Az Európai parlament és a Tanács 550/2004/EK rendelete
(2004. március 10.)
a léginavigációs szolgálatoknak az egységes európai égbolt keretében történő ellátásáról
("léginavigációs-szolgálati rendelet")
(EGT vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 80. cikkének (2) bekezdésére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],
tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére [3],
a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak [4] megfelelően, az egyeztetőbizottság által 2003. december 11-én jóváhagyott közös szövegtervezet figyelembevételével,
mivel:
(1) A tagállamok, egymástól eltérő mértékben, olyan módon szervezték át nemzeti léginavigációs szolgáltatóikat, hogy fokozták azok önállóságát és a szolgáltatásnyújtás szabadságát. Egyre inkább szükségessé válik annak biztosítása, hogy ebben az új környezetben teljesüljenek a minimális közérdekű követelmények.
(2) Az egységes európai égbolttal foglalkozó magas szintű munkacsoport 2000. novemberi jelentése megerősítette, hogy olyan közösségi szintű szabályokra van szükség, amelyek különbséget tesznek a szabályozás és a szolgáltatásnyújtás között, valamint közérdekű, elsősorban a biztonsággal kapcsolatos követelmények megőrzését célzó tanúsítási rendszert vezetnek be, és fejlesztik a díjelszámolási mechanizmusokat.
(3) A 2004. március 10-i 549/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet ("keretrendelet") [5] megállapítja az egységes európai égbolt létrehozására vonatkozó keretet.
(4) Az egységes európai égbolt létrehozása érdekében olyan intézkedéseket kell elfogadni, amelyek biztosítják a léginavigációs szolgáltatok biztonságos és hatékony ellátását a légtérnek az egységes európai égbolt keretében történő szervezéséről és használatáról szóló, 2004. március 10-i 551/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben ("légtérrendelet") [6] meghatározott szervezésével és használatával összhangban. E szolgálatok biztosításának összehangolt megszervezése azért fontos, hogy megfelelően reagálhassanak a légtérfelhasználók igényeire, továbbá a légi forgalom biztonságos és hatékony szabályozása érdekében.
(5) A légiforgalmi szolgálatok e rendelettel előirányzott ellátása olyan hatósági jogkörök gyakorlásával kapcsolódik össze, amelyek nem gazdasági jellegűek és így nem indokolják a Szerződés versenyszabályainak alkalmazását.
(6) A tagállamok felelősek azért, hogy figyelemmel kísérjék a léginavigációs szolgálatok biztonságos és hatékony ellátását, valamint annak ellenőrzéséért, hogy a közösségi szinten megállapított közös követelményeket a léginavigációs szolgáltatók teljesítik-e.
(7) A tagállamok számára lehetővé kell tenni, hogy műszaki tapasztalatokkal rendelkező, elismert szervezeteket bízzanak meg annak ellenőrzésével, hogy a közösségi szinten megállapított közös követelményeket a léginavigációs szolgáltatók teljesítik-e.
(8) A légi közlekedési rendszer zavartalan működéséhez az is szükséges, hogy a léginavigációs szolgáltatók számára egységes és magas szintű biztonsági előírásokat állapítsanak meg.
(9) Rendelkezéseket kell hozni a légiforgalmi irányítók légiforgalmi irányítói engedéllyel való ellátása rendszereinek összehangolására annak érdekében, hogy javítsák a légiforgalmi irányítók rendelkezésre állását, és elősegítsék az engedélyek kölcsönös elismerését.
(10) A szolgáltatásnyújtás folyamatosságának biztosítása mellett létre kell hozni a léginavigációs szolgáltatók tanúsításának közös rendszerét, amely lehetővé teszi az említett szolgáltatók jogainak és kötelezettségeinek meghatározását, továbbá e követelmények teljesítésének rendszeres figyelemmel kísérését.
(11) A tanúsítványokhoz kapcsolt feltételeknek tárgyilagosan indokoltnak, megkülönböztetéstől mentesnek, arányosnak és átláthatónak, valamint a vonatkozó nemzetközi szabványokkal összeegyeztethetőnek kell lenniük.
