A TANÁCS 2270/2004/EK RENDELETE
(2004. december 22.)
a közösségi halászhajók számára egyes mélytengeri halállományokra vonatkozó 2005-ös és 2006-os halászati lehetőségek rögzítéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel a halászati erőforrások közös halászati politika alapján történő védelméről és fenntartható kiaknázásáról szóló, 2002. december 20-i 2371/2002/EGK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 20. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára,
mivel:
(1)
A 2371/2002/EK rendelet 4. cikke értelmében és, többek között, a rendelkezésre álló tudományos szakvélemény figyelembevételével a Tanács a vizekhez és az erőforrásokhoz való hozzájutás és a halászati tevékenységek fenntarthatóságának biztosításához szükséges intézkedéseket állapít meg.
(2)
A 2371/2002/EK rendelet 20. cikke értelmében a Tanács az előírt feltételeknek megfelelően halászokra vagy halászok csoportjára lebontva megállapítja a halászati lehetőségeket és azok elosztását.
(3)
A Nemzetközi Tengerkutatási Tanácstól (a továbbiakban: ICES) kapott, egyes mélytengeri halállományokra vonatkozó legutóbbi tudományos szakvélemény rámutat, hogy ezen állományok halászata nem fenntartható módon folyik, és hogy az ezekre az állományokra vonatkozó halászati lehetőségeket fenntarthatóságuk biztosítása érdekében csökkenteni kell.
(4)
Ezenkívül az ICES arra is felhívta a figyelmet, hogy az atlanti tükörhal lehalászásának aránya a VII. ICES statisztikai alterületen rendkívül magas. A tudományos szakvélemény arra is rámutat, hogy a VI. ICES statisztikai alterületen az atlantitükörhal-állomány jelentősen csökkent, és olyan területek kerültek azonosításra, ahol e fajok könnyen sebezhető csoportosulásai találhatók. Ebből kifolyólag ezeken a területeken szükséges az atlanti tükörhal halászatának megtiltása.
(5)
A Közösség szerződő fele az Északkelet-atlanti Halászati Egyezménynek, amelyben egyes mélytengeri halfajokra irányuló halászati erőkifejtés korlátozására történt javaslat. Ebből következően a Közösségnek végre kell hajtania azt a javaslatot.
(6)
Annak érdekében, hogy biztosítható legyen a kvóták hatékony kezelése, a halászati műveleteket szabályozó különleges feltételek meghatározására van szükség.
(7)
A teljes kifogható mennyiségek (TAC) és kvóták éves kezelésére vonatkozó kiegészítő feltételek bevezetéséről szóló, 1996. május 6-i 847/96/EK tanácsi rendelet (2) 2. cikkének megfelelően szükséges megjelölni, mely állományok tartoznak az abban rögzített intézkedések körébe.
(8)
Az ICES-től kapott, a mélytengeri fajok többségére vonatkozó tudományos szakvélemény rámutat, hogy szükséges a halászati erőkifejtés csökkentése. A mélytengeri fajokat halászó hajók tevékenységét korlátozó különleges intézkedések hiányában szükséges a tudományos szakvéleménnyel összhangban a rendelkezésre álló erőkifejtés kiigazítása a halászflották teljesítményének és kapacitásának kiigazítása révén.
(9)
Az ebben a rendeletben előírt intézkedések az Atlanti-óceán északkeleti részén halászatot folytató tagállamok névleges fogási statisztikájának benyújtásáról szóló, 1991. december 17-i 3880/91/EGK tanácsi rendeletben (3) meghatározott ICES-területekre történő hivatkozással, valamint az Atlanti-óceán északi körzetén kívüli egyes területeken halászó tagállamok által szolgáltatandó névleges fogási statisztikákról szóló, 1995. október 23-i 2597/95/EK tanácsi rendeletben (4) meghatározott CECAF-területekre (Kelet-közép-atlanti Halászati Bizottság) történő hivatkozással kerülnek rögzítésre.
