AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 624/2007/EK HATÁROZATA
(2007. május 23.)
a közösségi vámügyi cselekvési program (Vám 2013) létrehozásáról
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 95. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően (2),
mivel:
(1)
Az elkövetkezendő évek során a Közösség legjelentősebb célkitűzése a lisszaboni stratégia újraindításában is tükröződő növekedés-, illetve munkahelyteremtés. A vámügyi területen létrehozott korábbi programok - különösen a közösségi vámügyi cselekvési program (Vám 2007) (a továbbiakban: Vám 2007) elfogadásáról szóló, 2003. február 11-i 253/2003/EK európai parlamenti és tanácsi határozat (3) - jelentős mértékben hozzájárultak a vámpolitika általános céljainak eléréséhez. Ezért helyénvaló az említett programok keretében megkezdett tevékenységeket folytatni. Az új programot (a továbbiakban: a program) hat évre kell létrehozni annak érdekében, hogy időtartama igazodjon az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság között létrejött, a költségvetési fegyelemről és a pénzgazdálkodás hatékonyságáról és eredményességéről szóló, 2006. május 17-i intézményközi megállapodásban (4) foglalt többéves pénzügyi keret időtartamához.
(2)
A vámigazgatások kulcsszerepet töltenek be a Közösség érdekeinek, különösen pénzügyi érdekeinek védelmében. Ezenkívül ezek a Közösség polgárai és gazdasági szereplői számára azonos szintű védelmet biztosítanak a Közösség vámterületének minden olyan pontján, ahol vámkezelési alakiságokat végeznek. Ebben az összefüggésben a Vámpolitikai Csoport által meghatározott stratégiai politika célja annak biztosítása volt, hogy a nemzeti vámigazgatások olyan hatékonyan és eredményesen működjenek, és a változó vámügyi környezet követelményeinek úgy tegyenek eleget, mintha egyetlen igazgatásként lépnének fel. Ezért lényeges, hogy a program következetes legyen és támogassa az általános vámpolitikát, továbbá az is, hogy a program támogassa a Bizottság és a tagállami vámigazgatások vezetőit és azok képviselőit tömörítő Vámpolitikai Csoportot. A program végrehajtását ezért a Bizottságnak és a tagállamoknak a Vámpolitikai Csoport által kidolgozott közös politikán belül kell összehangolniuk és megszervezniük.
(3)
A vámügyi fellépés során elsőbbséget kell biztosítani az ellenőrzések és a csalás elleni tevékenységek javításának, minimalizálva a vámjogszabályok betartásának gazdasági szereplőkre háruló költségeit, biztosítva az áruk külső határokon történő ellenőrzésének hatékony irányítását és a nemzetközi ellátási lánc biztonsága és védelme tekintetében az Európai Unió polgárainak védelmét. A Közösségnek ezért saját hatáskörben képesnek kell lennie a tagállamok vámigazgatásai tevékenységének támogatására, és teljes mértékben ki kell használni a közösségi jogszabályok által előírt kölcsönös igazgatási együttműködési és segítségnyújtási lehetőségekből adódó előnyöket.
(4)
A tagjelölt országok csatlakozási folyamatának támogatása érdekében ezen országok vámigazgatásai számára biztosítani kell a megfelelő támogatást ahhoz, hogy képesek legyenek a közösségi jogszabályok által előírt valamennyi feladat végrehajtására a csatlakozás időpontjától, beleértve a jövőbeli külső határok igazgatását is. Ezért a program nyitva kell hogy álljon a tagjelölt és a potenciális tagjelölt országok előtt is.
(5)
Az európai szomszédsági politikában részt vevő országokban végrehajtandó vámügyi reformok támogatása érdekében bizonyos feltételek mellett helyénvaló rendelkezni azok részvételi lehetőségéről a program kiválasztott tevékenységeiben.
(6)
A kereskedelem fokozódó globalizációja, az új piacok kialakulása, valamint az áruk mozgási módjában és sebességében bekövetkezett változások a vámigazgatások számára szükségessé teszik a kapcsolatok megerősítését egymás között, valamint az üzleti vállalkozásokkal, a jogászi és tudományos körökkel, illetve a külkereskedelem egyéb szereplőivel. A programnak az említett köröket képviselő személyek vagy jogalanyok számára lehetővé kell tennie, hogy szükség esetén részt vehessenek a programhoz kapcsolódó tevékenységekben.
