A Tanács 98/83/EK irányelve
(1998. november 3.)
az emberi fogyasztásra szánt víz minőségéről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 130s. cikke (1) bekezdésére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],
tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére [3],
a Szerződés 189c. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően [4],
(1) mivel az emberi fogyasztásra szánt víz minőségéről szóló, 1980. július 15-i 80/778/EGK tanácsi irányelvet [5] hozzá kell igazítani a tudományos és műszaki fejlődéshez; mivel az említett irányelv végrehajtásával kapcsolatban szerzett tapasztalatok azt mutatják, hogy szükséges kialakítani egy kellőképpen rugalmas és átlátható jogi keretrendszert a tagállamok számára az előírásoknak való megfelelésben elkövetett mulasztások kezelésére, mivel továbbá szükség van az irányelv felülvizsgálatára az Európai Unióról szóló szerződés figyelembevételével, különös tekintettel a szubszidiaritás elvére;
(2) mivel a Szerződés 3b. cikkének betartása érdekében - amely úgy rendelkezik, hogy a közösségi intézkedések nem terjedhetnek túl azon a mértéken, amely a Szerződés céljainak eléréséhez szükséges - szükség van a 80/778/EGK irányelv átdolgozására, amelynek keretében az alapvető minőségi és egészségügyi paraméterek betartására kell fektetni a hangsúlyt, a tagállamok belátására bízva azt, hogy további paramétereket is meghatározzanak, amennyiben jónak látják;
(3) mivel a szubszidiaritás elvének megfelelően a közösségi intézkedéseknek támogatniuk kell és ki kell egészíteniük a tagállamok illetékes hatóságainak intézkedéseit;
(4) mivel a szubszidiaritás elvének megfelelően az Unió térségei között meglévő természeti és társadalmi-gazdasági különbségek megkívánják, hogy az ellenőrző rendszerre és elemzésre vonatkozó döntések túlnyomó többségét, illetve a mulasztások kijavítására irányuló intézkedéseket helyi, regionális és nemzeti szinten hozzák meg, addig a mértékig, amíg az említett különbségek nem gyengítik az irányelv szerint megalkotandó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések keretét;
(5) mivel szükség van az emberi fogyasztásra szánt víz lényeges és preventív jellegű, egészséggel kapcsolatos minőségi paramétereire vonatkozó közösségi szabványokra, a többi közösségi intézkedéssel együttesen elérendő minimális környezetminőségi célok meghatározása érdekében, az emberi fogyasztásra szánt víz fenntartható felhasználásának biztosítására és előmozdítására;
(6) mivel az emberi fogyasztásra szánt víz minőségének az emberi egészséggel kapcsolatos jelentősége miatt közösségi szinten van szükség azoknak az alapvető minőségi határértékeknek a meghatározására, amelyeknek az e célra szánt víznek meg kell felelnie;
(7) mivel az élelmiszeriparban használt vizet is ide kell érteni, hacsak nem állapítható meg, hogy az ilyen víz használata nem befolyásolja a kész termékek élvezhetőségét;
(8) mivel annak érdekében, hogy a vízszolgáltató társaságok teljesíteni tudják az ivóvízzel kapcsolatos minőségi előírásokat, megfelelő vízvédelmi intézkedéseket kell foganatosítani a felszíni és felszín alatti vizek tisztaságának megőrzése érdekében; mivel ez a cél elérhető a szolgáltatás előtt alkalmazandó megfelelő vízkezelési intézkedések révén is;
(9) mivel a következetes európai vízügyi politika előfeltétele, hogy egy megfelelő vízügyi keretirányelv elfogadása a szükséges időben megtörténjen;
(10) mivel ezen irányelv hatálya alól ki kell zárni a természetes ásványvizeket és a gyógyászati terméknek minősülő vizeket, hiszen az ilyen típusú vizekre speciális szabályok vonatkoznak,
