A TANÁCS 906/2008/EK RENDELETE
(2008. szeptember 15.)
a Kínai Népköztársaságból származó egyes égetett magnéziatéglák behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről szóló 1659/2005/EK rendelet új exportőrre vonatkozó felülvizsgálatának befejezéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 1995. december 22-i 384/96/EK tanácsi rendeletre (1) (a továbbiakban: alaprendelet) és különösen annak 9. cikke (4) bekezdésére és 11. cikke (4) bekezdésére,
tekintettel a Bizottságnak a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően benyújtott javaslatára,
mivel:
1. ELJÁRÁS
1.1. Meglévő intézkedések
(1)
A Tanács az 1659/2005/EK rendelettel (2) (a továbbiakban: eredeti rendelet) végleges dömpingellenes vámot vetett ki a Kínai Népköztársaságból (a továbbiakban: Kína) származó egyes égetett magnéziatéglák behozatalára. Az intézkedések 39,9 %-os értékvámot határoznak meg, kivéve hat, az eredeti rendeletben külön említett vállalatot, amelyekre egyedi vámtételek vonatkoznak.
1.2. Felülvizsgálati kérelem
(2)
A végleges intézkedések elrendelését követően az egyik kínai exportáló gyártó, a Yingkou Dalmond Refractories Co. Ltd. (a továbbiakban: kérelmező) az alaprendelet 11. cikkének (4) bekezdése alapján az 1659/2005/EK rendelet új exportőrre vonatkozó felülvizsgálatának megindítását kérelmezte a Bizottságnál. A kérelmező kijelentette, hogy nem kapcsolódik azokhoz a kínai exportáló gyártókhoz, amelyekre a magnéziatéglák tekintetében hatályban lévő dömpingellenes intézkedések vonatkoznak. Továbbá azt állította, hogy nem exportált magnéziatéglákat az eredeti vizsgálati időszak alatt (2003. április 1. és 2004. március 31. között), viszont ezt az időszakot követően a Közösségbe exportálta azokat.
1.3. Az új exportőrre vonatkozó felülvizsgálat megindítása
(3)
A Bizottság megvizsgálta a kérelmező által benyújtott prima facie bizonyítékot, és úgy ítélte meg, hogy az elegendő az alaprendelet 11. cikkének (4) bekezdése szerinti felülvizsgálat megindításának indoklásához. A tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően, valamint azután, hogy az érintett közösségi gazdasági ágazat lehetőséget kapott észrevételei megtételére, a Bizottság az 1536/2007/EK rendelettel (3) kezdeményezte az 1659/2005/EK rendelet felülvizsgálatát a kérelmező vonatkozásában.
(4)
A kérelmező által előállított és a Közösségbe irányuló exportra értékesített magnéziatéglák behozatalára az 1659/2005/EK rendelettel kivetett 39,9 %-os dömpingellenes vámot az 1536/2007/EK bizottsági rendeletnek megfelelően hatályon kívül helyezték. Az alaprendelet 14. cikke (5) bekezdésének megfelelően egyúttal utasították a vámhatóságokat az ilyen behozatalok nyilvántartásba vételéhez szükséges megfelelő lépések megtételére.
1.4. Érintett termék és hasonló termék
(5)
Az érintett termék az eredeti rendeletben leírttal megegyező termék, azaz a Kínai Népköztársaságból származó, jelenleg az ex 6815 91 00, az ex 6815 99 10 és az ex 6815 99 90 KN-kód (TARIC-kódok: 6815910010, 6815991020 és 6815999020) alá besorolható, vegyileg lekötött, kiégetetlen, legalább 80 % MgO-t tartalmazó magnézia-összetevőjű magnéziatégla, függetlenül attól, hogy tartalmaz-e magnezitet.
(6)
A hasonló termék szintén megegyezik az eredeti rendeletben leírt hasonló termékkel.
