A Tanács 95/7/EK irányelve
(1995. április 10.)
a 77/388/EGK irányelv módosításáról és a hozzáadottérték-adó tekintetében új egyszerűsítési intézkedések bevezetéséről - bizonyos adómentességek alkalmazási köre és azok végrehajtásával kapcsolatos gyakorlati intézkedések
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 99. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára,
tekintettel az Európai Parlament véleményére,
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére,
mivel a belső piac működését javítani lehet olyan közös szabályok bevezetésével, amelyek tisztázzák a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról - közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapítás - szóló, 1977. május 17-i, 77/388/EGK tanácsi irányelvének [1] 14. cikke (1) bekezdésében, 15. cikkének 2. pontjában és 16. cikke (1) bekezdésében meghatározott egyes mentességek alkalmazási körét, a kapcsolódó intézkedéseket és alkalmazásukat; mivel az ilyen közös szabályok bevezetését az említett irányelv és különösen annak 14. cikkének (2) bekezdése és 16. cikkének (3) bekezdése rendeli el;
mivel a 77/388/EGK irányelv módosításáról és a hozzáadottérték-adó tekintetében az egyszerűsített eljárás bevezetéséről szóló, 1992. december 14-i, 92/111/EGK tanácsi irányelve [2] 3. cikke különleges szabályok bevezetéséről rendelkezik, az adóalanyok között bonyolódó láncügyletek adóztatása tekintetében; mivel e szabályoknak nemcsak a közös hozzáadottértékadó-rendszer semlegességét meghirdető elv érvényesülését kell biztosítaniuk a termékek és szolgáltatások származását illetően, hanem a hozzáadottérték-adónak és az átmeneti időszak során annak megfigyelését célzó intézkedések vonatkozásában mérvadó, választott elveknek való megfelelést is;
mivel helyénvaló a behozatal adóalapjában belefoglalni a Közösségen belül bármely rendeltetési helyre történő termékértékesítés során felmerülő valamennyi járulékos költséget, minthogy az a hely a behozatal idején már ismert; mivel ennek eredményeképpen a szolgáltatásnyújtások a 77/388/EGK irányelv 14. cikke (1) bekezdésének i) pontja értelmében adómentességet élveznek;
mivel azon irányelv 15. cikkének (2) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a Bizottság javaslatokat nyújt be a Tanácshoz a Közösség adózási szabályainak létrehozására, amelyek meghatározzák az utasok személyi poggyászában szállított termékek értékesítésére vonatkozó exportadó alóli mentesség körét és az annak végrehajtásával kapcsolatos gyakorlati intézkedéseket;
mivel helyénvaló, hogy a tagállamok meghosszabbítsák az említett irányelv 20. cikke (2) bekezdésében elrendelt módosítások kiszámításának alapjául szolgáló időszakot legfeljebb 20 évre a tárgyi eszközként megszerzett ingatlanok tekintetében, szem előtt tartva azok gazdasági élettartamát;
mivel lehetővé kell tenni a tagállamok számára, hogy fenntartsák azon adómértéket, amelyet vállalkozási szerződés keretén belül, 1993. január 1-jén végzett vállalkozási munkát követően a termékekre alkalmaztak;
mivel a területi hatályra vonatkozó szabályok és a Közösségen belüli termékszállításra meghozott adóintézkedések szabályai egyszerű és kielégítő módon működnek mind a kereskedők, mind a tagállamok hatóságai számára;
mivel az egy tagállamon belül lezajló olyan szállítási műveletnek Közösségen belüli termékszállítási műveletként való kezelésével, amennyiben azok közvetlenül kapcsolódnak a tagállamok közötti termékszállításhoz, egyszerűsíteni lehet nemcsak az ilyen hazai értékesítési szolgáltatások megadóztatására vonatkozó elveket és intézkedéseket, hanem azon szabályokat is, amelyek a járulékos szolgáltatásokra és a különféle ilyen szolgáltatások teljesítésében részt vevő közvetítők által nyújtott szolgáltatásokra vonatkoznak;
mivel az ingatlanokon végzett bizonyos munkáknak vállalkozási szerződések keretében végzett munkákként való minősítése nehézségek forrásaként szolgál és ezért meg kell szüntetni;
mivel az ingó materiális javakon végzett munka területén a Közösségen belüli kereskedelem megkönnyítése figyelembevételével az ilyen ügyletekre vonatkozó adózási rendelkezéseket módosítani kell azon esetekre nézve, amikor azokat olyan személy számára végzik, aki a hozzáadottérték-adó szempontjából szerepel egy olyan tagállam nyilvántartásában, amely különbözik attól, amelyben az ügyleteket ténylegesen megvalósították;
