AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2008/99/EK IRÁNYELVE
(2008. november 19.)
a környezet büntetőjog általi védelméről
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 175. cikke (1) bekezdésére,
tekintettel a Bizottság javaslatára,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
a Régiók Bizottságával folytatott konzultációt követően,
a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárással összhangban (2),
mivel:
(1)
A Szerződés 174. cikkének (2) bekezdésével összhangban a közösségi környezetvédelmi politikának a magas szintű védelmet kell megcéloznia.
(2)
A Közösséget aggasztja a környezettel kapcsolatos bűncselekmények számának növekedése és azok hatásai, amelyek növekvő mértékben terjednek át azoknak az államoknak a határain, amelyekben a bűncselekményeket elkövetik. Az ilyen bűncselekmények fenyegetik a környezetet, és ennek megfelelő válaszintézkedést tesznek szükségessé.
(3)
A tapasztalatok azt mutatják, hogy a jelenlegi szankciórendszer nem elég a környezetvédelemre vonatkozó jogszabályok teljes betartatásához. A jogszabályok betartását a büntetőjogi szankciók kiszabhatóságával lehet és kell fokozni, amelyek a társadalomnak a közigazgatási szankciókhoz vagy a polgárjogi kártérítéshez képest eltérő minőségű rosszallását fejezik ki.
(4)
A bűncselekményekre vonatkozó közös szabályok lehetővé teszik, hogy a nyomozásra és a tagállamok közötti segítségnyújtásra eredményes módszereket alkalmazzanak.
(5)
A környezet eredményes védelmének elérése céljából különösen szükség van fokozottan visszatartó erejű szankciókra az olyan környezetre káros tevékenységekkel szemben, amelyek jellemzően a levegő - beleértve a sztratoszférát -, a talaj, a vizek, az állatok vagy növények, - beleértve a fajok megőrzését -, jelentős károsodását okozzák vagy okozhatják.
(6)
A jogszabályon alapuló cselekvési kötelezettség elmulasztásának hasonló hatása lehet, mint az aktív cselekvésnek, amit szintén megfelelően szankcionálni kell.
(7)
Ezért az ilyen magatartást akkor kell bűncselekménynek minősíteni az egész Közösségben, ha azt szándékosan vagy súlyos gondatlanságból követik el.
(8)
Az ezen irányelv mellékleteiben felsorolt jogszabályok olyan rendelkezéseket tartalmaznak, amelyek büntetőjogi intézkedéseket vonnak maguk után a környezetvédelmi szabályok teljes mértékű eredményességének biztosítása érdekében.
(9)
Az ezen irányelvben szereplő kötelezettségek csak az ezen irányelv mellékleteiben felsorolt jogszabályok azon rendelkezéseire vonatkoznak, melyek kötelezik a tagállamokat a jogszabályok végrehajtása során tiltó intézkedések előírására.
(10)
Ez az irányelv kötelezi a tagállamokat, hogy büntetőjogi szankciókat írjanak elő nemzeti jogszabályaikban a közösségi környezetvédelemi jog rendelkezéseinek súlyos megsértése esetére. Ez az irányelv nem ír elő az ilyen szankcióknak vagy bármely más rendelkezésre álló bűnüldözési rendszernek az egyedi esetekre vonatkozó alkalmazásával kapcsolatos kötelezettségeket.
(11)
Ez az irányelv nem érinti a környezeti károkra vonatkozó egyéb felelősségi rendszereket a közösségi vagy a nemzeti jog alapján.
(12)
Mivel ez az irányelv minimumszabályokat állapít meg, a környezet hatékony büntetőjogi védelmére tekintettel a tagállamok szabadon dönthetnek szigorúbb intézkedések elfogadásáról vagy fenntartásáról. Az ilyen intézkedéseknek összeegyeztethetőnek kell lenniük a Szerződéssel.
(13)
A tagállamoknak tájékoztatniuk kell a Bizottságot ezen irányelv végrehajtásáról, hogy annak hatékonyságát értékelni lehessen.
(14)
Mivel ezen irányelv célját, - nevezetesen a környezet eredményesebb védelmét - a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, és ezért - tekintettel ezen irányelv terjedelmére és hatásaira - az közösségi szinten jobban megvalósítható, a Közösség intézkedéseket hozhat a Szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez az irányelv nem lépi túl az e cél eléréséhez szükséges mértéket.
