A Tanács 295/91/EGK rendelete
(1991. február 4.)
a menetrendszerű légiközlekedésben visszautasított beszállás kártalanítási rendszerének közös szabályainak megállapításáról
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,
tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 84. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],
mivel a Tanács 1990 júliusában elfogadott liberalizációs intézkedései további lépést jelentenek a fejlett közös légiközlekedési politika kialakításának irányában,
mivel abban a gyökeresen változó környezetben, amelyben a légiszállítóknak működniük kell, a kiegyensúlyozott fejlődés biztosítása érdekében közös cselekvésre van szükség a légi közlekedést igénybe vevők érdekeinek védelme terén;
mivel a légiszállítóknak az elutasított beszállás kártalanítása terén követett jelenlegi gyakorlata jelentősen eltér;
mivel az elutasított beszállás esetén járó kártalanítás bizonyos közös minimális szintjét biztosítani kell, hogy a fokozott verseny mellett is fenntartsák a légiszállítók szolgáltatásainak minőségét;
mivel a légiszállítót kötelezni kell a beszállási szabályok meghatározására túlfoglalt járat esetén;
mivel meg kell határozni az utasok jogait a beszállás elutasításának esetére;
mivel a légiszállítókat kártalanításra és kiegészítő szolgáltatások nyújtására kell kötelezni olyan utasok esetében, akiknek a beszállását elutasították;
mivel az utasokat egyértelműen tájékoztatni kell az alkalmazandó szabályokról,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
E rendelet meghatározza azokat a közös minimumszabályokat, amelyeket abban az esetben kell alkalmazni, ha az utasok beszállását elutasítják egy olyan túlfoglalt, menetrendszerű járatra, amelyre érvényes jegyük és megerősített helyfoglalásuk van, és amely a szerződés hatálya alá tartozó tagállam területén található repülőtérről indul, függetlenül attól, hogy a légiszállító mely államban rendelkezik székhellyel, valamint az utas állampolgárságától és a célállomástól.
2. cikk
E rendelet alkalmazásában:
a) "elutasított beszállás": az utasok felvételének elutasítása valamely járatra annak ellenére, hogy:
- érvényes jeggyel rendelkeznek,
- a járatra megerősített helyfoglalásuk van, és
- az előírt időn belül és a szabályoknak megfelelően jelentkeztek utasfelvételre;
b) "megerősített helyfoglalás": a légiszállító vagy meghatalmazott utazási ügynöke által értékesített jegy tartalmazza:
- a járat számának megjelölését, napját és időpontját, valamint
- az "OK" jelölést, vagy bármely más olyan jelölést a jegy megfelelő rovatában, amely jelzi a légiszállító által történt nyilvántartásba vételt, és kifejezi a helyfoglalás megerősítését a légiszállító részéről;
c) "menetrendszerű járat": olyan járat, amely az alábbi jellemzők mindegyikével rendelkezik:
- utast, vagy utast- és légiárut, illetve postai küldeményt díjazás ellenében szállít oly módon, hogy a helyeket minden egyes járatra - közvetlenül a légiszállítótól vagy annak meghatalmazott ügynökétől - az ügyfelek megvásárolhatják,
- két vagy több pont közötti forgalmat bonyolítanak le:
i) közzétett menetrend szerint; vagy
ii) olyan rendszerességgel vagy gyakorisággal működtetett járatokkal, amelyek felismerhetően rendszeres sorozatot alkotnak;
d) "túlfoglalt járat": olyan járat, amelynél a megerősített helyfoglalással rendelkező, s az előírt időn belül és szabályoknak megfelelően utasfelvételre jelentkező utasok száma meghaladja a járaton rendelkezésre álló ülőhelyek számát;
e) "önként jelentkező": az a személy, aki:
- érvényes jeggyel, valamint
- megerősített helyfoglalással rendelkezik, és
- az előírt időn belül és a szabályoknak megfelelően utasfelvételre jelentkezett, s pozitívan válaszol a légiszállítók olyan személyeknek szóló felhívására, akik kártalanítás ellenében készek lemondani megerősített helyfoglalásukról;
f) "végső célállomás": az utasfelvételi pultnál bemutatott repülőjegyen feltüntetett célállomás, illetve egymást követő repülőutak esetén a jegy utolsó szelvényén feltüntetett célállomás. A csatlakozó járatokat, amelyek annak ellenére nehézségek nélkül igénybe vehetők, hogy a visszautasított beszállás miatt késés következett be, figyelmen kívül kell hagyni.
3. cikk
(1) A légiszállítónak meg kell állapítania a beszállásra alkalmazandó szabályokat túlfoglalt járat esetén. Ezekről a szabályokról, valamint azok módosításairól tájékoztatni kell az érintett tagállamot és a Bizottságot, amely azokat a többi tagállam számára hozzáférhetővé teszi. Minden ilyen módosítás a tájékoztatást követő egy hónap múlva lép hatályba.