mivel az említett irányelv 16. cikke (1) bekezdésének B.-E. része - különösen, ha azt együtt alkalmazzák a kötelezettségek alóli mentesítésre vonatkozó 22. cikk (9) bekezdésével - lehetővé teszi az olyan nehézségek leküzdését, amelyekkel a vámraktározási eljárás alá tartozó és ott tartott termékeket továbbító kereskedelmi láncok kereskedői néznek szembe;
mivel ezen összefüggésben biztosítani kell, hogy az esetleg vámraktározási rendelkezések hatálya alá tartozó termékértékesítések és bizonyos termékekhez kapcsolódóan nyújtott szolgáltatások esetében az adóhatóság részéről alkalmazott bánásmód vonatkozzék azon ügyletekre is, amelyekben a termékek raktározása nem vámraktározást jelent;
mivel ezen ügyletek elsősorban a nemzetközi határidős piacon értékesített nyersanyagokat és egyéb termékeket érintik; mivel össze kell állítani azon termékek jegyzékét, amelyek e rendelkezések hatálya alá tartoznak;
mivel a Hozzáadottérték-adó Bizottsággal folytatott konzultációra is figyelemmel a tagállamok felelősek az olyan raktározási intézkedések meghatározásáért, amelyek nem tartoznak a vámraktározás körébe; mivel mindazonáltal elvben ki kell zárni a raktározás e módozataiból azon termékeket, amelyeket a kiskereskedelem számára kívánnak értékesíteni;
mivel tisztázni kell néhány olyan szabályt, amely az adó alkalmazására vonatkozik azon esetekben, amikor a termékek kikerülnek az említett irányelv 16. cikk (1) bekezdésének B.-E. része által meghatározott rendelkezések hatálya alól, különösen az esedékes adó megfizetésére köteles személyt illetően;
mivel tisztázni kell az említett irányelv 17. cikke (2) bekezdésének a) pontjában rögzített rendelkezések alkalmazási körét, amely a 28l. cikkben meghatározott átmeneti időszakban érvényes;
mivel mindezek alapján a 77/388/EGK irányelvet módosítani kell,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
A 77/388/EGK irányelv a következőképpen módosul:
1. az 5. cikk (5) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
"(5) A tagállamok bizonyos építési munkák átadását az (1) bekezdésben meghatározott értékesítésnek tekinthetik.";
2. a 11. cikk B. része (3) bekezdése b) pontjának harmadik albekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
"Az említett járulékos költségeket bele lehet számítani az adóalapba, ha azok az importáló tagállam területén belül egy másik rendeltetési helyre történő szállításból erednek, amennyiben ez a hely az adóköteles esemény keletkezésének időpontjában ismert.";
3. a 15. cikk 2. pontjának második és harmadik albekezdése helyébe a következő három albekezdés lép:
"Az utasok személyi poggyászában szállítható termékek értékesítése esetében a mentesség csak a következő feltételek teljesülése mellett érvényes:
- az utas nem a Közösségen belül telepedett le,
- a termékeket a Közösség területén kívüli rendeltetési helyre szállítják azon hónapot követő harmadik hónap vége előtt, amelyben az értékesítés történt,
- az értékesítés teljes értéke, beleértve a hozzáadottérték-adót is, meghaladja a 69/169/EGK [3] irányelv 7. cikkének (2) bekezdésével összhangban megállapított 175 ECU-nek megfelelő nemzeti pénznemben kifejezett összeget; a tagállamok mentességben részesíthetik az ezen összegnél kevesebb teljes értékkel rendelkező értékesítéseket.
A második albekezdés alkalmazásában:
- nem a Közösségen belül letelepedett utas: olyan utas, akinek állandó lakóhelye vagy szokásos tartózkodási helye nem a Közösség területén található. E rendelkezés alkalmazásában az "állandó lakóhely vagy a szokásos tartózkodási hely" az a hely, amely az útlevélben, a személyigazolványban, vagy más személyazonossági okmányban szerepel, amelyet érvényesként ismer el azon tagállam, amelynek területén az értékesítés történik,
- a kivitel igazolásaként benyújtandó számla vagy azt helyettesítő bizonylat, amelyet azon a helyen, ahol a termékek elhagyták a Közösség területét, a vámhivatal bejegyzéssel látott el.
Minden tagállam eljuttatja a Bizottsághoz azon bélyegzők mintapéldányait, amelyeket a harmadik albekezdés második francia bekezdésében említett igazolás céljára felhasznál. A Bizottság továbbítja ezen információt a többi tagállam adóhatóságaihoz."
