A Bizottság 1554/2001/EK rendelete
(2001. július 30.)
a Franciaország tengerentúli megyéiben termelt cukor értékesítése, valamint a kedvezményes nyerscukor árviszonyainak kiegyenlítése tekintetében az 1260/2001/EK tanácsi rendelet alkalmazása részletes szabályainak megállapításáról
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel a cukorágazat piacának közös szervezéséről szóló, 2001. június 19-i 1260/2001/EK tanácsi rendeletre [1] és különösen annak 7. cikke (5) bekezdésére,
mivel:
(1) Az 1260/2001/EK rendelet 7. cikkének (4) bekezdése átalányösszegű közösségi támogatásról rendelkezik a Franciaország tengerentúli megyéiben termelt és a Közösség európai területein értékesítésre szánt nyerscukorra. Ez a támogatás a Franciaország tengerentúli megyéiben termelt cukornak a Közösség európai régióiban található finomítókban történő finomítására, és a Közösség európai régióiba történő szállítására, vagy szükség esetén az e megyékben történő tárolására vonatkozik.
(2) A közösségi finomítókban történő finomításra nyújtott támogatás célja, hogy ezeket a finomítókat a Franciaország tengerentúli megyéiben termelt cukorral lássák el, a kedvezményes cukorral megegyező áron.
(3) A tengeri szállítás költségei alapvetően a hajó méretétől függenek, amelyet viszont a Franciaország tengerentúli megyéinek berakodási kikötőinek vízmélysége határoz meg. A tapasztalat azt mutatja, hogy éppen a kikötők konkrét jellegzetességei miatt, a cukrot ezen területek némelyikéről gyakran 20000 nettó regisztertonnánál kisebb űrtartalmú hajókkal szállítják a Közösség területére, míg a Karib-tenger és az Egyesült Királyság közötti fuvardíjat a 25000 és 30000 nettó regisztertonna űrtartalmú hajók alapján állapítják meg. Ennélfogva előfordulhat, hogy a piaci szereplők által ténylegesen viselt szállítási költség nem áll arányban az átalányalapon megállapított fuvardíjjal. Az átalánydíj alkalmazására vonatkozó részletes szabályoknak ezért lehetővé kell tenniük a Karib-tenger és az Egyesült Királyság közötti fuvardíj kiigazítását akkor, amikor az igénybe vett hajók mérete ezt indokolttá teszi.
(4) Az AKCS-EK partnerségi megállapodáshoz [2] csatolt, az AKCS cukorról szóló 3. jegyzőkönyv 5. cikkének (4) bekezdése kiköti, hogy a szavatolt ár a csomagolatlan, a Közösség európai kikötőibe cif paritáson leszállított, szabványos minőségű cukorra vonatkozik. Amennyiben a kedvezményes cukor hozama eltér a szabványos minőség hozamától, akkor arra a nemzetközi kereskedelemben szokásos mértékű emelést kell alkalmazni, ami azonban különbözik a Közösség területén termelt nyerscukorra a közösségi jogszabályokban ugyanezen célból előírt mértéktől. A kétféle nyerscukor árviszonyainak kiegyenlítése érdekében az egyik vagy a másik mérték alkalmazásából eredő különbségeket külön ügylettel kell Franciaország tengerentúli megyéiben termelt nyerscukor finomítóinak javára kiegyenlíteni.
(5) Finomítási támogatás csak olyan nyerscukor után jár, amely Franciaország tengerentúli megyéiből származik és a Közösség európai régióiban finomítható fehércukorrá, figyelembe véve az ilyen cukorból rendelkezésre álló mennyiségeket, amelyet rendszeresen meghatároz a közösségi nyerscukorkészletek egyenlege.
(6) Miután az ilyen cukor termelői gyáraikban nem rendelkeznek nagy tároló létesítményekkel, a közösségi finomítókba szánt összes cukrot az előállítást követően azonnal kikötői silókba küldik tárolás céljából. Ezeknek a termelőknek ezért meg kell előlegezniük a cukorgyár és berakodási kikötő közötti szállításának költségét. Az utóbbi években ezen előlegek időtartama meghosszabbodott, miután a szállítmányok rendszertelensége miatt a cukrot hosszabb ideig tárolták a kikötői silókban, ami egyre súlyosabb terhet jelentett az érintett termelőknek. Ezért indokolt a támogatás fob elemével egyenlő összegű előleget folyósítani a támogatás végösszegéből. Az előleg odaítélését a kérelmezők által letétbe helyezett megfelelő biztosítékhoz kell kötni, és meg kell határozni az előleg juttatásához szükséges egyéb feltételeket, különösen a szóban forgó cukormennyiségeket.
(7) Részletes szabályokat kell meghatározni a súlyok és cukorhozamok megállapítására, különösen azokban az esetekben, amikor több termelő ilyen jellegű termékét ugyanabban a hajóban ömlesztve szállítják.
