A Tanács 94/55/EK irányelve
(1994. november 21.)
a veszélyes áruk közúti szállítására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 75. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],
a Szerződés 189c. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően [3],
(1) mivel az utóbbi években a veszélyes áruk közúti szállítása a belföldi és nemzetközi forgalomban jelentős mértékben nőtt, ami a balesetek során fellépő veszélyeket is tovább növeli;
(2) mivel Írország kivételével valamennyi tagállam szerződő fele a Veszélyes Áruk Nemzetközi Közúti Szállításáról Szóló Európai Megállapodásnak (AGRD-nek), amelynek területi hatálya a Közösségen kívülre is kiterjed, és amely egységes szabályokat állapít meg a veszélyes áruk biztonságos nemzetközi közúti szállítására; mivel ennek következtében kívánatos, hogy ezek a szabályok a belföldi forgalomra is kiterjedjenek annak érdekében, hogy a Közösségen belül összehangolják azokat a feltételeket, amelyekkel a veszélyes árukat közúton szállítják;
(3) mivel egyetlen közösségi jogszabály sem terjed ki a veszélyes áruk szállításának biztonsága érdekében megkívánt minden intézkedésre, illetve az erre vonatkozó nemzeti intézkedések tagállamonként különbözőek; mivel ezek a különbségek nemcsak a szállítási szolgáltatások szabad nyújtását, hanem a járművek és egyéb fuvareszközök szabad mozgását is akadályozzák; mivel ezeknek az akadályoknak a leküzdése érdekében a Közösségen belüli minden szállításra egységes szabályokat kell hozni;
(4) mivel az egyéb közösségi jogszabályokkal való összhang biztosítása, a harmonizáció kielégítő fokának biztosítása, az áruk és a szolgáltatások szabad mozgásának megkönnyítése és a belföldi és nemzetközi szállítási tevékenységek nagyfokú biztonságának biztosítása érdekében közösségi szinten kell az ilyen jellegű intézkedéseket meghozni;
(5) mivel ennek az irányelvnek a rendelkezései nem érintik azt a kötelezettséget, amelyet a Közösség és tagállamai állítottak fel az 1992. júniusi Rio de Janeiróban tartott UNCED Konferencia 21. napirendjének 19. fejezete által kitűzött céloknak megfelelően, törekedve a veszélyes anyagok osztályozási rendszerének jövőbeni harmonizációjára;
(6) mivel a 90/219/EGK [4], 90/220/EGK [5] és 90/679/EGK [6] tanácsi irányelvekben szabályozott biológiai anyagok és géntechnológiával módosított mikroorganizmusok szállításának biztonsági feltételeit még nem szabályozza külön közösségi jogi aktus;
(7) mivel ez az irányelv figyelembe veszi a Közösségnek a munkavállalók biztonsága, a járműgyártás és a környezetvédelem területén kialakított politikáit;
(8) mivel a tagállamok továbbra is szabályozhatják a veszélyes áruk minden olyan szállítását, amelyet a területükön olyan járművel végeznek, amely nem tartozik ennek az irányelvnek az alkalmazási körébe, függetlenül attól, hogy a járművet hol vették nyilvántartásba;
(9) mivel a tagállamoknak képesnek kell lenniük a veszélyes áruk területükön történő szállítására különös közúti közlekedési szabályokat alkalmazni;
(10) mivel a tagállamok részére lehetővé kell tenni, hogy egyes belföldi szállítási tevékenységekre vonatkozó minőségellenőrzési követelményeiket fenntartsák, amíg a Bizottság erről jelentést nem tesz a Tanácsnak;
(11) mivel az AGRD rendelkezései engedélyezik az attól eltérő megállapodások megkötését; mivel azonban a tagállamok között megkötött kétoldalú megállapodások nagy száma gátolja a veszélyes árukat érintő szállítási szolgáltatások szabad nyújtását; mivel a szükséges rendelkezések beépítése ennek az irányelvnek a mellékleteibe szükségtelenné teszi ezeket az eltéréseket; mivel átmeneti időszakot kell biztosítani, amely során a tagállamok a közöttük létrejött megállapodásokat továbbra is alkalmazhatják;