(12) A tanúsítványokat valamennyi tagállamnak kölcsönösen el kell ismernie annak érdekében, hogy a léginavigációs szolgáltatók, a biztonsági követelmények korlátain belül, a tanúsítványaik megszerzésének helye szerinti országon kívül más tagállamban is elláthassanak szolgálatokat.
(13) A távközlési, navigációs és légtérellenőrző szolgálatok, valamint a légiforgalmi tájékoztató szolgálatok ellátását piaci feltételek alapján kell megszervezni, figyelemmel e szolgálatok sajátos jellemzőire és a magas szintű biztonság fenntartására is.
(14) Annak elősegítése érdekében, hogy a tagállamok közötti légi forgalom biztonságosan bonyolódjék le, a légtérfelhasználók és utasaik javát szolgálva, a tanúsítási rendszernek olyan keretet kell meghatároznia, amely lehetővé teszi a tagállamok számára azt, hogy légiforgalmi szolgáltatókat jelöljenek ki, tekintet nélkül arra, hogy azok hol kapták meg a tanúsítványt.
(15) A biztonsági szempontok elemzése alapján a tagállamoknak képesnek kell lenniük arra, hogy az illetékességi körükbe tartozó légtér egészének vagy egy részének tekintetében kijelöljenek egy vagy több meteorológiai szolgáltatót, anélkül hogy pályázati felhívást kellene közzétenniük.
(16) A léginavigációs szolgáltatóknak megfelelő megállapodások révén szoros együttműködést kell létrehozniuk és fenntartaniuk az olyan tevékenységekért felelős katonai szervekkel, amelyek befolyásolhatják az általános légi forgalmat.
(17) Valamennyi léginavigációs szolgáltató elszámolásainak maximálisan átláthatónak kell lenniük.
(18) A működési adatokhoz való hozzáférés harmonizált alapelvei és feltételei bevezetésének elő kell segítenie a léginavigációs szolgálatok ellátását, valamint a légtérfelhasználók és repülőterek új keretek közötti működését.
(19) A légtérfelhasználókra vonatkozó díjelszámolási feltételeknek tisztességesnek és átláthatónak kell lenniük.
(20) A használati díjaknak biztosítaniuk kell a léginavigációs szolgáltatók és a tagállamok által biztosított berendezések és szolgáltatások költségeinek ellenértékét. A használati díjak szintjének a költségekkel arányosnak kell lennie, figyelembe véve a biztonság és gazdasági hatékonyság célkitűzéseit.
(21) Az egyenértékű léginavigációs szolgálatok ellátását illetően nem szabad különbséget tenni a légtérfelhasználók között.
(22) A léginavigációs szolgáltatók egyes, a légi járművek működéséhez közvetlenül kapcsolódó berendezéseket és szolgáltatásokat kínálnak, amelyek költségeinek fedezésére a "felhasználó fizet" elvnek megfelelően képesnek kell lenniük, ami azt jelenti, hogy a légtérfelhasználóknak kell megfizetniük azokat a költségeket, amelyeket a felhasználás pontján, illetve ahhoz a lehető legközelebb azok idéznek elő.
(23) Fontos biztosítani azon költségek átláthatóságát, amelyek e berendezések, illetve szolgáltatások igénybevételével kapcsolatban merülnek fel. Ennek megfelelően ismertetni kell a légtérfelhasználókkal a rendszerben vagy a díjak mértékében bekövetkező valamennyi változást; e változásokat, illetve a léginavigációs szolgáltatók által javasolt beruházást a szolgáltatók irányító szervei és a légtérfelhasználók közötti információcsere keretében kell ismertetni.
(24) Lehetővé kell tenni a költségek egy bizonyos mértékű módosítását, amennyiben az hozzájárul a teljes rendszer kapacitásának maximalizálásához. A pénzügyi ösztönzők hasznosak lehetnek a kapacitást növelő földi, illetve fedélzeti berendezések bevezetésének felgyorsítása, a magas szintű teljesítmény jutalmazása, illetve a kevésbé kívánatos útvonalak választásával együtt járó kényelmetlenség ellensúlyozása terén.
(25) Az eszközök ésszerű megtérülésének biztosításához előteremtett bevételeket szem előtt tartva, valamint a hatékonyságot növelő fejlesztések nyomán elért megtakarításokkal közvetlen összefüggésben, a Bizottságnak meg kell vizsgálnia olyan tartalék létrehozásának lehetőségét, amelynek az a célja, hogy a forgalom csökkenése esetén mérsékelje a költségek hirtelen növekedésének a légtérfelhasználókra gyakorolt hatását.