4. a 20. cikk (2) bekezdésének ezen utolsó albekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
"A tárgyi eszközként megszerzett ingatlanok esetében a módosítási időszakot legfeljebb 20 évre meg lehet hosszabbítani.";
5. a 28. cikk (2) bekezdése a következő ponttal egészül ki:
"h) Azon tagállamok, amelyek 1993. január 1-jén hatályos, az 5. cikk (5) bekezdésének a) pontjában szabályozott lehetőséggel éltek, alkalmazhatják a vállalkozási szerződés alapján teljesített értékesítésekre a munka teljesítését követően a termékekre érvényes adómértéket.
E rendelkezés alkalmazásában a vállalkozási szerződés alapján teljesített értékesítések az olyan értékesítések, amelyekben a vállalkozó a megbízója által e célból reá bízott anyagokból, illetve tárgyakból általa készített vagy összeállított ingóságokat értékesíti megbízójának, függetlenül attól, hogy a vállalkozó biztosította-e a felhasznált anyagok egy részét vagy sem.";
6. a 28a. cikk (5) bekezdése a következőképpen módosul:
- a bevezető mondat helyébe a következő rendelkezés lép:
"A következőket ellenérték fejében értékesített termékekként kell kezelni:",
- az a) pontot el kell hagyni,
- a b) pont második albekezdésének negyedik francia bekezdését el kell hagyni,
- a b) pont második albekezdésének ötödik francia bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
- "- az adóalany részére nyújtott szolgáltatás, amely magában foglalja a termékeken fizikailag azon tagállamban végzett munkát, amelyben a termékek feladása, illetve szállítása lezárul, feltéve hogy miután munkát végeztek a termékeken, azok visszajutnak a tagállamba azon adóalanyhoz, ahonnan eredetileg feladásra, illetve szállításra kerültek,";
7. a 28b. cikk a következőképpen módosul:
- a C. rész (1) bekezdésének első francia bekezdésében a vesszőt ponttal kell helyettesíteni és utána a következő albekezdéssel egészül ki:
"Az olyan termékszállítás, ahol az indulás és az érkezés helye az ország területén található, olyan Közösségen belüli termékszállításnak minősül, ahol az ilyen szállítás közvetlenül kapcsolódik az olyan termékszállításhoz, amelyben az indulás, illetve az érkezés helye más-más tagállam területén található;",
- "F. A szolgáltatások teljesítési helye az ingó materiális javak értékelése és a rajtuk végzett munka esetében
Eltérve a 9. cikk (2) bekezdésének c) pontjától, azon helyet, ahol az ingó materiális javak értékelését, illetve a rajtuk végzett munkát olyan vásárló veszi igénybe, akit nem azon tagállamban tartanak a hozzáadottérték-adó tekintetében nyilván, mint amelyikben e szolgáltatásokat ténylegesen nyújtják, olyan helynek kell tekinteni, mint amely azon tagállam területén található, amelyik kiadta a vásárló azon hozzáadottértékadó-azonosító számát, amely keretében a szolgáltatást neki nyújtották.Ezen eltérést nem lehet alkalmazni azon esetben, ha a termékeket nem adták fel, illetve szállították el azon tagállamból, ahol a szolgáltatásokat ténylegesen nyújtották."
;
8. a 28c. cikk A. része a) pontjának első albekezdésében "az 5. cikkben és a 28a. cikk (5) bekezdésének a) pontjában meghatározott" szövegrész helyébe "az 5. cikkben meghatározott" szövegrész lép;
9. a 28c. cikk E. részének (1) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
"(1) A 16. cikkben:
- "(1) Az egyéb közösségi adózási rendelkezések sérelme nélkül a tagállamok - a 29. cikkben meghatározott konzultációkra is figyelemmel - olyan különleges intézkedéseket tehetnek, amelyek arra irányulnak, hogy mentességben részesítsék a következő ügyletek némelyikét vagy mindegyikét, feltéve, hogy azok nem végső felhasználásra és/vagy fogyasztásra szolgálnak, továbbá hogy a hozzáadottérték-adó összege az A.-E. részben említett esetekre vonatkozó intézkedések megszüntetésekor megfelel azon adóösszegnek, amely ezen ügyletek mindegyikének az ország területén való megadóztatása esetén lett volna esedékes:
A. termékimport, ha azok raktározási, de nem vámraktározási rendelkezések alá kerülnek;
B. olyan termékek értékesítése, amelyeket a következőkre szántak:
a) vám elé állítás és adott esetben ideiglenes raktározás alá helyezés;
b) vámszabad területen vagy vámraktárban elhelyezés;
c) vámraktározási eljárásban vagy aktív feldolgozási eljárásban részesítés;
d) beengedés az ország felségvizeire:
- azért, hogy fúró- vagy termelőberendezésbe beépítsék az ilyen berendezések építése, javítása, karbantartása, átalakítása vagy felszerelése céljából, vagy azért, hogy az ilyen fúró- vagy termelőberendezést a szárazfölddel összekössék,
- a fúró- vagy termelőberendezéseken üzemanyag és ellátás biztosítása céljából;
e) az ország területén raktározási, de nem vámraktározási eljárás alá helyezés.
