A Tanács irányelve
(1984. március 8.)
a klóralkálielektrolízis-iparágon kívüli ágazatokból származó higanykibocsátásokra vonatkozó határértékekről és minőségi célkitűzésekről
(84/156/EGK)
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,
tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100. és 235. cikkére,
tekintettel a Közösség vízi környezetébe bocsátott egyes veszélyes anyagok által okozott szennyezésről szóló, 1976. május 4-i 76/464/EGK tanácsi irányelvre [1] és különösen annak 6. és 12. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [2],
tekintettel a Közgyűlés véleményére [3],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [4],
mivel a Közösség vízi környezetének az egyes veszélyes anyagok által okozott szennyezéstől való védelme érdekében, a 76/464/EGK irányelv 3. cikke olyan előzetes engedélyezési rendszert vezet be, amely meghatározza az említett irányelv mellékletében található I. listában felsorolt anyagok kibocsátására vonatkozó kibocsátási előírásokat; mivel az említett irányelv 6. cikke előírja az említett kibocsátási előírásokra vonatkozó határértékeket és megállapítja az említett anyagok kibocsátása által érintett vízi környezetre vonatkozó minőségi célkitűzéseket;
mivel a higany és vegyületei szerepelnek az I. listán;
mivel a tagállamok számára előírják a határértékek alkalmazását azon esetek kivételével, amikor minőségi célkitűzéseket alkalmazhatnak;
mivel a higany vízbe történő kibocsátásából eredő szennyezés oka az ipari létesítmények nagy száma, szükséges az érintett ipari tevékenység típusa szerinti egyedi határértékek megállapítása és azon vízi környezetre vonatkozó minőségi célkitűzések megállapítása, amelybe az említett ipari létesítmények általi higanykibocsátás történik;
mivel a minőségi célkitűzések célja a higanykibocsátás által érintett vízi környezet különböző részein a higanyszennyezés megszűntetése;
mivel az említett minőségi célkitűzések megállapítása kifejezetten az említett célból és nem a fogyasztóvédelemre vagy a vízi környezetből származó termékek forgalomba hozatalára vonatkozó szabályok létrehozásának szándékával kell, hogy történjen;
mivel olyan egyedi ellenőrzési eljárást kell meghatározni, amely lehetővé teszi a tagállamok számára a minőségi célkitűzések betartásának igazolását;
mivel ezen irányelv hatékony végrehajtásának figyelembevételével rendelkezéseket kell hozni az említett higanykibocsátás által érintett vízi környezet tagállamok általi ellenőrzésére vonatkozóan; mivel a 76/464/EGK irányelv 6. cikke nem rendelkezik az említett ellenőrzések bevezetéséhez szükséges hatáskörről; mivel a szükséges különleges hatáskörről a Szerződés nem rendelkezik, annak 235. cikkére kell hivatkozni;
mivel egyes olyan üzemtípusokból eredő kibocsátások esetén, amelyekre vonatkozóan emissziós előírások nem állapíthatóak meg vagy rendszeresen nem ellenőrizhetőek a források szétszórtsága miatt, egyedi programokat kell kidolgozni az említett üzemekből eredő higanyszennyezés elkerülésére vagy megszűntetésére; mivel a hatáskört sem a 76/464/EGK irányelv 6. cikke, sem a Szerződés különös rendelkezései nem határozzák meg, a Szerződés 235. cikkére kell hivatkozni;
mivel a 82/176/EGK irányelv [5] megállapítja a klóralkálielektrolízis-iparágból származó, vízi környezetbe történő higanykibocsátásra vonatkozó határértékeket és megállapítja a higanykibocsátás által érintett vízi környezetre vonatkozó minőségi célkitűzéseket;
mivel fontos, hogy a Bizottság négyévente jelentést készítsen az irányelv tagállami végrehajtásáról;
mivel a felszín alatti vizek a 80/68/EGK irányelv [6] hatálya alá tartoznak, nem tartozik ezen irányelv hatálya alá;