(11) mivel minőségromlás esetén intézkedésekre van szükség az összes egészséggel közvetlenül kapcsolatos paraméternek és az egyéb paramétereknek való megfelelés érdekében; mivel, ezen túlmenően, ezeket az intézkedéseket körültekintően össze kell hangolni a növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló, 1991. július 15-i 91/414/EGK tanácsi irányelv [6], és a biocid termékek forgalomba hozataláról szóló, 1998. február 16-i 98/8/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv [7] alkalmazásával;
(12) mivel szükség van az egész Közösség területén jelentős anyagokra vonatkozóan olyan egyedi számszerű értékek megállapítására, amelyek elég szigorúak ahhoz, hogy biztosítsák az irányelv céljainak elérését;
(13) mivel a számszerű értékek a rendelkezésre álló tudományos ismeretekre és az elővigyázatosság elvére épülnek; mivel az értékeket úgy választották ki, hogy biztosítsák az emberi fogyasztásra szánt víz egész életen át történő biztonságos fogyasztását, és így az egészség magas szintű védelmét képviselik;
(14) mivel mind a mikrobiológiai, mind a kémiai kockázatok megelőzése érdekében ezek között egyensúlyt kell teremteni; mivel ebből a célból, és a számszerű értékek jövőbeni felülvizsgálatának fényében, az emberi fogyasztásra szánt vízre alkalmazandó számszerű értékek meghatározását közegészségügyi megfontolásokra és kockázat-értékelési módszerekre kell építeni;
(15) mivel jelenleg nem áll rendelkezésre elegendő bizonyíték ahhoz, hogy megalapozzuk közösségi szinten a belső elválasztási szerveket károsító vegyi anyagok számszerű értékeit, annak ellenére, hogy egyre növekszik az aggodalom az egészséget károsító anyagoknak az emberre és az élővilágra gyakorolt potenciális hatása miatt;
(16) mivel különösen az I. mellékletben szereplő határértékek általában az Egészségügyi Világszervezetnek az ivóvíz minőségére vonatkozó iránymutatásaira és a Bizottság tudományos tanácsadó testületének a kémiai vegyületek toxicitásának és ökológiai toxicitásának vizsgálatával kapcsolatos véleményére épülnek;
(17) mivel a tagállamoknak meg kell határozniuk az I. mellékletben nem szereplő további paraméterekre vonatkozó értékeket, amennyiben ez a területükön az emberi egészség védelme érdekében szükséges;
(18) mivel a tagállamok meghatározhatják az I. mellékletben nem szereplő további paraméterek értékeit, amennyiben úgy vélik, hogy ez szükséges a minőség biztosítására az emberi fogyasztásra szánt víz előállítása, szolgáltatása és ellenőrzése során;
(19) mivel, ha a tagállamok szükségesnek tartják, hogy az I. melléklet A. és B. részében meghatározottaknál szigorúbb előírásokat fogalmazzanak meg, illetve meghatározzák az I. mellékletben nem szereplő, de az emberi egészség védelméhez szükséges további paraméterekre vonatkozó előírásaikat, akkor kötelesek tájékoztatni a Bizottságot ezekről az előírásokról;
(20) mivel a szigorúbb védelmi intézkedések bevezetése vagy fenntartása során a tagállamok kötelesek tiszteletben tartani a Szerződés alapelveit és szabályait, amint azokat a Bíróság értelmezi;
(21) mivel a számszerű értékeket azon a ponton kell betartani, ahol az emberi fogyasztásra szánt vizet a megfelelő felhasználó rendelkezésére bocsátják;
(22) mivel az emberi fogyasztásra szánt víz minőségét befolyásolhatják a házi elosztó rendszerek; mivel ezen túlmenően elismert tény, hogy előfordul, hogy sem a házi elosztó rendszerek, sem azok karbantartása nem tartozik a tagállamok felelősségi körébe;
(23) mivel minden egyes tagállam köteles ellenőrző programokat létrehozni annak ellenőrzésére, hogy az emberi fogyasztásra szánt víz megfelel-e ezen irányelv előírásainak; mivel az ilyen ellenőrző programoknak meg kell felelniük a helyi igényeknek és ezen irányelv ellenőrzésre vonatkozó minimális követelményeinek;