(12) mivel szükséges a közösségi jogba átvenni az AGRD rendelkezéseit, beleértve a veszélyes árut szállító járművek gyártására vonatkozó előírásokat is; mivel ezzel kapcsolatban átmeneti időszakról kell rendelkezni, hogy a tagállamok ideiglenesen fenntarthassanak egyes különleges nemzeti rendelkezéseket az országukban nyilvántartott járművek gyártására vonatkozóan;
(13) mivel fel kell használni minden meglévő, az e témával összefüggő nemzeti jogalkotási javaslattal kapcsolatos tájékoztatási módot annak érdekében, hogy minden gazdasági szereplő számára növeljék az átláthatóságot;
(14) mivel a tagállamoknak a belföldi szállítás tekintetében fenn kell tartani azt a jogukat, hogy a veszélyes áruk multimodális fuvarozásáról szóló ENSZ-ajánlásoknak megfelelő szabályokat alkalmazhassanak, addig amíg az AGRD-nek e szabályokkal történő összehangolása nem történik meg, amelynek célja a veszélyes áruk intermódusú szállításának elősegítése;
(15) mivel a tagállamok részére lehetővé kell tenni, hogy - kizárólag a szállítás biztonságán kívüli okból - bizonyos veszélyes áruk területükön belüli közúti szállítását szabályozzák vagy megtiltsák; mivel ezzel összefüggésben a tagállamok fenntarthatják azon jogukat, hogy egyes nagyon veszélyes anyagok szállítása esetén vasúti vagy belvízi szállítási módot írjanak elő, vagy egyes nagyon veszélyes anyagokra különleges csomagolási előírásokat tartsanak fenn;
(16) mivel a tagállamok részére lehetővé kell tenni, hogy ennek az irányelvnek az alkalmazásában szigorúbb vagy enyhébb szabályokat alkalmazzanak az országukban nyilvántartásba vett járművekkel a területükön végrehajtott szállításokra;
(17) mivel a feltételek harmonizálásánál figyelembe kell venni az egyes különleges nemzeti körülményeket; mivel ezért ennek az irányelvnek kellően rugalmasnak kell lennie ahhoz, hogy a tagállamoknak lehetőséget biztosítson bizonyos eltérésekre; mivel a technológiai és ipari fejlesztések alkalmazását tilos akadályozni, és ezért ideiglenes eltérésekről kell rendelkezni;
(18) mivel a nem valamely tagállamban nyilvántartásba vett járművekkel a tagállamok területén végzett nemzetközi szállítást meg kell engedni, ha az AGRD-nek megfelelnek;
(19) mivel lehetővé kell tenni ennek az irányelvnek a műszaki fejlődéshez történő gyors hozzáigazítását az AGRD-be felvett új rendelkezések figyelembevétele céljából, valamint azért, hogy a balesetekre vagy váratlan eseményekre vonatkozó veszélyhelyzeti intézkedések alkalmazásáról és végrehajtásáról döntés születhessen; mivel erre a célra bizottságot kell létrehozni, és a bizottságon belül a tagállamok és a Bizottság szoros együttműködésének eljárását ki kell dolgozni;
(20) mivel ennek az irányelvnek a mellékletei rendelkeznek a veszélyes áruk közúti szállítására szolgáló járművek egyes vezetőinek szakképzéséről, ezért a veszélyes áruk közúti szállítására szolgáló járművek egyes vezetőinek szakképzéséről szóló, 1989. december 21-ei 89/684/EGK tanácsi irányelvet [7] hatályon kívül kell helyezni,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
I. FEJEZET
Az irányelv alkalmazási köre, fogalommeghatározások és általános rendelkezések
1. cikk
(1) Ezt az irányelvet a veszélyes áruk tagállamokon belüli vagy tagállamok közötti közúti szállítására kell alkalmazni. Az irányelv nem alkalmazható veszélyes áruknak a fegyveres erőkhöz tartozó vagy felelőssége alatt álló járművekkel végzett szállítására.
