A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2009. január 28.)
A Friuli-Venezia Giulia tartományban takarmány vásárlásához nyújtott C 27/05 (ex NN 69/04) számú állami támogatásról (a 2003. augusztus 20-i, 14. sz. tartományi törvény 6. cikke és a Trieszti Kereskedelmi Kamara által közzétett, szándéknyilatkozat benyújtására vonatkozó felhívás)
(az értesítés a C(2009) 187. számú dokumentummal történt)
(Csak az olasz nyelvű szöveg hiteles)
(2009/382/EK)
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre különösen annak 88. cikke (2) bekezdésének első pontjára,
miután felhívta az érintetteket, hogy a fenti cikk értelmében tegyék meg észrevételeiket,
mivel:
I. ELJÁRÁS
(1)
A Bizottság szolgálatai, miután olyan információkat, illetve panaszt kaptak, amelyek szerint Friuli-Venezia Giulia tartomány 2003. augusztus 20-i 14. sz. tartományi törvénye olyan rendelkezéseket tartalmaz, amelyek a 2003. évi aszály által sújtott állattenyésztők takarmányszükségletének kielégítésére pénzalapokat juttattak a Trieszti és a Goriziai Kereskedelmi Kamarának, 2004. április 2-i levelükben az üggyel kapcsolatban részletes tájékoztatást kértek az olasz hatóságoktól.
(2)
Mivel az olasz hatóságok részére kitűzött négyhetes határidő alatt semmilyen válasz nem érkezett, a Bizottság szolgálatai 2004. május 26-án emlékeztető felszólítást küldtek, amelyben sürgették a kért információk eljuttatását.
(3)
Az Európai Unió melletti olasz állandó képviselet 2004. június 10-én kelt és 2004. június 15-én iktatott levelével eljuttatta a Bizottság szervezeti egységeihez az olasz hatóságok levelét, amelyben a hatóságok azt állítják, hogy a Trieszti és a Goriziai Kereskedelmi Kamara részére 2003. szeptember 30-án, illetve 2004. március 12-én egy-egy feljegyzést küldtek, amelyben felhívták a két kamara figyelmét arra, hogy a fent említett törvény 6. cikke szerinti támogatásokkal kapcsolatban szándéknyilatkozat benyújtására való felhívást szükséges közzétenni, és a támogatást a Bizottságnak be kell jelenteni.
(4)
E tájékoztatás alapján a Bizottság szolgálatai 2004. június 28-i levelükben azt kérték az olasz hatóságoktól, hogy ismertessék az általuk hivatkozott feljegyzések, illetve a két kereskedelmi kamara által elkészített, szándéknyilatkozat benyújtására való felhívások szövegét. Továbbá azt kérdezték, hogy kerültek-e folyósításra támogatások, és amennyiben igen, mekkora volt azok összege, és melyek voltak a támogatás nyújtásának módozatai.
(5)
2004. szeptember 27-én kelt és 2004. szeptember 29-én iktatott levelében az Európai Unió melletti olasz állandó képviselet ismertette a Bizottsággal a szövegeket és megadta a 2004. június 28-i levélben kért tájékoztatást.
(6)
Mivel a fenti tájékoztatásból világosan kitűnt, hogy a Trieszti Kereskedelmi Kamara szándéknyilatkozat benyújtására való felhívását már közzétették és következményei voltak, valamint hogy a kereskedelmi kamarák által folyósítható, illetve már folyósított támogatások nem szerepeltek a kereskedelmi kamarák támogatásairól szóló, a Bizottság által az N 241/01 támogatási akta keretében elfogadott általános program rendelkezései között, a Bizottság szolgálatai úgy döntöttek, hogy az üggyel kapcsolatban NN 69/04 számon, nem bejelentett támogatásról szóló aktát nyitnak.
(7)
A Bizottság szolgálatai 2004. november 12-i levelükben az eljárás tárgyát képező támogatásokról további tájékoztatást kértek az olasz hatóságoktól.
(8)
Ugyanezen a napon a Bizottság levelet kapott az olasz hatóságoktól, amely a 2004. június 28-i levélben kért információkat tartalmazta (vö. 4. preambulumbekezdés).