(24) mivel az emberi fogyasztásra szánt víz minőségének elemzésére használt módszereknek biztosítaniuk kell a kapott eredmények megbízhatóságát és összehasonlíthatóságát;
(25) mivel abban az esetben, ha az irányelv által meghatározott követelmények nem teljesülnek, az érintett tagállamnak minél előbb meg kell vizsgálnia az okokat, és meg kell tennie a szükséges javító intézkedéseket a víz minőségének helyreállítása érdekében;
(26) mivel fontos megelőzni, hogy a szennyezett víz potenciális veszélyt jelentsen az ember egészségére; mivel be kell tiltani az ilyen víz szolgáltatását, vagy korlátozni kell a használatát;
(27) mivel abban az esetben, ha a meg nem felelés valamelyik indikátor jellegű paraméterrel kapcsolatos, az érintett tagállamnak meg kell vizsgálnia, hogy a hiányosság jelent-e valamilyen kockázatot az emberi egészségre nézve; mivel az érintett tagállamnak javító intézkedést kell hoznia a víz minőségének helyreállítására, ha erre szükség van az emberi egészség védelme érdekében;
(28) mivel abban az esetben, ha az emberi fogyasztásra szánt víz minőségének helyreállításához javító intézkedésre van szükség, a Szerződés 130r. cikkének (2) bekezdésével összhangban előnyben kell részesíteni azokat az intézkedéseket, amelyek a problémát annak forrásánál orvosolják;
(29) mivel a tagállamokat fel kell hatalmazni arra, hogy bizonyos feltételek mellett eltérést engedjenek ezen irányelv alól; mivel továbbá szükség van az ilyen eltérések megfelelő kereteinek kialakítására azzal a feltétellel, hogy azok nem képezhetnek potenciális veszélyt az ember egészségére nézve, továbbá azzal a feltétellel, hogy az emberi fogyasztásra szánt vízzel történő ellátást az érintett területen nem lehet más ésszerű eszközökkel biztosítani;
(30) mivel tekintettel arra, hogy az emberi fogyasztásra szánt víz előkészítése vagy elosztása során adott esetben szükség lehet bizonyos anyagok használatára, szabályozni kell az ilyen anyagok használatát az emberi egészségre gyakorolt esetleges káros hatások elkerülése érdekében;
(31) mivel előfordulhat, hogy a II. és III. mellékletben megfogalmazott műszaki követelményeket gyorsan kell a tudományos és műszaki fejlődéshez igazítani; mivel az ehhez szükséges intézkedések alkalmazásának elősegítése érdekében gondoskodni kell egy olyan eljárásról, amelynek keretében a tagállamok képviselőiből álló testület segítségével a Bizottság elfogadhatja ezt a hozzáigazítást;
(32) mivel a fogyasztókat megfelelő és alkalmas módon tájékoztatni kell az emberi fogyasztásra szánt víz minőségéről, a tagállamok által engedett eltérésekről, illetve az illetékes hatóságok által végzett javító intézkedésekről; mivel továbbá tekintetbe kell venni a Bizottság technikai és statisztikai igényeit, valamint az egyén jogát arra, hogy megfelelő információt kapjon az emberi fogyasztásra szánt víz minőségéről;
(33) mivel rendkívüli körülmények között és földrajzilag körülhatárolt térségekben szükség lehet arra, hogy a tagállamok tágabb határidőket kapjanak az ezen irányelvben foglalt egyes rendelkezések végrehajtására;
(34) mivel ezen irányelv nem befolyásolhatja a tagállamok kötelezettségeit a nemzeti jogszabályokba történő átültetésre, illetve alkalmazásra vonatkozó, a IV. mellékletben foglalt határidőkkel kapcsolatban,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
Célok
(1) Ezen irányelv az emberi fogyasztásra szánt víz minőségére vonatkozik.
(2) Ezen irányelv célja az emberi egészség megóvása az emberi fogyasztásra szánt víz szennyezettsége által okozott káros hatásoktól, a víz egészségességének és tisztaságának biztosítása által.