(2) Ez az irányelv nem érinti a tagállamok azon jogát, hogy - a közösségi jogra kellő tekintettel - a következők tekintetében szabályokat állapítsanak meg:
a) veszélyes áruk belföldi és nemzetközi szállítása a saját területükön olyan járművel, amely nem tartozik ennek az irányelvnek az alkalmazási körébe;
b) veszélyes áruk belföldi és nemzetközi szállításának közúti közlekedési szabályai;
c) az olyan vállalkozások ISO 9001 és 9002 szabvány szerinti minőségellenőrzése, amelyek belföldi forgalomban:
i. az 1. osztályba tartozó robbanóanyagot vagy tárgyat szállítanak az alábbiaknál nagyobb mennyiségben szállítóegységenként:
- az 1.1 alosztály esetén 1000 kg-nál, vagy
- az 1.2 alosztály esetén 3000 kg-nál, vagy
- az 1.3 és az 1.5 alosztály esetén 5000 kg-nál;
ii. a következő, nagyon veszélyes anyagokat szállítják tartányban vagy 3000 liternél nagyobb összbefogadóképességű tankkonténerben:
- a 2. osztály anyagai közül:
a következő csoportba tartozó gázokat: | (at) |
(bt) |
(b) |
(ct) |
(c) |
- a 7. b) és a 8. b) sorszám alá tartozó, mélyhűtött, cseppfolyósított gázokat,
- a 3., a 4.1, a 4.2, a 4.3, az 5.1, az 5.2, a 6.1 és a 8. osztályba tartozó anyagok közül azokat, amelyek
- nem az adott osztály b) vagy c) pontjában vannak felsorolva, vagy
- ott vannak felsorolva, de veszélyazonosító számuk három vagy annál többjegyű (és nincs benne nulla); illetve
iii. a 7. osztály (radioaktív anyagok) anyagai közül a következő küldeménydarabokat szállítják: hasadóanyagot tartalmazó küldeménydarabok, B(U) vagy B(M) típusú küldeménydarabok.
Az ezekkel a követelményekkel kapcsolatos nemzeti rendelkezések alkalmazási köre nem bővíthető.
Ezek a rendelkezések nem alkalmazhatóak tovább, amint hasonló intézkedések válnak kötelezővé a közösségi rendelkezések szerint.
A Bizottság legkésőbb 1998. december 31-ig jelentést nyújt be a Tanácshoz, amelyben értékeli e rendelkezés biztonsági szempontjait, és annak hatályban tartására vagy hatályon kívül helyezésére megfelelő javaslatot tesz.
2. cikk
Ennek az irányelvnek az alkalmazásában:
- "AGRD": a Genfben, 1957. szeptember 30-án kelt, a Veszélyes Áruk Nemzetközi Közúti Szállításáról Szóló Európai Megállapodás, a módosításaival együtt,
- "jármű": minden olyan, közúti használatra szánt gépjármű (teljes vagy nem teljes), amelynek legalább négy kereke van és legnagyobb tervezési sebessége nagyobb, mint 25 km/h, valamint az ilyen gépjármű pótkocsijai, kivéve a sínpályán közlekedő járműveket, a mezőgazdasági és erdészeti vontatókat és egyéb mozgó munkagépet,
- "veszélyes áruk": olyan anyagok és tárgyak, amelyek közúti szállítását ennek az irányelvnek az A. és B. melléklete megtiltja, vagy csak bizonyos feltételekkel engedi meg,
- "szállítás": az irányelv A. és B. mellékletének alkalmazási körébe tartozó, részben vagy teljesen valamely tagállam területén található közúton járművel végzett közúti szállítási tevékenység, beleértve az áruk be- és kirakását; a tagállamoknak az e tevékenységekre vonatkozó felelősséget érintő jogszabályaiban megállapított rendelkezések sérelme nélkül.
Az irányelv nem vonatkozik azokra a szállításokra, amelyeket teljes egészében valamely zárt tér kerületén belül végeznek.
3. cikk
(1) A 6. cikkben foglaltak sérelme nélkül, azok a veszélyes áruk, amelyek szállítását ennek az irányelvnek A. és B. melléklete megtiltja, közúton nem szállíthatók.
(2) Amennyiben ez az irányelv másként nem rendelkezik, az A. mellékletben felsorolt egyéb veszélyes áruk szállítása engedélyezett, ha az A. és a B. mellékletben kikötött feltételek teljesülnek, különösen az alábbiak tekintetében:
a) az adott áruk csomagolása és címkézése; és
b) az adott árut szállító jármű szerkezete, felszerelése és megfelelő üzemelése.