(15)
Környezetvédelmi ügyekkel kapcsolatos bármely új jogszabály elfogadásakor az új jogszabálynak adott esetben rendelkeznie kell arról, hogy a jelen irányelv lesz alkalmazandó. Amennyiben szükséges, a 3. cikket módosítani kell.
(16)
Ezen irányelv tiszteletben tartja különösen az Európai Unió alapjogi chartája által elismert alapvető jogokat és elveket,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
Tárgy
Ezen irányelv a környezet hatékonyabb védelme céljából büntetőjogi vonatkozású intézkedéseket állapít meg.
2. cikk
Fogalommeghatározások
Ezen irányelv alkalmazásában
a)
„jogellenes”:
i.
az EK-Szerződés értelmében elfogadott, az A. mellékletben felsorolt jogszabályok megsértése; vagy
ii.
az Euratom-Szerződés hatálya alá tartozó tevékenységek tekintetében az Euratom-Szerződés értelmében elfogadott, a B. mellékletben felsorolt jogszabályok megsértése; vagy
iii.
az i. és ii. pontban említett közösségi jogszabályokat alkalmazó tagállami törvény, közigazgatási rendelet vagy tagállami illetékes hatóság által hozott határozat megsértése;
b)
„védett, vadon élő állat- és növényfajok”:
i.
a 3. cikk f) pontja alkalmazásában azok a fajok, amelyek felsorolásra kerülnek:
-
a természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló, 1992. május 21-i 92/43/EGK tanácsi irányelv (3) IV. mellékletében,
-
a vadon élő madarak védelméről szóló, 1979. április 2-i 79/409/EGK tanácsi irányelv (4) 4. cikkének (2) bekezdésében említett I. mellékletében;
ii.
a 3. cikk g) pontja alkalmazásában azok a fajok, amelyek felsorolásra kerülnek a vadon élő állat- és növényfajok számára kereskedelmük szabályozása által biztosított védelemről szóló, 1996. december 9-i 338/97/EK tanácsi rendelet (5) A. vagy B. mellékletében;
c)
„védett területen belüli élőhely”: egy faj bármely olyan élőhelye, amelyet 79/409/EGK irányelv 4. cikkének (1) vagy (2) bekezdése alapján különleges madárvédelmi területként kijelöltek, vagy bármely olyan természetes élőhely vagy egy faj olyan élőhelye, amelyet a 92/43/EGK irányelv 4. cikkének (4) bekezdése alapján különleges természetvédelmi területként kijelöltek;
d)
„jogi személy”: bármely jogalany, amely az alkalmazandó nemzeti jog értelmében ilyen jogállással rendelkezik, kivéve az államokat vagy az államhatalmat gyakorló közjogi szerveket, illetve a nemzetközi közjogi szervezeteket.
3. cikk
Bűncselekmények
A tagállamok biztosítják, hogy a következő magatartás bűncselekménynek minősüljön, amennyiben az jogellenes, és szándékosan vagy legalább súlyos gondatlanságból követik el:
a)
anyagok vagy ionizáló sugárzás levegőbe, talajba vagy vízbe történő kibocsátása vagy bejuttatása olyan mennyiségben, amely bármely személy halálát vagy súlyos sérülését vagy a levegő, a talaj, vagy a víz minőségének, vagy az állatoknak vagy növényeknek a jelentős károsodását okozza vagy okozhatja;
b)
hulladék gyűjtése, szállítása, hasznosítása vagy ártalmatlanítása, beleértve az ilyen műveletek felügyeletét és a hulladéklerakók utógondozását, valamint a kereskedők és közvetítők által ellátott tevékenységeket is (hulladékgazdálkodás), amely bármely személy halálát vagy súlyos sérülését, illetve a levegő, a talaj, vagy a víz minőségének, vagy az állatoknak vagy növényeknek a jelentős károsodását okozza vagy okozhatja;
c)
a nem elhanyagolható mennyiségben végzett hulladékszállítás, amennyiben ez a tevékenység a hulladékszállításról szóló, 2006. június 14-i 1013/2006/EK európai parlamenti és a tanácsi rendelet (6) a 2. cikke 35. pontjának hatálya alá esik, függetlenül attól, hogy egyszeri vagy - egymással összefüggőnek látszó - többszöri szállítás keretében történik;
d)