2. cikk
Fogalommeghatározások
Ennek az irányelvnek az alkalmazásában:
1. "emberi fogyasztásra szánt víz":
a) minden, eredeti állapotában vagy kezelés utáni állapotban levő, ivásra, főzésre, ételkészítésre és egyéb háztartási célokra szánt víz, függetlenül az eredetétől és attól, hogy szolgáltatása hálózatról, tartálykocsiból vagy palackozott formában vagy tartályokból történik-e;
b) bármely élelmiszergyártó vállalkozás által, emberi fogyasztásra szánt termékek vagy anyagok gyártásához, feldolgozásához, tartósításához vagy forgalmazásához használt valamennyi víz, hacsak az illetékes nemzeti hatóságok nem győződnek meg arról, hogy a víz minősége nem befolyásolhatja károsan a végtermék formában levő élelmiszerek egészségességét;
2. "házi elosztó rendszer": minden olyan vízvezeték, szerelvény és berendezés, amely az emberi fogyasztáshoz általában használt csap és az ellátó hálózat között van, de csak abban az esetben, ha a vonatkozó nemzeti szabályozás értelmében nem tartoznak a vízszolgáltató ilyen minőségében meglévő felelősségi körébe.
3. cikk
Kivételek
(1) Ez az irányelv nem vonatkozik:
a) a tagállamokban a természetes ásványvizek kinyerésére és forgalmazására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1980. július 15-i 80/777/EGK tanácsi irányelvvel [8] összhangban az eljárni jogosult nemzeti hatóságok által elismert természetes ásványvizekre;
b) a bejegyzett gyógyszerkészítményekre vonatkozó törvényi, rendeleti vagy közigazgatási intézkedésekben megállapított rendelkezések közelítéséről szóló, 1965. január 26-i 65/65/EGK tanácsi irányelv [9] értelmezése szerint gyógyászati terméknek minősülő vizekre.
(2) A tagállamok eltérést engedhetnek ezen irányelv rendelkezései alól:
a) a kizárólag olyan célokra szolgáló vizek esetén, amelyekkel kapcsolatban az eljárni jogosult hatóságok meggyőződtek arról, hogy a víz minősége sem közvetve, sem közvetlenül nem gyakorol hatást az érintett fogyasztók egészségére;
b) a napi átlagban 10 m3 - nél kevesebb vizet szolgáltató vagy 50 személynél kevesebbet kiszolgáló egyedi ellátásból származó, emberi fogyasztásra szánt víz esetén, hacsak azt nem kereskedelmi vagy közszolgáltatáshoz kapcsolódó tevékenység keretében szolgáltatják.
(3) Azok a tagállamok, amelyek a (2) bekezdés b) pontjában foglalt kivételeket alkalmazzák, kötelesek biztosítani, hogy az érintett lakosság tájékoztatást kapjon e kivételekről, illetve minden olyan intézkedésről, amelyet az emberi egészség védelmére, az emberi fogyasztásra szánt víz bárminemű szennyezettségéből származó negatív hatások ellen tehetnek. Ezen túlmenően, ha nyilvánvalóvá válik, hogy az ilyen víz minősége potenciális veszélyt jelent az emberi egészségre, akkor az érintett lakosságot haladéktalanul megfelelő tanácsokkal kell ellátni.
4. cikk
Általános kötelezettségek
(1) Más közösségi rendelkezések értelmében meglévő kötelezettségeik sérelme nélkül a tagállamok kötelesek megtenni az emberi fogyasztásra szánt víz egészségességének és tisztaságának biztosításához szükséges intézkedéseket. Ezen irányelv minimális követelményei szempontjából az emberi fogyasztásra szánt víz akkor egészséges és tiszta, ha:
a) nem tartalmaz semmilyen mikroorganizmust és parazitát, valamint anyagot az emberi egészségre nézve potenciális veszélyt jelentő mennyiségben, illetve koncentrációban; és
b) megfelel az I. melléklet A. és B. részében foglalt minimális követelményeknek;
és akkor, ha az 5-8., illetve 10. cikk vonatkozó rendelkezései, valamint a Szerződés értelmében a tagállamok minden további szükséges intézkedést megtesznek annak érdekében, hogy az emberi fogyasztásra szánt víz megfeleljen ezen irányelv követelményeinek.
