján a Bizottság arra a következtetésre jut, hogy a támogatási intézkedés összhangban van az MSF 2002 (21) és (25) bekezdésével.
6.4.3. Összeegyeztethetőség az MSF 2002 (24) bekezdésének kritériumaival
(116)
Az MSF 2002 (24) bekezdése szerinti jelentős beruházási projekt regionális támogatásának engedélyezéséről szóló bizottsági határozat függ a kedvezményezett beruházást megelőző és azt követő piaci részesedésétől, valamint a beruházással létrejövő kapacitástól vagy a piac teljesítményétől. Az MSF 2002 (24) bekezdésének a) és b) pontja szerinti megfelelő felülvizsgálatok elvégzése érdekében a Bizottságnak először a beruházás által érintett terméke(ke)t, valamint az érintett termékpiacot és az érintett földrajzi piacot kell meghatároznia.
6.4.3.1. A beruházási projekt által érintett termék
(117)
A beruházási projekt a napelemmodul-rendszerekben alkalmazásra kerülő napelemmodulokat érinti. A bejelentés szerint a Sovello által gyártandó napelemmodulok a következő árukódok alá tartoznak: NACE Rev 1.1 32.10.0, Prodcom 32.10.52.37 és 8541 40 90 KN-kód (2005. évi változat). A napelemmodulok alapvetően több napelem összekapcsolásaként határozhatók meg, és ezek a napfényt elektromos energiává alakítják.
(118)
A napelemmodulokat String-Ribbon technológia alapján gyártják. A Sovello a napelemmodulokat integrált háromfokozatú eljárásban gyártja. Folyékony szilíciumfürdőből vékony szilíciumszalagokat emelnek ki, majd azokat félvezető szeletekre szeletelik. A szeletekből ezt követően napelemeket készítenek, amelyeket összekapcsolnak, és így létrejönnek a napelemmodulok (panelek).
(119)
Németország megerősítette, hogy a támogatott gyártólétesítményekben szilícium alapú napelemeken, szeleteken és modulokon kívül nem lehet más terméket gyártani anélkül, hogy jelentős többletköltségek merüljenek fel.
(120)
Ezzel kapcsolatban emlékeztetni kell az MSF 2002 (52) bekezdésére, amely szerint az adott termék a továbbfeldolgozott terméket is tartalmazza, amennyiben a projekt közbenső termékre irányul, és a termelés egy jelentős része nem kerül értékesítésre. Mivel a Sovello Németország adatai szerint nem kívánja a napelemmodul-gyártás során keletkező (közbenső) termékeket (félvezető szeletek és napelemek) értékesíteni, hanem minden közbenső terméket a saját integrált napelemmodul-gyártásában használ fel, a Bizottság a félvezető szeleteket és a napelemeket nem minősíti külön érintett terméknek.
(121)
A Bizottság a fenti megfontolások alapján a szóban forgó projekt közös piaccal való összeegyeztethetőségének további vizsgálata során az MSF 2002 alapján a napelemmodulokat tekinti a beruházási projekt által érintett terméknek.
6.4.3.2. Az érintett termékpiac
(122)
Az érintett termékpiac meghatározása céljából meg kell vizsgálni, hogy milyen más termék tekinthető az MSF 2002 (52) bekezdése értelmében a beruházási projekt által érintett termék helyettesítő termékének.
(123)
A napelemmodulokat különböző technológiák alapján gyártják. Az EPIA és a Greenpeace Solar Generation című tanulmánya (40) szerint 2005-ben a napelemek 90 %-a szilíciumból készült. Ezt internetes információk is megerősítik. A Sovello az úgynevezett String-Ribbon technológiát alkalmazza, amely révén kisebb szilíciumtartalmú napelemekből lehet napelemmodulokat gyártani. Jelenleg különböző technológiákat/félvezető anyagokat (pl. amorf szilíciumot, polikristályos szilíciumot, mikrokristályos szilíciumot, kadmium-telluridot, rézindium-szelenidet/-szulfidot) tesztelnek, illetve gyártanak sorozatgyártás keretében. A First Solar vékonyréteg-technológiát alkalmaz (41) a CSG Solar pedig az úgynevezett crystalline-silicon-on-glass technológiát használja (42). A vékonyréteg-technológia (négyzetméterenként, és nem kilogrammonként alkalmazott szilícium) kevésbé hatékony, ugyanakkor azonban olcsóbb. Jellemzően vidéki területeken alkalmazzák, mert ott alacsonyabbak a négyzetméterárak. A mono- és a polikristályos technológiák költségesebbek, azonban ezeket nagyobb négyzetméterenkénti hatékonyság jellemzi, ezért az ezzel a technológiával gyártott modulok inkább városi területeken használhatók. A kínálati oldalon tehát különbséget lehet tenni a két technológia között. A Bizottság korábbi támogatási határozatokban (43) azonban a napelemmodulok piacát összességében érintett termékpiacként határozta meg, ahogy ezt a napelemmodulok gyártói is javasolják. Ezenfelül nem állnak rendelkezésre olyan független statisztikák, amelyek különbséget tesznek e két technológia között. A keresleti oldalon tehát fennáll a helyettesíthetőség: valamennyi technológia arra irányul, hogy a napfényt elektromos energiává alakítsa.