II. FEJEZET
Eltérések, korlátozások és mentességek
4. cikk
Valamennyi tagállam a területén nyilvántartásba vett járművekkel végzett kizárólag belföldi szállítások tekintetében továbbra is fenntarthatja a veszélyes áruk közúti szállítására vonatkozó nemzeti jogszabályainak azon rendelkezéseit, amelyek a veszélyes áruk szállításáról szóló ENSZ-ajánlásokkal összhangban vannak, addig amíg ennek az irányelvnek az A. és B. mellékletét nem módosítják az ajánlásokkal összhangban. Az érintett tagállamok ennek megfelelően tájékoztatják a Bizottságot.
5. cikk
(1) Más - különösen a piacra jutással kapcsolatos - közösségi jogszabályok sérelme nélkül a tagállamok fenntartják azt a jogukat, hogy szabályozzák vagy tiltsák, szigorúan a szállítás biztonságán kívüli, például nemzetbiztonsági vagy környezetvédelmi okokból, egyes veszélyes áruk területükön történő szállítását.
(2) Korlátozni kell a területi hatályát azoknak a szabályoknak, amelyeket a tagállamok a B. melléklet 10 599 szélzetszáma alapján hoztak a területükön átmenő, nemzetközi szállítást végző járművekre, illetve e szabályokat mindenfajta megkülönböztetés nélkül, belföldi és a nemzetközi forgalomra egyaránt alkalmazni kell.
(3) a) A tagállamok szigorúbb szabályokat is alkalmazhatnak a területükön forgalomba helyezett vagy nyilvántartott járművekkel végzett szállításokra, kivéve a járművek szerkezeti követelményeit illetően.
b) A tagállamok az irányelv B. melléklete 211 128 szélzetszámának esetleges módosításáig, de legfeljebb 1998. december 31-ig azonban fenntarthatják a területükön nyilvántartásba vett tartányjárművek súlypontjára vonatkozó különleges nemzeti rendelkezéseiket.
(4) Ha baleset vagy más váratlan esemény esetén a tagállam úgy ítéli meg, hogy az alkalmazandó biztonsági rendelkezések nem elegendőek a szállítással kapcsolatosan felmerülő kockázat korlátozásának érdekében, és ha sürgős intézkedések megtétele szükséges, akkor a tagállam, az általa megtenni javasolt intézkedés tervezési szakaszában értesíti a Bizottságot. A Bizottság, a 9. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően eldönti, hogy a kérdéses intézkedések megvalósítása engedélyezhető-e és meg kell határoznia annak időtartamát.
(5) A tagállamok továbbra is fenntarthatják az 1996. december 31-én hatályban lévő nemzeti rendelkezéseiket, a következők tekintetében:
- az 1.1 alosztályba tartozó anyagok szállítása,
- a 2. osztályba tartozó, mérgező, vegyileg nem állandó, illetve gyúlékony gázok szállítása,
- a dioxinokat, illetve furánokat tartalmazó anyagok szállítása,
- a 3., a 4.2, a 4.3, az 5.1, a 6.1 és a 8. osztályba tartozó, nem b) vagy c) pontba sorolt folyékony anyagok 3000 liternél nagyobb befogadóképességű tartányban vagy tankkonténerben történő szállítása.
Ezek az előírások azonban csak a következőkre vonatkozhatnak:
- vasúti vagy belvízi szállítási lehetőség esetén a közúti szállítás megtiltása,
- egyes kijelölt útvonalakon való közlekedés,
- a dioxinokat vagy furánokat tartalmazó anyagok csomagolásával kapcsolatos egyéb követelmények.
Ezek a rendelkezések nem szigoríthatók és hatályuk nem bővíthető. A tagállamok e nemzeti rendelkezésekről tájékoztatják a Bizottságot, amely ennek megfelelően a többi tagállamot értesíti.
6. cikk
(1) Saját területén minden tagállam engedélyezheti a nemzetközi légi- vagy vízifuvarozás követelményeinek megfelelően osztályozott, csomagolt és címkézett veszélyes áruk közúti szállítását, ha a szállítás légi vagy vízi utat is tartalmaz.