(10)
A halászati lehetőségek az idevágó közösségi jogszabályokkal összhangban kerülnek alkalmazásra, nevezetesen a halászhajók jelzésére és okmányaira vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1987. május 20-i 1381/87/EGK bizottsági rendelettel (5), a tagállami halfogásokra vonatkozó információk feljegyzésére vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1983. szeptember 22-i 2807/83/EGK tanácsi rendelettel (6), a közös halászati politika ellenőrző rendszerének létrehozataláról szóló, 1993. október 12-i 2847/93/EGK tanácsi rendelettel (7), a Balti-tenger, a Bæltek és az Øresund vizei halászati erőforrásainak védelme érdekében bizonyos technikai intézkedések megállapításáról szóló, 1997. december 18-i 88/98/EK tanácsi rendelettel (8), a különleges halászati engedélyekre vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról szóló, 1994. június 27-i 1627/94/EK tanácsi rendelettel (9) és a halászati erőforrásoknak a fiatal tengeri élőlények védelmét biztosító technikai intézkedések révén történő megóvásáról szóló, 1998. március 30-i 850/98/EK tanácsi rendelettel (10) összhangban.
(11)
A közösségi halászok megélhetésének biztosítása érdekében fontos, hogy ezeket a halászterületeket 2005. január 1-jén megnyissák. Az ügy sürgősségére tekintettel a nemzeti parlamenteknek az Európai Unióban betöltött szerepéről szóló, az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Közösséget létrehozó szerződéshez csatolt jegyzőkönyv I. cikke 3. bekezdésében említett hathetes időszak alól mentességet kell biztosítani,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Tárgyi hatály
Ez a rendelet a halfogási korlátozásokat előíró közösségi vizek és bizonyos nem közösségi vizek területein a 2003. és 2004. évre rögzíti a mélytengeri halfajok állományainak vonatkozásában a közösségi halászhajók halászati lehetőségeit, valamint e halászati lehetőségek kihasználásának különleges feltételeit.
2. cikk
Fogalommeghatározások
(1) E rendelet alkalmazásában a „mélytengeri halászati engedély” a mélytengeri állományok halászatára vonatkozó különleges hozzáférési követelmények és kapcsolódó feltételek megállapításáról szóló, 2002. december 16-i 2347/2002/EK rendelet (11) 3. cikkében említett halászati engedélyt jelenti.
(2) Az ICES- és CECAF-területek a 3880/91/EGK rendeletben, illetve a 2597/95/EK rendeletben meghatározott területek.
3. cikk
Halászati lehetőségek rögzítése
A közösségi hajóknak mélytengeri halfajállományokra vonatkozó halászati lehetőségei a mellékletben szerepelnek.
4. cikk
Tagállamok közötti felosztás
A mellékletben meghatározott halászati lehetőségek tagállamok közötti felosztása nem érinti az alábbiakat:
a)
a 2371/2002/EGK rendelet 20. cikke (5) bekezdésének a) pontja szerinti kvótacseréket;
b)
a 2847/93/EGK rendelet 21. cikke (4) bekezdése és 32. cikke (2) bekezdése, valamint a 2371/2002/EK rendelet 23. cikke (4) bekezdése szerinti újrafelosztásokat;
c)
a 847/96/EK rendelet 3. cikke alapján megengedett további fogásokat;
d)
a 847/96/EK rendelet 4. cikkének megfelelően visszatartott mennyiségeket;
e)
a 847/96/EK rendelet 5. cikke, valamint a 2371/2002/EK rendelet 23. cikke (4) bekezdése szerinti levonásokat.
5. cikk
Kvótákat érintő rugalmasság
A 847/96/EK rendelet alkalmazásában az e rendelet mellékletében szereplő összes kvóta analitikai kvótának tekintendő.
Azonban a 847/96/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerinti intézkedések ezekre a kvótákra nem érvényesek.
6. cikk
Fogások és járulékos halfogások kirakodásának feltételei
Az olyan állományból fogott halak, amelyre a halászati lehetőségeket e rendelet rögzíti, csak abban az esetben tarthatók a hajón vagy szállíthatók partra, ha egy olyan tagállami hajó által kerültek kifogásra, amely nem merítette ki a rá kiszabott kvótát. Az összes kirakodott fogást be kell számítani a kvótába.
