A Bizottság 1960/2000/EK rendelete
(2000. szeptember 15.)
az állati eredetű élelmiszerekben található állatgyógyászati készítmények maximális maradékanyag-határértékeinek megállapítására szolgáló közösségi eljárás kialakításáról szóló 2377/90/EGK tanácsi rendelet I. és III. mellékletének módosításáról
(EGT vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel legutóbb az 1295/2000/EK bizottsági rendelettel [1] módosított, az állati eredetű élelmiszerekben található állatgyógyászati készítmények maximális maradékanyag-határértékeinek megállapítására szolgáló közösségi eljárás kialakításáról szóló, 1990. június 26-i 2377/90/EGK tanácsi rendeletre [2] és különösen annak 6., 7. és 8. cikkére,
mivel:
(1) A 2377/90/EGK rendelettel összhangban minden olyan farmakológiai hatóanyag tekintetében, amelyet a Közösségen belül élelmiszertermelő állatokon történő alkalmazásra szánt állatgyógyászati készítményekben használnak, fokozatosan maradékanyag-határértékeket kell meghatározni.
(2) A maradékanyag-határértékeket csak azután szükséges meghatározni, hogy az állatgyógyászati készítmények bizottságán belül minden olyan lényeges információt megvizsgáltak, amely az érintett készítmény maradékanyagainak az állati eredetű élelmiszerek fogyasztójá- val kapcsolatos biztonságára, valamint a maradékanyagoknak az élelmiszerek ipari feldolgozására gyakorolt hatására vonatkozik.
(3) Az állatgyógyászati készítmények állati eredetű élelmiszerekben lévő maradékanyagaira vonatkozó maradékanyag-határértékek megállapítása során pontosan meg kell határozni azokat az állatfajokat, amelyekben a maradékanyagok jelen lehetnek, azokat a szinteket, amelyek a kezelt állatból nyert valamennyi megfelelő testszövetben jelen lehetnek (célszövet), valamint a maradékanyag természetét, amely a maradékanyagok nyomon követése szempontjából fontos (jelző maradékanyag).
(4) A megfelelő közösségi joganyagban előírtak szerint a maradékanyagok ellenőrzése céljából a maradékanyag-határértékeket rendszerint a máj vagy a vese célszövetei tekintetében szükséges megállapítani. A nemzetközi kereskedelemben azonban gyakran eltávolítják a levágott állatok testéből a májat és a vesét, ezért minden esetben meg kell állapítani a maximális maradákanyag-határértékeket az izom- és a zsírszövetekre is.
(5) Az olyan állatgyógyászati készítmények esetében, amelyeket a tojástermelő szárnyasok, a tejelő állatok vagy a mézelő méhek esetében történő felhasználásra szántak, a maximális maradékanyag-határértékeket a tojásra, a tejre és a mézre vonatkozóan is meg kell határozni.
(6) A spectinomycint, a dicyclanilt és a tylosint be kell illeszteni a 2377/90/EGK rendelet I. mellékletébe.
(7) A tudományos kutatások befejezésének figyelembe vétele érdekében a deltametrint be kell illeszteni a 2377/90/EGK rendelet III. mellékletébe.
(8) A tudományos kutatások befejezésének figyelembe vétele érdekében, a korábban a 2377/90/EGK rendelet III. mellékletében meghatározott ideiglenes maradékanyag-határértékek érvényességének időtartamát a dihidrostreptomycinre, a gentamicinre, a neomycinre (beleértve a framycetint is) és a streptomycinre vonatkozóan meg kell hosszabbítani.
(9) Megfelelő időtartamot kell engedélyezni e rendelet hatálybalépése előtt annak érdekében, hogy a tagállamok számára lehetővé tegyék az esetleg szükséges kiigazítások elvégzését az érintett állatgyógyászati készítmények forgalomba hozatalára a legutóbb a 2000/37/EK bizottsági irányelvvel [3] módosított 81/851/EGK tanácsi irányelvvel [4] összhangban kiadott engedélyekben azért, hogy figyelembe vegyék e rendelet rendelkezéseit.
(10) Az e határozatban előírt intézkedések összhangban vannak az Állatgyógyászati Készítmények Állandó Bizottságának véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A 2377/90/EGK rendelet I. és III. melléklete a csatolt mellékletnek megfelelően módosul.
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet a kihirdetését követő hatvanadik naptól kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2000. szeptember 15-én.