(8) Általában jelentős idő telik el a szóban forgó cukor berakodásának napjától addig a napig, amikor az érkezési alakiságok lezajlanak, amely lehetővé teszi az illetékes hatóságok számára, hogy kifizessék a támogatást. Ezért gondoskodni kell az előlegfizetés lehetőségéről.
(9) Megfelelő intézkedéseket kell hozni a finomított cukor ellenőrzésére vonatkozóan, és ebből a célból meg kell határozni a finomítás fogalmát.
(10) Az ebben a rendeletben meghatározott részletes szabályok a legutóbb a 350/1999/EK rendelettel [3] módosított, a Franciaország tengerentúli megyéiben termelt cukor értékesítésére vonatkozó intézkedések alkalmazásának részletes szabályairól és a 3016/78/EGK rendelet negyedszer történő módosításáról szóló, 1986. szeptember 3-i 2750/86/EGK bizottsági rendelet [4] megfelelő szabályainak a helyébe lépnek. Ennélfogva azt a rendeletet hatályon kívül kell helyezni.
(11) Ezek az intézkedések a 2001/02-es gazdasági évtől kezdődően érvényesek.
(12) Az e rendeletben foglalt intézkedések összhangban vannak a Cukorpiaci Irányítóbizottság a véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Intervenciós intézkedésként átalányösszegű közösségi támogatást kell nyújtani a Franciaország tengerentúli megyéiben előállított, és a Közösség európai régióiban értékesítésre kerülő cukorra.
2. cikk
(1) Az illetékes francia hatóságokhoz benyújtott kérelmük alapján az 1. cikkben említett és a Közösség európai kikötőibe szállított cukor termelői a 2001/02-es gazdasági évre az alábbi összevetőkből álló támogatásban részesülnek:
a) fehércukorban kifejezett cukor tonnájára számított átalányösszeg, amely a szállítási költségeket fedezi az ex-works szakasztól az FOB kikötői szakaszig az alábbiak szerint:
- 17 euró/tonna Reunion és Martinique szigetére,
- 24 euró/tonna Guadeloupe esetében;
b) egységes átalányösszeg a tengerentúli megye FOB kikötői szakaszától a Közösség európai CIF kikötői szakaszáig a tengeri szállítás költségeinek fedezésére és a kapcsolódó biztosítási költségekre;
c) a hónap végén a termelők által raktározott nyerscukor 100 kg-jára fehércukorban kifejezett havi 0,33 euróban megállapított átalányösszeg.
(2) Az (1) bekezdés b) pontjában említett átalányösszeg alapja a Karib-tenger és az Egyesült Királyság közötti fuvardíj, amelyet a "Freight Committee of the United Terminal Sugar Market Association of London" határoz meg, és amely beépül a cukorra vonatkozó és a szóban forgó cukor hajóraklevelének kiállítása napján érvényes "London Daily Price"-ba.
Ezt az összeget a CIF-ár meghatározásához használt átváltási árfolyamon kell euróra átváltani és átalányalapon kell kiigazítani, hogy a biztosítási költségekben megjelenjen a cukor világpiaci értéke és a Közösségben érvényes értéke közötti különbség. Ezután az összeget 1,00 és az érintett cukor hozamának hányadosával kell beszorozni.
A kiigazított összeget a Bizottság állapítja meg és arról értesíti a francia hatóságokat.
(3) Az illetékes francia hatóságok átalányalapon kiigazíthatják az (1) bekezdés b) pontjában szereplő összeget, ha a 20000 nettó regisztertonnánál kisebb űrtartalmú hajók használata miatt a termelő által viselt tényleges szállítási költségek meghaladják ezt az összeget.
Az ömlesztett szállításoknál ez a kiigazítás minden hónapban és minden földrajzi területen (Antillák/Reunion) legfeljebb azon átlagos különbség összegével lesz egyenlő, amelyet a cukornak a francia tengerentúli tartományok kikötőiből történő indulását megelőző 12 hónapban rögzítettek a 20000 nettó regisztertonnánál kisebb űrtartalmú hajókkal végzett szállításoknál a hajóraklevelek alapján megállapított tényleges szállítási költség és az (1) bekezdés b) pontjában említett, a Karib-tenger és az Egyesült Királyság közötti fuvardíj között.
A kiigazítás mértékét 25 %-ot meg nem haladó arányban növelni lehet abban az esetben, amikor a kikötői viszonyok miatt a hajó űrtartalma nem haladja meg a 7000 nettó regisztertonnát.
Az illetékes francia hatóságok kötelesek haladéktalanul értesíteni a Bizottságot az elvégzett kiigazításokról, és külön megadni a hajók számát és a szóban forgó összegeket, valamint mellékelni a megfelelő bizonylatokat.
3. cikk
(1) A 2. cikkben említett támogatás a 4. cikkben meghatározott hozamképlet szerint a fehércukorra átszámított, elismert érkezési súlyra érvényes.