(9)
2005. január 6-án kelt és 2005. január 11-én iktatott levelében az Európai Unió melletti olasz állandó képviselet eljuttatta a Bizottság szolgálataihoz az olasz hatóságok levelét, amelyben a hatóságok kérték, hogy - annak érdekében, hogy a kérdéses tartományi jogszabályt újból megvizsgálhassák - a Bizottság hosszabbítsa meg azt a határidőt, amelyen belül az eljárás tárgyát képező támogatásokról a hatóságoknak kiegészítő tájékoztatást kell szolgáltatniuk.
(10)
A Bizottság szervezeti egységei 2005. január 25-i levelükben a határidőt egy hónappal meghosszabbították.
(11)
2005. február 21-én az Európai Unió melletti olasz állandó képviselet eljuttatta a Bizottsághoz az olasz hatóságok levelét, amelyben a hatóságok azt közölték, hogy a Goriziai Kereskedelmi Kamara nem fizetett ki támogatást és le is mondott erről (a levélhez mellékelték a Kamara erről szóló határozatát, ami igazolta ezt a tájékoztatást).
(12)
2005. február 28-án kelt és 2005. március 1-jén iktatott, valamint 2005. március 30-án kelt és 2005. március 31-én iktatott levelében az Európai Unió melletti olasz állandó képviselet eljuttatta a Bizottsághoz a Trieszti Kereskedelmi Kamara által a támogatásokra vonatkozóan nyújtott kiegészítő tájékoztatást.
(13)
2005. július 22-i levelében (1) a Bizottság tájékoztatta Olaszországot arról a döntéséről, hogy a 2003. augusztus 20-i 14. sz. regionális törvény 6. cikke által előirányzott takarmányvásárlási támogatás ügyében, amely a Trieszti Kereskedelmi Kamara által közzétett, szándéknyilatkozat benyújtására való felhívás tárgyát képezte, elindította a Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárást.
(14)
Az eljárás megindításáról szóló határozat megjelent az Európai Unió Hivatalos Lapjában (2). A Bizottság felhívta az érintetteket, hogy az eljárás tárgyát képező intézkedésekkel kapcsolatban nyújtsák be észrevételeiket.
(15)
A Bizottság nem kapott egyetlen észrevételt sem az érintettektől.
II. TÉNYÁLLÁS
(16)
Friuli-Venezia Giulia tartomány 2003. augusztus 20-i 14. sz. tartományi törvényének (a továbbiakban: a 14. sz. tartományi törvény) 6. cikke kimondja, hogy a tartományi közigazgatási szerv felhatalmazást kapott arra, hogy a Trieszti Kereskedelmi, Ipari, Kézműves és Mezőgazdasági Kamara részére 170 000 EUR, míg a Goriziai Kereskedelmi, Ipari, Kézműves és Mezőgazdasági Kamara részére 80 000 EUR rendkívüli finanszírozást juttasson a 2003. évi aszály által sújtott, és a konzorciumi öntözőrendszerekhez nem kapcsolódó területeken lévő állattenyésztő gazdaságok állatállományának takarmányozásával kapcsolatos kivételes szükségletek kielégítésére.
(17)
A Trieszti Kereskedelmi Kamara pályázati felhívása pénzügyi támogatást helyez kilátásba a Trieszt megyében lévő olyan állattenyésztő gazdaságok számára, amelyeket a 2003. évi aszály sújtott, és amelyek nem tudták földjeiket öntözni, mivel nem kapcsolódnak konzorciumi öntözőrendszerekhez, és ebből következően a hátrányos helyzetű területeken legalább 20 %, más területeken pedig legalább 30 % termelésveszteséget könyveltek el. Ez a juttatás az állatok takarmányozásához szükséges takarmány beszerzéséhez nyújtott támogatásból áll.
(18)
A támogatás folyósítása 2003. május 1. és november 20. közötti takarmánybeszerzésekre vonatkozó számlák bemutatása ellenében történik, és a gazdaságban élő és a gazdálkodóhoz tartozó állategységre (a továbbiakban: ÁE) számított táplálékszükségletet kielégítő takarmánymennyiséget fedi le. Az ÁE lehet szarvasmarha, juh, kecske és vágóló vagy munkaló; vágóállatok esetén csak azokra terjed ki, amelyeket főtevékenységű gazdálkodók vagy az INPS (Olasz Országos Társadalombiztosítási Intézet) agrárügyekkel foglalkozó osztályán bejegyzett őstermelők tenyésztenek. A „takarmány” magában foglal mindennemű szárított szénafélét.