1.5. Az érintett felek
(7)
A Bizottság hivatalosan értesítette a közösségi gazdasági ágazatot, a kérelmezőt és az exportáló ország képviselőit a felülvizsgálat megindításáról. Az érdekelt feleknek lehetőséget biztosítottak álláspontjuk írásbeli ismertetésére és a meghallgatásra.
(8)
A Bizottság megküldött a kérelmezőnek egy igénylőlapot a piacgazdasági elbánás iránti kérelemhez és egy kérdőívet, és a választ az e célból meghatározott határidőn belül megkapta. A Bizottság vizsgálat céljából felkutatott minden információt, amelyet szükségesnek tartott a dömping megállapításához, valamint ellenőrző látogatást tett a kérelmező és a vele kapcsolt alábbi kínai együttműködő vállalatok telephelyén:
-
Yingkou Dalmond Refractories Co. Ltd. (a kérelmező)
-
Liaoning Qunyi Group Refractories Co. Ltd. (az anyavállalat)
-
Yingkou Guangshan Refractories Co. Ltd. (kapcsolt gyártó)
-
Dalian Dalmond Trading Co. Ltd. (kapcsolt exportőr)
1.6. Vizsgálati időszak
(9)
A dömpingre vonatkozó vizsgálat 2006. április 1-jétől2007. szeptember 30-ig tartott (a továbbiakban: vizsgálati időszak vagy VI).
2. A VIZSGÁLAT EREDMÉNYEI
2.1. Új exportőri minősítés
(10)
A közösségi gazdasági ágazat azt állította, hogy a kérelmező már 2004-ben exportálta az érintett terméket a Közösségbe, és az állítását számos, a kérelmezőnek a Közösségbe irányuló értékesítését bizonyító weboldallal és katalógussal alátámasztotta. Ezekben a dokumentumokban azonban nem szerepel konkrétan az érintett termék vagy a kivitel időpontja, továbbá a kérelmező és kapcsolt vállalkozásai eladási naplójának vizsgálata során sem találtak az érintett termék kivitelére utaló bizonyítékot. A vizsgálat megerősítette, hogy a kérelmező nem exportálta az érintett terméket az eredeti vizsgálati időszak folyamán, valamint hogy a Közösségbe irányuló exportot ez után az időszak után kezdte meg.
(11)
Továbbá a kérelmező hitelt érdemlően bizonyította, hogy sem közvetlenül, sem közvetve nem kapcsolódik egyetlen olyan kínai exportáló gyártóhoz sem, akire kiterjed az érintett termék vonatkozásában hozott dömpingellenes intézkedések hatálya.
(12)
Ennek megfelelően megerősítést nyert, hogy a vállalat az alaprendelet 11. cikkének (4) bekezdésével összhangban új exportőr.
2.2. Piacgazdasági elbánás
(13)
Az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdése b) pontjának megfelelően a Kínából származó behozatalt érintő dömpingellenes vizsgálatok során rendes értéket kell meghatározni az alaprendelet 2. cikkének (1)-(6) bekezdésével összhangban azon gyártók esetében, amelyekről megállapították, hogy eleget tesznek az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének c) pontjában meghatározott követelményeknek, vagyis ahol beigazolódik, hogy piacgazdasági feltételek érvényesülnek a hasonló termék gyártása és értékesítése tekintetében. E követelményeket összefoglalóan a következőképpen határozzák meg:
-
az üzleti döntések a piac jelzéseihez igazodnak, jelentősebb állami beavatkozás nélkül, a költségek pedig a piaci értékeket tükrözik,
-
a cégek egyetlen átlátható könyvelést vezetnek, melyet a nemzetközi számviteli standardoknak (IAS) megfelelően független könyvvizsgálat alá vetnek és melyet minden területen alkalmaznak,
-
nincsenek a korábbi, nem piacgazdasági rendszerből eredő jelentős torzulások,
-
a csődre és tulajdonra vonatkozó jogszabályok stabilitást és jogbiztonságot garantálnak,
-
a valutaátváltás piaci árfolyamon történik.