(7)
A biztonságos, számítógépes alapú transzeurópai kommunikációs és információcsere-rendszerek, amelyeknek a finanszírozása a Vám 2007 keretében történik, a Közösségen belüli vámügyek működése szempontjából elengedhetetlenek a vámigazgatások közötti információcseréhez, és ezeket ezért továbbra is támogatni kell a program keretében.
(8)
A Közösség által a korábbi vámügyi programok során szerzett tapasztalatok azt mutatják, hogy a különböző nemzeti igazgatások vámtisztviselőinek olyan közös szakmai tevékenységekben való részvétele, mint a legjobb gyakorlatok összehasonlító elemzése (benchmarking), projektcsoportok, szemináriumok, szakmai műhelyek, munkalátogatások, képzések és monitoring, jelentős mértékben hozzájárul e programok céljainak eléréséhez. E tevékenységeket ezért folytatni kell, ugyanakkor szükség esetén lehetőséget kell teremteni újabb eszközök kidolgozására az esetlegesen felmerülő igények hatékonyabb kielégítése érdekében.
(9)
A vámtisztviselőknek megfelelő nyelvtudásra van szükségük ahhoz, hogy a programban együttműködhessenek és részt vehessenek. Tisztviselőik megfelelő nyelvi képzésének biztosításáért a részt vevő országok felelnek.
(10)
A Vám 2007 félidős értékelése megerősítette, hogy szükség van - mind az egyes igazgatások között, mind az igazgatások és a Bizottság között - az információk és az ismeretek cseréjének strukturáltabb megszervezésére, valamint a program keretében szervezett események során szerzett ismeretek egységesítésére. Ezért a program keretében különös figyelmet kell fordítani az információk megosztására és a tudásmenedzsmentre.
(11)
Bár a program céljainak megvalósításáért elsősorban a részt vevő országok felelnek, a program keretében folytatott tevékenységek összehangolásához, valamint az infrastruktúra és a szükséges ösztönzés biztosításához közösségi fellépésre van szükség.
(12)
Mivel e határozat céljait a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, és ezért a fellépés léptéke és hatása miatt azok közösségi szinten jobban megvalósíthatók, a Közösség intézkedéseket fogadhat el a Szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez a határozat nem lépi túl az említett célok eléréséhez szükséges mértéket.
(13)
Ez a határozat a program teljes időtartamára meghatároz egy olyan pénzügyi keretösszeget, amely az éves költségvetési eljárás során a 2006. május 17-i intézményközi megállapodás 37. pontja szerinti elsődleges hivatkozási alapot jelenti a költségvetési hatóság számára.
(14)
Az e határozat végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozattal (5) összhangban kell elfogadni,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
A program létrehozása
(1) A vámügyi területen a belső piac hatékony működésének biztosítása érdekében a tagállamok fellépésének támogatására és kiegészítésére létrejön a „Vám 2013” elnevezésű többéves vámügyi közösségi cselekvési program (a továbbiakban: a program) a 2008. január 1-jétől2013. december 31-ig terjedő időszakra.
(2) A program a következő tevékenységekből áll:
a)
kommunikációs és információcsere-rendszerek;
b)
legjobb gyakorlatok összehasonlító elemzése (benchmarking);
c)
szemináriumok és szakmai műhelyek;
d)
projektcsoportok és irányítócsoportok;
e)
munkalátogatások;
f)
képzési tevékenységek;
g)
monitoring;
h)
a program céljainak megvalósításához szükséges bármilyen egyéb tevékenység.
2. cikk
Fogalommeghatározások
E határozat alkalmazásában:
1.
„igazgatás”: a részt vevő országok vámigazgatásért és vámügyi tevékenységekért felelős hatóságai és egyéb szervei;
2.
„tisztviselő”: az igazgatás tagja.
3. cikk
A programban való részvétel
(1) A részt vevő országok a tagállamok és a (2) bekezdésben említett országok.