(124)
A Bizottságnak nincs oka azt feltételezni, hogy a különböző technológiák alapján gyártott napelemmodulokat különböző érintett termékpiacokhoz kellene besorolni. Nincsenek olyan támpontjai, amelyek arra utalnának, hogy a különböző technológiák alapján gyártott napelemmodulok ára jelentősen eltérne, figyelemmel az energiateljesítményben jelentkező különbségekre. Emellett a különböző módokon gyártott modulok a napkollektoros rendszerekben egymással felválthatók. (44) Ezért az érintett piac nem kisebb az általános piacnál, amely a napelemmodulok minden típusát magában foglalja.
(125)
Ezenfelül a napelemmodulok nyilvánvalóan nem válthatók fel más termékekkel. Ezek a modulok a napkollektoros rendszerek legfontosabb alkotórészei, és ezekben a rendszerekben más termékekkel nem helyettesíthetők. Semmi nem utal tehát arra, hogy az érintett piac a napelemmodulok piacánál nagyobb piacot is magában foglalhatna.
(126)
Az érintett termékpiac fenti meghatározása összhangban van az ugyanabban a gazdasági ágazatban az összefonódások ellenőrzéséről hozott határozatokkal (45).
(127)
A fenti tényállás alapján a Bizottság e támogatási határozat alkalmazásában érintett termékpiacnak a napelemmodulok piacát tekinti.
6.4.3.3. Az érintett földrajzi piac
(128)
A Sovello kifejti, hogy rövid és középtávon a Sovello termékei számára a legfontosabb értékesítési piacot Németország és más európai országok jelentik. Az a tény azonban, hogy egy vállalkozás túlnyomórészt Németországban tevékenykedik, nem mérvadó a napelemmodulok érintett földrajzi piacának meghatározása szempontjából.
(129)
Németország nézete szerint a napelemek érintett földrajzi piaca a világpiac. Németország kifejti, hogy európai és Európán kívüli gyártók is kereskednek napelemekkel, nincsenek kereskedelmi akadályok, a gyártási költségekhez képest a szállítási költségek viszonylag alacsonyak, az árszint pedig egyenletes. Németország kijelenti továbbá, hogy világszerte ugyanazok a műszaki követelmények érvényesek. A fotovoltaikus technológia legnagyobb gyártója és alkalmazója Japán, Európa és az Egyesült Államok.
(130)
A Bizottság osztja azt a nézetet, hogy a napelemek piaca a világpiac, mivel a napelemeket előállító és értékesítő gyártók a világ minden táján tevékenykednek. A fotovoltaikus ágazatról készült különböző független (46) tanulmányokból (47) kiderül, hogy jelenleg elsősorban Japánban és Németországban - valamint a szorosan a nyomukban lévő Egyesült Államokban és Kínában - gyártanak napelemmodulokat. Ezenfelül a Japánban gyártott napelemmodulok jelentős részét Európa importálja (e behozatal nagy része Németországba irányul). A gyártási költségekhez képest a szállítási költségek viszonylag alacsonyak. Ezen túlmenően a tanulmányok szerint nincsenek kereskedelmi akadályok. Az viszont igen egyértelmű, hogy a napelemmodulok piaca az egész világra kiterjed, mert világszerte mindenhol kereskednek napelemmodulokkal. Ettől eltekintve a tanulmányok az Európai Gazdasági Térség szintjén nem tartalmaznak a napelemmodulok piacára vonatkozó speciális adatokat, ami szintén arra utal, hogy hogy a világpiac az érintett földrajzi piac. Az összefonódás ellenőrzéséről szóló korábbi határozatokban (48), valamint korábbi támogatási határozatokban (49) - még ha a piac pontos meghatározására nem is volt szükség - abból indultak ki, hogy napelemmodulok piaca a bizonyossághoz közelítő valószínűséggel a világpiac.