(14)
A kérelmező piacgazdasági elbánást kért az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének b) pontja szerint, és felkérték, hogy töltse ki a piacgazdasági elbánás iránti kérelemre vonatkozó igénylőlapot.
(15)
A vizsgálat során a kérelmező számos piacgazdasági elbánás iránti kérelmet nyújtott be kapcsolt vállalkozásai vonatkozásában. A kérelmek vizsgálatát követően a Bizottság négy, az érintett termék gyártásában és értékesítésében részt vevő vállalat esetében állapította meg, hogy ellenőrizni kell a piacgazdasági elbánás iránti kérelmet. E vállalatok e rendelet (8) preambulumbekezdésében vannak felsorolva. A vizsgálat későbbi szakaszában azonban megállapították, hogy a kérelmező kapcsolódott az érintett termék egy másik, Kínában található gyártójával, valamint exportőrével is. E vállalatok nem töltöttek ki a piacgazdasági elbánás iránti kérelemre vonatkozó külön igénylőlapot, ezért nem lehetett azon csoport egészének helyzetét értékelni, amelyen belül a kérelmező működik.
(16)
A Közösség következetesen ellenőrzi, hogy a kérelmező kapcsolt vállalkozásainak csoportja mint egész megfelel-e a piacgazdasági elbánás feltételeinek. Ezt szükségesnek ítélik annak elkerülése érdekében, hogy egy vállalatcsoport az értékesítéseit a csoport azon kapcsolt vállalkozásán keresztül bonyolítsa, amely preferenciális egyéni vámtételben részesül. Ezért olyan esetekben, amikor egy leányvállalat vagy bármely más kapcsolt vállalkozása gyártója és/vagy értékesítője az érintett terméknek, valamennyi kapcsolt vállalkozásának ki kell töltenie a piacgazdasági elbánás iránti kérelemre vonatkozó igénylőlapot annak érdekében, hogy megvizsgálhassák, vajon ők is teljesítik-e az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdése c) pontjának követelményeit. Már önmagában az a tény, hogy a kérelmező nem tájékoztatta a Bizottságot e vállalatok meglétéről, elég azon következtetés levonásához, hogy nem állapítható meg, hogy a csoport mint egész teljesíti-e a piacgazdasági elbánás valamennyi feltételét.
(17)
Meg kell azonban jegyezni, hogy a vizsgálat során kiderült, hogy a csoport azon négy vállalata közül, amelyek benyújtották a piacgazdasági elbánás iránti kérelemre vonatkozó igénylőlapot, csak egy vállalat teljesítette a piacgazdasági elbánás biztosításához szükséges valamennyi feltételt. A másik három vállalat nem teljesítette a fenti (13) preambulumbekezdésben szereplő első három követelményt.
(18)
Az anyavállalat nem bizonyította be, hogy állami beavatkozástól mentes. Egyrészt nem lehetett megállapítani a 2001-ben alapított vállalat tőkéjének forrását, és a tőkeimportot igazoló könyvelés nem volt tisztázott a számlákon (első követelmény). Másrészt ez a vállalat nem bizonyította be, hogy olyan egyetlen átlátható könyvelést vezet, melyet a nemzetközi számviteli standardoknak (IAS) megfelelően készít el és vet alá könyvvizsgálatnak. A vállalat egyedi beszámolóit nem auditálták. Csak a konszolidált pénzügyi beszámolókat auditálták egy hitelező kérésére. Emellett a nem auditált egyedi beszámolók az állóeszközök és az értékcsökkenés, egyes eszközök könyvelése és az eszközök átértékelése tekintetében több szempontból nem feleltek meg a nemzetközi számviteli standardoknak (második követelmény).
