A TANÁCS 2143/2004/EK RENDELETE
(2004. december 13.)
az Indiából származó pamuttípusú ágyneműk behozatalára végleges kiegyenlítő vám kivetéséről szóló 74/2004/EK rendelet módosításáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező támogatott behozatallal szembeni védelemről szóló, 1997. október 6-i 2026/97/EK tanácsi rendeletre (1) („az alaprendelet”),
tekintettel az Indiából származó pamuttípusú ágyneműk behozatalára végleges kiegyenlítő vám kivetéséről szóló, 2004. január 13-i 74/2004/EK tanácsi rendelet (2) 2. cikkére,
tekintettel a Bizottság által a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően benyújtott javaslatra,
mivel:
A. ELŐZŐ ELJÁRÁS
(1)
A 74/2004/EK rendelettel a Tanács végleges kiegyenlítő vámot vetett ki a pamuttípusú ágyneműknek a Közösségbe irányuló behozatalára, ha azok az ex 6302 21 00 KN-kód (6302210081, 6302210089 TARIC-kódok), ex 6302 22 90 (6302229019 TARIC kód), ex 6302 31 10 (6302311090 TARIC kód), ex 6302 31 90 (6302319090 TARIC kód) és ex 6302 32 90 (6302329019 TARIC-kód) alatt szerepelnek, és Indiából származnak. Az együttműködő felek számára tekintettel, az indiai exportáló gyártókból egy minta kiválasztására került sor és 4,4 %-tól 10,4 %-ig terjedő vámokat vetettek ki a mintában szereplő vállalatokra, míg más, a mintában nem szereplő, együttműködő vállalatokra 7,6 %-os vámtételt állapítottak meg. 10,4 %-os vámtételt vetettek ki azokra a vállalatokra, amelyek vagy nem jelentkeztek, vagy nem működtek együtt a vizsgálatban.
(2)
A 74/2004/EK tanácsi rendelet 2. cikke úgy rendelkezik, hogy amikor India valamely új exportáló gyártója elégséges bizonyítékot szolgáltat a Bizottságnak arra, hogy az 1. cikk (1) bekezdésében ismertetett termékeket a vizsgálati időszakban (2001. október 1-től 2002. szeptember 30-ig) nem exportálta a Közösségbe (az „első kritérium”); és nem kapcsolódik egyetlen olyan exportőrhöz vagy gyártóhoz sem Indiában, amelyre az abban a rendeletben kivetett szubvencióellenes intézkedések vonatkoznak (a „második kritérium”); és valóban exportálta a Közösségbe az érintett termékeket azt a vizsgálati időszakot követően, amelyen az intézkedések alapulnak, vagy visszavonhatatlan szerződéses kötelezettséget vállalt jelentős mennyiségnek a Közösségbe történő exportjára (a „harmadik kritérium”); akkor annak a rendeletnek az 1. cikkének (3) bekezdése módosítható az új exportáló gyártó számára a mintában nem szereplő együttműködő vállalatokra alkalmazott vámtétel megadásával, ami 7,6 %.
B. ÚJ EXPORTŐRÖK/GYÁRTÓK KÉRÉSEI
(3)
Huszonnégy indiai vállalat kérelmezte, hogy ne kezeljék eltérően azoktól a vállalatoktól, amelyek együttműködtek az eredeti vizsgálatban, de a mintába nem kerültek be („újonnan jöttek státusza”).
(4)
Két indiai vállalat, amely kérelmezte az újonnan jöttek státuszát, nem adott választ a kérdőívre. Ezért nem volt lehetséges annak ellenőrzése, hogy ezek a vállalatok megfelelnek-e a 74/2004/EK tanácsi rendelet 2. cikkében meghatározott kritériumoknak, és kérelmüket el kellett utasítani.
(5)
Az újonnan jöttek státuszára irányuló két kérelem túl későn érkezett be, és ezért ezekre a kérelmekre vonatkozóan nem lehetett következtetéseket levonni a jelen rendelet elfogadásának időpontjáig.
(6)
A fennmaradó húsz vállalat válaszolt a kérdőívre, amely annak ellenőrzését szolgálta, hogy a vállalatok megfelelnek-e a 74/2004/EK rendelet 2. cikkében foglalt rendelkezéseknek.
(7)
A fent említett indiai exportőrök/ gyártók közül tizenhárom olyan bizonyítékot szolgáltatott, amely elégségesnek bizonyult arra, hogy ezeknek az új vállalatoknak a mintában nem szereplő együttműködő vállalatokra alkalmazott vámtételt (vagyis a 7,6 %-ot) megadják, és ezért ezt a tizenhárom indiai vállalatot hozzáadják az exportőrök/ gyártók jegyzékéhez a 74/2004/EK tanácsi rendelet mellékletében (a „melléklet”).
