A Tanács 859/2003/EK rendelete
(2003. május 14.)
az 1408/71/EGK és az 574/72/EGK rendelet rendelkezéseinek valamely harmadik ország e rendelkezések által pusztán állampolgárságuk okán nem érintett állampolgáraira való kiterjesztéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 63. cikke 4. pontjára,
tekintettel a Bizottság javaslatára, [1]
tekintettel az Európai Parlament véleményére, [2]
mivel:
(1) 1999. október 15-16-i tamperei külön ülésén az Európai Tanács meghirdette, hogy az Európai Uniónak méltányos bánásmódban kell részesítenie harmadik országok mindazon állampolgárait, akik jogszerűen rendelkeznek lakóhellyel valamely tagállam területén, nekik az uniós polgárokéival hasonló jogokat kell adnia és kötelezettségeket előírnia, elő kell mozdítania a megkülönböztetésmentességet a gazdasági, társadalmi és kulturális életben, és jogállásukat a tagállami állampolgárokéhoz kell közelítenie.
(2) 1999. október 27-i állásfoglalásában [3] az Európai Parlament gyors intézkedést szorgalmazott harmadik országoknak a tagállamok területén jogszerűen lakóhellyel rendelkező állampolgárai számára tett, a tisztességes bánásmódra vonatkozó ígéretek tekintetében, valamint jogállásuk meghatározása tekintetében, amely magában foglal olyan egységes jogokat, amelyek a lehető legközelebb állnak az Európai Unió polgárainak jogaihoz.
(3) Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság ugyancsak szorgalmazta a közösségi állampolgárok és valamely harmadik ország állampolgárai közötti egyenlő bánásmódot a szociális területen, nevezetesen a harmadik országokból érkező migráns munkavállalók jogállásáról szóló, 1991. szeptember 26-i véleményében. [4]
(4) Az Európai Unióról szóló szerződés 6. cikkének (2) bekezdése előírja, hogy az Unió a közösségi jog általános elveként tiszteletben tartja az alapvető jogokat, ahogyan azokat az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről Rómában szóló, 1950. november 4-én Rómában aláírt európai egyezmény biztosítja, továbbá ahogyan azok a tagállamok közös alkotmányos hagyományaiból erednek és következnek.
(5) Ez a rendelet tiszteletben tartja az alapvető jogokat, és betartja különösen az Európai Unió alapjogi chartájában elismert elveket és különösen a 34. cikkének (2) bekezdésében tükröződő szellemét.
(6) A magas színvonalú szociális védelem elősegítése, illetve az életszínvonal emelése és az életminőség javítása a tagállamokban a Közösség célja.
(7) A harmadik országok állampolgárai szociális védelmének feltételeit és különösen a rájuk alkalmazandó szociális biztonsági rendszereket illetően a Foglalkoztatási és Szociálpolitikai Tanács a 2001. december 3-i következtéseiben amellett érvelt, hogy a harmadik országok állampolgáraira vonatkozó koordinációnak olyan egységes jogokat kellene biztosítania számukra, amelyek a lehető legközelebb állnak az EU polgárainak jogaihoz.
(8) Jelenleg a szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló, 1971. június 14-i 1408/71/EGK tanácsi rendelet [5] , amely a különböző tagállamok szociális biztonsági rendszerei közötti koordináció alapja, illetve a szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló 1408/71/EGK rendelet végrehajtására vonatkozó szabályok megállapításáról szóló, 1972. március 21-i 574/72/EGK [6] tanácsi rendelet csak meghatározott harmadik országok állampolgáraira vonatkozik. A különböző tagállamok szociális biztonsági rendszereinek koordinációjával kapcsolatban felmerülő, a harmadik országoknak a közösségi állampolgárokkal azonos helyzetben lévő állampolgárai által tapasztalt problémák megoldására használatos jogi eszközök száma és sokfélesége jogi és igazgatási bonyodalmakhoz vezet. Mindez komoly nehézségeket idéz elő mind az érintett személyek, mind munkáltatóik, mind pedig az illetékes nemzeti szociális biztonsági testületek számára.
(9) Következésképpen intézkedni kell arról, hogy az 1408/71/EGK és az 574/72/EGK rendeletek koordinációs szabályai alkalmazhatók legyenek harmadik országoknak a Közösségben jogszerűen lakóhellyel rendelkező azon állampolgáraira, akikre jelenleg e rendeletek rendelkezései állampolgárságuk miatt nem vonatkoznak, és akik eleget tesznek az e rendeletben foglalt egyéb feltételeknek; ez a kiterjesztés az Európai Unió hamarosan elkövetkező bővítésére való tekintettel különös fontossággal bír.
(10) Az 1408/71/EGK és az 574/72/EGK rendeleteknek az ilyen személyekre való alkalmazhatósága nem jogosítja fel őket valamely tagállamba való belépésre, ottani ideiglenes vagy állandó tartózkodásra, illetve az ottani munkaerőpiacon való részvételre.
(11) Az 1408/71/EGK és az 574/72/EGK rendeletek rendelkezései e rendelet alapján csak akkor alkalmazhatók, ha az érintett személy már jogszerűen rendelkezik lakóhellyel valamely tagállam területén. A jogszerű lakóhellyel rendelkezés tehát előfeltételét képezi e rendelkezések alkalmazásának.
(12) Az 1408/71/EGK és az 574/72/EGK rendeletek rendelkezései nem alkalmazhatók olyan helyzetre, amelynek összes vonatkozása kizárólag egyetlen tagállamot érint. Ez tehát egyebek között valamely harmadik ország azon állampolgárának helyzetére áll, akinek csak egy harmadik országgal és egy tagállammal vannak kapcsolatai.