(26) A Bizottságnak meg kell vizsgálnia az olyan intézkedésekhez szükséges átmeneti pénzügyi támogatás megvalósíthatóságát, amelyek növelik az európai légiforgalmi irányító szolgálat rendszere egészének a kapacitását.
(27) A légtérfelhasználókat érintő költségek megállapítását és beszedését a Bizottságnak rendszeresen felül kell vizsgálnia, az Eurocontrollal és a nemzeti felügyeleti hatóságokkal, valamint a légtérfelhasználókkal együttműködve.
(28) A léginavigációs szolgáltatókra vonatkozó információk különösen érzékeny jellege miatt a nemzeti felügyeleti hatóságok nem hozhatnak nyilvánosságra a szakmai titoktartási kötelezettség hatálya alá tartozó információkat, ez azonban nem sértheti egy olyan rendszer megszervezését, amely az említett szolgáltatók teljesítményét kíséri figyelemmel és teszi közzé,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Alkalmazási kör és célkitűzés
(1) A keretrendelet alkalmazási körén belül e rendelet a léginavigációs szolgálatoknak az egységes európai égbolt keretében történő ellátására vonatkozik. E rendelet célja az, hogy megállapítsa a léginavigációs szolgálatok Közösségen belüli biztonságos és hatékony ellátásának közös követelményeit.
(2) E rendeletet az általános légi forgalom biztosításához szükséges léginavigációs szolgálatok ellátására kell alkalmazni a keretrendelettel összhangban és annak alkalmazási körében.
2. cikk
A nemzeti felügyeleti hatóságok feladatai
(1) A keretrendelet 4. cikkében említett nemzeti felügyeleti hatóságok gondoskodnak e rendelet alkalmazásának megfelelő ellenőrzéséről, különösen azon léginavigációs szolgáltatók biztonságos és hatékony működése tekintetében, amelyek a szóban forgó hatóságot kijelölő vagy létrehozó tagállam illetékességi körébe tartozó légtérrel kapcsolatos szolgálatokat látnak el.
(2) E célból minden egyes nemzeti felügyeleti hatóság megfelelő ellenőrzéseket és vizsgálatokat szervez az e rendelet követelményeinek való megfelelés ellenőrzése érdekében. Az érintett léginavigációs szolgáltató elősegíti ezt a munkát.
(3) Az olyan funkcionális légtérblokkok tekintetében, amelyek több tagállam illetékességi körébe tartozó légtérre terjednek ki, az érintett tagállamok megállapodást kötnek az említett blokkokra vonatkozó szolgáltatásokat ellátó léginavigációs szolgáltatóknak az e cikkben meghatározott felügyeletéről. A tagállamok megállapodást köthetnek az e cikkben meghatározott felügyeletről azon léginavigációs szolgáltatóra vonatkozóan, amely a gazdasági tevékenységének székhelye szerinti tagállamon kívüli tagállamban nyújt szolgáltatásokat.
(4) A nemzeti felügyeleti hatóságok meghozzák az egymás közötti szoros együttműködéshez szükséges megfelelő intézkedéseket, azon léginavigációs szolgáltatók megfelelő felügyeletének biztosítása érdekében, amelyek rendelkeznek valamely tagállam érvényes tanúsítványával és egy másik tagállam illetékességi körébe tartozó légtérrel kapcsolatban is nyújtanak szolgáltatásokat. Ez az együttműködés kiterjed a 6. cikkben megállapított alkalmazandó közös követelmények, illetve a II. mellékletben megállapított feltételek nem teljesítésének kezelésére vonatkozó rendelkezésekre is.
3. cikk
Elismert szervezetek
(1) A nemzeti felügyeleti hatóságok úgy határozhatnak, hogy a 2. cikk (2) bekezdésében említett ellenőrzéseket és vizsgálatokat teljesen vagy részben olyan elismert szervezetekre bízzák, amelyek megfelelnek az I. mellékletben meghatározott követelményeknek.