olyan üzem működtetése, amelyben veszélyes tevékenységet végeznek, illetve veszélyes anyagokat vagy készítményeket tárolnak vagy használnak, és amely az üzemen kívül bármely személy halálát vagy súlyos sérülését, vagy a levegő, a talaj, vagy a víz minőségének, vagy az állatoknak vagy a növényeknek a jelentős károsodását okozza vagy okozhatja;
e)
nukleáris anyagok vagy más veszélyes radioaktív anyagok gyártását, feldolgozását, kezelését, használatát, tartását, tárolását, szállítását, behozatalát, kivitelét vagy ártalmatlanítását, amely bármely személy halálát vagy súlyos sérülését, vagy a levegő, a talaj, vagy a víz minőségének, vagy az állatoknak vagy növényeknek a jelentős károsodását okozza vagy okozhatja;
f)
védett, vadon élő állat- vagy növényfajok megölése, elpusztítása, birtoklása vagy begyűjtése, kivéve azokat az eseteket, amikor a cselekmény az érintett fajok példányainak elhanyagolható mennyiségét érinti, és elhanyagolható hatással jár a faj védettségi helyzetére nézve;
g)
védett, vadon élő állat- vagy növényfajok példányaival, azok részeivel vagy származékaival való kereskedelem, kivéve azokat az eseteket, amikor a cselekmény az ilyen példányok elhanyagolható mennyiségét érinti, és elhanyagolható hatással jár a faj védettségi helyzetére nézve;
h)
bármely magatartás, amely valamely védett területen található élőhely jelentős állagromlását okozza;
i)
ózonkárosító anyagok gyártása, behozatala, kivitele, forgalomba hozatala vagy felhasználása.
4. cikk
Felbujtás és bűnsegély
A tagállamok biztosítják, hogy a 3. cikkben említett szándékos cselekményekben felbujtóként és bűnsegédként való részvétel bűncselekményként büntetendő.
5. cikk
Szankciók
A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy a 3. és 4. cikkben említett bűncselekmények hatékony, arányos és visszatartó erejű büntetőjogi szankciókkal legyenek büntetendők.
6. cikk
A jogi személyek felelőssége
(1) A tagállamok biztosítják, hogy a jogi személyeket felelősségre lehessen vonni a 3. és 4. cikkben említett olyan bűncselekményért, amelyet javukra olyan személy követett el, aki a jogi személyen belül vezető beosztást tölt be, akár egyénileg vagy akár a jogi személy szervezeti egységének részeként eljárva, a következők alapján:
a)
a jogi személy képviseletének joga;
b)
a jogi személy nevében történő döntéshozatal joga; vagy
c)
a jogi személy szervezetében az ellenőrzés joga.
(2) A tagállamok továbbá biztosítják, hogy a jogi személyeket felelősségre lehessen vonni abban az esetben, ha az (1) bekezdésben említett személy által gyakorolt felügyelet vagy ellenőrzés hiánya tette lehetővé, hogy a jogi személynek alárendelt személy a jogi személy javára a 3. és 4. cikkben említett bűncselekményeket elkövesse.
(3) A jogi személyek (1) és (2) bekezdés szerinti felelőssége nem zárja ki az olyan természetes személyek elleni büntetőeljárást, akik a 3. és 4. cikkekben említett tevékenységben tettesként, felbujtóként vagy bűnsegédként vesznek részt.
7. cikk
Jogi személyekkel szemben alkalmazható szankciók
A tagállamok meghozzák a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy a 6. cikk szerint felelősségre vont jogi személyekkel szemben hatékony, arányos és visszatartó erejű szankciókat alkalmazzanak.
8. cikk
Átültetés
(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 2010. december 26. előtt megfeleljenek.
Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguk azon főbb rendelkezéseinek szövegét, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el, valamint a szóban forgó rendelkezések és az ezen irányelv közötti megfelelési táblázatot.
9. cikk
Hatálybalépés
Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
10. cikk
Címzettek
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Strasbourgban, 2008. november 19-én.