(2) Az A. és B. mellékletnek a megfelelő jelölésben, valamint okmányban használt nyelveket szabályozó rendelkezései nem alkalmazhatók az egy tagállam területére korlátozott szállítási tevékenységre. Egy tagállam a területén belül végzett szállításra vonatkozóan engedélyezheti más, a mellékletekben előírtaktól eltérő nyelvek használatát.
(3) A tagállamok engedélyezhetik a területükön az 1997. január 1-je előtt gyártott olyan járművek használatát, amelyek nem felelnek meg ennek az irányelvnek, de amelyeket az 1996. december 31-én hatályos nemzeti követelményekkel összhangban gyártottak, feltéve, hogy e járműveket az előírt biztonsági szinten tartják.
(4) A tagállamok fenntarthatják az olyan, az A. melléklet 2212 szélzetszáma szerinti új tartályok, illetve az új tartányok kialakítására, használatára és szállítási feltételeire vonatkozó, 1996. december 31-én hatályos rendelkezéseiket, amelyek az A. és a B. mellékletnek nem felelnek meg, amíg a tartányok és tartályok kialakítására és használatára vonatkozó szabványokra való hivatkozás - az ezen irányelv rendelkezéseivel azonos kötelező erővel - be nem kerül az A. és a B. mellékletbe, de legfeljebb 1998. december 31-ig. Az 1999. január 1. előtt gyártott és a kötelező biztonsági szinten tartott tartályok és tartányok az eredeti feltételekkel továbbra is használhatók.
(5) A tagállamok fenntarthatnak a cseppfolyósított gázok és cseppfolyósított gázok keverékeinek a területükön történő szállítására vonatkozó referencia-hőmérséklet tekintetében az A és B melléklettől eltérő nemzeti rendelkezéseket, amíg a megjelölt éghajlati területekhez kapcsolódó megfelelő referencia-hőmérsékletekre vonatkozó rendelkezések bekerülnek az európai szabványokba és az A. és B. mellékletbe.
(6) A tagállamok engedélyezhetik a területükön történő szállításnál az 1997. január 1. előtt az AGRD-nek megfelelően gyártott, de nem jóváhagyott csomagolás használatát, feltéve, hogy a csomagoláson a gyártás időpontját feltüntetik, a csomagolás alkalmas arra, hogy megfeleljen az 1996. december 31-én hatályos nemzeti rendelkezésekben megállapított vizsgálatokon, valamint feltéve, hogy a megfelelő biztonsági szinten tartják (ahol szükséges, a vizsgálatot és felülvizsgálatot is beleértve), az alábbi rendszer szerint: az 50 liter űrtartalmat meghaladó közepes raktömegű fém szállítótartályok és fémhordók a gyártásuk időpontjától számított 15 évig használhatóak; más fém csomagolások és minden műanyag csomagolás a gyártása időpontjától számított 5 évig használható, de 1998. december 31. után már nem.
(7) A tagállamok a területükön 1998. december 31-ig engedélyezhetik az 1997. január 1. előtt csomagolt egyes veszélyes áruk szállítását, feltéve, hogy az áruk az 1997. január 1. előtt hatályos nemzeti rendelkezések követelményeinek megfelelően vannak osztályozva, csomagolva és címkézve.
(8) A tagállamok fenntarthatják nemzeti jogszabályaiknak az 1996. december 31-én hatályos, a B. mellékletben megállapított veszélyazonosító számok helyett vészhelyzeti akciókódok megjelenítéséről szóló rendelkezéseit, a területükön az ott nyilvántartásba vett járművekkel végzett szállítási tevékenységre vonatkozóan.
(9) A Bizottsággal folytatott konzultációt követően a tagállamok fenntarthatják az irányelv A. és B. mellékletében foglaltaknál kevésbé szigorú rendelkezéseiket egyes veszélyes áruk kis mennyiségének a területükön való szállításával kapcsolatosan, kivéve a közepes vagy magas radioaktivitású anyagokat.
(10) Feltéve, hogy a biztonság nem csorbul, a tagállamok engedélyezhetnek ideiglenes eltéréseket az A. és B. melléklettől abból a célból, hogy a területükön véghezvigyék a szükséges próbákat a melléklet módosítása előtt, hogy azokat a technológiai és ipari fejlődéshez igazítsák. A Bizottságot erről értesíteni kell, amely értesíti a többi tagállamot is.