(19)
A kérelmező nem bizonyította, hogy állami beavatkozástól mentes. Különösen az állami hatóságoknak a működési engedély kérelmezésekor benyújtott alapszabálya korlátozta a belföldi piacon való értékesítést. Emellett a vállalat nem tudta bemutatni az energiaellátásra vonatkozó szerződést (első követelmény). Másrészt ez a vállalat nem bizonyította be, hogy olyan egyetlen átlátható könyvelést vezet, melyet a nemzetközi számviteli standardoknak (IAS) megfelelően készít el és vet alá könyvvizsgálatnak (második követelmény). Végül a kérelmező nem bizonyította, hogy nincsenek a korábbi, nem piacgazdasági rendszerből eredő jelentős torzulások, különösen azért, mert nem minden kezdeti eszközét értékelték függetlenül, valamint mivel jelentős adókedvezményben részesült (harmadik követelmény).
(20)
A harmadik vállalat nem bizonyította, hogy az üzleti döntések a piac jelzéseihez igazodnak, jelentősebb állami beavatkozás nélkül, a költségek pedig a piaci értékeket tükrözik (első követelmény). Másrészt ez a vállalat nem bizonyította, hogy egyetlen olyan átlátható könyvelést vezet, melyet a nemzetközi számviteli standardoknak (IAS) megfelelően készít el és vet könyvvizsgálat alá: több szempontból megszegték a nemzetközi számviteli standardokat, pl. a bevételek késői könyvelésével, illetve az állóeszközök helytelen értékcsökkentésével (második követelmény). Végül a vállalat nem bizonyította, hogy nincsenek a korábbi, nem piacgazdasági rendszerből eredő jelentős torzulások, különösen azért, mert a kezdeti eszközeinek értékelése nem volt függetlennek tekinthető (harmadik követelmény).
(21)
A fenti tények és szempontok alapján sem a kérelmező, sem a csoport egésze, amelynek keretében működik, nem részesülhetett piacgazdasági elbánásban.
(22)
A közösségi gazdasági ágazat, a kérelmező és az exportáló ország hatóságai lehetőséget kaptak arra, hogy ismertessék a piacgazdasági elbánásra vonatkozó megállapításokkal kapcsolatos álláspontjukat. Csak a kérelmező ismertette álláspontját.
(23)
A kérelmező először azzal érvelt, hogy a (15) preambulumbekezdésben említett, a vizsgálat későbbi szakaszában felfedezett két vállalatnak nem kellett piacgazdasági elbánásra irányuló kérelmet benyújtania. A kérelmező szerint a piacgazdasági elbánásra irányuló kérelmet az érintett terméket a vizsgálati időszakban előállító gyártóknak és értékesítő kereskedőknek kell benyújtaniuk. A szóban forgó két vállalat a vizsgálati időszakban és azt követően nem vett részt az érintett termék gyártásában, illetve értékesítésében, mivel a kérelmezőhöz kapcsolódó exportőrt 2008 elején felszámolták, a kérelmezőhöz kapcsolódó gyártó pedig nem volt teljesen működőképes a vizsgálati időszakban, mert nem kapta meg a gyártási engedélyt.
(24)
E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy a kérelmező lehetőséget kapott arra, hogy kapcsolt vállalkozásai számára kérelmezze a piacgazdasági elbánást, és ezt vállalatai többsége esetében meg is tette. A kérelmező azonban nem jelentette be az e célra kijelölt határidőn belül két, hozzá kapcsolt vállalat létezését (lásd az alábbi (25) és a (26) preambulumbekezdést).
(25)
Az állítólagosan felszámolt exportőr létezését a Bizottság fedezte fel, a kérelmező pedig röviddel a Kínában tett ellenőrző látogatást megelőzően ezt megerősítette. A vállalat nem nyújtott be piacgazdasági elbánás iránti kérelmet, és a kérelmező - a Bizottság felszólítása ellenére - nem nyújtotta be e vállalatnak a vizsgálati időszakban folytatott pontos tevékenységét tisztázó számviteli nyilvántartást és más fontos információkat. Ezért a Bizottság nem tudta megállapítani, hogy a vállalat a vizsgálati időszakban részt vett-e az érintett termék értékesítésében.
