A TANÁCS 954/2008/EK RENDELETE
(2008. szeptember 25.)
a Thaiföldről származó egyes elkészített vagy tartósított morzsolt csemegekukorica-termékek behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről és a kivetett ideiglenes vám végleges beszedéséről szóló 682/2007/EK rendelet módosításáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 1995. december 22-i 384/96/EK tanácsi rendeletre (a továbbiakban: az alaprendelet) (1) és különösen annak 9. cikkére,
tekintettel a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően a Bizottság által benyújtott javaslatra,
mivel:
A. HATÁLYOS INTÉZKEDÉSEK
(1)
A 682/2007/EK rendelettel (2) a Tanács a rendszerint ex 2001 90 30 és ex 2005 80 00 KN-kódok alá besorolt, Thaiföldről származó egyes elkészített vagy tartósított morzsolt csemegekukorica-termékeknek (a továbbiakban: az érintett termék) a Közösségbe történő behozatalára végleges dömpingellenes vámot vetett ki. Az együttműködő felek nagy számára való tekintettel az intézkedések meghozatalához vezető vizsgálatban a thaiföldi exportáló gyártók közül minta kiválasztására került sor.
(2)
A mintába beválasztott vállalatok esetében a vizsgálat során megállapított egyéni vámtételeket vezettek be. Minden más vállalatra a mintában szereplő felek dömpingkülönbözetének súlyozott átlaga alapján 12,9 %-os országos vámot vetettek ki.
B. A JELENLEGI VIZSGÁLAT
(3)
2007. augusztus 30-án a Thaiföldről származó csemegekukorica-termékek behozatalára vonatkozó végleges intézkedés alkalmazását követően a Kuiburi Fruit Canning Co. (a továbbiakban: a Kuiburi vagy a vállalat), egy, a mintába nem beválasztott exportáló termelő, amely azonban teljesen kitöltött kérdőívet nyújtott be a Bizottsághoz, egyedi vizsgálatot kérelmezett és erre vonatkozó kérelmet nyújtott be az Elsőfokú Bírósághoz. A kérelemben a vállalat azt állította, hogy egyedi vizsgálatot kellett volna biztosítani számára.
(4)
Amennyiben a kérelmező az ügyet továbbviszi, a Bizottság a közösségi intézmények álláspontjának sérelmétől függetlenül, saját hatáskörében úgy döntött, hogy kezdeményezi a dömpingellenes vizsgálat részleges újraindítását (3). Az újraindítás hatálya a Kuiburit érintő dömping kivizsgálására korlátozódik.
(5)
A vizsgálat részleges újraindításáról a Bizottság hivatalosan értesítette a Kuiburit, az exportáló ország képviselőit és a közösségi gazdasági ágazatot. Az érdekelt feleknek lehetőséget biztosítottak álláspontjuk írásbeli ismertetésére és a meghallgatásra.
(6)
A Bizottság törekedett a Kuiburitól kapott információk ellenőrzésére, amelyeket szükségesnek tartott a dömping megállapításához, valamint ellenőrző látogatást tett a vállalat telephelyén.
(7)
A végleges rendeletnek megfelelően a dömping vizsgálata a 2005. január 1-jétől2005. december 31-ig tartó időszakra terjedt ki (a továbbiakban: vizsgált időszak).
C. MEGÁLLAPÍTÁSOK
1. Dömping
(8)
A dömping kiszámításakor ugyanazt a módszert használták, mint a mintában szereplő vállalatok esetében, amint azt az 1888/2006/EK bizottsági rendelet (4) (a továbbiakban: az ideiglenes rendelet) (21)-(36) preambulumbekezdései leírják, és a végleges rendelet megerősíti.
(9)
A rendes érték megállapításához a Bizottság először azt határozta meg, hogy a hasonló termék teljes hazai értékesítése a vállalat Közösségbe irányuló teljes exportértékesítésével összehasonlítva reprezentatív volt-e. A 2. cikk (2) bekezdésének első mondata szerint a hasonló termék hazai értékesítése akkor reprezentatív, ha a vállalat hazai értékesítési mennyisége több, mint a Közösségbe irányuló teljes exportértékesítésének 5 %-a.
