A TANÁCS HATÁROZATA
(2006. november 13.)
a hitelbiztosítással, a hitelgaranciával és a pénzügyi hitelekkel kapcsolatos konzultációs és tájékoztatási eljárásokról
(kodifikált változat)
(2006/789/EK)
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 133. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára,
tekintettel az Európai Parlament véleményére (1),
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (2),
mivel:
(1)
A hitelbiztosítással, a hitelgaranciával és a pénzügyi hitelekkel kapcsolatos konzultációs és tájékoztatási eljárásokról szóló, 1973. december 3-i 73/391/EGK tanácsi határozatot (3) jelentősen módosították (4). Az áttekinthetőség és érthetőség érdekében ezt az határozatot egységes szerkezetbe kell foglalni.
(2)
A Tanács 1960. szeptember 27-i határozatával (5) felállított egy, a hitelbiztosítással, hitelgaranciával és pénzügyi hitelekkel foglalkozó politika-koordinációs csoportot.
(3)
Indokolt megállapítani a hitelbiztosítással, a hitelgaranciával és a pénzügyi hitelekkel kapcsolatos konzultációs és tájékoztatási eljárásokat,
ELFOGADTA EZT AZ HATÁROZATOT:
1. cikk
A határozat a hitelbiztosításra, hitelgaranciákra és pénzügyi hitelekkel kapcsolatos konzultációs és tájékoztatási eljárásokra vonatkozik.
I. CÍM
ÁLTALÁNOS ELJÁRÁS
I. SZAKASZ
Hatály
2. cikk
(1) A II. szakaszban meghatározott eljárás szerinti konzultációt kell lefolytatni abban az esetben, ha egy állam, bármely más közjogi testület vagy állami hitelbiztosítási vagy finanszírozási szerv olyan külföldi hitelek részben vagy egészben való nyújtását vagy biztosítását tervezi:
a)
amelyek áruk vagy szolgáltatások exportjához kapcsolódnak;
b)
amelyek eltérnek az I. mellékletben felsorolt előírásoktól vagy bármely más, a tagállamok által elfogadott előírástól.
(2) A konzultációs eljárást kell alkalmazni:
a)
szállítói vagy pénzügyi hitel esetén;
b)
ha e hitelek egyedi szerződések, illetve a 3. cikkben említett hitel-keretmegállapodások tárgyát képezik;
c)
ha a hitelek teljesen magánjellegűek, illetve részben vagy egészben állami pénzeszközök által finanszírozottak.
(3) Az állami és magánpénzeszközökből álló vegyes hitelek, valamint az állami pénzeszközökből származó kamattámogatás melletti magánhitel-keretmegállapodások a konzultációs eljárás alkalmazása szempontjából állami hiteleknek minősülnek.
3. cikk
(1) A „hitel-keretmegállapodás” bármely olyan, bármilyen formában tett megállapodás vagy nyilatkozat, amelyben ügyletek bizonyos csoportjára - egy meghatározott vagy meghatározandó felső határig - a szállítói vagy pénzügyi hitelek biztosítására, illetve pénzügyi hitel nyújtására irányuló szándékot, harmadik országok, exportőrök, vagy pénzügyi intézmények tudomására hozzák.
A konzultációs eljárás e hitel-keretmegállapodásokra akkor is alkalmazandó, ha az ügyletek természetét nem határozták meg és semmiféle alakszerű kötelezettségvállalás nem történt, az egyes szerződések egyedi elbírálásához való jog sérelme nélkül.
(2) Amennyiben az akár állami, akár magánjellegű keretmegállapodásra vonatkozó konzultáció során egy tagállam vagy a Bizottság szóbeli konzultációt kezdeményez és e szóbeli konzultáció folyamán hét tagállam kérelmezi, hogy az egyedi szerződések mindegyike, vagy néhányuk, amelyek e hitel-keretmegállapodásba beszámíthatók, képezzék előzetes konzultációk tárgyát, akkor a konzultáció e szerződésekre is alkalmazandó.
(3) Bármely tagállam, amely hitel-keretmegállapodást kötött, köteles félévente tájékoztatást nyújtani a megállapodás kihasználtságáról.