(26)
A kérelmezőhöz kapcsolódó gyártó létezéséről a Kínában tett ellenőrző látogatás során tájékoztatták a Bizottságot, és mivel a gyártó székhelye egy másik tartományban volt, a Bizottság nem tudta ellenőrizni a helyszínen a gyártó tevékenységének pontos jellegét, valamint hogy a vállalat még nem kezdte-e meg az érintett termék gyártását. Megállapították azonban, hogy a vállalat ugyan még nem rendelkezett gyártási engedéllyel, a 2007-ben, tehát a vizsgálati időszakban számára kiadott működési engedély kiterjed az érintett termék gyártására is. E kapcsolt gyártónak ezért piacgazdasági elbánás iránti kérelmet kellett volna benyújtania.
(27)
Mivel nem tájékoztatták a Bizottságot e két vállalat meglétéről, és nem nyújtottak be rájuk vonatkozóan piacgazdasági elbánás iránti kérelmet, a Bizottság nem tudta a tevékenységeikre vonatkozó, utólagosan benyújtott információkat ellenőrizni, valamint megállapítani, hogy a vállalatcsoport teljesíti-e a piacgazdasági elbánás biztosításához szükséges feltételeket.
(28)
A kérelmező azt állította továbbá, hogy a piacgazdasági elbánásra vonatkozó vizsgálatnak az anyavállalatra nem kellett volna kiterjednie, mivel az anyavállalat az érintett terméknek nem gyártója és nem is exportőre.
(29)
Az anyavállalat ellenőrzi kapcsolt vállalkozásait, beleértve az érintett termékkel kapcsolatos tevékenységeit. Ennek következtében az a megállapítás, hogy az anyavállalat nem tartja be a piacgazdasági alapelveket, közvetlen hatással van az egész csoportra. A vizsgálat rámutatott arra, hogy szoros kapcsolat volt az anyavállalat és leányvállalatai között, ez különösen a kérelmezőre, valamint az érintett termék gyártásában részt vevő, a csoport másik együttműködő vállalatára volt igaz. Az említett vállalatok között számos ügyletet bonyolítottak le. Emellett az eszközöket és az általános költségeket nem választották szét egyértelműen. Ezenkívül az anyavállalat az ellenőrző látogatás során utalt azon szándékára, hogy a jövőben magnéziatéglát kíván előállítani, és ezt működési engedélye lehetővé is tette a vállalat számára. Ezen az alapon ezt az állítást is el kellett utasítani.
(30)
A kérelmező elismerte, hogy a fenti (20) preambulumbekezdésben említett vállalat nem felel meg teljes mértékben a piacgazdasági elbánás követelményeinek, de kérelmezte, hogy a továbbiakban e vállalatot ne tekintsék gyártónak, mivel jelenleg bérbe adja gyártó létesítményeit egy hozzá kapcsolódó gyártónak.
(31)
Ezzel kapcsolatban megállapították, hogy a vállalat a jövőben bármikor képes lenne folytatni a termelést. Ezért ezt a kérelmet el kellett utasítani.
(32)
A kérelmező további tényezőkre hívta fel a figyelmet, és olyan új információkat bocsátott rendelkezésre, amelyek állítólagosan bizonyítják, hogy a fenti (19) preambulumbekezdésben említett vállalat a piacgazdasági elbánás valamennyi követelményét teljesíti. Ezen állítások ismertetése és elemzése az alábbiakban történik.
(33)
Az első követelménnyel kapcsolatban a kérelmező továbbá úgy érvelt, hogy az alapszabályban szereplő bármely korlátozás a részvényesek között létrejött, kizárólag magánjellegű megállapodás, amelybe az állam nem avatkozik bele. A kérelmező azt is állította, hogy a kínai szerződési jog nem tartalmaz arra vonatkozó kötelezettséget, hogy írásos szerződést kell kötni az energiaellátásról.