(2) A nemzeti felügyeleti hatóságok által odaítélt elismerés a Közösségen belül három évig érvényes, és ez az időszak meghosszabbítható. A nemzeti felügyeleti hatóságok a Közösségben található elismert szervezetek bármelyikét utasíthatják arra, hogy végezzék el ezen ellenőrzéseket és vizsgálatokat.
4. cikk
Biztonsági követelmények
A Bizottság a keretrendelet 5. cikkének (3) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően meghatározza és elfogadja az Eurocontrol biztonsági szabályozó követelményeket (ESARR-ok, Eurocontrol safety regulatory requirements), valamint e követelményeknek - amelyek a közösségi jog szerint kötelezőek - az e rendelet alkalmazási körébe tartozó későbbi módosításait. A közzététel az ezen ESARR-okra való hivatkozás formájában történik az Európai Unió Hivatalos Lapjában.
5. cikk
A légiforgalmi irányítók légiforgalmi irányítói engedéllyel való ellátása
E rendelet hatálybalépését követően a lehető legrövidebb időn belül a Bizottság, indokolt esetben, a légiforgalmi irányítók légiforgalmi irányítói engedéllyel való ellátására vonatkozó javaslatot terjeszt az Európai Parlament és a Tanács elé.
II. FEJEZET
A SZOLGÁLTATÁSNYÚJTÁS SZABÁLYAI
6. cikk
Közös követelmények
A keretrendelet 5. cikkének (3) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően közös követelményeket kell meghatározni a léginavigációs szolgálatok ellátására vonatkozóan. A követelményeknek a következőket kell tartalmazniuk:
- műszaki és operatív szakértelem és alkalmasság,
- biztonság- és minőségirányítási rendszerek és eljárások,
- jelentési rendszerek,
- a szolgálatok minősége,
- pénzügyi erő,
- felelősség és biztosítási fedezet,
- tulajdon és szervezeti struktúra, ideértve az összeférhetetlenség megelőzését is,
- emberi erőforrás, ideértve a megfelelő munkaerő-fejlesztési terveket is,
- légiközlekedés-védelem.
7. cikk
A léginavigációs szolgáltatók tanúsítása
(1) A Közösségen belül valamennyi léginavigációs szolgálat ellátásához tagállami tanúsítvány szükséges.
(2) A tanúsítvány iránti kérelmeket azon tagállam nemzeti felügyeleti hatóságához kell benyújtani, ahol a kérelmező gazdasági tevékenységének a székhelye és adott esetben az létesítő okirat szerinti székhelye található.
(3) A nemzeti felügyeleti hatóságok abban az esetben bocsátanak ki tanúsítványt a léginavigációs szolgáltatók részére, ha azok eleget tesznek a 6. cikkben említett közös követelményeknek. A tanúsítványok kibocsáthatók egyenként a keretrendelet 2. cikkében meghatározott léginavigációs szolgálatok minden egyes fajtájára, vagy egymáshoz kapcsolt ilyen szolgálatokra, egyebek között, ha egy légiforgalmi szolgáltató jogi státuszától függetlenül saját távközlési, navigációs és légtérellenőrző rendszert működtet és tart fenn. A tanúsítványokat rendszeresen ellenőrizni kell.
(4) A tanúsítványok meghatározzák a léginavigációs szolgáltatók jogait és kötelezettségeit, ideértve a légtérfelhasználóknak a szolgáltatásokhoz való, megkülönböztetés mentes hozzáférését is, különös tekintettel a biztonságra. A tanúsításra csak a II. mellékletben megállapított feltételek vonatkozhatnak. E feltételeket tárgyilagosan kell megindokolni, és e feltételeknek megkülönböztetéstől mentesnek, arányosnak és átláthatónak kell lenniük.
(5) Az (1) bekezdéstől eltérően, a tagállamok engedélyezhetik az illetékességi körükbe tartozó légtér egészében vagy egy részében léginavigációs szolgálat tanúsítvány nélküli ellátását azokban az esetekben, amikor e szolgálat ellátója elsősorban az általános légi forgalomtól eltérő légijármű-mozgásokkal kapcsolatban lát el szolgálatokat. Ezekben az esetekben az érintett tagállam tájékoztatja a Bizottságot és a többi tagállamot e döntéséről, valamint a közös követelmények maximális teljesítése érdekében tett intézkedésekről.