II. SZAKASZ
Eljárás
4. cikk
Egyedi szerződés esetén a konzultációt kezdeményező tagállam a következő tájékoztatást nyújtja:
a)
rendeltetési ország;
b)
az ügylet helye, vagy, ennek hiányában, a szerződő fél székhelyének címe a rendeltetési országban;
c)
az ügylet jellemzői:
i.
az ügylet természete: az anyag típusa és a leszállítandó tételek hozzávetőleges száma;
ii.
a II. mellékletben megadott skála alapján meghatározott nagyságrend;
iii.
a vevők vagy az esetleges kezesek magán- vagy állami jellegűek-e;
iv.
ha az ügyletekre nemzetközi ajánlati felhívást kell kiírni, az ajánlatok benyújtásának záró időpontja;
d)
a hitelfelvevő által kért legfontosabb hitelfeltételek;
e)
az exportáló ország hatóságai által ajánlott hitelfeltételek:
i.
a hitelre fizetendő rész, százalékban;
ii.
a hitel futamideje és kezdő időpontja (pl.: minden szállítás, utolsó szállítás, üzembe helyezés);
iii.
a törlesztési ütemterv;
iv.
ha a törlesztés nem rendszeres időközönkénti egyenlő részletekben történik a hitel kezdő és záró időpontja között, a törlesztés pontos részletei (az egyes részletek százalékaránya és a fizetés pontos dátuma);
v.
a tényleges kamattámogatás mértéke, amennyiben az különbözik az általában szokásos mértéktől; a kamatláb mértéke, ha a hitelt állami pénzeszközökből nyújtják;
vi.
a hitelbiztosítási díjak, ha különböznek az általában szokásos díjaktól;
vii.
a helyi kiadásokra nyújtott támogatás célja és feltételei;
f)
a 2. cikk (1) bekezdésében foglalt előírások mellőzésének vagy az azoktól való eltérésnek a pontos indoka. Amennyiben azok alkalmazásra kerülnek, a következő körülményeket is meg kell említeni:
i.
segélyhitel;
ii.
harmadik országból eredő verseny (annak megjelölésével, hogy támogatott vagy nem);
iii.
hitel-keretmegállapodásba beszámító ügylet, amely előzetes konzultáció tárgya volt.
5. cikk
Hitel-keretmegállapodás esetén a konzultációt kezdeményező tagállam a következő tájékoztatást nyújtja:
a)
a rendeltetési ország;
b)
a hitel-keretmegállapodás felső határa;
c)
a hitel rendeltetése:
i.
ha ismert, az ügylet végrehajtásának helye;
ii.
az anyag típusa, amelynek szállítása várható;
iii.
a hitelfelvevők és az esetleges kezesek magán- vagy állami jellegűek-e;
d)
a 4. cikk e) pontjában említett információkkal analóg hitelfeltételek és az egyedi szerződések jogosultsági feltételei (pl.: a hitel-keretmegállapodásba beszámíthatóság záró időpontja, esetlegesen minimális szerződési árak meghatározása);
e)
a 2. cikk (1) bekezdésében foglalt előírások nem alkalmazása vagy attól való eltérés esetén ennek pontos oka. Amennyiben azok alkalmazásra kerülnek, a következő körülményeket is meg kell említeni:
i.
segélyhitel;
ii.
harmadik országból eredő verseny (annak megjelölésével, hogy támogatott vagy nem).
6. cikk
Az adattovábbítás során a következő számozás alkalmazandó:
a)
egyedi szerződések: a konzultáló tagállamra utaló betűk, amelyeket egy, az egyes évekre vonatkozó sorszám követ; amennyiben egy egyedi szerződést egy hitel-keretmegállapodásba beszámítanak, az adott hitel-keretmegállapodás számozását szintén fel kell tüntetni;
b)
magánhitel-keretmegállapodások: „X” betű, amelyet a konzultáló tagállamra utaló betűk és az egyes évekre vonatkozó sorszám követnek;
c)
állami vagy vegyes hitelek: „A” betű, amelyet a konzultáló tagállamra utaló betűk és az egyes évekre vonatkozó sorszám követnek.
7. cikk
Annak érdekében, hogy a tagállamok megfelelő időben összehangolhassák magatartásukat, a 4. és 5. cikkben megjelölt adatokat minél előbb továbbítani kell, közvetlenül azután, hogy az előirányzott kezességeknek vagy maguknak a hiteleknek a tanulmányozását megkezdik, illetve azon nemzeti jogi vagy közigazgatási jellegű döntések tanulmányozásának megkezdését követően, amelyek e kezességek, illetőleg hitelek későbbi vizsgálatának előfeltételét képezik.