mivel Grönland iparosítási szintje igen alacsony, a szigetország általános helyzete, és különösen alacsony népsűrűsége, nagy kiterjedése és különleges földrajzi fekvése miatt; mivel ennélfogva ezen irányelv Grönlandon nem alkalmazandó,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
(1) Ez az irányelv:
- a 76/464/EGK irányelv 6. cikke (1) bekezdésével összhangban megállapítja az ipari üzemekből történő higanykibocsátás kibocsátási előírásaira vonatkozó határértékeket, az említett irányelv 2. cikkében meghatározottak szerint,
- a 76/464/EGK irányelv 6. cikke (2) bekezdésével összhangban megállapítja a higanyra vonatkozó minőségi célkitűzéseket vízi környezetben,
- a 76/464/EGK irányelv 6. cikke (4) bekezdésével összhangban megállapítja a határidőket a tagállami illetékes hatóságok által, a létező kibocsátások tekintetében kiadott engedélyekben meghatározott feltételek teljesítésére,
- a 76/464/EGK irányelv 12. cikke (1) bekezdésével összhangban meghatározza azon mérési referenciamódszereket, amelyek alkalmasak a kibocsátásokban és a vízi környezetben lévő higanytartalom meghatározására,
- a 76/464/EGK irányelv 6. cikke (3) bekezdésével összhangban ellenőrzési eljárást állapít meg,
- előírja a tagállamok együttműködését abban az esetben, ha a kibocsátás egynél több tagállamhoz tartozó vízterületet érint,
- előírja a tagállamok számára, hogy a 4. cikk értelmében dolgozzák ki a kibocsátások által okozott szennyezés elkerülésére vagy megszűntetésére szolgáló programokat.
(2) Ez az irányelv a 76/464/EGK irányelv 1. cikkében említett vizekre vonatkozik, a felszín alatti vizek kivételével.
2. cikk
Ezen irányelv alkalmazásában:
a) a "higany":
- higany, mint kémiai elem,
- valamennyi higanyt tartalmazó vegyület;
b) a "határértékek":
az I. mellékletben meghatározott értékek;
c) a "minőségi célkitűzések":
a II. mellékletben meghatározott követelmények;
d) a "higany kezelése":
minden olyan ipari folyamat, amely higany előállításával vagy használatával jár, vagy minden egyéb olyan ipari folyamat, amely magában foglalja higany jelenlétét;
e) az "ipari létesítmény":
olyan létesítmény, amelyben higanyt vagy higanyt tartalmazó bármilyen anyagot kezelnek, a 82/176/EGK irányelv 2. cikke d) pontjában említett ipari létesítmények kivételével;
f) "üzemelő létesítmény":
olyan ipari létesítmény, amely az ezen irányelvről szóló értesítés időpontjában üzemel;
g) "új létesítmény":
- olyan ipari létesítmény, amely az ezen irányelvről szóló értesítés időpontját követően kezd üzemelni,
- olyan működő ipari létesítmény, amelynek higanykezelő kapacitása jelentős mértékben megnövekedett az ezen irányelvről szóló értesítés időpontja óta.
3. cikk
(1) A határértékek, a teljesítésre vonatkozó határidők, valamint a kibocsátásokra vonatkozó ellenőrzési eljárás az I. mellékletben kerülnek megállapításra.
(2) A határértékeket rendszerint azon a ponton kell alkalmazni, ahol a higanyt tartalmazó szennyvíz elhagyja az ipari létesítményt.
Amennyiben a higanyt tartalmazó szennyvíz kezelését az ipari létesítményen kívül, egy higany eltávolítására szolgáló tisztítóműben végzik, a tagállamok engedélyezhetik azt, hogy a határértékeket azon a ponton alkalmazzák, ahol a szennyvíz elhagyja a tisztítóművet.
(3) A 76/464/EGK irányelv 3. cikkében említett engedélyeknek legalább olyan szigorú rendelkezéseket kell tartalmazniuk, mint az ezen irányelv I. mellékletében meghatározottak, kivéve amennyiben a tagállam, ezen irányelv II. melléklete és a 82/176/EGK irányelv IV. melléklete alapján megfelel a 76/464/EGK irányelv 6. cikk (3) bekezdésének.
Az engedélyeket legalább négyévenként felülvizsgálják.