(6) A 8. cikk sérelme nélkül és a 9. cikkre is figyelemmel, a tanúsítványok kibocsátása lehetővé teszi a léginavigációs szolgáltatók számára azt, hogy szolgáltatásaikat a Közösségen belüli más léginavigációs szolgáltatók, légtérfelhasználók és repülőterek számára is felkínálhassák.
(7) A nemzeti felügyeleti hatóságok figyelemmel kísérik a közös követelményeknek és a tanúsítványok megadásához megkövetelt feltételeknek való megfelelést. E figyelemmel kísérés részleteit belefoglalják azokba az éves jelentésekbe, amelyeket a tagállamoknak a keretrendelet 12. cikkének (1) bekezdése szerint kell benyújtaniuk. Ha egy nemzeti felügyeleti hatóság megállapítja, hogy egy tanúsítvány jogosultja már nem tesz eleget az említett követelményeknek vagy feltételeknek, megfelelő intézkedéseket tesz, és ezzel egyidejűleg biztosítja a szolgáltatások folyamatosságát. Ezen intézkedések magukban foglalhatják a tanúsítvány visszavonását is.
(8) A tagállamok elismerik az egy másik tagállamban e cikknek megfelelően kibocsátott valamennyi tanúsítványt.
(9) Kivételes körülmények között a tagállamok az e cikknek való megfelelést a 19. cikk (2) bekezdésében említett időponton túli hat hónappal elhalaszthatják. A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot e meghosszabbításról, megjelölve annak indokait.
8. cikk
A légiforgalmi szolgáltatók kijelölése
(1) A tagállamok az egyedi légtérblokkokon belül biztosítják a légiforgalmi szolgálatok kizárólagos alapon történő ellátását az illetékességi körükbe tartozó légtér tekintetében. E célból a tagállamok kijelölnek egy, a Közösségben érvényes tanúsítvánnyal rendelkező légiforgalmi szolgáltatót.
(2) A tagállamok meghatározzák a kijelölt szolgáltatókra vonatkozó jogokat és kötelezettségeket. A kötelezettségek magukban foglalhatják az olyan vonatkozó információ időben történő átadásának feltételeit, amelynek segítségével a tagállamok illetékességi körébe tartozó légtérben valamennyi légi jármű mozgása meghatározható.
(3) A tagállamok saját belátásuk szerint választhatnak szolgáltatót azzal a feltétellel, hogy ez utóbbinak eleget kell tennie a 6. és 7. cikkben említett követelményeknek és feltételeknek.
(4) A légtérrendelet 5. cikkével összhangban létrehozott azon funkcionális légtérblokkok tekintetében, amelyek egynél több tagállam illetékességi körébe tartozó légtérre terjednek ki, az érintett tagállamok a légtérblokk létrehozása előtt legalább egy hónappal közösen jelölnek ki egy vagy több légiforgalmi szolgáltatót.
(5) A tagállamok haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot és a többi tagállamot az e cikk keretében hozott azon határozatokról, amelyek az illetékességi körükbe tartozó légtér tekintetében az egyedi légtérblokkokon belüli légiforgalmi szolgáltatók kijelölésére vonatkoznak.
9. cikk
Meteorológiai szolgáltatók kijelölése
(1) A tagállamok kijelölhetnek egy meteorológiai szolgáltatót, amely kizárólagos alapon szolgáltatja a meteorológiai adatok összességét vagy egy részét a tagállamok illetékességi körébe tartozó légtér egészében vagy egy részében, a biztonsági szempontokra is figyelemmel.
(2) A tagállamok haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot és a többi tagállamot az e cikk keretében hozott, meteorológiai szolgáltató kijelölésére vonatkozó határozatokról.
10. cikk
Kapcsolat a szolgáltatók között
(1) A léginavigációs szolgáltatók igénybe vehetik a Közösségben tanúsítvánnyal rendelkező egyéb szolgáltatók szolgáltatásait.
(2) A léginavigációs szolgáltatók olyan írásbeli egyezmények vagy azokkal egyenértékű jogi megállapodások révén formalizálják munkakapcsolataikat, amelyek meghatározzák az egyes szolgáltatók által vállalt egyedi kötelességeket és feladatokat, valamint lehetővé teszik a működési adatok valamennyi szolgáltató közötti cseréjét annyiban, amennyiben azok érintik az általános légi forgalmat. E megállapodásokról értesítik az érintett nemzeti felügyeleti hatóságot, illetve hatóságokat.