(13) A munkanélküli ellátáshoz való jognak az 1408/71/EGK rendelet 69. cikke szerinti folyamatos fenntartása feltételezi, hogy az érintett személy munkakeresőként nyilvántartásba veteti magát mindazon tagállamok foglalkoztatási szolgálatainál, ahová belépett. Ezek a rendelkezések tehát csak akkor alkalmazhatók valamely harmadik ország állampolgárára, ha az már jogosultságot nyert arra, adott esetben, tartózkodási engedélye alapján, hogy munkakeresőként nyilvántartásba vetesse magát azon tagállamok foglalkoztatási szolgálatánál, amelyekbe belépett, és arra, hogy ott jogszerűen munkát vállaljon.
(14) Átmeneti rendelkezéseket kell alkalmazni az e rendelet hatálya alá tartozó személyek védelmére, és annak biztosítására, hogy e rendelet hatályba lépése miatt azok ne veszítsenek el jogokat.
(15) E célok megvalósítása érdekében szükséges és helyénvaló a nemzeti szociális biztonsági rendszereket koordináló szabályok hatályát kiterjeszteni olyan közösségi jogi eszköz elfogadásával, amely kötelező és közvetlenül alkalmazandó minden, az e rendelet elfogadásában részvevő tagállamban.
(16) E rendelet nem érinti azokat a jogokat és kötelezettségeket, amelyek a Közösség harmadik országokkal kötött, és a szociális biztonság szemszögéből előnyöket biztosító nemzetközi megállapodásaiból következnek.
(17) Minthogy a tervezett intézkedés céljait a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, és ezért a tervezett intézkedés terjedelme vagy hatása miatt azok közösségi szinten jobban megvalósíthatók, a Közösség eljárhat a Szerződés 5. cikkében megállapított szubszidiaritás elvével összhangban. Az ugyancsak ebben a cikkben előírt arányosság elvét betartva, ez a rendelet nem lépi túl az e célok eléréséhez szükséges mértéket.
(18) Az Egyesült Királyság és Írország helyzetéről szóló, az Európai Unióról szóló és az Európai Közösséget létrehozó szerződéshez csatolt jegyzőkönyv 3. cikkével összhangban az Egyesült Királyság és Írország 2002. április 19-i és 23-i levelében adott értesítést az e rendelet elfogadásában és alkalmazásában való részvételi szándékáról.
(19) A Dánia helyzetéről szóló, az Európai Unióról szóló és az Európai Közösséget létrehozó szerződéshez csatolt jegyzőkönyv 1. és 2. cikkével összhangban Dánia nem vesz részt e rendelet elfogadásában, ezért az rá nézve nem kötelező, és hatálya nem terjed ki rá,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Az e rendelethez csatolt melléklet rendelkezéseire is figyelemmel, az 1408/71/EGK és az 574/72/EGK rendeletek rendelkezéseit alkalmazni kell harmadik országok olyan állampolgáraira, akikre azok a rendelkezések csupán állampolgárságuk miatt nem vonatkoznak, illetve ezek családtagjaira és túlélő hozzátartozóira, feltéve, hogy jogszerűen rendelkeznek lakóhellyel valamely tagállam területén, és helyzetük összes vonatkozása nem kizárólag egy tagállamot érint.
2. cikk
(1) Ez a rendelet a 2003. június 1-jét megelőző időszakra vonatkozóan nem keletkeztet jogot.
(2) A 2003. június 1-je előtt valamely tagállam jogszabályai szerint szerzett biztosítási, adott esetben, szolgálati, önálló vállalkozóként folytatott tevékenységi vagy tartózkodási időt figyelembe kell venni az e rendelet rendelkezései alapján szerzett jogok meghatározásakor.
(3) Az (1) bekezdés rendelkezéseire is figyelemmel, e rendelet szerint jogosultság keletkezik arra az eseményre vonatkozóan is, amely 2003. június 1-jét megelőzően következett be.
(4) Azt az ellátást, amelyet az érintett személy állampolgársága vagy lakóhelye miatt nem állapítottak meg, vagy amelyet felfüggesztettek, az érintett személy kérelmére 2003. június 1-jétől folyósítani kell, feltéve, hogy az előzőleg nyújtott ellátásokat megalapozó jogosultságokat egy összegben nem váltották meg.
(5) Azon személy jogosultságait, akinek nyugdíját 2003. június 1-je előtt állapították meg, az érintett személy kérelmére, e rendelet rendelkezéseit figyelembe véve, felül lehet vizsgálni.
(6) Ha a (4) vagy az (5) bekezdésben említett kérelmet 2003. június 1-je után két éven belül nyújtják be, az e rendelet szerint szerzett jogosultságok ettől az időponttól hatályosak, és a tagállamok jogvesztéssel vagy elévüléssel kapcsolatos jogszabályait nem lehet alkalmazni az érintett személyekre.
(7) Ha a (4) vagy az (5) bekezdésben említett kérelmet a (6) bekezdésben említett határidő lejárta után nyújtják be, az el nem vesztett vagy el nem évült jogosultságok a kérelem benyújtásának napjától hatályosak, bármely tagállam jogszabályainak kedvezőbb rendelkezéseire is figyelemmel.
3. cikk
Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napját követő hónap első napján lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban az Európai Közösséget létrehozó szerződéssel összhangban.
Kelt Brüsszelben, 2003. május 14-én.