(19)
A támogatások az erre a célra létrehozott alap kimerüléséig bármely Trieszt megyei gazdaság részére folyósíthatók, amely ezt kérelmezi.
(20)
Az ÁE-ként megtéríthető legnagyobb takarmánymennyiség 1 500 kg-ban került rögzítésre. A támogatás kiszámításához alkalmazott irányár 20 EUR, héa nélkül. Amennyiben a kérelmek száma meghaladja az előirányzottat, az egyéni támogatást ÁE-ként arányosan lecsökkentik.
(21)
Amennyiben a kedvezményezett gazdaságok a 2003. évi aszálynak betudható veszteségek miatt egyéb támogatásokat kérnek és kapnak, a szándéknyilatkozat benyújtására való felhívásban szereplő támogatás összegét ennek megfelelően csökkentik.
III. A SZERZŐDÉS 88. CIKKÉNEK (2) BEKEZDÉSE SZERINTI ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSA
(22)
A Bizottság megindította a Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárást, mivel kétségei voltak afelől, hogy a tárgybeli támogatásra vonatkozó intézkedés összeegyeztethető-e a közös piaccal. A kétségek az alábbiak miatt merültek fel:
a)
a Bizottság - a birtokában lévő rendelkezések alapján - nem tudta eldönteni, hogy a veszteségi küszöböket „A mezőgazdasági ágazatban nyújtott állami támogatásokról szóló közösségi iránymutatás (3)” (a továbbiakban: az iránymutatás) 11.3. pontjában szereplő rendelkezések szigorú betartásával állapították-e meg, tehát nem tudta kizárni azt, hogy olyan gazdák is részesültek juttatásban, akik azt nem kaphatták volna meg akkor, ha a veszteségi küszöböt a fent említett pont szerint számították volna ki;
b)
a fent említett támogatás kiszámításhoz alkalmazott módszer nem felelt meg az iránymutatás 11.3. pontjának, mivel egyszerűen a beszerzett súlyegység szerinti árparaméteren alapult; ezenfelül a támogatást a takarmánybeszerzési számlák alapján kellett kifizetni, de a Trieszti Kereskedelmi Kamara szándéknyilatkozat benyújtására való felhívásában nem szerepelt, hogy a beszerzésnek az aszály miatt ténylegesen elvesztett takarmánymennyiségre kellett volna korlátozódnia;
c)
az iránymutatás 11.3. pontja értelmében a támogatás összegéből le kellene vonni az esetleges közvetlen kifizetéseket, az olasz hatóságok azonban nem szolgáltattak semmilyen tájékoztatást efelől; nem lehetett tehát kizárni az elszenvedett veszteség túlkompenzálásának kockázatát;
d)
az iránymutatás ugyanezen pontja értelmében a juttatott támogatás összegéből le kell vonni az esetleges biztosítások keretében kapott összegeket, és figyelembe kell venni a gazda azon rendes költségeit, amelyek nem merültek fel, mert például a betakarításra nem kerülhetett sor; mindamellett az olasz hatóságok nem nyújtottak semmilyen ilyen irányú tájékoztatást és ez még inkább megalapozta a túlkompenzáció kockázatának fennállásával kapcsolatos fent említett kétségeket.
IV. AZ OLASZ HATÓSÁGOK ÉSZREVÉTELEI
(23)
2005. szeptember 26-án kelt és 2005. szeptember 27-én iktatott levelével az Európai Unió melletti olasz állandó képviselet átnyújtotta a Bizottságnak azokat az észrevételeket, amelyeket az olasz hatóságok a tárgybeli támogatások ügyében a Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése szerint indított eljárással kapcsolatban tettek.