(10)
Megállapítást nyert, hogy a hazai piacon a hasonló termék egyáltalán nem került értékesítésre. A rendes értéket ezért az alaprendelet 2. cikkének (3) bekezdése alapján kellett számtanilag képezni. A rendes értéket úgy képezték, hogy a Közösségbe exportált egyes típusok - szükség esetén kiigazított - előállítási költségeihez hozzáadtak egy ésszerű összegnyi értékesítési, általános és igazgatási költségeket, valamint nyereséget. Mint az eredeti vizsgálatban, most is úgy határoztak, hogy az értékesítési, általános és igazgatási költséget, valamint a nyereséget nem az alaprendelet 2. cikke (6) bekezdésének a) pontja szerint határozzák meg, mert a mintába beválasztott vállalatok közül csak egy folytatott reprezentatív belföldi értékesítést a hasonló termékből. Ezért - szintén az eredeti vizsgálattal összhangban - az értékesítési, általános és igazgatási költségeket, valamint a nyereséget a 2. cikk (6) bekezdésének b) pontja szerint határozták meg, mivel a Kuiburi a rendes kereskedelmi forgalomban ugyanezen általános termékkategória vonatkozásában reprezentatív értékesítést tudott felmutatni.
(11)
A bejelentett előállítási, valamint értékesítési, általános és igazgatási költségeket alábecsültnek tartották és kijavították, mielőtt a rendes érték képezéséhez felhasználták.
(12)
Az eljárás megállapításait alátámasztó lényeges tények és szempontok nyilvánosságra hozatalát követően a Kuiburi azt állította, hogy a rendes érték kiszámításánál az értékesítési, általános és igazgatási költségeket, valamint a nyereséget az alaprendelet 2. cikke (6) bekezdésének c) pontja szerint kell meghatározni. A vállalat azzal érvelt, hogy a 2. cikk (6) bekezdése b) pontja szerint azért nem lehet eljárni, mert az egyéb termékek belföldi értékesítése i. konzervárun kívüli termékeket is magában foglalt; és ii. egyébként sem volt reprezentatív. Ami az első érvet illeti, az érintett termék meghatározásában semmilyen különleges gyűjtőedény-típus nem szerepel, és ennélfogva nem is korlátozható a konzervdobozba csomagolt árukra. Értelemszerűen ugyanez vonatkozik az azonos általános termékkategóriára is. A második érv tekintetében megjegyzendő, hogy az alaprendelet 2. cikke (2) bekezdésében említett küszöb a hasonló termék hazai értékesítésének reprezentativitását hivatott meghatározni (az érintett termék közösségi piaci értékesítésével összehasonlítva). A 2. cikk (6) bekezdése b) pontjának alkalmazásához nem követelmény, hogy ugyanazon általános termékkategória értékesítése az 5 %-os küszöböt meghaladja. A vállalat által az általános termékkategóriában folytatott értékesítés az érintett termék közösségi piacon történő értékesítéséhez viszonyítva mindenképpen igen jelentős, és ennélfogva reprezentatív. A fentiek értelmében a vállalat érvei elfogadhatatlanok, ezért megerősítést nyer, hogy az értékesítési, általános és igazgatási költséget, valamint a nyereséget az alaprendelet 2. cikke (6) bekezdésének b) pontja szerint kell meghatározni.
(13)
A Kuiburi továbbá azt állította, hogy amennyiben az értékesítési, általános és igazgatási költséget, valamint a nyereséget az alaprendelet 2. cikke (6) bekezdésének b) pontja szerint határozzák meg, a rendes érték kiszámításához használt nyereségre vonatkozóan el kell végezni a kereskedelmi szint kiigazítását, mivel a vállalat kiskereskedelmi márkajelzésű termékeket értékesít a Közösségben, míg a hazai piacon saját és kiskereskedelmi márkajelzésű termékek együttesét értékesíti. E tekintetben megjegyzendő, hogy a Kiuburi az értékesítési költségeket a forgalom alapján határozta meg. Következésképpen a nyereség és az értékesítési, általános és igazgatási költségek minden terméktípus valamennyi piacon történő értékesítése esetében azonos együttes szintet értek el, és a nyereségre vonatkozó közölt összegek az értékesítési, általános és igazgatási költségeknek csak kisméretű változásait mutatták. Ezért nem lehetett arra a megállapításra jutni, hogy a közölt adatok a kereskedelmi szint különbözőségeire utaltak volna. Ennek következtében a nyereségre vonatkozó kereskedelmi szintkiigazítás nem indokolt, és a Bizottság a Kiuburi érvelését elvetette.
