A Tanács 2380/74/EGK rendelete
(1974. szeptember 17.)
az Európai Gazdasági Közösség kutatási programjaihoz kapcsolódó ismeretek terjesztésére vonatkozó rendelkezések elfogadásáról
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,
tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 235. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára,
tekintettel az Európai Parlament véleményére,
mivel a Tanács a Szerződés 2. és 3. cikkében felsorolt célkitűzések megvalósításának elősegítése érdekében 1973. május 14-én és 1973. június 18-án a Szerződés 235. cikkének értelmében kutatási programokat fogadott el az Európai Közösség számára;
mivel a Tanács fenntartotta annak jogát, hogy az említett programok végrehajtásából származó ismeretek terjesztésére vonatkozó rendelkezéseket egy későbbi szakaszban határozza meg;
mivel ezeket a rendelkezéseket ennek megfelelően meg kell határozni;
mivel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződés nem rendelkezett az ilyen célokhoz szükséges hatáskörökről,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
E rendeletet az Európai Gazdasági Közösség számára az alábbi határozatokkal elfogadott kutatási programok végrehajtásából származó ismeretekre és találmányokra kell alkalmazni, azok szabadalmaztathatóságától függetlenül:
a) a szabványok és a referenciaanyagok (hitelesített referenciaanyagok) területére vonatkozó kutatási program elfogadásáról szóló, 1973. május 14-i 73/125/EGK tanácsi határozat [1];
b) környezetvédelmi kutatási program elfogadásáról szóló, 1973. május 14-i 73/126/EGK tanácsi határozat [2];
c) a földkutatás területére vonatkozó kutatási program elfogadásáról szóló, 1973. május 14-i 73/127/EGK tanácsi határozat [3];
d) környezetvédelmi kutatási program (közvetlen projekt) elfogadásáról szóló, 1973. június 18-i 73/174/EGK tanácsi határozat [4];
e) a szabványok és a referenciaanyagok (hitelesített referenciaanyagok) területére vonatkozó kutatási program elfogadásáról szóló, 1973. június 18-i 73/175/EGK tanácsi határozat [5];
f) az új technológiákra (napenergia-hasznosítás és nyersanyag-újrahasznosítás) vonatkozó kutatási program elfogadásáról szóló, 1973. június 18-i 73/176/EGK tanácsi határozat [6];
g) a referenciaanyagok és módszerek (Közösségi Referenciairoda) területére vonatkozó kutatási program elfogadásáról szóló, 1973. június 18-i 73/179/EGK tanácsi határozat [7];
h) környezetvédelmi kutatási program (közvetett projekt) elfogadásáról szóló, 1973. június 18-i 73/180/EGK tanácsi határozat [8].
2. cikk
Az 1. cikkben említett ismeretek és találmányok a Közösséget illetik meg.
A Bizottságnak szükség esetén a Közösség nevében biztosítania kell a szóban forgó találmányok védelmét.
3. cikk
A szerződés értelmében végzett kutatásból vagy munkából származó szabadalmaztatható, illetve nem szabadalmaztatható találmányokkal kapcsolatos tulajdonjogra vonatkozó szabályokat az egyes szerződésekben határozzák meg.
Abban az esetben, ha a szóban forgó találmányoknak a szerződő fél a tulajdonosa, a Közösség saját felhasználásra ellenérték nélkül használati jogot szerez.
A szerződő félnek a tulajdonában lévő találmányokat a Közösség érdekeivel összhangban lévő feltételek mellett és a szerződésben meghatározandó határidőn belül kell hasznosítania, illetve hasznosíttatnia.
A Bizottság a 6. és 7. cikkben megállapított feltételekkel összhangban jogosult a találmányok továbbengedélyezésére abban az esetben, ha a szerződő fél jogos indok nélkül elmulasztja a szóban forgó találmányok hasznosítására, illetve hasznosíttatására vonatkozó kötelezettségének teljesítését.