8. cikk
Amennyiben a körülményekben olyan változások állnak be, amelyek igazolják az előírásoktól való eltérést, vagy a hitelnek olyan új alapfeltételekkel való nyújtását javasolják, amelyek különböznek a konzultáló tagállam által kezdetben meghatározottaktól, újabb konzultáció kezdődik, megváltozott hivatkozási szám alatt.
Amennyiben azonban a javasolt új feltételek szigorúbbak, az érintett tagállam csak azonnali tájékoztatásra köteles, az eredeti hivatkozási szám alatt.
9. cikk
A 4. és 5. cikkben megjelölt adatokat, a 10. cikkben megjelölt válaszokat és a 15. cikkben szereplő értesítést telex útján továbbítják a tagállamok által kijelölt fogadó szervekhez, illetőleg a Bizottsághoz és a Tanács Főtitkárságához.
A konzultációra vonatkozó minden levelezésen fel kell tüntetni a konzultáció számozását és a rendeltetési ország megjelölését.
10. cikk
(1) A tagállamok és a Bizottság:
a)
jelezhetik, hogy a konzultáló tagállam által tervezett feltételekhez semmilyen megjegyzést nem fűznek;
b)
kérhetik a konzultáló tagállamot további részletek közlésére;
c)
megjegyzéseket és fenntartásokat tehetnek, vagy kedvezőtlen véleményt fejezhetnek ki; csak olyan vélemény tekinthető kedvezőtlennek, amelyet kifejezetten ilyenként nyilvánítottak ki;
d)
konzultációs értekezletet kezdeményezhetnek.
(2) Amennyiben a konzultáció tárgyát képező ügylet hét tagállamtól kedvezőtlen véleményt kap, automatikusan konzultációs értekezletre kerül sor.
(3) A 13. cikk alkalmazását kivéve, a konzultáló tagállamnak fel kell függesztenie a döntését a 11. cikkben előírt időszak lejártáig, vagy ha a (2) bekezdés értelmében automatikusan konzultációs értekezletre kerül sor, ezen értekezlet megtartásáig.
11. cikk
A 10. cikk (1) bekezdésében meghatározott eljárást a konzultáló tagállam bevezető közlésétől számított hét naptári napon belül kell kezdeményezni.
Amennyiben legkésőbb a hét naptári napos határidő lejártán belül további részletek közlését kérik a konzultáló tagállamtól, az utóbbinak legkésőbb öt naptári napon belül kell válaszolnia.
A fent említett eljárásban részt vevőknek legfeljebb három munkanap áll rendelkezésére véleményük kifejtésére az említett további részletek átvételét követően.
12. cikk
A konzultációt fogadó tagállamok vagy a Bizottság részéről a válaszadás elmulasztása a 11. cikkben megállapított időtartamon belül a 10. cikk (1) bekezdésének a) pontjában megjelölt megjegyzések hiányának tekintendő.
Amint egy további részleteket kérő tagállam értesítette a 9. cikkben megjelölt fogadó szerveket arról, hogy a 11. cikk második bekezdésében megállapított határidő lejárta előtt nem kapott választ, automatikusan konzultációs értekezletre kerül sor, és a 10. cikk (3) bekezdése alkalmazandó.
13. cikk
Kivételes intézkedésként, a konzultáló tagállam azonnali döntést hozhat a javasolt ügyletre vonatkozóan, ha úgy ítéli meg hogy a döntés nem tűr további halasztást.
Azonban, az állami hitelek esetét kivéve, az első bekezdés nem alkalmazható:
a)
ha a kezesség vagy hitel nyújtására vonatkozó döntés csak a Közösségen belüli döntésen alapul. Engedélyezhető azonban az ügyletekre vonatkozóan az azonnali döntés lehetősége, ha olyan feltételekről van szó, amelyek támogatásáról már egy másik tagállam döntést hozott;
b)
abban az esetben, ha egy nemzetközi együttműködés keretében meghatározott eljárás, amelyben valamennyi tagállam részes, e részes felek számára sürgős esetekben egyetlen lehetőségként a válaszadás rendes idejének lerövidítését írja elő.