(3) Légiforgalmi szolgálatok ellátása esetén szükség van az érintett tagállamok jóváhagyására. Meteorológiai szolgálatok esetében az érintett tagállamok jóváhagyása akkor szükséges, ha a 9. cikk (1) bekezdésének megfelelően kizárólagos szolgáltatót jelöltek ki.
11. cikk
Kapcsolat a katonai szervekkel
A tagállamok a közös közlekedéspolitika keretében megteszik a szükséges lépéseket annak biztosítására, hogy az egyedi légtérblokkok kezelésére vonatkozóan az illetékes polgári és katonai szervek között írásbeli egyezmény vagy azzal egyenértékű jogi megállapodás jöjjön létre.
12. cikk
Az elszámolások átláthatósága
(1) A léginavigációs szolgáltatók tulajdoni, illetve jogi formájuktól függetlenül összeállítják, könyvvizsgálatra benyújtják és közzéteszik pénzügyi elszámolásaikat. Ezen elszámolások összhangban vannak a Közösség által elfogadott nemzetközi számviteli standardokkal. Ha a szolgáltató jogállása következtében nem lehetséges a nemzetközi számviteli standardoknak való maradéktalan megfelelés, a szolgáltatónak arra kell törekednie, hogy a lehető legnagyobb mértékben megközelítse e megfelelést.
(2) A léginavigációs szolgáltatók minden esetben éves jelentést tesznek közzé, és rendszeresen független könyvvizsgálatnak vetik alá magukat.
(3) Amikor egymáshoz kapcsolt szolgálatokat látnak el, a léginavigációs szolgáltatók saját belső elszámolásaikban meghatározzák a léginavigációs szolgálatok megfelelő kiadásait és bevételeit, az Eurocontrol útvonalhasználati díjak költségalapjának, illetve az egységdíjak kiszámításának alapelveivel összhangban álló részletezéssel, valamint adott esetben összevont elszámolásokat vezetnek más, nem léginavigációs szolgálat esetében, azon előírásoknak megfelelően, mintha a szóban forgó szolgálatokat elkülönült vállalkozások látnák el.
(4) A tagállamok kijelölik azokat az illetékes hatóságokat, amelyek jogosultak hozzáférni az illetékességi körükbe tartozó légtéren belül szolgálatokat ellátó szolgáltatók elszámolásaihoz.
(5) A tagállamok a nemzetközi számviteli standardok alkalmazásáról szóló, 2002. július 19-i 1606/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet [7] 9. cikkének átmeneti rendelkezéseit alkalmazhatják azokra a léginavigációs szolgáltatókra vonatkozóan, amelyek e rendelet alkalmazási körébe tartoznak.
13. cikk
Az adatokhoz való hozzáférés és az adatok védelme
(1) Az általános légi forgalmat érintően a vonatkozó működési adatokat valós időben cserélik ki az összes léginavigációs szolgáltató, légtérfelhasználó és repülőtér között, operatív igényeik kielégítése érdekében. Ezek az adatok csak operatív célokra használhatóak fel.
(2) A vonatkozó működési adatokhoz való hozzáférést megkülönböztetéstől mentesen biztosítják az érintett hatóságok, a tanúsítvánnyal rendelkező léginavigációs szolgáltatók, a légtérfelhasználók és a repülőterek részére.
(3) A tanúsítvánnyal rendelkező szolgáltatók, a légtérfelhasználók és a repülőterek az (1) bekezdésben említettektől eltérő működési adataik tekintetében szabványos hozzáférési feltételeket állapítanak meg. A nemzeti felügyeleti hatóságok hagyják jóvá e szabványos feltételeket. Az e feltételekre vonatkozó részletes szabályokat adott esetben a keretrendelet 5. cikkének (3) bekezdésében említett eljárással összhangban állapítják meg.