(34)
E tekintetben meg kell jegyezni, hogy a kínai társasági jog előírja, hogy a vállalatok alapszabálya a vállalatra, a részvényesekre, az igazgatókra, a felügyelőbizottság tagjaira és a felső vezetésre nézve kötelező. Ezenkívül az alapszabályt és annak valamennyi módosítását az állami hatóságoknál be kell jegyeztetni. A kérelmező állításával ellentétben megállapították továbbá, hogy a kínai szerződési jog egyértelműen hivatkozik az energiaellátásra és -használatra vonatkozó szerződésekre, és egyértelmű előírásokat tartalmaz az ilyen szerződések tartalmával kapcsolatban. Ennek alapján az első követelménnyel kapcsolatos állításokat el kellett utasítani.
(35)
A második követelményre vonatkozóan a kérelmező olyan dokumentumokat nyújtott be, amelyek szerint a könyvelésben - különösen kapcsolt vállalkozások közötti ügyleteknél - megállapított hiányosságokat utólag, 2008 áprilisában kijavították, és a kérelmező szerint ennek megfelelően a második követelmény teljesül.
(36)
E tekintetben meg kell jegyezni, hogy a 2008-ban állítólagosan meghozott korrekciós intézkedés nem változtat azon a tényen, hogy a kérelmező a kérelemre vonatkozó igénylőlapon nem megbízható adatokat szolgáltatott a könyvelésről (lásd a (19) preambulumbekezdést). Ezen az alapon az állítást el kellett utasítani.
(37)
A harmadik követelmény tekintetében a kérelmező azt állította, hogy a piacgazdasági elbánás iránti kérelemben rendelkezésre bocsátott, tőkeellenőrző jelentésnek önmagában elégnek kell lennie az eszközértékelés igazolásához. A kérelmező továbbá azt állította, hogy az adókedvezményeket nem vehették volna figyelembe e dömpingellenes vizsgálat keretében, mivel ez a kérdés csak a szubvencióellenes vizsgálatok esetében lényeges.
(38)
Meg kell jegyezni, hogy a vizsgálat bebizonyította, hogy a tőkeellenőrző jelentés hibás volt, ezért az nem tekinthető az eszközértékelés megbízható, független alapjának. A Bizottság úgy véli, hogy a kérelmező számára biztosított adókedvezmény jelentősen torzítja a vállalat pénzügyi helyzetét, és befolyásolja a piacgazdasági elbánás harmadik követelményét. Ezért a harmadik követelménnyel kapcsolatos állításokat el kellett utasítani.
(39)
A Bizottság a fentiek alapján fenntartja az első, a második és a harmadik követelménnyel kapcsolatos megállapításait és következtetéseit. A Bizottság ezért megállapítja, hogy sem a kérelmező, sem a csoport, amelynek keretében működik, nem részesülhet piacgazdasági elbánásban.
2.3. Egyéni elbánás
(40)
Az alaprendelet 2. cikkének (7) bekezdése szerint vám megállapítása esetén az említett cikk hatálya alá tartozó országok vonatkozásában az egész országra kiterjedő vámot vetnek ki, kivéve azokat az eseteket, amikor a vállalatok képesek bizonyítani, hogy az egyéni elbánásnak az alaprendelet 9. cikkének (5) bekezdésében meghatározott valamennyi követelményét teljesítik. E követelményeket összefoglalóan a következőképpen határozzák meg:
-
ha teljes mértékben vagy részben külföldi tulajdonban lévő vállalatról vagy vegyes vállalatról van szó, az exportőrök szabadon hazatelepíthetik a tőkét és a nyereséget,
-
az exportárakat és exportmennyiségeket, valamint az értékesítési feltételeket szabadon határozzák meg,
-
a részvények többsége magánszemélyek tulajdonában van, és be kell bizonyítani, hogy a vállalat kellőképpen független az állami beavatkozástól,
-
az árfolyamok átszámítása piaci árfolyamon történik,
-
az állami beavatkozás nem olyan mértékű, hogy lehetővé tenné az intézkedések kijátszását abban az esetben, ha az egyes exportőrökre különböző vámtételeket alkalmaznak.