(24)
A fent említett észrevételekben az olasz hatóságok mindenekelőtt azt fejtik ki, hogy a 2003. évi aszályt Friuli-Venezia Giulia tartomány 2003. szeptember 16-i 0329/pres. számú elnöki rendeletével „kedvezőtlen időjárási jelenséggé” nyilvánította, amit a tartományi meteorológiai megfigyelőállomás adatai is megerősítettek, és az ezen eseménnyel kapcsolatos állami támogatást a Bizottságnál is bejelentették, amely azt jóváhagyta (N. 262/04 sz. akta).
(25)
Az olasz hatóságok továbbá elismerik, hogy a Trieszti Kereskedelmi Kamarának a Trieszt megyei gazdák által elszenvedett veszteségek kiszámításához alkalmazott módszere nem felel meg az iránymutatás 11.3. pontja szerinti rendelkezéseknek. Mindazonáltal pontosítják, hogy a Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás megindítását követően a Trieszti Kereskedelmi Kamara valamennyi, juttatásban részesült gazdaság esetében (43 gazdaság) megvizsgálta a termelési veszteségi küszöböt, összehasonlítva a 2000/2002-es hároméves időszak (amikor nem fizettek kedvezőtlen időjárási jelenségnek betudható veszteség miatti kártalanítást) takarmánytermelési átlagait a 2003-ban begyűjtött takarmánymennyiséggel. A fent említett hatóságok szerint a beszerzett adatok alapján megállapítható volt, hogy a veszteségek minden esetben meghaladták a támogatásra jogosultságot biztosító minimális küszöböt (20 % a hátrányos helyzetű területeken, 30 % az egyéb területeken).
(26)
Az olasz hatóságok hozzáfűzik továbbá azt, hogy kiszámították azt a támogatási összeget, amelyet az iránymutatásnak megfelelően lehetett volna folyósítani. E célból a tartományi kormány 2003. május 23-i 1535. sz. határozatában szereplő adatokat vették figyelembe, amelyek a 2000/2002-es hároméves időszak takarmánytermelési átlagmennyiségére és az átlagárára vonatkoznak. Az így nyert értékből kivonták az egyes gazdaságok által bevallott 2003. évi tényleges termelést, amit megszoroztak a kérdéses év átlagárával. Valamennyi számításukat egy táblázatban foglalták össze, amely tartalmazza a kifizetett támogatások összegeit, azokat az összegeket, amelyeket az iránymutatások alapján lehetett volna folyósítani, valamint a csekély összegű (de minimis) támogatások összegeit, amelyek az EK-Szerződés 87. és 88. cikkének a csekély összegű (de minimis) támogatásokra való alkalmazásáról a mezőgazdasági és halászati ágazatban című 1860/2004/EK bizottsági rendelet (4) értelmében még folyósíthatók a kedvezményezettek részére. A fent említett táblázatból kitűnik, hogy amennyiben a de minimis támogatást összesítjük az iránymutatás értelmében nyújtható támogatásokkal, csak két gazda kapott túlkompenzációt az elszenvedett veszteségekért. Az olasz hatóságok kötelezettséget vállaltak ez utóbbi összegek visszafizettetésére.
(27)
Ami a Bizottságnak a Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás megindítása keretében felmerült további kétségeit illeti, az olasz hatóságok kiemelik, hogy a tárgybeli támogatások kedvezményezettjei nem kaptak sem közvetlen támogatást takarmányra, sem biztosítási jogcímen nem jutottak pénzösszeghez. Továbbá kifejtik, hogy a begyűjtésre és a szállításra vonatkozó költségek a kedvezményezettek részéről felmerültek, mivel egyébként volt takarmánytermelés.
(28)
Végül az olasz hatóságok kijelentik, hogy az érintett támogatásban részesült valamennyi gazdát értesítették a tárgybeli intézkedés miatt a Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás megindításáról.