(131)
A fenti elemekből kiindulva a Bizottság e támogatási határozat alkalmazásában a napelemmodulok piacát világméretű piacnak tekinti.
6.4.3.4. Az MSF 2002 (24) bekezdésének a) pontja: piaci részesedés
(132)
Az MSF 2002 (24) bekezdésének a) pontja értelmében az egyedi bejelentési kötelezettség alá eső beruházási projekt nem jogosult beruházási támogatásra, ha a kedvezményezett részesedése az érintett termék értékesítéséből a beruházást megelőzően vagy azt követően meghaladja a 25 %-ot.
(133)
Annak megállapítása érdekében, hogy a projekt összhangban van-e az MSF 2002 (24) bekezdésének a) pontjában foglaltakkal, a Bizottságnak a vállalatcsoport szintjén elemeznie kell a támogatás kedvezményezettjének beruházás előtti és beruházás utáni piaci részesedését. Mivel a Sovello beruházásai 2006-ban kezdődtek és teljes termelési kapacitását várhatóan 2009-ben éri el, a Bizottság a 2005-2010 közötti időszakra vonatkozóan vizsgálta a Sovello részesedését a napelemmodulok piacán.
(134)
Németország a támogatás bejelentésekor néhány független tanulmányt (50) is ismertetett, amelyek a fotovoltaikus ágazatban a kereslet alakulására vonatkozó előrejelzéseket tartalmaztak. Ezenfelül néhány adatot is közölt a kedvezményezett napelemmodul-gyártásának várható volumenére vonatkozóan. A Bizottság számításaihoz az LBBW-tanulmányt használta fel. Ez a tanulmány a kiépített kapacitásokra, valamint a keresletre és az árbecslésre vonatkozó adatokat tartalmaz. (51)
(135)
Mivel a támogatás bejelentésének időpontjában vagy azt követően a Sovellóban a közös vállalat három partnere, az Evergreen, a Q-Cells és az REC közül egyik sem rendelkezett 50 %-ot meghaladó részesedéssel, a Bizottság alapesetben nem venné figyelembe piaci részesedésüket az MSF 2002 (24) bekezdésének a) pontjával való összeegyeztethetőség vizsgálata során. (52)
(136)
Az Evergreen forgalmazza és értékesíti a Sovello által gyártott valamennyi modult, a forgalmazási megállapodás pedig megfelel az egyenlő kereskedelmi feltételek elvének. Mégsem zárható ki, hogy az Evergreen a közös vállalatban meglévő részesedése révén befolyásolni képes a Sovello marketingstratégiáját. Annak érdekében, hogy ezt a legkedvezőtlenebb esetet is figyelembe lehessen venni, a Bizottság az Evergreen és a Sovello közös piaci részesedésével számolt, anélkül, hogy a szóban forgó kérdésben végérvényesen állást foglalt volna. (53)
(137)
Ezek alapján a Bizottság megállapította, hogy a Sovello és az Evergreen közös piaci részesedése a 2005-2010 közötti időszakban (mennyiségileg és érték szerint) 5 % alatt marad.
(138)
E számokból leszűrhető, hogy a kedvezményezett piaci részesedése a beruházás előtt és után sem haladta meg a napelemmodulok teljes piacának 25 %-át. Ezért a bejelentett támogatási intézkedés a Bizottság véleménye szerint összeegyeztethető az MSF 2002 (24) bekezdésének a) pontjában foglaltakkal.
6.4.3.5. Az MSF 2002 (24) bekezdésének b) pontja: termelési kapacitás
(139)
A Bizottság megvizsgálta továbbá, hogy a beruházási projekt összeegyeztethető-e az MSF 2002 (24) bekezdésének b) pontjában foglaltakkal. E célból a Bizottság azt vizsgálja, hogy az érintett termék vonatkozásában megnyilvánuló fogyasztás elmúlt ötéves átlagos növekedési rátája meghaladja-e az Európai Gazdasági Térség bruttó hazai termékének átlagos éves növekedési rátáját (ami arra utalna, hogy a piaci fejlődés visszaesése nem strukturális jellegű).
(140)
Mivel az intézkedést 2006-ban jelentették be, a 2000-2005 közötti időszak éveinek számait vizsgálták. A Németország által a bejelentésben megadott, erre vonatkozó adatokat a Bizottság a benyújtott tanulmányok és nyilvánosan elérhető, megbízható forrásból származó információk alapján felülvizsgálta (54). E források egyike sem ad meg a napelemmodulok vonatkozásában az Európai Gazdasági Térségben megnyilvánuló fogyasztás 2000-2005 közötti átlagos növekedési rátája esetében 49 %-nál (mennyiség), illetve 42 %-nál (érték) kisebb számadatot.