III. FEJEZET
DÍJSZÁMÍTÁSI RENDSZEREK
14. cikk
Általános
A 15. és 16. cikk követelményeivel összhangban, a léginavigációs szolgáltatásokra vonatkozóan egy díjszámítási rendszert dolgoznak ki annak érdekében, hogy átláthatóbb legyen a légtérfelhasználóknak felszámított díjak meghatározása, kivetése és beszedése. E rendszer összhangban van a nemzetközi polgári repülésről szóló 1944. évi chicagói egyezmény 15. cikkével, valamint az Eurocontrol útvonaldíj-rendszerével is.
15. cikk
Alapelvek
(1) A díjszámítási rendszer alapját a szolgáltatók részéről felmerülő azon költségek elszámolása képezi, amelyek a légtérfelhasználók részére biztosított léginavigációs szolgálatokhoz kapcsolódnak. A rendszer e költségeket a felhasználói kategóriák között osztja el.
(2) A díjak költségalapjának megállapításakor a következő alapelveket alkalmazzák:
a) a légtérfelhasználók között elosztandó költség a léginavigációs szolgálatok ellátásának teljes költsége, ideértve a tőkebefektetés után járó megfelelő kamatösszegeket és az eszközök értékcsökkenését, valamint a karbantartás, az üzemeltetés, az igazgatás és az ügyvitel költségeit;
b) az ezzel összefüggésben figyelembe veendő költségek az ICAO körzeti léginavigációs terve szerint, az európai régióra meghatározott és megvalósított létesítményekkel, illetve szolgáltatásokkal kapcsolatban megállapított költségek. Ide sorolhatók a nemzeti felügyeleti hatóságok és/vagy elismert szervezetek részéről felmerülő költségek, valamint az adott tagállam és a szolgáltató részéről a léginavigációs szolgálatok ellátásával kapcsolatban felmerülő egyéb költségek is;
c) a különböző léginavigációs szolgálatok költségét minden egyes szolgálatra vonatkozóan külön-külön határozzák meg a 12. cikk (3) bekezdése szerint;
d) a különböző léginavigációs szolgálatok közötti kereszttámogatás csak objektív okokkal megindokolt és egyértelműen azonosított esetekben engedélyezett;
e) biztosítani kell a díjak költségalapjának átláthatóságát. A szolgáltatók általi tájékoztatásadásra vonatkozó végrehajtási szabályokat kell elfogadni annak érdekében, hogy lehetővé tegyék a szolgáltató előrejelzéseinek, tényleges költségeinek és bevételeinek felülvizsgálatát. A nemzeti felügyeleti hatóságok, a szolgáltatók, a légtérfelhasználók, a Bizottság és az Eurocontrol között rendszeres információcsere zajlik.
(3) Az Eurocontrol útvonaldíjai díjszámítási rendszerének sérelme nélkül, a tagállamoknak a következő alapelveket kell alkalmazniuk akkor, amikor a (2) bekezdéssel összhangban a díjakat megállapítják:
a) megkülönböztetéstől mentes feltételekkel kell megállapítani a léginavigációs szolgálatokért fizetendő díjakat. Amikor egyazon szolgáltatás igénybevételéért különböző légtérfelhasználókra vetnek ki díjakat, semmiféle megkülönböztetés nem alkalmazható a felhasználó állampolgársága vagy besorolása alapján;
b) egyes felhasználók, különösen könnyű légi járművek és állami légi járművek mentesítése engedélyezhető, feltéve, hogy e mentesség költségét nem hárítják át más felhasználókra;
c) a léginavigációs szolgálatok bevétele meghaladhatja az összes közvetlen és közvetett üzemi költséget, és így biztosítja a befektetett eszközök szükséges fejlesztéséhez az eszközök ésszerű megtérülését;
d) a díjaknak tükrözniük kell a léginavigációs szolgálatok és a légtérfelhasználók számára rendelkezésre bocsátott berendezések költségét, figyelembe véve a különféle érintett légijármű-típusok viszonylagos jövedelemtermelő képességét;
e) a díjak ösztönzőleg hatnak a léginavigációs szolgálatok biztonságos, hatékony és eredményes ellátására, figyelemmel a nagyfokú biztonságra és a költséghatékonyságra, valamint ösztönzik az integrált szolgáltatások nyújtását. Ebben az értelemben e díjak felhasználhatók arra is, hogy biztosítsák az alábbiakat:
- olyan mechanizmusok bevezetése, ideértve a pénzügyi előnyökből és hátrányokból álló ösztönzőket, amelyek a léginavigációs szolgáltatókat és/vagy a légtérfelhasználókat a légiforgalmiáramlás-szervezést érintő fejlesztések támogatására ösztönzik, például a kapacitásbővítés és a késések csökkentése révén, az optimális biztonsági szint fenntartása mellett. Az egyes tagállamok kizárólagos hatáskörébe tartozik annak eldöntése, hogy alkalmazzák-e ezeket a mechanizmusokat vagy sem,
- olyan bevételek, amelyeket a légtérfelhasználók és/vagy léginavigációs szolgáltatók egyedi kategóriáit támogatni hivatott projektekre fordítanak annak érdekében, hogy fejlesszék a közös léginavigációs infrastruktúrát, a léginavigációs szolgálatok ellátását és a légtér felhasználását.