V. ÉRTÉKELÉS
(29)
A Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése értelmében a közös piaccal összeegyeztethetetlen az olyan, állami erőforrásból nyújtott bármilyen támogatás, amely bizonyos vállalkozások vagy bizonyos termelés támogatása révén torzítja a versenyt vagy annak torzításával fenyeget, amennyiben ez érinti a tagállamok közötti kereskedelmet. A 14. sz. tartományi törvény által előirányzott támogatások megfelelnek ennek a meghatározásnak abban az értelemben, hogy egy helyi intézmény juttatja a támogatást és az bizonyos termelést előnyben részesít (az állattenyésztést, mivel a takarmánybeszerzéshez nyújtott támogatás az állatok etetését teszi lehetővé), valamint a verseny torzítását eredményezheti, és befolyással bír a közösségen belüli kereskedelemre Olaszországnak a fenti termelésben elfoglalt helyzetére figyelemmel (egy számadat: Olaszország a 2006. évben a marhahús közösségi termelésének 13,3 %-át adta, és ezáltal az Unió harmadik legnagyobb marhahústermelőjének minősül).
(30)
Mindazonáltal, a Szerződés 87. cikkének (2) és (3) bekezdése szerinti esetekben, bizonyos intézkedéseket - kivételes esetben - a közös piaccal összeegyeztethetőnek lehet tekinteni.
(31)
Jelen esetben, a tárgybeli támogatások jellegére tekintettel (a kedvezőtlen időjárási jelenségekből származó veszteséggel sújtott gazdák kártalanítására szánt támogatás) az egyetlen alkalmazható kivétel az, amelyet a 87. cikke (3) bekezdésének c) pontja állapít meg, amely szerint a közös piaccal összeegyeztethetők egyes gazdasági tevékenységek vagy gazdasági területek fejlesztésének előmozdítására szánt támogatások, amennyiben nem befolyásolják hátrányosan a kereskedelmi feltételeket a közös érdekkel ellentétes módon (a Szerződés 87. cikke (2) bekezdésének b) pontja szerinti kivétel a tényleges természeti csapásokra alkalmazható és nem az ahhoz hasonló eseményekre; az iránymutatások alapján a Bizottság mindig azon az állásponton volt, hogy az aszály önmagában nem tekinthető a Szerződés 87. cikke (2) bekezdésének b) pontja szerinti természeti csapásnak).
(32)
A fenti eltérés alkalmazhatósága végett, a tárgybeli, az EK-Szerződés 93. (jelenleg 88.) cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i 659/1999/EK tanácsi rendelet (5) 1. cikkének f) pontja értelmében jogellenes támogatásokat - a támogatás nyújtásának időszakában érvényes jogszabályokban megjelölt objektív kritériumok alapján - elemezni kell a jogellenesen nyújtott állami támogatások értékelésére alkalmazható szabályok megállapítására vonatkozó bizottsági közlemény (6) rendelkezéseinek megfelelően.
(33)
Jelen esetben a folyósítás időpontjában a tárgybeli támogatásokra alkalmazható szabályokat az iránymutatás 11.3. pontja tartalmazza. Ennek értelmében:
a)
a kárnak el kell érnie egy meghatározott küszöböt, ami a hátrányos területeken a rendes termelés 20 %-ában és egyéb területeken 30 %-ában került rögzítésre; a veszteségszámítást minden egyes gazdaságra el kell végezni;
b)
a fenti küszöböket a kérdéses évben az adott kultúra bruttó termése és egy rendes év éves bruttó termése közötti összehasonlítás alapján kell megállapítani; ez utóbbit általában a megelőző három időszak bruttó átlagtermését alapul véve kell kiszámítani, kivéve azokat az éveket, amelyekben kedvezőtlen időjárási esemény következtében támogatást fizettek ki; elfogadhatók a rendes termés kiszámításának ettől eltérő módszerei is, beleértve a régiós referenciaértékeket is, amennyiben azok mérvadók és nem alapulnak kiemelkedően magas hozamokon;
c)
a túlzott kompenzáció elkerülése végett a kifizethető támogatás összege nem haladhatja meg a rendes időszak alatti termelési átlagszintnek az azonos időszak átlagárával megszorzott értékét, amiből le kell vonni az esemény bekövetkezése évének tényleges termését az adott évbeli átlagárral megszorozva;
d)
a támogatás összegéből le kell vonni ezenfelül az esetleges közvetlen kifizetéseket;
e)
a támogatás összegéből le kell vonni a biztosítási jogcímeken kapott esetleges pénzösszegeket; ezenfelül figyelembe kell venni a gazdánál fel nem merült költségeket, mint például azt, ha nem kellett a termést betakarítani.