(2) A programban a következő országok vehetnek részt:
a)
az előcsatlakozási stratégiákban részes tagjelölt országok, a megfelelő keretmegállapodás és a társulási tanácsi határozatok által az ezen országok közösségi programokban való részvételére megállapított általános alapelvekkel és feltételekkel összhangban;
b)
a lehetséges tagjelölt országok, a közösségi programokban való részvételükre vonatkozó keretmegállapodások létrehozását követően ezen országokkal meghatározandó rendelkezésekkel összhangban.
(3) A programban részt vehetnek az európai szomszédsági politika egyes partnerországai is, amennyiben a megfelelő jogszabályokat és igazgatási módszereket kellő mértékben közelítették a közösségi jogszabályokhoz és igazgatási módszerekhez, a közösségi programokban való részvételükre vonatkozó keretmegállapodások létrehozását követően az említett országokkal együtt meghatározandó rendelkezésekkel összhangban.
(4) A részt vevő országokat a megfelelő igazgatás tisztviselői képviselik.
4. cikk
Általános célok
(1) A programot úgy kell kialakítani, hogy biztosítsa a következő általános célok elérését:
a)
a vámügyi tevékenységek megfeleljenek a belső piac szükségleteinek, beleértve az ellátási lánc biztonságát és a kereskedelem könnyítését, valamint támogassák a növekedési és foglalkoztatási stratégiát;
b)
a tagállamok vámigazgatásai feladataik elvégzése során olyan hatékonysággal működjenek együtt és teljesítsenek, mintha egyetlen igazgatás részét képeznék, a Közösség vámterületének minden pontján azonos eredményeket hozó ellenőrzéseket biztosítva és támogatva a jogszerű üzleti tevékenységet;
c)
a Közösség pénzügyi érdekeinek szükséges védelmét;
d)
a biztonság és a védelem fokozását;
e)
készítsék fel a 3. cikk (2) bekezdésében említett országokat a csatlakozásra, többek között az érintett országok vámigazgatásaival folytatott ismeret- és tapasztalatcsere révén.
(2) A vámpolitika közös megközelítését folyamatosan hozzá kell igazítani a Bizottság és a tagállamok közötti partnerségben bekövetkezett új fejleményekhez a Vámpolitikai Csoporton belül, amelyet a Bizottság és a tagállamok vámigazgatásainak vezetői vagy azok képviselői alkotnak. A Bizottság rendszeresen tájékoztatja a Vámpolitikai Csoportot a program végrehajtásával kapcsolatos intézkedésekről.
5. cikk
Különös célok
A program különös céljai a következők:
a)
a gazdasági szereplőkre háruló adminisztrációs terhek és megfelelési költségek csökkentése a vámrendszerek és vámellenőrzések egységesítésének és egyszerűsítésének javításával, valamint nyílt és átlátható együttműködés fenntartása a kereskedelmi szereplőkkel;
b)
a legjobb gyakorlatokra vonatkozó munkamódszerek meghatározása, kifejlesztése és alkalmazása, különösen a vámkezelés előtti valamint az utólagos pénzügyi vizsgálat, a kockázatelemzés, a vámellenőrzések és az egyszerűsített eljárások területén;
c)
a tagállamok vámigazgatásai teljesítményének mérésére szolgáló rendszer fenntartása hatékonyságuk és eredményességük javítása érdekében;
d)
a szabálytalanságok megelőzését célzó intézkedések támogatása, különösen a kockázatokról szóló információk gyors átadásával az első vonalban működő vámhivatalok részére;
e)
egyforma és egyértelmű tarifális besorolás biztosítása a Közösségben, különösen a laboratóriumok közötti koordináció és együttműködés javításával;
f)
páneurópai elektronikus vámkörnyezet létrehozásának támogatása az interoperábilis kommunikációs és információcsere-rendszerek fejlesztésén, valamint a szükséges jogszabályi és igazgatási változtatásokon keresztül;
g)
a meglévő kommunikációs és informatikai rendszerek karbantartása és adott esetben új rendszerek kifejlesztése;
h)
olyan intézkedések meghozatala, amelyek támogatást nyújtanak a csatlakozásra felkészülő országok vámigazgatásai részére;
i)
a harmadik országokban színvonalas vámigazgatások fejlesztéséhez való hozzájárulás;
j)
a tagállamok és a harmadik országok - különösen az európai szomszédsági politika partnerországai - vámigazgatásai közötti együttműködés javítása;
k)
közös képzés fejlesztése és megerősítése.