(4) A tagállamok, az (1), (2) és (3) bekezdésből eredő kötelezettségeik, illetve a 76/464/EGK irányelv rendelkezéseinek sérelme nélkül, kizárólag abban az esetben adhatnak engedélyt új létesítményekre, ha az adott létesítmények az elérhető legjobb technikai eszközöknek megfelelő szabványokat alkalmaznak a szennyezés megszűntetésére az említett irányelv 2. cikkével összhangban, vagy a versenytorzulás megelőzésére.
A tagállam, az általa elfogadott módszertől függetlenül, amennyiben műszaki okokból a tervezett intézkedések nem felelnek meg az elérhető legjobb technikai eszköznek, még az engedélyezés előtt benyújtja az említett okokat alátámasztó indoklását a Bizottságnak.
A Bizottság haladéktalanul továbbítja az indoklást a többi tagállamnak és a lehető legrövidebb idő alatt jelentést küld a tagállamoknak, amelyben véleményt ad a második albekezdésben említett eltérésről. Adott esetben, ezzel egyidőben megfelelő javaslatokat tesz a Tanácsnak.
(5) A higany jelenlétének meghatározására alkalmazandó analitikai referenciamódszer a 82/176/EGK irányelv III. mellékletének (1) pontjában kerül megállapításra. Más módszerek abban az esetben alkalmazhatók, ha az adott módszer kimutatási határa, precizitása és pontossága legalább egyenértékű a 82/176/EGK irányelv III. mellékletének 1. pontjában megállapítottaknál. A szennyvízmennyiség méréséhez előírt mérési pontosság az említett irányelv III. melléklete 2. pontjában kerül megállapításra.
4. cikk
(1) A tagállamok egyedi programokat dolgoznak ki az olyan, több forrásból történő higanykibocsátások esetére, amelyek nem ipari létesítményekből származnak, és amelyekre a 3. cikkben megállapított kibocsátási előírások a gyakorlatban nem alkalmazhatók.
(2) Az említett programok célja a szennyezés elkerülése vagy megszüntetése. A programok magukba foglalják a higany helyettesítésére, visszatartására és újrahasznosítására legmegfelelőbb intézkedéseket és technikákat. A higanyt tartalmazó hulladékok ártalmatlanítását az 1979. évi csatlakozási okmánnyal módosított, a mérgező és veszélyes hulladékokról szóló, 1978. március 20-i 78/319/EGK tanácsi irányelvnek [7] megfelelően kell végezni.
(3) Az egyedi programokat 1989. július 1-jétől alkalmazzák és arról tájékoztatják a Bizottságot.
5. cikk
Az érintett tagállamok felelősek az ipari kibocsátások által érintett vízi környezet ellenőrzéséért.
Az egynél több tagállamhoz tartozó vizeket érintő kibocsátások esetén, az érintett tagállamok együttműködnek harmonizált ellenőrzési eljárások figyelembe vételével.
6. cikk
(1) A Bizottság négyévente jelentést készít ezen irányelv tagállami végrehajtásáról azon adatok alapján, amelyeket a 76/464/EGK irányelv 13. cikkének megfelelően, a Bizottság kérésére a tagállamok bocsátanak a rendelkezésére eseti lebontásban. A vonatkozó adatok különösen a következőkre terjednek ki:
- higanykibocsátásra vonatkozó kibocsátási előírásokat megállapító engedélyek adatai,
- az 1. cikk (2) bekezdésében említett vízbe kibocsátott higanyra vonatkozó jegyzék eredménye,
- a higany koncentrációjának meghatározására létrehozott országos hálózat által végzett mérési eredmények.
(2) Abban az esetben, ha az élő szervezetekben és az üledékben lévő higany mérgező hatásaira, tartós megmaradására, illetve felhalmozódására vonatkozó tudományos ismeretek megváltoznak, vagy az elérhető legjobb technikai eszközök tökéletesedése esetén a Bizottság megfelelő javaslatokat nyújt be a Tanácshoz azzal a céllal, hogy adott esetben emelje a határértékeket és a minőségi célkitűzéseket, vagy további határértéket és további minőségi célkitűzéseket állapítson meg.
7. cikk
(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat az intézkedéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek a kihirdetését követő két éven belül megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal hazai joguknak azon rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
8. cikk
Ez az irányelv Grönlandra nem alkalmazandó.
9. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 1984. március 8-án.