(34)
Ami az első két feltétel teljesülését illeti, a Bizottság megjegyzi, hogy az olasz hatóságok az aszály fennállását megfelelő meteorológiai információkat alapul véve állapították meg. Ami a fenti kedvezőtlen időjárási esemény által okozott károk mennyiségét illeti, a Bizottság megállapítja, hogy maguk az olasz hatóságok is elismerik, hogy a Trieszt megyei gazdák által elszenvedett károk kiszámításához alkalmazott módszer nem felel meg az iránymutatás 11.3. pontjában foglalt rendelkezéseknek. A Bizottság nem tehet mást, mint megismétli ezt a megállapítást, mivel a Trieszti Kereskedelmi Kamara által közzétett szándéknyilatkozat benyújtására való felhívás egyszerűen csak előírja azt a veszteségi küszöböt, amely alatt a támogatás nyújtható, anélkül, hogy a kérdéses veszteség meghatározásának módját megjelölné.
(35)
Mindezt előrebocsátva, az EK-Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás megindítását követően az olasz hatóságok által közölt tájékoztatásból megállapítható, hogy az iránymutatás 11.3. pontjában foglalt módszer alkalmazásával, azaz jelen esetben a 2000-2002. időszak (ezek olyan évek, amelyekben semmilyen kártalanítást sem fizettek ki kedvezőtlen időjárási eseménynek betudható károk miatt) takarmánytermelési átlagát és a 2003. év takarmánytermelését összehasonlítva a veszteségek minden egyes kártalanított gazdaság esetében meghaladták a támogatásra jogosultságot biztosító minimális küszöböt (20 %-ot a hátrányos területeken és 30 %-ot az egyéb területeken).
(36)
Ami a fentiekben meghatározott támogatás számítási módját (azaz a fent említett harmadik feltétel teljesülését) illeti, a Bizottság megállapítja, hogy a jelen esetben alkalmazott módszer nem felel meg az iránymutatásban foglaltaknak, mivel a támogatásokat a 2003. május 1. és november 20. között megvalósult és a gazdaságban lévő ÁE-kénti rendes tápanyagszükséglet kielégítéséhez szükséges mennyiségnek megfelelő takarmányvásárlásokra vonatkozó bemutatott számlák alapján fizették ki, ezzel szemben az iránymutatás értelmében a kifizethető támogatás összege nem haladhatja meg a rendes időszak termelési átlagszintjének az ugyanazon időszak átlagárával megszorzott értékét, amiből le kell vonni az esemény bekövetkezése évének tényleges termését az adott évbeli átlagárral megszorozva.
(37)
Az EK-Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás megindítását követően az olasz hatóságok által közölt tájékoztatásból kitűnik, hogy a Trieszti Kereskedelmi Kamara által alkalmazott számítási módszer néhány esetben (43-ból 12 esetben) az iránymutatásban előírt számítási móddal nyert összegnél magasabb támogatás kifizetését eredményezte.
(38)
Mivel a Trieszti Kereskedelmi Kamara által alkalmazott számítási módszer az esetek több mint 25 %-ában az iránymutatások értelmében kifizethető támogatást meghaladó összeget eredményez, a Bizottság nem fogadhatja el a fenti módszert.
(39)
Ami az iránymutatás 11.3. pontja szerinti egyéb feltételeket (azaz a fent említett negyedik és ötödik feltétel teljesülését) illeti, a Bizottság tudomásul veszi az olasz hatóságok által nyújtott azon tájékoztatást, miszerint a tárgybeli támogatás kedvezményezettjei nem kaptak takarmánnyal kapcsolatos közvetlen támogatást, azonkívül semmilyen biztosítási jogcímen nem jutottak esetleges pénzösszeghez, valamint takarmánybegyűjtéssel és szállítással kapcsolatban merültek fel költségeik, mivel egyébként volt takarmánytermés. Ezen pontosítások eredményeképpen a fenti feltételek nem érintik jelen esetünket.
