A BIZOTTSÁG 2007/62/EK IRÁNYELVE
(2007. október 4.)
a 86/362/EGK és a 90/642/EGK tanácsi irányelv egyes mellékleteinek a bifenazát, a petoxamid, a pirimetanil és a rimszulfuron legnagyobb megengedett szermaradék-határértéke tekintetében történő módosításáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel a gabonafélékben, illetve azok felületén található peszticid-szermaradványok megengedett legmagasabb mértékének meghatározásáról szóló, 1986. július 24-i 86/362/EGK tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 10. cikkére,
tekintettel az egyes növényi eredetű termékekben - többek között a gyümölcsökben és zöldségekben -, illetve azok felületén található peszticid-szermaradványok megengedett legmagasabb mértékének meghatározásáról szóló, 1990. november 27-i 90/642/EGK tanácsi irányelvre (2) és különösen annak 7. cikkére,
tekintettel a növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló, 1991. július 15-i 91/414/EGK tanácsi irányelvre (3) és különösen annak 4. cikke (1) bekezdésének f) pontjára,
mivel:
(1)
A pirimetanil a 2006/74/EK (4), a petoxamid a 2006/41/EK (5), a bifenazát a 2005/58/EK (6) és a rimszulfuron a 2006/39/EK (7) bizottsági irányelvvel felvételre került a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe.
(2)
A 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe való felvétel a szóban forgó hatóanyagok tervezett felhasználására vonatkozó, benyújtott információk értékelésén alapult. Egyes tagállamok az említett irányelv 4. cikke (1) bekezdése f) pontjának megfelelően már benyújtották a felhasználásra vonatkozó információkat. A rendelkezésre álló információkat megvizsgálták, és azok elégségesnek bizonyultak ahhoz, hogy legnagyobb megengedett szermaradék-határértékeket (MRL) lehessen megállapítani.
(3)
Amennyiben nem állapítottak meg közösségi legnagyobb megengedett szermaradék-határértéket, illetve ideiglenes legnagyobb megengedett szermaradék-határértéket, a tagállamoknak a 91/414/EGK irányelv 4. cikke (1) bekezdése f) pontjának megfelelően nemzeti ideiglenes legnagyobb megengedett szermaradék-határértéket kell megállapítaniuk az ezeket a hatóanyagokat tartalmazó növényvédő szerek esetleges engedélyezése előtt.
(4)
A közösségi legnagyobb megengedett szermaradék-határértékek és a Codex Alimentarius által javasolt határértékek megállapítása és értékelése hasonló eljárások alapján történik. A Codexben a bifenazátra vonatkozóan számos legnagyobb megengedett szermaradék-határérték szerepel. A Codexben szereplő legnagyobb megengedett szermaradék-határértékeken alapuló legnagyobb megengedett szermaradék-határértékeket a Bizottság értékelte a fogyasztókat érintő kockázatok szempontjából. A Bizottság rendelkezésére álló tanulmányokon alapuló toxikológiai végpontok alkalmazásakor nem állapítottak meg kockázatot.
(5)
A Bizottságnak az érintett hatóanyagoknak a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe történő felvételével kapcsolatban készült felülvizsgálati jelentései ezen hatóanyagokra vonatkozóan meghatározták az elfogadható napi bevitelt (ADI) és szükség esetén az akut referenciadózist (ARfD). A közösségi eljárásokkal összhangban a Bizottság kiértékelte, hogy a fogyasztók milyen mértékben vannak kitéve káros hatásoknak az érintett hatóanyaggal kezelt élelmiszerek miatt. Figyelembe vette az Egészségügyi Világszervezet által közzétett iránymutatásokat (8) és a Növényügyi Tudományos Bizottságnak az alkalmazott módszertanra vonatkozó véleményét (9) is. Megállapította, hogy a javasolt legnagyobb megengedett szermaradék-határértékek nem vezetnek az elfogadható napi bevitel (ADI) és az akut referenciadózis (ARfD) túllépéséhez.
(6)
Annak érdekében, hogy a fogyasztó megfelelő védelemben részesüljön a növényvédő szerek engedély nélküli felhasználásából származó szermaradékok expozíciója ellen, az ideiglenes legnagyobb megengedett szermaradék-határértékeket a kérdéses termék/peszticid kombinációkra az analitikailag kimutatható legkisebb értékben kell megállapítani.
(7)
Ezen ideiglenes legnagyobb megengedett szermaradék-határértékek közösségi szintű megállapítása nem akadályozza a tagállamokat abban, hogy a 91/414/EGK irányelv 4. cikke (1) bekezdésének f) pontja, valamint VI. melléklete alapján az érintett hatóanyagokra vonatkozóan ideiglenes legnagyobb megengedett szermaradék-határértékeket állapítsanak meg. Az érintett hatóanyag további használatának engedélyezésére egy négyéves időszak elegendőnek tekinthető. Ezt követően az ideiglenes szermaradék-határértékek véglegessé válnak.
(8)
A 86/362/EGK és a 90/642/EGK irányelv mellékleteiben rögzített legnagyobb megengedett szermaradék-határértékeket ezért ezen anyagok betiltásának megfelelő felügyelete és ellenőrzése, illetve a fogyasztók védelme érdekében módosítani kell.
(9)
Ezért a 86/362/EGK és a 90/642/EGK irányelvet ennek megfelelően módosítani kell.
(10)
Az ebben az irányelvben előírt intézkedések összhangban vannak az Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
A 86/362/EGK irányelv II. melléklete ezen irányelv I. mellékletének megfelelően módosul.
2. cikk
A 90/642/EGK irányelv II. melléklete ezen irányelv II. mellékletének megfelelően módosul.
3. cikk
A tagállamok legkésőbb 2008. április 5-ig elfogadják és kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. Haladéktalanul eljuttatják a Bizottsághoz az említett rendelkezések szövegét, valamint az említett rendelkezések és ezen irányelv közötti megfelelést leíró táblázatot.
Ezeket a rendelkezéseket 2008. április 6-tól alkalmazzák.
Amikor a tagállamok elfogadják az említett rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
4. cikk
Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
5. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 2007. október 4-én.