(41)
A kérelmező a piacgazdasági elbánás iránti kérelem mellett egyéni elbánást is igényelt arra az esetre, ha nem kapna piacgazdasági elbánást.
(42)
A fenti (16) preambulumbekezdésben említettek szerint a Bizottság következetesen ellenőrzi, hogy a kapcsolt vállalkozások csoportja mint egész, megfelel-e az egyéni elbánás feltételeinek. A (15) preambulumbekezdésben említettek szerint a vizsgálati időszakban egy másik gyártó és egy, a kérelmezőhöz kapcsolódó exportőr nem működött együtt e vizsgálat során. Ezért nem lehetett megállapítani, hogy e két vállalat teljesítette-e az egyéni elbánásra vonatkozó követelményeket.
(43)
Ezért az a döntés született, hogy a kérelmezőt sem piacgazdasági elbánásban, sem egyéni elbánásban nem részesítik.
(44)
A kérelmező, az exportáló ország hatóságai és az érdekelt felek lehetőséget kaptak arra, hogy ismertessék a fenti megállapításokkal kapcsolatos álláspontjukat. Csak a kérelmező ismertette álláspontját.
(45)
A kérelmező először megismételte állítását, mely szerint a piacgazdasági elbánással és az egyéni elbánással kapcsolatos vizsgálat során az érintett terméket a vizsgálati időszakban előállító gyártókra és értékesítő kereskedőkre kellene összpontosítani, valamint azt állította, hogy a két együtt nem működő vállalat nem vett részt az érintett termék gyártásában, illetve értékesítésében. Továbbá úgy érvelt, hogy a helyszínen végzett ellenőrző látogatás során a Bizottság tisztviselőinek rendelkezésére bocsátottak minden annak vizsgálatához szükséges információt, hogy a két együtt nem működő vállalat részesülhet-e egyéni elbánásban.
(46)
A kérelmező első állításával kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy az ellenőrző látogatás során a (15) preambulumbekezdésben említett együtt nem működés miatt nem tudták alaposan ellenőrizni a két említett vállalat vizsgálati időszak alatti pontos tevékenységét. Ezért a kérelmező nem bizonyította be, hogy a két együtt nem működő vállalat a vizsgálati időszakban nem vett részt az érintett termék gyártásában, illetve értékesítésében. Azt is meg kell jegyezni, hogy a gyártónak a vizsgálati időszak alatti tevékenységét a (16) preambulumbekezdésben említett okokból figyelembe kell venni a csoport értékelése során. Ezért megállapítják, hogy a két vállalatnak együtt kellett volna működnie a vizsgálat során.
(47)
A fenti (24)-(27) preambulumbekezdésben említettek szerint a helyszíni ellenőrző látogatás során rendelkezésre bocsátott információk nem voltak elégségesek ahhoz, hogy a két együtt nem működő vállalat esetében megállapítsák, hogy részesülhetnek-e egyéni elbánásban. Emellett az információkat nem az egyéni elbánás iránti kérelem benyújtásához meghatározott határidőn belül, hanem olyan későn bocsátották rendelkezésre, hogy a Bizottság már nem tudta ellenőrizni őket. Ezért ezt az állítást el kellett utasítani.
(48)
A kérelmező emellett azt állította, hogy a Bizottságnak az egyéni elbánás követelményeinek vizsgálatára vonatkozó jelenlegi gyakorlata sérti a WTO dömpingellenes megállapodása 2. cikkének (3) bekezdését; e megállapodás az EK-jogrend szerves részének tekintendő.