6. cikk
Munkaprogram
A Bizottság a 20. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban minden évben munkaprogramot határoz meg.
II. FEJEZET
A PROGRAMON BELÜLI TEVÉKENYSÉGEK
7. cikk
Kommunikációs és információcsere-rendszerek
(1) A Bizottság és a részt vevő országok biztosítják a (2) bekezdésben említett kommunikációs és információcsere-rendszerek működőképességét.
(2) A kommunikációs és információcsere-rendszerek a következők:
a)
közös kommunikációs hálózat/közös rendszerinterfész (CCN/CSI);
b)
a számítógépesített árutovábbítási rendszer (CTS);
c)
a vámtarifarendszerek, különösen az adatterjesztési rendszer (DDS), a Kombinált Nómenklatúra (KN), az Integrált Közösségi Tarifarendszer (TARIC), az európai kötelező tarifális felvilágosítás rendszere (EBTI), a vámkontingensek és megfigyelések rendszere (TQS), a vámfelfüggesztésekre vonatkozó információs rendszer (SUSPENSIONS), a mintakezelési rendszer (SMS), a feldolgozási eljárások információs rendszere (ISPP), a vegyi anyagok európai vámjegyzéke (ECICS) és a nyilvántartott exportőrök rendszere (REX);
d)
a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló 2913/92/EGK tanácsi rendelet módosításáról szóló, 2005. április 13-i 648/2005/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben (6) meghatározott, a biztonság megerősítésére vonatkozó rendszerek, beleértve a közösségi kockázatkezelési rendszert, az export-ellenőrzési rendszert (ECS), az import-ellenőrzési rendszert (ICS) és az engedélyezett gazdálkodókra vonatkozó rendszert (AEO);
e)
a közösségi jogszabályok értelmében létrehozott, és a 6. cikkben említett munkaprogram által előírt bármely új vámügyi kommunikációs és információcsere-rendszer (beleértve az elektronikus vámrendszereket).
(3) A kommunikációs és információcsere-rendszerek közösségi elemei azok a hardverek, szoftverek és hálózati kapcsolatok, amelyek valamennyi részt vevő országban egységesek. A Bizottság az említett elemek működőképességének biztosítása érdekében a Közösség nevében megköti a szükséges szerződéseket.
(4) A kommunikációs és információcsere-rendszerek nem közösségi elemei magukban foglalják az e rendszerek részét képező nemzeti adatbázisokat, a közösségi és a nem közösségi elemek közötti hálózati kapcsolatokat, valamint azokat a szoftvereket és hardvereket, amelyeket az egyes részt vevő országok az e rendszerek teljes körű működéséhez egész igazgatásukra kiterjedően megfelelőnek tartanak. A részt vevő országok biztosítják a nem közösségi elemek folyamatos üzemeltetését és az ezen elemeknek a közösségi elemekkel való interoperabilitását.
(5) A Bizottság, a részt vevő országokkal együttműködve, koordinálja a (2) bekezdésben említett rendszerek és infrastruktúra közösségi és nem közösségi elemei kialakításának és üzemeltetésének azon aspektusait, amelyek azok működőképességének, összekapcsolhatóságának és folyamatos fejlesztésének biztosításához szükségesek. A Bizottság és a részt vevő országok minden tőlük telhetőt megtesznek az e célra megállapított ütemtervek és határidők betartása érdekében.
(6) A Bizottság vámügyi és attól eltérő célokra más igazgatási feladatot ellátó intézmények számára is hozzáférést biztosíthat a közös kommunikációs hálózat/közös rendszerinterfész (CCN/CSI) rendszerekhez. Az ezzel kapcsolatos költségek fedezésére pénzügyi hozzájárulás igényelhető.