Az első bekezdés nem alkalmazandó azokra a fogásokra, amelyekre a 850/98/EK rendelet alapján végzett tudományos vizsgálatok során került sor, és ezeket nem kell beszámítani a kvótába.
7. cikk
Atlanti tükörhal
(1) Az atlanti tükörhal védelmi területeként a következő tengerszakaszok kerültek meghatározásra:
a)
az alábbi pontokat szekvenciálisan összekötő loxodroma vonalak által behatárolt tengerszakasz:
északi szélesség 57° 00′, nyugati hosszúság 11° 00′
északi szélesség 57° 00′, nyugati hosszúság 8° 30′
északi szélesség 56° 23′, nyugati hosszúság 8° 30′
északi szélesség 55° 00′, nyugati hosszúság 9° 38′
északi szélesség 55° 00′, nyugati hosszúság 11° 00′
északi szélesség 57° 00′, nyugati hosszúság 11° 00′
b)
az alábbi pontokat szekvenciálisan összekötő loxodroma vonalak által behatárolt tengerszakasz:
északi szélesség 55° 30′, nyugati hosszúság 15° 49′
északi szélesség 53° 30′, nyugati hosszúság 14° 11′
északi szélesség 50° 30′, nyugati hosszúság 14° 11′
északi szélesség 50° 30′, nyugati hosszúság 15° 49′
c)
az alábbi pontokat szekvenciálisan összekötő loxodroma vonalak által behatárolt tengerszakasz:
északi szélesség 55° 00′, nyugati hosszúság 13° 51′
északi szélesség 55° 00′, nyugati hosszúság 10° 37′
északi szélesség 54° 15′, nyugati hosszúság 10° 37′
északi szélesség 53° 30′, nyugati hosszúság 11° 50′
északi szélesség 53° 30′, nyugati hosszúság 13° 51′
Az említett pozíciók, valamint a megfelelő loxodroma vonalak és hajópontok a WGS84 szabványnak megfelelően kerülnek kiszámításra.
(2) A tagállamok biztosítják, hogy a mélytengeri halászati engedéllyel rendelkező hajókat olyan halászati felügyelő központok (FMC) felügyelik megfelelő módon, amelyek a hajóknak az (1) bekezdésben meghatározott területekre való belépése, azon való keresztülhaladása, illetve az onnan való kilépése észlelésére és rögzítésére alkalmas rendszerrel rendelkeznek.
(3) Mélytengeri halászati engedéllyel rendelkező hajók, amelyek az (1) bekezdésben meghatározott területekre léptek, nem tárolnak a fedélzeten vagy nem raknak át semmilyen mennyiségű atlanti tükörhalat, illetve nem rakodnak ki semmilyen mennyiségű atlanti tükörhalat hajóútjuk végén, kivéve, ha:
-
minden, a fedélzeten tárolt halászfelszerelés le van szíjazva, illetve fel van csévélve az áthaladás alatt, összhangban a 2847/93/EGK rendelet 20. cikkének (1) bekezdésében foglaltakkal;
-
az áthaladás során az átlagsebesség legalább 8 csomó.
8. cikk
Erőkifejtés korlátozása és az állománygazdálkodásra vonatkozó kapcsolódó feltételek
A tagállamok biztosítják, hogy 2005-re a halászati erőkifejtésnek a kikötőtől való távolmaradás kilowatt napokban mért szintje a mélytengeri halászati engedéllyel rendelkező hajókat illetően nem haladja meg az adott tagállam hajói által 2003-ban olyan utak során tett halászati erőkifejtésének 90%-át, melyeken azok mélytengeri halászati engedéllyel rendelkeztek, továbbá - a 2347/93/EGK tanácsi rendelet I. és II. mellékletében felsorolt - mélytengeri-fajokat fogtak ki, az aranylazac kivételével.
9. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2005. január 1-jétől kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlen alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2004. december 22-én.