(14)
A vállalat minden értékesítése közvetlenül független közösségi vevők számára történt. Ezen értékesítések esetében az exportárat az alaprendelet 2. cikke (8) bekezdésével összhangban a közösségi független fogyasztók által ténylegesen kifizetett vagy kifizetendő árak alapján állapították meg.
(15)
A rendes érték és az exportár közötti összehasonlítást gyártelepi paritás alapján végezték el. A tisztességes összehasonlítás biztosítása érdekében az alaprendelet 2. cikkének (10) bekezdésével összhangban figyelembe vették az árak összehasonlíthatóságát érintő tényezők különbségeit. Amennyiben alkalmazható és indokolt volt, figyelembe vették a szállítási és anyagmozgatási költségek, a jutalékok költségei és a hitelköltségek különbségeit.
(16)
Az értékesítési, általános és igazgatási költségek, amelyek alapján a fent leírt módszer szerint a rendes értéket képezik, tartalmazták a jutalékok költségeit. Ezért, bár e tekintetben nem érkezett kérelem, a 2. cikk (10) bekezdése e) pontja szerint az értékesítési, általános és igazgatási költségek jutalékok költségeinek összegével való csökkentése érdekében hivatalból kiigazításokat tettek a rendes érték tekintetében.
(17)
A Kuiburi dömpingkülönbözetének meghatározása a rendes érték súlyozott átlagának és az exportár súlyozott átlagának összehasonlítása alapján történt, az alaprendelet 2. cikkének (11) és (12) bekezdésével összhangban.
(18)
Az összehasonlítás kimutatta a dömping meglétét. A vállalat esetében megállapított, közösségi határparitáson számított CIF-ár százalékos arányában kifejezett, súlyozott átlagú dömpingkülönbözet mértéke 14,3 %.
2. A kár megszüntetéséhez szükséges szint
(19)
Az alaprendelet 9. cikkének (4) bekezdése szerint a dömpingellenes intézkedések szintjének elégségesnek kell lennie ahhoz, hogy megszüntesse a közösségi gazdasági ágazatnak a dömpingelt behozatal által okozott kárát, anélkül, hogy túllépné a megállapított dömpingkülönbözetet. A kárt nem okozó ár kiszámítását az ideiglenes rendelet (120)-(122) preambulumbekezdése írja le.
(20)
A szükséges áremelést akkor az alákínáláshoz kiszámított termékenkénti súlyozott átlag importár és a közösségi gazdasági ágazat által a közösségi piacon értékesített hasonló termék nem káros ára közötti összehasonlítás alapján határozták meg. Az összehasonlításból származó bármely különbséget ezt követően a közösségi határparitáson számított teljes CIF-ár százalékában fejezték ki.
(21)
A fenti árösszehasonlítás 17,5 %-os kárkülönbözetet mutatott.
D. AZ EGYÉNI VÁMTÉTELLEL RENDELKEZŐ VÁLLALATOK JEGYZÉKÉNEK MÓDOSÍTÁSA
(22)
A vizsgálat eredményeinek fényében megállapítást nyert, hogy a megállapított dömpingkülönbözet szintjén végleges dömpingellenes vámot kell kivetni a vállalat érintett termékeinek kivitelére, de ennek összege az alaprendelet 9. cikke (4) bekezdésének értelmében nem haladhatja meg a Kuiburi számára meghatározott, a (21) preambulumbekezdésben szereplő kárkülönbözetet.