E cikk alkalmazásában raktár, de nem vámraktár a következő:
- jövedéki termékek esetén a 92/12/EGK irányelv 4. cikkének b) pontja értelmében adóraktárként meghatározott hely,
- a jövedéki termékektől különböző termékek esetén a tagállamok által ekként meghatározott hely. A tagállamok azonban csak vámraktározási eljárást alkalmazhatnak azon esetben, ha a termékeket a kiskereskedelmi szinten kívánják értékesíteni.
Mindazonáltal a tagállamok alkalmazhatnak ilyen eljárást a következőknek szánt termékeknél:
- adóalanyok, a 28k. cikkben megállapított feltételek alapján teljesített értékesítések céljaira,
- a 28k. cikk szerinti vámmentes üzletek, amelyek azon utasok ellátására szolgálnak, akik harmadik országba tartó légi járatokon vagy hajóutakon utaznak, amennyiben e termékek a 15. cikk értelmében vámmentesek,
- adóalanyok, akik légi járatokon vagy hajóutakon a légi vagy vízi jármű fedélzetén lévő utasokat látják el, amennyiben az érkezés helye a Közösség határain kívül van,
- adóalanyok, a 15. cikk 10. pontja szerint adómentes teljesítés céljára.
Az a), b), c) és d) pontban említett helyeket a Közösség hatályos vámrendelkezései határozzák meg;
C. szolgáltatások, amelyek a B. részben említett termékértékesítésekhez kapcsolódnak;
D. termékek és szolgáltatások, amelyeket a következő helyeken végeznek:
a) a B. rész a), b), c) és d) pontjában felsorolt helyek és azok továbbra is a fenti pontokban meghatározott helyzetben vannak;
b) a B. rész e) pontjában felsorolt helyek és azok belföldön továbbra is a fenti pontokban meghatározott helyzetben vannak.
Amennyiben a tagállamok a vámraktárakban bonyolított ügyletek vonatkozásában élnek az a) pontban biztosított választási lehetőséggel, megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy meghatározzák azon raktározási, de nem vámraktározási eljárásokat, amelyek lehetővé teszik a b) pont rendelkezéseinek alkalmazását ugyanazon ügyletek vonatkozásában, amelyek a J. mellékletben felsorolt termékekkel kapcsolatosak, és amelyeket e vámraktározáson kívüli raktározás során bonyolítanak;
E. értékesítések:
- a 7. cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett termékekből, amelyekre továbbra is érvényesek az ideiglenes behozatallal összefüggő teljes importvámmentességet szabályozó rendelkezések vagy a külső árutovábbítási eljárást szabályozó rendelkezések,
- a 7. cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett termékekből, amelyekre továbbra is a belső Közösségnek a 33a cikkben meghatározott belső árutovábbítási eljárás érvényes,
továbbá az ilyen értékesítésekhez kapcsolódó szolgáltatásnyújtások.
Eltérve a 21. cikk 1. pontja a) alpontjának első albekezdésétől, az esedékes adó megfizetéséért felelős személy az első albekezdésnek megfelelően azon személy, akinek révén a termékek kikerülnek az e bekezdésben felsorolt rendelkezések, illetve helyzetek hatálya alól.