4. cikk
A Bizottságnak az 1. cikkben említett ismereteket haladéktalanul továbbítania kell a tagállamokhoz, valamint azokhoz a személyekhez, illetve vállalkozásokhoz, amelyek valamely tagállam területén olyan kutató- vagy termelőtevékenységet végeznek, amely indokolja az ilyen ismeretekhez való hozzáférésüket. A Bizottság az ismeretek átadásának feltételéül szabhatja azok bizalmasságának megőrzését és harmadik fél számára történő továbbadásának tilalmát.
5. cikk
A Bizottság közzéteszi azokat az ismereteket, amelyek ipari célokra nem használhatók fel, és amelyek jellege nem indokolja, hogy azokat fenntartsák a tagállamoknak, illetve a 4. cikkben említett személyeknek és vállalkozásoknak.
6. cikk
A tagállamok használati engedélyt kaphatnak a Bizottságtól a Közösség tulajdonában lévő szabadalmaztatható, illetve nem szabadalmaztatható találmányok tekintetében. Ugyanez vonatkozik azokra a személyekre, illetve vállalkozásokra is, amelyek valamely tagállam területén olyan kutató- vagy termelőtevékenységet végeznek, amely indokolja a szóban forgó használati engedély kiadását.
A használati engedélyek kiadása elutasítható abban az esetben, ha a kérelmező nem vállalja, hogy a gyártást ténylegesen a Közösség területén folytassa.
A Bizottság azonos feltételek szerint alhasználati engedélyeket adhat ki olyan esetekben, ahol a 3. cikk negyedik bekezdése a továbbengedélyezést lehetővé teszi.
A Bizottságnak a használati, illetve alhasználati engedélyeket az engedélyesekkel megállapodott feltételek mellett kell kiadnia, és rendelkezésre kell bocsátania mindazon információt, amelynek továbbadására jogosult, és amely az engedélyek hasznosításához szükséges. E feltételek különösen a megfelelő díjazásra, illetve adott esetben az engedélyesnek harmadik személyek irányába történő továbbengedélyezési jogára és az információ üzleti titokként történő kezelésére vonatkoznak.
Abban az esetben, ha az engedélyeseknek nem sikerül megállapodniuk a negyedik bekezdésben említett feltételekben, a kérdést a megfelelő feltételek megállapítása céljából az Európai Közösségek Bírósága elé vihetik.
7. cikk
A Bizottság minden lehetséges módon közzéteszi a nem kizárólagos jellegű használati engedélyek kiadására vonatkozó ajánlatokat.
Abban az esetben, ha az említett ajánlatok ellenére nem érkeznek a használati engedélyekre vonatkozó kérelmek, a Bizottság azokat az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában kihirdeti. Abban az esetben, ha az említett hirdetmények megjelenését követő hat hónapon belül nem érkezik kérelem, a Bizottság legfeljebb ötéves időszakra kizárólagos használati engedélyt ajánlhat fel és adhat ki.
A Bizottság által a 3. cikk negyedik bekezdése értelmében kiadott alhasználati engedélyekre azonos feltételek vonatkoznak. A kizárólagos alhasználati engedély jogosultjai mindazonáltal nem tilthatják meg, hogy valamely találmányt annak tulajdonosa hasznosítsa, a tulajdonos pedig a kizárólagos alhasználati engedély érvényességi ideje alatt nem adhat ki további használati engedélyeket.
8. cikk
A Bizottság által rendelkezésre bocsátható és e rendelet hatálya alá tartozó ismereteket és találmányokat a Szerződés 228. cikkében szereplő feltételekkel összhangban harmadik országokkal, illetve nemzetközi szervezetekkel kötött megállapodások vagy egyezmények keretében lehet továbbadni vagy kicserélni.
9. cikk
A Bizottság a szükséges szerződések megkötése során megfelelő záradék beillesztésével biztosítja e rendelet betartását.
10. cikk
Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 1974. szeptember 17-én.