Azok az ideiglenes eltérések, amelyekben a tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságai az A. melléklet 2010. és a B. melléklet 10602. szélzetszáma alapján megegyeztek, olyan többoldalú megállapodások, amelyeket valamennyi tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságának a kezdeményező hatóság javasol. A Bizottságot ennek megfelelően tájékoztatják.
Az első és a második albekezdésben említett eltéréseket a feladó, a fuvarozó, illetve a címzett állampolgárságára vagy letelepedési helyére vonatkozó megkülönböztetés nélkül kell alkalmazni; az eltérések öt évig tarthatnak, és nem újíthatók meg.
(11) A tagállamok egyedi esetben engedélyezhetik veszélyes áruk olyan szállítását, amelyet az A. vagy a B. melléklet tilt, vagy amelyet az A. és a B. mellékletben megállapítottaktól eltérő feltételekkel végeznek.
(12) A (2) bekezdés sérelme nélkül, a tagállamok legkésőbb 1998. december 31-ig alkalmazhatják a más tagállamokkal már megkötött, az AGRD-nek megfelelő megállapodásaikat, a feladó, a fuvarozó illetve a címzett állampolgárságára vagy letelepedési helyére vonatkozó megkülönböztetés nélkül. Minden egyéb, az A. és B. melléklet 2010. és 10 602. szélzetszáma szerinti eltérés megfelel a (10) bekezdésnek.
7. cikk
A piacra jutásról szóló nemzeti és közösségi rendelkezésekre is figyelemmel, a harmadik országban forgalomba helyezett vagy nyilvántartott járművek akkor végezhetik veszélyes áruk nemzetközi szállítását a Közösségben, ha a szállítás megfelel az AGRD-nek.
III. FEJEZET
Záró rendelkezések
8. cikk
A 9. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően fogadják el az A. és B. mellékletnek az irányelv által szabályozott területeken végbemenő tudományos és műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításához az AGRD mellékletei módosításainak figyelembevétele érdekében szükséges módosításait.
9. cikk
(1) A Bizottságot a veszélyes áruk szállításával foglalkozó bizottság, a továbbiakban "bizottság" segíti, amely a tagállamok képviselőiből áll, elnöke a Bizottság egyik képviselője.
(2) A Bizottság képviselője tervezetet nyújt be a bizottság számára a meghozandó intézkedésekről. A bizottság, az elnöke által az ügy sürgősségére tekintettel megállapított határidőn belül véleményt nyilvánít a tervezetről. A véleményt a Szerződés 148. cikkének (2) bekezdésében a Tanácsnak a Bizottság javaslata alapján elfogadandó határozataira előírt többséggel kell meghozni. A bizottságban a tagállamok képviselőinek szavazatait az említett cikkben meghatározott módon kell súlyozni. Az elnök nem szavazhat.
(3) a) A Bizottság a tervezett intézkedéseket elfogadja, ha azok összhangban vannak a bizottság véleményével.
b) Ha a tervezett intézkedések nincsenek összhangban a bizottság véleményével, vagy a bizottság nem nyilvánított véleményt, a Bizottság a meghozandó intézkedésekről haladéktalanul javaslatot terjeszt a Tanács elé. A Tanács minősített többséggel határoz.
Ha a javaslatnak a Tanács elé terjesztésétől számított három hónapon belül a Tanács nem döntött, a javaslatot a Bizottság fogadja el.
10. cikk
(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 1997. január 1-je előtt megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
11. cikk
(1) Az irányelv nemzeti jogba történő átültetése határidejével a 89/684/EGK irányelv hatályát veszti.
(2) Az említett irányelv 4. cikk (2) bekezdése alapján, kizárólag belföldi forgalomra kiadott ideiglenes engedélyek 1996. december 31-ig érvényesek. Az irányelv 4. cikk (4) bekezdése alapján kiadott engedélyek érvényességük lejártáig, de legkésőbb 1997. július 1-jéig használhatók robbanóanyagok szállítására és veszélyes áruk tartányban történő szállítására, illetve legkésőbb 2000. január 1-jéig egyéb veszélyes áruk szállítására.
12. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 1994. november 21-én.