(2) Az (1) bekezdésben említett szabályokat az utazóközönség számára a társaság ügynökségeinél és az utasfelvételi pultoknál hozzáférhetővé kell tenni.
(3) Az (1) bekezdésben említett szabályoknak tartalmazniuk kell az olyan önként jelentkezőknek szóló felhívás lehetőségét, akik készek a beszállástól elállni.
(4) A légiszállítóknak mindenképpen figyelembe kell venniük azon utasok érdekeit, akiket a beszállásnál alapos okból elsőbbségben kell részesíteni, mint például a fogyatékos személyek vagy kísérő nélkül utazó gyermekek.
4. cikk
(1) Elutasított beszállás esetén az utas a következő lehetőségek közül választhat:
- az út meg nem valósult részére szóló jegy teljes árának visszatérítése, vagy
- végső célállomásához a lehető leggyorsabb eljuttatása más útvonalon, vagy
- az utasnak megfelelő későbbi időpontban, más útvonalon történő utaztatása.
(2) Függetlenül attól, hogy az utas az (1) bekezdésben említett esetben mit választ, a légiszállító a beszállás visszautasítását követően - a (3) és (4) bekezdés sérelme nélkül - haladéktalanul legalább az alábbi összegű kártalanítást fizetik:
- 3500 km távolságig 150 ECU-t,
- 3500 km-t meghaladó távolság esetén 300 ECU-t,
a jegyen feltüntetett végső célállomás figyelembe vételével.
(3) Amennyiben a légiszállító felajánlja a végső célállomásra történő utaztatást egy másik útvonalon és járaton úgy, hogy az érkezési idő az eredetileg lefoglalt járat menetrendszerű érkezési idejét 3500 km távolságig két órával, és 3500 km-t meghaladó távolságnál 4 órával nem lépi túl, a (2) bekezdésben előírt kártalanítás összege 50 %-kal csökkenthető.
(4) A kártalanítás összege a végső célállomásig szóló jegy árára korlátozható.
(5) A kártalanítást készpénzben, illetve az utassal történt megállapodás alapján utazási csekkel illetve más szolgáltatással kell kiegyenlíteni.
(6) Amennyiben egy túlfoglalt járaton az utas hozzájárul, hogy alacsonyabb utazási osztályra ültessék, mint amelyre a jegye szól, az árkülönbözet megtérítésére jogosult.
(7) A (2) és (3) bekezdésben meghatározott távolságokat a főkör mentén mért távolság (főköri út) módszerrel kell mérni.
5. cikk
(1) Amennyiben egy szervezett társasutazás keretében értékesített járat esetében történik meg a beszállás elutasítása, a légiszállító köteles kártalanítani az utassal szerződött utazásszervezőt, aki az említett társasutazásról szóló szerződés megfelelő teljesítésért, a szervezett utazásról, nyaralásról és körutazásról szóló, 1990. június 13-i 90/314/EGK tanácsi irányelvnek [4] megfelelően felelősséggel tartozik.
(2) Az utazásszervező, a 90/314/EGK irányelv szerinti jogok és kötelezettségek sérelme nélkül, köteles az (1) bekezdés alapján kapott összeget az utasnak továbbítani.
6. cikk
(1) A kártalanítás 4. cikkben előírt minimális összegén felül a légiszállító térítésmentesen ajánlja fel azoknak az utasoknak, akiknek a beszállását elutasították:
a) a célállomás helyére irányuló telefonhívás és/vagy telex/fax-üzenet költségét;
b) a várakozási idővel ésszerű arányban álló étkezést és frissítőket;
c) szállodai elhelyezést, amennyiben további, egy vagy több éjszakára kiterjedő várakozásra van szükség.
(2) Amennyiben valamely várost vagy régiót több repülőtér szolgál ki, és a légiszállító a helyfoglalás szerinti célállomástól eltérő repülőtérre érkező járatot ajánl fel olyan utasnak, akinek a beszállását elutasították, vele egyetértésben a két repülőtér közötti utazás vagy egy közeli más célállomásra történő utazás költségeit a légitársaság viseli.
7. cikk
A légiszállító nem köteles az elutasított beszállás miatt kártalanítást fizetni, ha az utas ingyen vagy olyan csökkentett árú jeggyel utazik, amely a közönség számára sem közvetlenül, sem közvetve nem elérhető.
8. cikk
Azokat az utasokat, akiknek a beszállását elutasították, a légiszállító egy olyan formanyomtatvánnyal látja el, amely tartalmazza az elutasított beszállás esetén irányadó kártalanítási szabályokat.
9. cikk
(1) E rendelet alkalmazása nem érinti a további kártalanítás iránt a hatáskörrel rendelkező bírósághoz benyújtott keresetet.
(2) Az (1) bekezdés nem alkalmazható a 2. cikk e) pontjában meghatározott önként jelentkezőkre, akik elfogadták a 3. cikkben előírt szabályoknak megfelelő kártalanítást.
10. cikk
Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő két hónap elteltével lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 1991. február 4-én.