(4) Az (1), a (2) és a (3) bekezdéssel szabályozott területeket érintő végrehajtási szabályokat a keretrendelet 8. cikkében említett eljárásnak megfelelően állapítják meg.
16. cikk
A díjak felülvizsgálata
(1) A Bizottság a tagállamokkal együttműködve biztosítja a 14. és 15. cikkben említett alapelveknek és szabályoknak való megfelelés folyamatos felülvizsgálatát. A Bizottság törekszik arra, hogy létrehozza az Eurocontrol szakértelmének felhasználásához szükséges mechanizmusokat.
(2) Egy vagy több olyan tagállam kérésére, amely úgy ítéli meg, hogy a fent említett alapelveket és szabályokat nem megfelelően alkalmazták, vagy a Bizottság saját kezdeményezésére kivizsgálja az érintett alapelvek és/vagy szabályok nem teljesítésére, illetve nem alkalmazására vonatkozó állításokat. Egy adott kérelem kézhezvételétől számított két hónapon belül a keretrendelet 5. cikkének (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően az érintett tagállam meghallgatása után és az egységes égbolttal foglalkozó bizottsággal folytatott konzultációt követően a Bizottság határozatot hoz a 14. és 15. cikk alkalmazásáról és arról, hogy az érintett gyakorlat folytatható-e.
(3) A Bizottság a tagállamoknak címezi a határozatát, és annyiban tájékoztatja arról a szolgáltatót, amennyiben az jogilag érintett. A tagállamok egy hónapon belül a Tanácshoz fordulhatnak a Bizottság határozatával. A Tanács minősített többséggel eljárva egy hónapon belül eltérő határozatot hozhat.
IV. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
17. cikk
A műszaki fejlődéshez történő hozzáigazítás
(1) A műszaki fejlődéshez történő hozzáigazítás érdekében a keretrendelet 5. cikkének (3) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően kiigazítások tehetők a mellékletekben.
(2) A Bizottság az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzéteszi az e rendelet alapján elfogadott végrehajtási szabályokat.
18. cikk
Titoktartás
(1) Sem a nemzeti jogszabályaiknak megfelelően eljáró nemzeti felügyeleti hatóságok, sem a Bizottság nem hozhat nyilvánosságra bizalmas jellegű információkat, különösen azokat, amelyek a léginavigációs szolgáltatókkal, azok üzleti kapcsolataival, illetve költségösszetevőivel kapcsolatosak.
(2) Az (1) bekezdés nem sérti a nemzeti felügyeleti hatóságoknak az információ nyilvánosságra hozatalára vonatkozó jogát akkor, ha az a kötelességeik teljesítése céljából feltétlenül szükséges; ez esetben az információ nyilvánosságra hozatalának arányosnak kell lennie, és figyelembe kell vennie a léginavigációs szolgáltatóknak az üzleti titkaik védelmével kapcsolatos jogos érdekeit.
(3) Ezenkívül az (1) bekezdés nem zárja ki a szolgálat ellátásának feltételeivel és teljesítésével kapcsolatos, bizalmas jellegű információkon kívüli információk nyilvánosságra hozatalát.
19. cikk
Hatálybalépés
(1) Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő 20. napon lép hatályba.
(2) A 7. és 8. cikk azonban a 6. cikk szerinti közös követelményeknek az Európai Unió Hivatalos Lapjában való közzétételét követő egy év elteltével lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Strasbourgban, 2004. március 10-én.