(8)
Ami a fennmaradó hét indiai exportőrt/ gyártót illeti, közülük ketten kapcsolódnak olyan vállalatokhoz, amelyekre a jelenlegi kiegyenlítő intézkedések vonatkoznak, hárman exportálták az érintett terméket a Közösségbe az eredeti vizsgálati időszakban (vagyis 2001. október 1-től 2002. szeptember 30-ig); egy nem tudott semmiféle számlát vagy bizonyítékot bemutatni arról, hogy valóban exportálta a Közösségbe az érintett terméket az eredeti vizsgálati időszakot követően, vagy arról, hogy visszavonhatatlan szerződéses kötelezettséget vállalt az érintett terméknek a Közösségbe irányuló exportjára.
(9)
Végül megjegyzendő, hogy egy kérelemmel nem lehetett a mostani esetben foglalkozni, mivel a kérelmező vállalat által adott bizonyíték további megvizsgálást igényel.
(10)
Ilyen körülmények között úgy tekintették, hogy a (8) preambulumbekezdésben említett hat vállalat esetében a 74/2004/EK tanácsi rendelet 2. cikkének legalább egyik kritériuma nem teljesül. Ezért kérelmüket el kellett utasítani.
(11)
Azokat a vállalatokat, amelyek számára az újonnan jöttek státuszát nem adták meg, tájékoztatták a döntés okairól, és lehetőséget kaptak arra, hogy véleményüket írásban kifejtsék.
(12)
Az a két vállalat, amelyek a jelenlegi kiegyenlítő intézkedések alá tartozó vállalatokhoz kapcsolódnak, azt állította, hogy az egyik esetben kapcsolt vállalatuk már nem létezik, a második esetben pedig azt, hogy ők valójában feltételezték, hogy ugyanaz a vámtétel vonatkozik rájuk, mint a kapcsolt vállalatukra.
(13)
Tekintetbe lett véve, hogy az első esetben az a tény, hogy a kapcsolt vállalat nem létezik többé, valóban jelentős elem a jelenlegi eljárásban, és ebben az esetben nem tekinthető úgy, hogy az újonnan jött nem tartotta tiszteletben a második kritériumot. Ezért az a döntés született, hogy erre a vállalatra is annak a vámtételnek kell vonatkoznia, mint a mintában nem szereplő együttműködő vállalatokra (vagyis 7,6 %-nak), és ezért fel kell venni a mellékletben lévő jegyzékbe.
(14)
A második esetben, amikor a kérelmező vállalat kapcsolódik egy olyan vállalathoz, amelyre az intézkedések vonatkoznak, megállapítást nyert, hogy ez nem foszthatja meg automatikusan a vállalatot attól, hogy a mintában nem szereplő együttműködő vállalatok súlyozott átlagot képviselő vámtétele vonatkozzon rá. Valójában mindkét kapcsolt vállalat esetében megvizsgálásra került, hogy ezek - ha együttesen vették volna őket - bekerültek volna az exportáló gyártók mintájába a 74/2004/EK tanácsi rendelet (11) preambulumbekezdésében meghatározott kiválasztási kritériumok szerint. Mivel úgy tűnt, hogy ez nem áll fenn, a két vállalat közötti kapcsolat nem érinti a fent említett rendelet megállapításait. Ezen az alapon, és figyelembe véve a Bizottság következetes gyakorlatát, miszerint minden kapcsolt vállalatot egyetlen egységnek tekint, amelyekre ugyanaz a vám vonatkozik, az a döntés született, hogy erre a vállalatra is a mintában nem szereplő, együttműködő vállalatokra alkalmazandó vámtételnek kell vonatkoznia (vagyis 7,6 %-nak), és ezért fel kell venni a mellékletben lévő jegyzékbe.
(15)
Minden, az érdekelt felek által átadott érvet és bejelentést elemeztek és kellőképpen figyelembe vettek, amikor ez indokolt volt,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A 74/2004/EK tanácsi rendelet mellékletében felsorolt indiai exportőrök/gyártók jegyzékét a következő vállalatokkal kell kiegészíteni:
„Alps Industries Ltd
Ghaziabad
Ambaji Marketing Pvt. Ltd
Ahmedabad
At Home India Pvt. Ltd
Új-Delhi
Balloons
Új-Delhi
Bhairav India International
Ahmedabad
G-2 International export Ltd
Ahmedabad
Harimann International
Mumbai
Kabra Brothers
Mumbai
Mohan Overseas (P) Ltd
Új-Delhi
Pradip Overseas Pvt. Ltd
Ahmedabad
Sarah Exports
Mumbai
S.P.Impex
Indore
Synergy
Mumbai
Texmart Import export
Ahmedabad
Valiant Glass Works Private Ltd
Mumbai”
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2004. december 13-án.