(49)
Mivel a két kapcsolt vállalkozás nem működött együtt, e vizsgálat során nem vizsgálták felül behatóbban az egyéni elbánásra vonatkozó követelményeket, és a WTO-szabályokkal való összeegyeztethetőség kérdése ezért nem volt releváns ebben az ügyben. Ezért e kérelmet nem lehetett figyelembe venni.
(50)
A fenti tények és szempontok alapján megállapítható, hogy sem a kérelmező, sem a csoport, amelynek keretében működik, nem részesülhet egyéni elbánásban.
3. KÖVETKEZTETÉS
(51)
E felülvizsgálat célja az volt, hogy megállapítsák a kérelmező egyéni dömpingkülönbözetét, amely állítólag eltért a Kínából származó érintett termék behozatalára jelenleg alkalmazandó maradék dömpingkülönbözettől. A kérelem főként azon az állításon alapult, hogy a kérelmező teljesítette a piacgazdasági elbánáshoz szükséges követelményeket.
(52)
Mivel a vizsgálat arra a következtetésre jutott, hogy a kérelmező kapcsolt gyártója és exportőre részéről való együttműködés hiányában a kérelmezőnek sem a piacgazdasági elbánást, sem az egyéni elbánást nem adják meg, a Bizottság nem tudta megállapítani, hogy a kérelmező egyéni dömpingkülönbözete valóban eltért-e az eredeti vizsgálatban megállapított maradék dömpingkülönbözettől. Ennélfogva a kérelmező által beadott kérelmet el kell utasítani, és az új exportőrre vonatkozó felülvizsgálatot le kell zárni. Az eredeti vizsgálat során megállapított maradék dömpingellenes vámot, azaz a 39,9 %-ot a kérelmező tekintetében következésképpen fenn kell tartani.
4. A DÖMPINGELLENES VÁM VISSZAMENŐLEGES HATÁLYÚ BESZEDÉSE
(53)
Mivel a felülvizsgálat a vállalat vonatkozásában dömpinget állapított meg, a vállalat tekintetében alkalmazandó dömpingellenes vámot visszamenőlegesen be kell szedni az érintett termék olyan behozatala után, amelyet az 1536/2007/EK rendelet 3. cikkének megfelelően nyilvántartásba vettek.
5. AZ INTÉZKEDÉSEK KÖZZÉTÉTELE ÉS IDŐTARTAMA
(54)
A kérelmezőt tájékoztatták azokról az alapvető tényekről és megfontolásokról, melyek alapján a Közösségbe irányuló behozatalára végleges dömpingellenes vámot szándékoztak kivetni, továbbá lehetőséget kapott észrevételei megtételére.
(55)
Ez a felülvizsgálat nem érinti azt az időpontot, amikor az 1659/2005/EK rendelet az alaprendelet 11. cikkének (2) bekezdése alapján hatályát veszti.
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
(1) Az 1536/2007/EK rendelettel megindított, új exportőrre vonatkozó felülvizsgálat lezárult, és az 1659/2005/EK rendelet 1. cikkének értelmében a Kínai Népköztársaság „minden más vállalatára” alkalmazandó dömpingellenes vámot az 1536/2007/EK rendelet 1. cikkében meghatározott behozatalra kivetik.
(2) Az 1659/2005/EK rendelet 1. cikke értelmében a Kínai Népköztársaságban található „minden egyéb vállalatra” alkalmazandó dömpingellenes vámot 2007. december 22-i hatállyal beszedik az egyes égetett magnéziatégláknak az 1536/2007/EK rendelet 3. cikke szerint nyilvántartásba vett behozatala tekintetében.
(3) A vámhatóságokat utasítják, hogy fejezzék be a behozataloknak az 1536/2007/EK rendelet 3. cikke szerinti nyilvántartásba vételét.
(4) Eltérő rendelkezés hiányában a vámokra vonatkozó hatályos rendelkezéseket kell alkalmazni.
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Az 1. cikk (2) bekezdését 2007. december 22-étől kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2008. szeptember 15-én.