A Tanács 1999/37/EK irányelve
(1999. április 29.)
a járművek nyilvántartásba vételéhez kapcsolódó okmányokról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 75. cikke (1) bekezdésének d) pontjára,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],
a Szerződés 189c. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően [3],
(1) mivel a Közösség meghatározott számú intézkedést fogadott el, amelyek célja egy olyan határok nélküli térséget jelentő belső piac létrehozása, amelyen belül az áruk, személyek, szolgáltatások és tőke szabad mozgása a Szerződés rendelkezéseinek megfelelően biztosított;
(2) mivel mindegyik tagállam megkívánja egy másik tagállamban nyilvántartásba vett jármű vezetőjétől, hogy birtokában legyen az adott járműnek megfelelő forgalmi engedély annak érdekében, hogy engedélyezzék számára a területükön lévő utak használatát;
(3) mivel a forgalmi engedély formájának és tartalmának összehangolása elősegíti annak érthetőségét, és ezzel előmozdítja az egy tagállamban nyilvántartásba vett járművek szabad mozgását a más tagállamok területén lévő utakon;
(4) mivel a forgalmi engedély tartalmának lehetővé kell tennie annak ellenőrzését, hogy a vezetői engedélyekről szóló, 1991. július 29-i 91/439/EGK tanácsi irányelv [4] alapján kiállított vezetői engedély jogosultja csak olyan kategóriájú járművet vezet, amelyre engedélye van; mivel az ilyen ellenőrzés hozzájárul a közúti közlekedés biztonságához;
(5) mivel egy másik tagállamban már nyilvántartásba vett jármű nyilvántartásba vételének előfeltételeként mindegyik tagállam megkövetel egy dokumentumot, amely igazolja e nyilvántartásba vételt és a jármű műszaki jellemzőit;
(6) mivel a forgalmi engedélyek összehangolása elősegíti a korábban már egy másik tagállamban nyilvántartásba vett járművek újbóli üzembeállítását, és hozzájárul a belső piac megfelelő működéséhez;
(7) mivel a tagállamok vagy egyetlen, vagy két különálló részből álló forgalmi engedélyt használnak, és mivel jelenleg helyes mindkét rendszer egyidejű fennállásának engedélyezése;
(8) mivel továbbra is maradnak eltérések a tagállamok között a forgalmi engedélyben szereplő adatok értelmezését illetően; mivel a belső piac és a körébe tartozó szabad mozgás és ellenőrzés megfelelő működése érdekében helyénvaló meghatározni, hogy az engedélyben megnevezett személyek milyen minőségben használhatják azt a járművet, amelyre az engedélyt kiállították;
(9) mivel ezeknek a sajátosan a csalás és a lopott járművek illegális kereskedelmének leküzdését célzó ellenőrzéseknek a megkönnyítése érdekében helyénvaló hatékony információcserén alapuló szoros együttműködést létesíteni a tagállamok között;
(10) mivel helyénvaló egyszerűsített eljárást bevezetni az I. és II. mellékletben szereplő műszaki szempontok kiigazítására,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
Ezt az irányelvet a tagállamok által a járművek nyilvántartásba vételének időpontjában kiállított okmányokra kell alkalmazni.
Az irányelv nem sérti a tagállamoknak azt a jogát, hogy járművek ideiglenes nyilvántartásba vételéhez olyan okmányokat használjanak, amelyek nem minden szempontból felelnek meg az irányelv követelményeinek.
2. cikk
Ennek az irányelvnek az alkalmazásában:
a) a "jármű" az a jármű, amelyet a tagállamok gépjárművek és pótkocsijaik típusjóváhagyására vonatkozó jogszabályainak közelítéséről szóló, 1970. február 6-i 70/156/EGK tanácsi irányelv [5] 2. cikke, és a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok típusjóváhagyásáról szóló, 1992. június 30-i 92/61/EGK tanácsi irányelv [6] 1. cikke meghatároz;
b) a "nyilvántartásba vétel" egy járműnek a közúti közlekedésben való részvétel céljára történő forgalomba helyezésének hatósági engedélyezése, beleértve a jármű azonosítását és egy rendszám néven ismert sorszám kiadását;
c) a "forgalmi engedély" az az okmány, amely bizonyítja, hogy a járművet egy tagállamban nyilvántartásba vették;
d) a "forgalmi engedély jogosultja" az a személy, akinek a nevére egy járművet nyilvántartásba vesznek.
3. cikk
(1) A tagállamok azokra a járművekre adnak ki forgalmi engedélyt, amelyek nyilvántartásba vétele a nemzeti jogszabályok alapján kötelező. A forgalmi engedély vagy az I. mellékletnek megfelelően egyetlen részből vagy az I. és II. mellékletnek megfelelően két részből áll.
A tagállamok felhatalmazhatják az általuk e célból kijelölt szerveket, különösen a gyártókat a forgalmi engedély műszaki részeinek kitöltésére.