VI. VÉGKÖVETKEZTETÉS
(40)
A fentebb kifejtett megállapításokra figyelemmel a Bizottság álláspontja nem lehet az, hogy az iránymutatás 11.3. pontjának valamennyi feltétele teljesül, mivel a 38. pontban írtaknak megfelelően a Trieszti Kereskedelmi Kamara által alkalmazott számítási módszer számos esetben azt meghaladó összeget eredményez, mint aminek a kifizetésére túlkompenzáció hiányában került volna sor.
(41)
A Trieszti Kereskedelmi Kamara által a 2003. évi aszályt követően nyújtott takarmányvásárlási támogatások tehát nem sorolhatók az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének c) pontjában foglalt kivétel körébe azon rész tekintetében, amely meghaladja azt az összeget, amely a fenti kivétel hatálya alá tartozhatott volna, ha az iránymutatás 11.3 pontja szerinti támogatásszámítási módot alkalmazták volna. Viszont a támogatásnak az a része, amely nem haladja meg a fenti összeget, összeegyeztethető a közös piaccal, mivel megfelel az iránymutatás feltételeinek.
(42)
A 659/1999/EK rendelet 14. cikkének (1) bekezdése értelmében a jogellenes támogatásokra vonatkozó elutasító határozat esetében a Bizottság dönt arról, hogy az érintett tagállam hozza meg a szükséges intézkedéseket a támogatásnak a kedvezményezettől való visszatérítésére. Olaszország tehát köteles intézkedést foganatosítani annak érdekében, hogy a kedvezményezett a nyújtott támogatást visszatérítse. A tagállamokat a jogellenes és összeegyeztethetetlen állami támogatások visszafizetésére felszólító bizottsági határozatok hatékony végrehajtásáról szóló bizottsági közlemény (7) 42. pontjában foglalt rendelkezéseknek megfelelően Olaszországnak a határozat hatálybalépésétől számítva négy hónap áll a rendelkezésére, hogy a határozatban foglaltakat végrehajtsa. A visszatérítendő támogatások magukban foglalják a 659/1999/EK tanácsi rendelet végrehajtásáról szóló, 2004. április 21-i 794/2004/EK bizottsági rendelet (8) értelmében kiszámított kamatokat.
(43)
Mindezek ellenére minden egyes, a jelen támogatási rendszer alapján juttatott és a juttatás időpontjában a 994/98/EK tanácsi rendelet (9) (de minimis rendelet) 2. cikke alapján a Bizottság által hozott rendelet feltételeit kielégítő támogatás nem minősül a Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése szerinti állami támogatásnak.
(44)
A tagállamokat a jogellenes és összeegyeztethetetlen állami támogatások visszafizetésére felszólító bizottsági határozatok hatékony végrehajtásáról szóló bizottsági közlemény 49. pontja kimondja, hogy a program keretében felvett állami támogatás kedvezményezettjei által visszafizetendő összeg meghatározására a tagállam alkalmazhatja a visszatérítési határozat tárgyát képező jogellenes és összeegyeztethetetlen támogatás megítélése idején érvényben lévő, érdemi de minimis kritériumokat is.
(45)
Amikor a Trieszti Kereskedelmi Kamara a támogatásokat folyósította, még nem léteztek a mezőgazdasági ágazatban a de minimis támogatásokra vonatkozó közösségi szabályok.
(46)
Az első közösségi rendelkezés ebben a tárgykörben a 1860/2004/EK bizottsági rendelet volt.
(47)
Az 1860/2004/EK rendeletnek megfelelően a hároméves időszakban kedvezményezettenként 3 000 EUR-t meg nem haladó támogatás (ez az összeg magában foglalja a vállalkozásnak folyósított de minimis támogatást) nem befolyásolja a tagállamok közötti kereskedelmet, nem torzítja a versenyt és annak torzításával sem fenyeget, és ezért nem tartozik az EK-Szerződés 87. cikk (1) bekezdése alkalmazásának hatálya alá.
(48)
Az 1860/2004/EK rendelet 5. cikkének értelmében ugyanez az elv alkalmazandó a fenti rendelet hatálybalépését megelőzően folyósított támogatásokra, amennyiben ezek az 1. és 3. cikkben megállapított valamennyi feltételt teljesítik.
