A Tanács irányelve
(1983. július 25.)
az emberi fogyasztásra szánt egyes tejfehérjékre (kazeinekre és kazeinátokra) vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről
(83/417/EGK)
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,
tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel a Közgyűlés véleményére [2],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],
mivel néhány tagállamban hatályos törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések meghatározzák az emberi fogyasztásra szánt kazeinek és kazeinátok összetételét és előállításának a jellemzőit, valamint azokat a feltételeket, amelyeknek e termékeknek meg kell felelniük annak érdekében, hogy az esetükben meghatározott megnevezéseket használni lehessen, illetve hogy más élelmiszerek előállításánál a felhasználásukat engedélyezzék; mivel ezek a rendelkezések más tagállamokban jelenleg nem léteznek;
mivel ez a helyzet akadályozhatja az emberi fogyasztásra szánt kazeinek és kazeinátok szabad mozgását és a felhasználók között tisztességtelen versenyfeltételeket eredményezhet; mivel emiatt közvetlen hatással van a közös piac létrehozására és működésére;
mivel emiatt szükséges közösségi szinten meghatározni az e termékek összetételével és címkézésével kapcsolatban betartandó szabályokat;
mivel jelenleg az étkezési kazeineket és kazeinátokat általában nem értékesítik a végső felhasználónak; mivel azonban ilyen értékesítés előfordulhat, a végső felhasználók részére értékesítendő élelmiszerek címkézésére, kiszerelésére és reklámozására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1978. december 18.-i 79/112/EGK tanácsi irányelvet [4] is alkalmazni kell;
mivel másrészről a kereskedelem megkönnyítésére tekintettel célszerű a szakmai használatra szánt étkezési kazeinek és kazeinátok címkézésére vonatkozó szabályok közösségi szinten történő elfogadása;
mivel az Európai Gazdasági Közösség fogyasztóvédelemmel és a fogyasztók tájékoztatásával kapcsolatos politikájának előzetes programja [5] meghatározza a fogyasztók egészsége és biztonsága védelmének a szempontjából különleges jelentőséggel bíró területeken történő, különösen az élelmiszerekkel kapcsolatos közösségi fellépést;
mivel a mintavételi eljárások, illetve a termékek összetételének és más tulajdonságainak az ellenőrzéséhez szükséges mintavételi és elemzési módszerek meghatározása technikai jellegű végrehajtási intézkedés, amelynek elfogadását az eljárás egyszerűsítése és felgyorsítása érdekében célszerű a Bizottságra bízni;
mivel minden olyan esetben, amikor a Tanács az emberi fogyasztásra szánt élelmiszerekre vonatkozó szabályok végrehajtására hatalmazza fel a Bizottságot, ki kell dolgozni egy olyan eljárást, amely biztosítja a tagállamok és a Bizottság közötti szoros együttműködést a 69/414/EGK határozattal [6] létrehozott Élelmiszerügyi Állandó Bizottságon belül,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
(1) Ezen irányelv a mellékletekben meghatározott, emberi fogyasztásra szánt laktoproteinekre és azok keverékeire vonatkozik.
(2) Ezen irányelv alkalmazásában:
- a "kazein" a tej mosott, szárított, vízben oldhatatlan fő fehérje-összetevőjét jelenti, amelyet sovány tejből kicsapatással nyernek:
- sav hozzáadásával, vagy
- mikroorganizmusok által termelt savval, vagy
- tejoltó felhasználásával, vagy
- más tejalvasztó enzimek alkalmazásával,
az ioncserélő eljárások és a koncentrációs eljárások előzetes alkalmazásának a kizárása nélkül,
- a "kazeinátok" a semlegesítőszerrel kezelt kazein szárítása útján nyert termékek,
- a "sovány tej" egy vagy több tehén teje, amelyhez semmit nem adtak hozzá és amelynek csak a zsírtartalmát csökkentették.
2. cikk
A tagállamok meghoznak minden szükséges rendelkezést annak érdekében, hogy:
- a mellékletekben meghatározott termékeket csak abban az esetben lehessen forgalomba hozni, ha azok megfelelnek az ezen irányelvben és a mellékleteiben megállapított meghatározásoknak és szabályoknak, és
- azon termékeket, amelyek nem felelnek meg a mellékletekben megállapított követelményeknek, úgy kell elnevezni és címkézni, hogy az a vásárlót ne vezesse félre a természetükre, a minőségükre vagy a használatukra vonatkozóan.