8. cikk
Legjobb gyakorlatok összehasonlító elemzése (benchmarking)
A munkamódszerek, munkaeljárások vagy munkafolyamatok összehasonlítása formájában megvalósított összehasonlító elemzési tevékenységeket (benchmarking) - beleértve a legjobb gyakorlat meghatározását szolgáló közösen megállapított mutatókat - két vagy több részt vevő ország között lehet megszervezni.
9. cikk
Szemináriumok és szakmai műhelyek
A Bizottság és a részt vevő országok közösen szerveznek szemináriumokat és szakmai műhelyeket, és biztosítják azok eredményeinek terjesztését.
10. cikk
Projektcsoportok és irányítócsoportok
A Bizottság, a részt vevő országokkal együttműködve, konkrét feladatok meghatározott időtartamon belüli elvégzésére projektcsoportokat, a koordinációs feladatok ellátására pedig irányítócsoportokat hozhat létre.
11. cikk
Munkalátogatások
(1) A részt vevő országok a tisztviselők számára munkalátogatásokat szerveznek. A munkalátogatások időtartama nem haladhatja meg az egy hónapot. Minden munkalátogatás egy konkrét szakmai tevékenységre irányul, és azt az érintett tisztviselők és igazgatások megfelelően előkészítik, majd pedig értékelik. A munkalátogatások érinthetnek operatív területeket, illetve irányulhatnak elsőbbséget élvező konkrét tevékenységekre.
(2) A részt vevő országok lehetővé teszik a látogató tisztviselők számára, hogy ténylegesen részt vegyenek a fogadó igazgatás tevékenységeiben. Ennek érdekében a látogató tisztviselőket felhatalmazzák arra, hogy végrehajtsák a rájuk bízott feladatokkal kapcsolatos tennivalókat. Amennyiben a körülmények megkövetelik és különösen a részt vevő országok jogrendszeri sajátosságainak figyelembevétele érdekében, a részt vevő országok illetékes hatóságai korlátozhatják ezt a felhatalmazást.
(3) A munkalátogatás során a látogató tisztviselőre feladatai ellátása során ugyanazon polgári jogi felelősségről szóló szabályok vonatkoznak, mint amelyek a fogadó igazgatás tisztviselőire érvényesek. A látogató tisztviselőkre ugyanazon szakmai titoktartási szabályok érvényesek, mint a fogadó igazgatás tisztviselőire.
12. cikk
Képzési tevékenységek
(1) A részt vevő országok a Bizottsággal együttműködve elősegítik a nemzeti képzési intézmények közötti együttműködést, különösen a következők által:
a)
képzési normákat alakítanak ki, a meglévő képzési programokat fejlesztik, és szükség esetén fejlesztik a meglévő képzési modulokat, illetve olyan új, az e-tanulást alkalmazó modulokat dolgoznak ki, amelyek létrehozzák a tisztviselők képzésének a vámjogszabályok és vámeljárások teljes köréhez kapcsolódó közös magját annak érdekében, hogy a tisztviselők elsajátíthassák a szükséges szakmai képességeket és szaktudást;
b)
adott esetben ösztönzik és hozzáférhetővé teszik a vámügyi képzéseket minden részt vevő ország tisztviselője számára, amennyiben valamely részt vevő ország biztosít saját tisztviselői számára ilyen képzéseket;
c)
adott esetben biztosítják a közös vámügyi e-tanuláshoz és a vámügyi képzés irányításához szükséges infrastruktúrát és eszközöket.
(2) A részt vevő országok szükség esetén beépítik nemzeti képzési programjaikba az (1) bekezdés a) pontjában említett, e-tanulást alkalmazó közösen létrehozott modulokat.
A részt vevő országok gondoskodnak arról, hogy tisztviselőik megkapják azon alap- és továbbképzést, amely ahhoz szükséges, hogy közös szakmai képességeket és szaktudást szerezzenek a közös képzési programokkal összhangban. A részt vevő országok elősegítik, hogy a tisztviselők részesüljenek a programban való részvételt lehetővé tevő, kielégítő szintű nyelvtudás elsajátításához szükséges nyelvi képzésben.
13. cikk
Monitoring
(1) A Bizottság a tagállamokkal együttműködve meghatározza a közösségi vámjogi szabályozás azon területeit, amelyek monitoring tárgyát képezhetik.