14. cikk
A konzultációs értekezletekre az 1960. szeptember 27-i tanácsi rendeletében felállított, a hitelbiztosítással, hitelgaranciával és pénzügyi hitelekkel foglalkozó politika-koordinációs csoport vagy annak alcsoportjai által tartott bármely értekezlet alkalmával kerül sor. Továbbá - bármely tagállam kérésére - a csoportok vagy alcsoportok értekezletei közötti időben különleges értekezletet hívnak össze.
A tagállamok és a Bizottság tájékoztatja a 9. cikkben megjelölt fogadó szerveket, amennyiben lehetséges négy naptári nappal a konzultációs értekezletek előtt, azon kérdések listájáról, amelyeket megvitatásra kívánnak bocsátani.
A konzultációs értekezletekre a Tanács Főtitkárságának székhelyén kerül sor.
15. cikk
Az egyes ügyletekkel kapcsolatban hozott végső döntést minden esetben a többi tagállam tudomására kell hozni. Az ilyen döntésről szóló értesítést egy nyilatkozat kíséri, amelyben azok az okok szerepelnek, amelyek miatt a konzultáló tagállam nem vehette figyelembe a konzultáló partnerek által kifejtett bármely megjegyzést, fenntartást vagy kedvezőtlen véleményt.
II. CÍM
KÜLÖNLEGES ELJÁRÁSOK
16. cikk
Bármely tagállam megkereséssel fordulhat bármely más tagállamhoz, arra vonatkozóan, hogy van-e tudomása olyan ügyletről, amely addig nem képezte konzultáció tárgyát, különösen valamely exportőr vagy pénzügyi intézmény által állított hitelfeltételekre vonatkozóan. Amennyiben e részletes tájékoztatás iránti megkeresésekre hét naptári napon belül nem érkezik válasz, a megkereső tagállam joga van vélelmezni, hogy a megkeresett tagállamnak tudomása van az ügyről, és az állított hitelfeltételek vélhetően megállapításra kerültek. Az I. címben meghatározott eljárással összhangban a megkereső tagállamnak joga van konzultációt indítani, kifejezetten jelezve, hogy erre a létrejöttnek tekintendő versenyhelyzet készteti.
Amennyiben egy tagállam már kezdeményezte a konzultációt, és egy másik tagállam, amelyet felhívtak ugyanazon ügylet támogatására, kérdéssel él az első tagállamhoz, annak végleges állásfoglalása tárgyában, és az ilyen megkeresésre öt munkanapon belül nem érkezik válasz, a megkereső tagállam vélelmezheti, hogy az így megkeresett tagállam a konzultáció során jelzett feltételekkel támogatta az ügyet.
17. cikk
Az I. mellékletben meghatározott szabályoktól vagy a tagállamok által megállapított más szabályoktól eltérő, feltételhez nem kötött hitelek a hitelbiztosítással, hitelgaranciával és pénzügyi hitelekkel foglalkozó politika-koordinációs csoport keretein belül értesítési kötelezettséget vonnak maguk után:
a)
a megelőző negyedévben nyújtott hitelek alapvető összetevőire vonatkozóan;
b)
az előző év zárásáig a feltételhez nem kötött hitelek kihasználásáról.
18. cikk
Amennyiben egy tagállam harmadik országgal olyan megállapodást köt, amely hitelek nyújtásának lehetőségére vonatkozik, a pontos feltételek meghatározása nélkül:
a)
a feltételhez kötött hitelek esetében, a megállapodás megkötése után tájékoztatja a 9. cikkben meghatározott fogadó szervet annak fő jellemzőiről;
b)
a feltétel nélküli hitelek esetében, a 17. cikkben előírt értesítések egyaránt alkalmazandóak az ilyen hitelekre is.
III. CÍM
IDŐSZAKOS JELENTÉSEK
19. cikk
A hitelbiztosítással, hitelgaranciával és pénzügyi hitelekkel foglalkozó politika-koordinációs csoport az I. és II. címben meghatározott eljárások alkalmazásáról félévi jelentéseket készít.
Ezen időszakos jelentésektől függetlenül, kiegészítő jelentéseket kell készíteni, ha a megfelelő eljárás alkalmazása során felmerülő nehézségek természete és fontossága megkívánja.
IV. CÍM
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
20. cikk
A 73/391/EGK határozat hatályát veszti.
A hatályon kívül helyezett határozatra való hivatkozásokat e határozatra való hivatkozásként kell értelmezni, a IV. mellékletben szereplő megfelelési táblázattal összhangban.
21. cikk
Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 2006. november 13-án.