3. cikk
A mellékletekben említett neveket az ott meghatározott termékekre kell fenntartani és a kereskedelemben ezeknek a termékeknek a megjelölésére kell használni.
4. cikk
(1) A 79/112/EGK irányelv és a nem a végső felhasználók számára szánt élelmiszerek címkézésével kapcsolatosan a Közösség által elfogadásra kerülő rendelkezések sérelme nélkül, a mellékletben meghatározott termékek csomagolásán, tárolóedényein vagy címkéin feltüntetendő kötelező adatok - amelyeknek tisztán láthatóan, könnyen olvashatóan és letörölhetetlenül kell szerepelniük -, kizárólag a következők lehetnek:
a) az e termékek számára a 3. cikk alapján fenntartott név, a kazeinátok esetében a kation vagy a kationok feltüntetése;
b) a keverékként forgalmazott termékek esetében,
- a "… keveréke" kifejezés, amelyet a keveréket alkotó termékek megnevezése követ, a tömegarány szerinti csökkenő sorrendben,
- a kazeinát vagy kazeinátok esetén a kation vagy kationok megnevezése,
- a kazeinátot tartalmazó keverékek esetén a fehérjetartalom;
c) nettó mennyiség, a következő mértékegységekben kifejezve: kilogramm vagy gramm. A legutóbb a 76/770/EGK irányelvvel [7] módosított, a mértékegységekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 71/354/EGK tanácsi irányelv [8] mellékletének D. címében szereplő angolszász mértékegységek használatának a Közösségben, Írországban és az Egyesült Királyságban átmeneti időszakban történő engedélyezése végéig elfogadható a mennyiségeknek csak az angolszász mértékegységekkel történő kifejezése, az alábbi átváltási arányokkal számolva:
1 ml = 0,0352 folyékony uncia (fluid ounce),
1 l = 1,760 pint vagy 0,220 gallon,
1 g = 0,0353 uncia (ounce, avoirdupois),
1 kg = 2,205 font (pound);
d) a Közösség területén székhellyel rendelkező gyártó, csomagoló vagy értékesítő neve vagy a cég neve és a címe;
a nemzeti termelés esetén azonban a tagállamok hatályban tarthatják azokat a nemzeti rendelkezéseket, amelyek előírják a gyártó- vagy a csomagolólétesítményekre vonatkozó adatok feltüntetését;
e) a harmadik országokból importált termékek esetén a származási ország neve;
f) a gyártási időpont vagy bármely jelölés, amely alapján a tétel azonosítható.
(2) A tagállamok megtiltják az étkezési kazeinek és kazeinátok forgalmazását a területükön, amennyiben az (1) bekezdés a), b), e) és f) pontjában meghatározott adatok nem szerepelnek a vevő által könnyen érthető nyelven, kivéve ha a vevő más módon hozzájut ezekhez az információkhoz; e rendelkezés nem zárja ki az említett adatok több nyelven történő feltüntetését.
Az (1) bekezdés b) pontjának harmadik francia bekezdésében, illetve c), d) és e) pontjában meghatározott adatoknak csak egy kísérő dokumentumon kell megjelenniük. Az ömlesztve történő szállítás esetében ez az eltérés a b) pont második francia bekezdésére és az f) pontra is kiterjeszthető.
5. cikk
Az I. és II. mellékletben említett alapanyagokkal kapcsolatban az egészségügy és az egészségvédelem területén elfogadásra kerülő közösségi rendelkezések sérelme nélkül ezeket a termékeket hőkezelésnek kell kitenni, amely a foszfatázt negatívvá teszi.
6. cikk
(1) A tagállamok meghoznak minden olyan rendelkezést, amely szükséges ahhoz, hogy az 1. cikkben említett, az ezen irányelvben és a mellékleteiben megállapított meghatározásoknak és szabályoknak eleget tevő termékek forgalmazását ne korlátozza az e termékek, vagy általában az élelmiszerek összetételét, gyártási előírásait, csomagolását vagy címkézését szabályozó, nem összehangolt nemzeti rendelkezések alkalmazása.
(2) Az (1) bekezdés nem alkalmazható az alábbi indokokon alapuló, nem összehangolt rendelkezések esetében:
- a közegészség védelme,
- a csalás megelőzése, feltéve hogy az ilyen rendelkezések nem alkalmasak arra, hogy az ezen irányelvben megállapított meghatározások és szabályok alkalmazását megakadályozzák,
- az ipari vagy a kereskedelmi tulajdon védelme, a származás megjelölése, az eredetmegjelölés és a tisztességtelen verseny megelőzése.