Abban az esetben, ha az ömlesztett szállítás nem teszi lehetővé az egyedi tételek azonosítását, a szóban forgó cukor teljes mennyiségére az egész rakomány átlagos cukorhozamát kell vonatkoztatni.
(2) A 2. cikkben említett támogatást az érintett termelő által bemutatott alábbi iratok alapján fizetik ki:
a) az érintett tagállam által elismert minden arra vonatkozó bizonyíték, hogy a szóban forgó cukor a Közösség európai területére lépett;
b) hajóraklevél, analízis eredmények és a végleges számla.
Az analízist 250 tonnás tételenként az átvételkor kell elvégezni az egész rakományon azon tagállam által engedélyezett laboratóriumban, amely területére a cukrot behozták.
(3) Kifizethető az ideiglenes számlán szereplő és egy 96 %-os átalányhozam szerint fehércukorra átszámított súly alapján meghatározott összeg 90 %-ának megfelelő előleg.
Az előleg kifizetési kérelmet az érintett termelők kötelesek beadni, és ahhoz csatolniuk kell a hajóraklevelet, valamint az ideiglenes számlát.
(4) A (2) bekezdés sérelme nélkül a 2. cikk (1) bekezdés a) pontjában említett támogatási összetevővel egyenlő mértékű kezdeti előleg kifizetése is megengedhető, ha a szóban forgó nyerscukor termelője vagy termelői ezt igényli(k). Ezt a kezdeti előleget a (3) bekezdés alapján fizetendő előleg részleteként kell kezelni.
Az első fizetési előleget az illetékes francia hatóságok vagy az ezek nevében eljáró személyek által a berakodási kikötő silójában rögzített és egy 96 %-os átalányhozam szerint fehércukorra átszámított súly alapján határozzák meg.
Az első albekezdésben említett kérelmek benyújtásakor az igényelt előleg összegének megfelelő biztosítékot kell letétbe helyezni. A biztosítékot azokra a mennyiségekre szabadítják fel, amelyekre az (1) bekezdéssel összhangban kifizették a 2. cikk (1) bekezdésének a) és b) pontjában említett támogatás teljes összegét.
Az igénylő választásától függően a biztosíték letétbe helyezhető készpénzben, vagy pedig egy olyan intézmény által adott garancia formájában, amely megfelel a Franciaország által támasztott követelményeknek.
Az a biztosíték vagy a biztosítéknak az a része, amelyet nem szabadítottak fel, elvész mindazon cukormennyiségre, amellyel kapcsolatosan a vállalt kötelezettségeket nem teljesítették.
4. cikk
(1) Az érintett finomítók a 92 % feletti hozam minden tizede után a nyerscukorra érvényes intervenciós ár 0,0387 %-ával egyenlő támogatást kapnak a finomítás gazdasági évében arra az 1. cikkben meghatározott cukorra, amelyet a Közösség európai régiójában található finomítóban finomítottak.
(2) Az (1) bekezdés azon mennyiségek erejéig érvényes, amelyeket a Közösség a finomításra lehetőséget adó régiói szerint köteles meghatározni.
Az első albekezdésben meghatározott mennyiségeket az 1260/2001/EK rendelet 42. cikkének (2) bekezdésében említett eljárás szerint, a nyerscukorra és az ilyen cukornak a Közösség érintett régióiban történő finomítására vonatkozó közösségi készlet egyenlegének alapján kell meghatározni.
(3) Az (1) bekezdésben említett támogatás teljes összegét a szóban forgó cukor finomítását elvégző vállalkozásnak a finomításnak helyet adó tagállam illetékes hatóságainál beadott kérelme alapján adják meg.
5. cikk
A 4. cikkben említett támogatási kérelmekhez csatolni kell a szóban forgó tagállam által elfogadott bizonylatokat arról, hogy a finomított cukrot a Franciaország tengerentúli megyéiben termelt nyerscukorból állították elő. Az érdekelt fél kérelmére e célból az érintett nyerscukrot vámfelügyelet alá kell helyezni, vagy azzal egyenértékű garanciát jelentő más közigazgatási ellenőrzésnek kell alávetni.
E támogatás megítélésekor a "finomítás" az 1260/2001/EK rendelet 1. cikke (2) bekezdésének b) pontjában meghatározott nyerscukornak az ugyanennek a rendeletnek az 1. cikke (2) bekezdésének a) pontjában meghatározott fehércukorrá való átalakítását jelenti.
6. cikk
Az érintett tagállamok minden hónapra vonatkozóan a tárgyhónapot követő két hónapon belül értesítik a Bizottságot a fehércukorban kifejezett azon mennyiségekről, amelyekre a 2. és 4. cikkben meghatározott támogatást adtak meg, valamint az ezeknek a mennyiségeknek megfelelő támogatási összegekről.
7. cikk
A 2750/86/EGK rendelet hatályát veszti.
8. cikk
Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napját követő napon lép hatályba.
Rendelkezéseit 2001. július 1-jétől kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2001. július 30-án.