(141)
Az Európai Gazdasági Térség bruttó hazai termékének átlagos éves növekedési rátája 2000 és 2005 között mennyiségileg 1,76 %, érték szerint pedig 3,72 % volt. A napelemmodulok vonatkozásában megnyilvánuló fogyasztás utóbbi öt évre jellemző (erre az időszakra állnak rendelkezésre adatok) átlagos növekedési rátája tehát jóval magasabb.
(142)
A Bizottság az Európai Gazdasági Térségben megnyilvánuló fogyasztás értékeléskor a teljes fotovoltaikus ágazatból indult ki, mert a napelemmodulok piacáról az Európai Gazdasági Térség szintjén alig található adat. Ez lényegében arra vezethető vissza, hogy a napelemmodulok piacát világméretű piacnak tekintik. A fotovoltaikus piac a napelemmodulok piaca megfelelő helyettesítőjének tekinthető, mivel a napelemmodulok a teljes fotovoltaikus piacon közbenső termékek, és a piac egy közbenső termék esetében rendszerint nagyon hasonlóan fejlődik ahhoz, ahogy a végtermék piaca vagy a teljes piac fejlődik (a fotovoltaikus ágazathoz tartoznak általában a félvezető szeletek, napelemek, modulok és rendszerek). Ezenfelül a fotovoltaikus piac olyan gyorsan növekszik, hogy még akkor sem lehet abból kiindulni, hogy a növekedés 1,76 % alatti, ha a napelemmodulok piacán az Európai Gazdasági Térségben tapasztalható tényleges növekedés alakulása kis mértékben eltérne.
(143)
A fenti számok alapján tehát a Bizottság arra az eredményre jut, hogy a bejelentett támogatási intézkedés összeegyeztethető az MSF 2002 (24) bekezdésének b) pontjában foglaltakkal.
6.5. Következtetés
(144)
A fenti megfontolások alapján a Bizottság azt a következtetést vonja le, hogy a bejelentett támogatási intézkedés összeegyeztethető a regionális támogatásokról szóló 1998. évi iránymutatással, Németország regionális állami támogatási térképével (2004-2006) és az MSF 2002-vel,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
(1) A Németország által a Sovello AG számára tervezett, (jelenértéken) 114 882 310 EUR felmerült támogatható költség arányában legfeljebb 23,8224 % bruttó támogatástartalmú regionális támogatási intenzitás és az ennek megfelelő (jelenértéken) 27 367 723 EUR regionális támogatási összeg összeegyeztethető a közös piaccal, ha a Bizottság határozatban engedélyezi, hogy az ERFA (Európai Regionális Fejlesztési Alap) a projekthez az állami kiadások legalább 25 %-ának mértékéig társfinanszírozást nyújtson.
(2) Ha a Bizottság nem engedélyezi határozatban, hogy az ERFA a projekthez az állami kiadások legalább 25 %-ának mértékéig társfinanszírozást nyújtson, a Németország által erre az esetre a Sovello AG számára tervezett, (jelenértéken) 114 882 310 EUR felmerült támogatható költség arányában legfeljebb 22,46 % bruttó támogatástartalmú regionális támogatási intenzitás és az ennek megfelelő (jelenértéken) 25 802 567 EUR regionális támogatási összeg összeegyeztethető a közös piaccal.
2. cikk
(1) Ha a Bizottság határozatban engedélyezi, hogy az ERFA a projekthez az állami kiadások legalább 25 %-ának mértékéig társfinanszírozást nyújtson, akkor a támogatás (ideértve a kohéziós bónuszt is) a felmerült támogatható költségek legfeljebb 23,8224 % bruttó támogatástartalmának mértékéig nyújtható a Sovello2 számára, ami (jelenértéken) 27 367 723 EUR támogatási összegnek felel meg.
(2) Ha a Bizottság nem engedélyezi határozatban, hogy az ERFA az állami kiadások legalább 25 %-ának mértékéig társfinanszírozást nyújtson a projekthez, akkor a támogatás (a kohéziós bónusz nélkül) a felmerült támogatható költségek legfeljebb 22,46 % bruttó támogatástartalmának mértékéig nyújtható a Sovello2 számára, ami (jelenértéken) 25 802 567 EUR támogatási összegnek felel meg.
3. cikk
Ennek a határozatnak a Németországi Szövetségi Köztársaság a címzettje.
Kelt Brüsszelben, 2009. június 17-én.