(49)
Jelen esetben a 3 000 EUR-t meg nem haladó egyéni támogatások nem tekintendők az EK-Szerződés 87. cikk (1) bekezdése szerinti állami támogatásnak, amennyiben a folyósításuk idején megfeleltek az 1860/2004/EK rendelet 1., 2. és 3. cikkében szereplő rendelkezéseknek. A fentiekben megállapítottak kizárólag a tárgybeli program jogcímén ténylegesen kifizetett 3 000 EUR-t meg nem haladó összegekre alkalmazhatók. Az olasz hatóságok nem tekinthetik úgy, hogy a visszatérítéses esetek száma a levonás révén a 12 túlkompenzációs esetben arra az összegre korlátozódik, amelyet minden érintett az 1860/2004/EK rendelet értelmében kaphatott volna, mivel, ha a program keretében folyósított támogatás összege meghaladja a de minimis küszöbértéket, nem tartozhat a de minimis rendelet rendelkezéseinek hatálya alá abban a részben sem, amely nem haladja meg az adott küszöbértéket,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A Szerződés 88. cikke (3) bekezdésének megsértésével a Trieszti Kereskedelmi Kamara (Olaszország, Friuli-Venezia Giulia tartomány) által jogellenesen folyósított takarmányvásárlási támogatási program a közös piaccal nem egyeztethető össze, mivel a mezőgazdasági ágazatban nyújtható állami támogatásokra vonatkozó iránymutatás 11.3. pontjában megállapított támogatás kiszámítási módja szerint nyert támogatási összeget meghaladhatja. A fenti támogatás keretében nyújtott támogatások a közös piaccal összeegyeztethetők a fenti iránymutatás 11.3. pontja szerinti számítási móddal kiszámított összeghatáron belül, és nem egyeztethetők össze a fenti összeget meghaladó részben.
2. cikk
Az 1. cikk szerinti program keretében folyósított egyéni támogatás nem minősül támogatásnak, ha a folyósítás időpontjában megfelel a támogatás folyósításának időpontjában érvényes 994/98/EK rendelet 2. cikke alapján hozott rendelet feltételeinek.
3. cikk
(1) A Trieszti Kereskedelmi Kamara (Olaszország) a kedvezményezettekkel szemben intézkedik az 1. cikkben meghatározott támogatási programon belül folyósított, össze nem egyeztethető támogatások visszatérítéséről.
(2) A visszatérítendő összegek tartalmazzák a kamatot is, amely attól a naptól esedékes, amikor az összeget a kedvezményezett rendelkezésére bocsátották, az összeg tényleges visszatérítésének napjáig.
(3) A kamatokat a 794/2004/EK rendelet V. fejezete és a 794/2004/EK rendeletet módosító 271/2008/EK bizottság rendelet (10) által meghatározott szabályok szerint kell kiszámítani.
4. cikk
(1) Az 1. cikk szerinti program keretében folyósított támogatás visszatérítése azonnali és tényleges.
(2) Olaszország gondoskodik arról, hogy e határozat végrehajtása a közzététel időpontjától számított négy hónapon belül megtörténjen.
5. cikk
(1) E határozat közzétételétől számított két hónapon belül Olaszország az alábbi információkat szolgáltatja:
a)
a teljes összeget (tőke és kamatai), amelyet az egyes kedvezményezetteknek vissza kell téríteniük;
b)
az e határozat végrehajtása érdekében már megvalósított és előirányzott intézkedések részletes leírását;
c)
az azt igazoló iratokat, hogy a kedvezményezetteket kötelezték a támogatás visszafizetésére.
(2) Olaszország tájékoztatja a Bizottságot az e határozat végrehajtására foganatosított nemzeti intézkedések fejleményeiről az 1. cikk szerinti támogatási program keretében folyósított támogatás teljes visszatérítéséig. A Bizottság egyszerű kérésére haladéktalanul eljuttatja az e határozat végrehajtása érdekében már megvalósított és előirányzott intézkedésekre vonatkozó tájékoztatást. Továbbá részletes információkkal szolgál a kedvezményezettek által már visszafizetett támogatás és kamatok összegéről.
6. cikk
Ennek a határozatnak Olaszország a címzettje.
Kelt Brüsszelben, 2009. január 28-án.