2. Ha új forgalmi engedélyt adnak ki egy olyan járműre, amelyet már ennek az irányelvnek a bevezetése előtt nyilvántartásba vettek, a tagállamok az ebben az irányelvben meghatározott engedélymintát használják, és a benne szereplő részletek közül azokra szorítkozhatnak, amelyekre a megkívánt adatok rendelkezésre állnak.
3. A forgalmi engedélyekben az I. és II. mellékletnek megfelelően szereplő adatokat az ezekben a mellékletekben megadott, harmonizált közösségi kódokkal tüntetik fel.
4. cikk
Ennek az irányelvnek az alkalmazásában az egyik tagállam által kiállított forgalmi engedélyt a többi tagállam elismeri a nemzetközi közlekedésben részt vevő jármű azonosításához vagy a járműnek egy másik tagállamban történő újbóli nyilvántartásba vételéhez.
5. cikk
(1) A közúti közlekedésben részt vevő jármű azonosításának céljából a tagállamok megkövetelhetik, hogy a jármű vezetője magánál tartsa a forgalmi engedély I. részét.
(2) Egy korábban már egy másik tagállamban nyilvántartásba vett jármű újbóli nyilvántartásba vételéhez a hatáskörrel rendelkező hatóság minden esetben megköveteli a korábbi forgalmi engedély I. részének benyújtását, valamint II. részének benyújtását, ha ilyet kiállítottak. Ezek a hatóságok bevonják a benyújtott korábbi forgalmi engedélynek ezt a részét (ezeket a részeit), és legalább hat hónapig megőrzik őket. Két hónapon belül tájékoztatják a forgalmi engedélyt kiállító tagállam hatóságait az engedély bevonásáról. Kívánságra a bevonástól számított hat hónapon belül visszaküldik a bevont forgalmi engedélyt ezeknek a hatóságoknak.
Ha a forgalmi engedély I. és II. részből áll, és a II. rész hiányzik, annak a tagállamnak a hatáskörrel rendelkező hatósága ahol az új nyilvántartásba vételt kérelmezik, kivételes esetben úgy dönthet, hogy újra nyilvántartásba veszi a járművet, de csak azután, hogy írásban vagy elektronikus eszközök útján megerősítést kapott annak a tagállamnak a hatáskörrel rendelkező hatóságaitól, amelyben a járművet előzőleg nyilvántartásba vették, arra vonatkozóan, hogy a kérelmezőnek joga van újra nyilvántartásba vetetni a járművet egy másik tagállamban.
6. cikk
Minden olyan módosítást, amely ahhoz szükséges, hogy ennek az irányelvnek a mellékleteit a műszaki fejlődéshez igazítsák, a 7. cikkben szabályozott eljárásnak megfelelően fogadnak el.
7. cikk
(1) Ha az ebben a cikkben előírt eljárásra történik hivatkozás, a Bizottság munkáját egy, a gépjárművek és pótkocsijuk időszakos műszaki vizsgálatáról szóló tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1996. december 20-i 96/96/EK tanácsi irányelv [7] 8. cikkével létrehozott, a tagállamok képviselőiből álló bizottság, a továbbiakban a "bizottság" segíti, amelynek elnöke a Bizottság képviselője.
(2) A Bizottság képviselője tervezetet nyújt be a bizottság számára a meghozandó intézkedésekről. A bizottság, az elnöke által az ügy sürgősségére tekintettel megállapított határidőn belül, véleményt nyilvánít a tervezetről. A véleményt a Szerződés 148. cikkének (2) bekezdésében a Tanácsnak a Bizottság javaslata alapján elfogadandó határozataira előírt többséggel kell kell meghozni. A bizottságban a tagállamok képviselőinek szavazatait az említett cikkben meghatározott módon kell súlyozni. Az elnök nem szavazhat.
(3) a) A Bizottság a tervezett intézkedéseket elfogadja, ha azok összhangban vannak a bizottság véleményével.
b) Ha a tervezett intézkedések nincsenek összhangban a bizottság véleményével, vagy a bizottság nem nyilvánított véleményt, a Bizottság a meghozandó intézkedésekről haladéktalanul javaslatot terjeszt a Tanács elé. A Tanács minősített többséggel határoz.
Ha a javaslatnak a Tanács elé terjesztésétől számított három hónapon belül a Tanács nem döntött, a javaslatot a Bizottság fogadja el.
8. cikk
(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 2004. június 1-jéig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a legfontosabb rendelkezéseit, amelyeket az irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
A Bizottság közli a tagállamokkal a nemzeti hatóságok által használt forgalmi engedélyek összes mintáját.
9. cikk
A tagállamok segítik egymást ennek az irányelvnek a megvalósításában. Két- és többoldalú szinten cserélhetik ki információikat különösen abból a célból, hogy még mielőtt a jármű bármilyen nyilvántartásba vétele megtörténne, szükség esetén tisztázzák a jármű jogi helyzetét abban a tagállamban, ahol azt előzőleg nyilvántartásba vették. Ez az ellenőrzés egy elektronikus hálózat használatával is történhet.
10. cikk
Ez az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.
11. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Luxembourgban, 1999. április 29-én.