(2) E monitoringot a tagállamok vámtisztviselőiből és a Bizottság tisztviselőiből álló közös csoportok végzik. Ezek a csoportok - tematikus vagy regionális szempontok alapján - a Közösség vámterületén belül különböző helyszíneket keresnek fel, ahol a vámigazgatások feladataikat teljesítik. A csoportok megvizsgálják a nemzeti szinten alkalmazott vámügyi gyakorlatokat, megállapítják a szabályok végrehajtásával kapcsolatban felmerülő nehézségeket, és adott esetben a teljes vámügyi fellépés hatékonyságának javítása érdekében javaslatokat tesznek a közösségi szabályok és munkamódszerek kiigazítására. A csoportok jelentéseit el kell juttatni a tagállamoknak és a Bizottságnak.
14. cikk
A program keretében szervezett tevékenységekben való részvétel
Amennyiben a 4. és 5. cikkben említett célok elérése szempontjából hasznos, a program keretében szervezett tevékenységekben részt vehetnek nemzetközi szervezetek, harmadik országbeli igazgatások, valamint a gazdasági szereplők és szervezeteik képviselői.
15. cikk
Információk megosztása
A Bizottság a részt vevő országokkal együttműködve kialakítja a program tevékenységei során nyert információk megosztását.
III. FEJEZET
PÉNZÜGYI RENDELKEZÉSEK
16. cikk
Pénzügyi keret
(1) A program végrehajtására a 2008. január 1. és 2013. december 31. közötti időszakra megállapított pénzügyi keretösszeg 323 800 000 EUR.
(2) Az éves előirányzatokat a költségvetési hatóság a többéves pénzügyi kereten belül engedélyezi a költségvetési fegyelemről és a pénzgazdálkodás hatékonyságáról és eredményességéről szóló, az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság közötti 2006. május 17-i intézményközi megállapodás 37. pontjának megfelelően.
17. cikk
Kiadások
(1) A program végrehajtásához szükséges kiadásokat a Közösség és a részt vevő országok a (2)-(5) bekezdéssel összhangban viselik.
(2) A Közösség a következő kiadásokat viseli:
a)
a 7. cikk (3) bekezdésében említett kommunikációs és információcsere-rendszerek közösségi elemei beszerzésének, kifejlesztésének, telepítésének, karbantartásának és napi üzemeltetésének költségét;
b)
a részt vevő országok tisztviselőinek a legjobb gyakorlatok összehasonlító elemzésére vonatkozó tevékenységekkel (benchmarking), munkalátogatásokkal, szemináriumokkal és szakmai műhelyekkel, projektcsoportokkal és irányítócsoportokkal, valamint képzésekkel és a monitoringtevékenységekkel kapcsolatban felmerült utazási kiadásait és napidíját;
c)
a szemináriumok és a szakmai műhelyek szervezési költségeit;
d)
a külső szakértők és a 14. cikkben említett résztvevők részvételével kapcsolatban felmerült utazási kiadásokat és napidíjakat;
e)
a képzési rendszerek és modulok beszerzésének, fejlesztésének, telepítésének és karbantartásának költségeit, amennyiben azok a részt vevő országokban egységesek;
f)
az 1. cikk (2) bekezdésének h) pontjában említett bármely más tevékenység költségeit a program összköltségének legfeljebb 5 %-áig.
(3) A részt vevő országok viselik az alábbi kiadásokat:
a)
a 7. cikk (4) bekezdésében említett kommunikációs és információcsere-rendszerek nem közösségi elemeinek beszerzési, fejlesztési, telepítési, karbantartási és napi üzemelési költségei;
b)
tisztviselőik alap- és továbbképzésének és különösen nyelvi képzésének költségei.
(4) A részt vevő országok együttműködnek a Bizottsággal annak biztosítása érdekében, hogy az előirányzatok felhasználása a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elvével összhangban történjen.
A Bizottság az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelettel (7) (a továbbiakban: a költségvetési rendelet) összhangban meghatározza a kiadások kifizetésére vonatkozó szabályokat, és közli azokat a részt vevő országokkal.