Amikor a termékek kivonása az e bekezdésben felsorolt rendelkezések, illetve helyzetek hatálya alól a 7. cikk (3) bekezdésének értelmében vett behozatalt eredményezi, akkor a behozó tagállam meghozza azon intézkedéseket, amelyek az országban a kettős adóztatás elkerüléséhez szükségesek.";
,
- a következő bekezdéssel egészül ki:
"(1a) Amennyiben a tagállamok élnek az (1) bekezdésben biztosított választási lehetőséggel, meghozzák a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy az olyan termékek Közösségen belüli beszerzései, amelyeket az (1) bekezdés B. részben foglalt rendelkezések vagy helyzetek egyikének hatálya alá kívánnak helyezni, ugyanazon kedvezményekben részesülhessenek, mint az azonos feltételek mellett az országon belül lebonyolított termékértékesítések.";
10. a 28f. cikk 1. pontjában a 17. cikk (2) bekezdésének a) pontja helyébe a következő rendelkezés lép:
"a) az olyan, belföldön adóköteles termékek és szolgáltatások után fizetendő, illetve megfizetett hozzáadottérték-adó, amelyet részére egy másik adóalany szállított vagy fog szállítani, illetve teljesített vagy fog teljesíteni;";
11. a 28g. cikkben a 21. cikk 1. pontjának b) alpontja helyébe a következő rendelkezés lép:
"b) azon személyek, akiknek a 9. cikk (2) bekezdésének e) pontja alá tartozó szolgáltatásokat nyújtják, vagy azon személyek, akiket belföldön a hozzáadottérték-adó tekintetében nyilvántartják, és akik részére a 28b. cikk C., D., E. és F. része alá tartozó szolgáltatásokat nyújtják, amennyiben a szolgáltatásokat külföldön letelepedett adóalany végzi; mindazonáltal a tagállamok megkövetelhetik, hogy a szolgáltatást végzők együttesen és egyetemlegesen feleljenek az adó megfizetéséért;";
12. a 28h. cikk a következőképpen módosul:
- a 22. cikk (2) bekezdésének b) pontja helyébe a következő rendelkezés lép:
- "b) Minden adóalany nyilvántartást vezet azon termékekről, amelyeket szállított vagy feladott, vagy amelyeket az ő nevében szállítottak vagy adtak fel a 3. cikkben meghatározott területen kívülre, de a Közösségen belül, a 28a. cikk (5) bekezdése b) pontjának ötödik, hatodik és hetedik francia bekezdésében említett ügyletek céljából.
Minden adóalany kellőképpen részletes számlákat vezet, hogy lehetővé tegye, a hozzáadottérték-adó tekintetében egy másik tagállamban nyilvántartott adóalany által vagy annak nevében a részére azon másik tagállamból feladott termékeket azonosítani lehessen, amelynek kapcsán szolgáltatást végeztek a 9. cikk (2) bekezdésének c) pontjában foglalt harmadik vagy negyedik francia bekezdés értelmében.",
- a 22. cikk (3) bekezdés b) pontja második albekezdésének első francia bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
- "- a 28b. cikk C., D., E. és F. részében említett ügyletek esetében azon szám, amellyel az adóalanyt belföldön nyilvántartják, valamint azon szám, amellyel a megrendelőt nyilvántartják, és amelynek keretében számára a szolgáltatást elvégezték.",
- a 22. cikk (6) bekezdésének b) pontjában az első albekezdés helyébe a következő rendelkezés lép:
"Minden, a hozzáadottérték-adó szempontjából azonosított adóalany összesítő bevallást is benyújt azon termékbeszerzőkről, akiknek a 28c. cikk A. részének a) és d) pontjában megállapított feltételek alapján termékeket értékesített, valamint azon címzettekről, akiket az ötödik albekezdésben említett ügyletek céljából hozzáadottérték-adó szempontjából tartanak nyilván.",
- a 22. cikk (6) bekezdése b) pontja harmadik albekezdésének második francia bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
- "- azon szám, amelynek révén a termékeket beszerző személyt a hozzáadottérték-adó szempontjából nyilvántartják egy másik tagállamban, és amelynek keretében a termékeket részére értékesítették,",
- a 22. cikk (6) bekezdése b) pontjának ötödik francia bekezdését el kell hagyni;
13. az ezen irányelvben szereplő J. melléklettel egészül ki.
2. cikk
(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 1996. január 1-jéig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
(2) Az (1) bekezdés első albekezdésében foglaltaktól eltérve a tagállamok meghozzák azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási intézkedéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy az 1. cikk (3), (4) és (9) bekezdésében foglalt rendelkezések legkésőbb 1996. január 1-jéig hatályba lépjenek.
Azonban a Németországi Szövetségi Köztársaság és a Luxemburgi Nagyhercegség jogosult arra, hogy az 1. cikk (9) bekezdésének alkalmazására legkésőbb 1997. január 1-jéig meghozza a törvényi, rendeleti vagy közigazgatási intézkedéseket.
(3) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a legfőbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
3. cikk
Ez az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő 20. napon lép hatályba.
4. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Luxembourgban, 1995. április 10-én.