7. cikk
(1) Amennyiben új információk, vagy a meglévő információk ezen irányelv elfogadását követő újraértékelése eredményeként egy tagállam megállapítja, hogy részletes bizonyíték van arra, hogy az I. és II mellékletben meghatározott termékekben az ott említett anyagok valamelyikének a felhasználása, vagy ezen anyagok megengedett legnagyobb mennyisége veszélyt jelent az emberi egészségre, annak ellenére, hogy összhangban áll az ezen irányelv rendelkezéseivel, a tagállam a saját területén ideiglenesen felfüggesztheti vagy korlátozhatja az adott rendelkezés alkalmazását. Erről haladéktalanul értesíti a többi tagállamot és a Bizottságot, döntése indokainak megjelölésével.
(2) A Bizottság a lehető legrövidebb időn belül megvizsgálja az érintett tagállam által megjelölt okokat és az Élelmiszerügyi Állandó Bizottságon belül konzultációt folytat a tagállamokkal; majd haladéktalanul véleményt nyilvánít és megteszi a megfelelő intézkedéseket.
(3) Ha a Bizottság az (1) bekezdésben foglalt nehézségek orvoslása és az emberi egészség védelme érdekében szükségesnek tartja ezen irányelv módosítását, az ilyen módosítások elfogadása érdekében a 10. cikkben meghatározott eljárás lefolytatását kezdeményezi. Ebben az esetben az a tagállam, amelyik a védintézkedéseket elfogadta, a módosítások hatálybalépéséig fenntarthatja azokat.
8. cikk
A Tanács - ha szükséges - a Bizottság javaslatára elfogadja a mellékletekben meghatározott technológiai segédanyagok tisztasági követelményeit.
9. cikk
A 10. cikkben megállapított eljárással összhangban kell meghatározni a következőket:
a) a 8. cikkben említett tisztasági követelmények ellenőrzéséhez szükséges vizsgálati módszerek;
b) a mellékletben meghatározott termékek gyártáskori összetételének és gyártási előírásainak az ellenőrzéséhez szükséges mintavételi eljárás és elemzési módszerek.
10. cikk
(1) Amennyiben az e cikkben meghatározott eljárást kell alkalmazni, a 69/414/EGK határozattal létrehozott Élelmiszerügyi Állandó Bizottság (a továbbiakban: "a bizottság") elnöke az ügyet saját kezdeményezésére vagy valamely tagállam képviselőjének a kérésére a bizottság elé terjeszti.
(2) A Bizottság képviselője a bizottság elé terjeszti a meghozandó intézkedések tervezetét. A bizottság, az elnöke által az ügy sürgősségétől függően megállapított határidőn belül, véleményt nyilvánít a tervezetről. A véleményt 45 szavazatos többséggel kell elfogadni, a tagállamok szavazatait a Szerződés 148. cikkének (2) bekezdésében meghatározott módon kell súlyozni. Az elnök nem szavaz.
(3) a) A Bizottság a tervezett intézkedéseket elfogadja, ha azok összhangban vannak a bizottság véleményével.
b) Ha a tervezett intézkedések nincsenek összhangban a bizottság véleményével, vagy a Bizottság nem nyilvánított véleményt, a Bizottság a meghozandó intézkedésekről haladéktalanul javaslatot terjeszt a Tanács elé. A Tanács minősített többséggel határoz.
c) Ha a javaslatnak a Tanács elé terjesztésétől számított három hónapon belül a Tanács nem döntött, a javaslatot a Bizottság fogadja el.
11. cikk
Ezen irányelvet nem kell alkalmazni az 1. cikkben említett, harmadik országba történő kivitelre szánt termékek esetében.
12. cikk
A tagállamok végrehajtják a jogszabályaikban azokat a módosításokat, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek, és erről haladéktalanul értesítik a Bizottságot; az így módosított jogszabályokat úgy kell alkalmazniuk, hogy:
- engedélyezzék az ezen irányelvnek megfelelő termékek forgalmazását legkésőbb az értesítést [9] követő két évig,
- megtiltsák az ezen irányelvnek meg nem felelő termékek forgalmazását az értesítést követő három éven túl.
13. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 1983. július 25-én.