(5) A program pénzügyi támogatása fedezheti a program irányításához és céljainak megvalósításához közvetlenül szükséges előkészítő, monitoring-, ellenőrzési, pénzügyi vizsgálati és értékelő tevékenységhez kapcsolódó költségeket is, különösen a tanulmányok, értekezletek, tájékoztatási és közzétételi tevékenységek kiadásait, az információcserére összpontosító informatikai hálózatokhoz kapcsolódó kiadásokat, továbbá minden olyan technikai és igazgatási segítségnyújtási kiadást, amely a Bizottságnál felmerülhet a program irányításakor.
18. cikk
A költségvetési rendelet alkalmazhatósága
Az e határozat alapján a költségvetési rendelet VI. címe szerint nyújtott minden támogatásra vonatkoznak a költségvetési rendelet előírásai. Így különösen a támogatásokról a kedvezményezettel előzetes írásbeli megállapodást kell kötni a költségvetési rendelet 108. cikke szerint, valamint annak végrehajtási rendelkezései alapján, amelyben a kedvezményezett elfogadja az odaítélt előirányzatok felhasználásának ellenőrzését a Számvevőszék által.
19. cikk
Pénzügyi ellenőrzés
Az e határozaton alapuló finanszírozási határozatok és bármely megállapodás vagy szerződés a Bizottság - beleértve az Európai Csalás Elleni Hivatalt (OLAF) - és a Számvevőszék által végzett pénzügyi ellenőrzés, illetve amennyiben szükséges, helyszíni ellenőrzés tárgyát képezik. Ezen ellenőrzéseket nem kell előzetesen bejelenteni.
IV. FEJEZET
EGYÉB RENDELKEZÉSEK
20. cikk
A bizottság
(1) A Bizottságot a „Vám 2013 bizottság” (a továbbiakban: bizottság) segíti.
(2) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor az 1999/468/EK határozat 4. és 7. cikkét kell alkalmazni, 8. cikkének rendelkezéseire is figyelemmel.
Az 1999/468/EK határozat 4. cikkének (3) bekezdésében meghatározott határidő három hónap.
21. cikk
Nyomon követés
A programot a részt vevő országok és a Bizottság folyamatosan közösen figyelemmel kísérik.
22. cikk
Félidős és végső értékelés
(1) A program félidős és végső értékelését a Bizottság felelőssége mellett kell elvégezni, felhasználva a (2) bekezdésben említett jelentéseket és bármilyen más releváns információt. A programot a 4. és 5. cikkben ismertetett célok szempontjából kell értékelni.
A félidős értékelés az eredményesség és hatékonyság szempontjából a program tartamának félidejében elért eredményeket, valamint a program eredeti céljainak további relevanciáját vizsgálja felül. Ezenkívül felméri a finanszírozási források felhasználását, valamint a nyomon követés és a végrehajtás területén elért előrehaladást.
A végső értékelés a program tevékenységeinek eredményességére és hatékonyságára összpontosít.
(2) A részt vevő országok a következő értékelő jelentéseket nyújtják be a Bizottsághoz:
a)
2011. április 1-jéig félidős értékelő jelentést, amelynek tárgya a program relevanciája, eredményessége és hatékonysága;
b)
2014. április 1-jéig a végső értékelő jelentést, amelynek tárgya többek között a program eredményessége és hatékonysága.
(3) A (2) bekezdésben említett jelentések és bármely más releváns információ alapján a Bizottság a következő értékelő jelentéseket nyújtja be az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz:
a)
2011. augusztus 1-jéig félidős értékelő jelentést, valamint egy közleményt arról, hogy kívánatos-e a program folytatása;
b)
2014. augusztus 1-jéig a végső értékelő jelentést.
Ezeket a jelentéseket tájékoztatásul meg kell küldeni az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának.
23. cikk
Hatályon kívül helyezés
A 253/2003/EK határozat 2008. január 1-jétől hatályát veszti.
Az említett határozat alapján folytatott tevékenységekhez kapcsolódó pénzügyi kötelezettségekre - teljesítésük pillanatáig - azonban továbbra is az említett határozat irányadó.
24. cikk
Hatálybalépés
Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ezt a határozatot 2008. január 1-jétől kell alkalmazni.
25. cikk
Címzettek
Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 2007. május 23-án.