(23)
A közösségi határparitáson számított CIF-árra alkalmazandó dömpingellenes vámnak ennek megfelelően 14,3 %-nak kell lennie. Mivel a 682/2007/EK rendelet (57) preambulumbekezdése alapján a vizsgálatban együtt nem működő vállalatok esetében a vámot a vizsgálatban együttműködő vállalatokra kivetett legmagasabb vám szintjén kell megállapítani, a vám mértékét így 14,3 %-ban határozták meg. Mivel azonban a vizsgálat újraindításának nem az volt a célja, hogy a Kuiburit bevegye a mintába, hanem az, hogy annak egyedi vizsgálatát elvégezze az alaprendelet 17. cikke (3) bekezdése alapján, nem lenne megfelelő, ha az I. mellékletben felsorolt gyártókra kivetett vámokat újraszámítanák.
(24)
A Bizottság tájékoztatta a Kuiburit és a közösségi gazdasági ágazatot a vizsgálat eredményeiről, és lehetőséget adott észrevételek benyújtására,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A 682/2007/EK rendelet 1. cikke (2) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„(2) A (1) bekezdésben meghatározott és az alább felsorolt vállalatok által gyártott termékre vonatkozó, vámkezelés előtti, közösségi határparitáson számított nettó árra alkalmazandó végleges dömpingellenes vám a következő:
Vállalat
Dömpingellenes vám (%)
Kiegészítő TARIC-kód
Karn Corn Co., Ltd., 68 Moo 7 Tambol Saentor,
Thamaka, Kanchanaburi 71130, Thaiföld
3,1
A789
Kuiburi Fruit Canning Co., Ltd., 236 Krung Thon Muang Kaew épület, Sirindhorn Rd., Bangplad, Bangkok 10700, Thaiföld
14,3
A890
Malee Sampran Public Co., Ltd., Abico épület 401/1 Phaholyothin Rd., Lumlookka, Pathumthani 12130, Thaiföld
12,8
A790
River Kwai International Food Industry Co., Ltd., 52 Thaniya Plaza, 21st. Floor, Silom Rd., Bangrak, Bangkok 10500, Thaiföld
12,8
A791
Sun Sweet Co., Ltd., 9 M. 1, Sanpatong, Chiangmai,
Thaiföld 50120
11,1
A792
Az I. mellékletben felsorolt gyártók
12,9
A793
Minden más vállalat
14,3
A999”
2. cikk
A 682/2007/EK rendelet I. melléklete helyébe a következő szöveg lép:
„I. MELLÉKLET
Az 1. cikk (2) bekezdésében az A793-as kiegészítő TARIC-kód alatt feltüntetett együttműködő gyártók jegyzéke:
Név
Cím
Agro-on (Thailand) Co., Ltd.
50/499-500 Moo 6, Baan Mai, Pakkret,
Monthaburi 11120, Thaiföld
B.N.H. Canning Co., Ltd.
425/6-7 Sathorn Place épület, Klongtonsai,
Klongsan, Bangkok 10600, Thaiföld
Boonsith Enterprise Co., Ltd.
7/4 M.2, Soi Chomthong 13, Chomthong Rd.,
Chomthong, Bangkok 10150, Thaiföld
Erawan Food Public Company Limited
Panjathani torony 16. emelet, 127/21 Nonsee Rd.,
Chongnonsee, Yannawa, Bangkok 10120, Thaiföld
Great Oriental Food Products Co., Ltd.
888/127 Panuch Village, Soi Thanaphol 2,
Samsen-Nok, Huaykwang, Bangkok 10310, Thaiföld
Lampang Food Products Co., Ltd.
22K. épület, Soi Sukhumvit 35, Klongton Nua,
Wattana, Bangkok 10110, Thaiföld
O.V. International Import-Export Co., Ltd.
121/320 Soi Ekachai 66/6, Bangborn,
Bangkok 10500, Thaiföld
Pan Inter Foods Co., Ltd.
400 Sunphavuth Rd., Bangna,
Bangkok 10260, Thaiföld
Siam Food Products Public Co., Ltd.
3195/14 Rama IV Rd., Vibulthani 1. torony, 9. emelet,
Klong Toey, Bangkok, 10110, Thaiföld
Viriyah Food Processing Co., Ltd.
100/48 Vongvanij B. épület, 18. emelet, Praram 9 Rd.,
Huay Kwang, Bangkok 10310, Thaiföld
Vita Food Factory (1989) Ltd.
89 Arunammarin Rd., Banyikhan, Bangplad,
Bangkok 10700, Thaiföld”
3. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2008. szeptember 25-én.