(2) A tagállamok biztosítják, hogy az ezen irányelv megvalósítására szolgáló intézkedések semmilyen körülmények között ne eredményezzék az emberi fogyasztásra szánt víz meglévő minőségének közvetett vagy közvetlen romlását, amennyiben az kihat az emberi egészség védelmére, illetve az ivóvíz előállításához használt vizek szennyezettségének bárminemű növekedését.
5. cikk
Minőségi előírások
(1) A tagállamok meghatározzák az I. mellékletben foglalt, az emberi fogyasztásra szánt vízre alkalmazandó paraméterek értékeit.
(2) A fenti (1) bekezdésnek megfelelően meghatározott értékek nem lehetnek kevésbé szigorúak, mint az I. mellékletben foglaltak. Ami az I. melléklet C. részében foglalt paramétereket illeti, az értékeket csupán ellenőrzés céljából, illetve a 8. cikkben meghatározott kötelezettségek teljesítése végett kell rögzíteni.
(3) Az érintett tagállam meghatározza az I. mellékletben nem szereplő további paraméterek értékeit, amennyiben nemzeti területén vagy annak egy részén az emberi egészség védelme azt megkívánja. Az így meghatározott értékeknek legalább a 4. cikk (1) bekezdésének a) pontjában foglalt követelményeket teljesíteniük kell.
6. cikk
A megfelelés helye
(1) Az 5. cikk alapján meghatározott számszerű értékeket teljesíteni kell:
a) elosztó hálózatból szolgáltatott víz esetén a létesítményen belül azon a ponton, ahol az az általában az emberi fogyasztás céljára történő vízkivételre használt csapból kilép;
b) tartályból szolgáltatott víz esetén azon a ponton, ahol a víz kilép a tartályból;
c) palackokba vagy tartályokba töltött, értékesítésre szánt víz esetében azon a ponton, ahol a vizet a palackokba vagy tartályokba töltik;
(d) élelmiszeripari vállalkozásnál használt víz esetében azon a ponton, ahol a vizet a vállalkozás használja.
(2) Az (1) bekezdés a) pontjában leírt víz esetében akkor lehet úgy tekinteni, hogy a tagállamok teljesítik e cikk, illetve a 4. cikk és a 8. cikk (2) bekezdése értelmében meglévő kötelezettségeiket, ha megállapítható, hogy az 5. cikkel összhangban meghatározott számszerű értékek a házi elosztó rendszer vagy annak karbantartása miatt nem teljesülnek, kivéve azokat a helyiségeket és létesítményeket, ahol a vizet a nagyközönség részére szánják, például iskolák, kórházak és éttermek.
(3) Amennyiben a fenti (2) bekezdés esetén fennáll annak a kockázata, hogy az (1) bekezdés a) pontjában leírt víz nem felel meg az 5. cikknek megfelelően meghatározott paraméterértékeknek, akkor a tagállamok biztosítják, hogy:
a) megfelelő intézkedéseket hoznak a paraméterek nem teljesítésével járó kockázat csökkentésére vagy felszámolására, például tájékoztatják az ingatlantulajdonosokat a lehetséges javító intézkedésekről, és/vagy
egyéb intézkedéseket hoznak, például a víz szolgáltatását megelőzően olyan vízkezelési technikákat alkalmaznak a víz jellegének vagy tulajdonságainak a megváltoztatására, amelyekkel lecsökken vagy megszűnik annak a kockázata, hogy a víz a szolgáltatást követően nem felel meg a paramétereknek;
és
b) az érintett fogyasztókat megfelelő módon tájékoztatják és tanácsokkal látják el az általuk megtehető minden további lehetséges javító intézkedésről.
7. cikk
Ellenőrzés
(1) A tagállamok megtesznek minden szükséges intézkedést az emberi fogyasztásra szánt víz minőségének rendszeres ellenőrzésének biztosítására, hogy meggyőződjenek arról, hogy a fogyasztók rendelkezésére álló víz megfelel-e az irányelv követelményeinek és különösen az 5. cikkel összhangban megállapított paramétereknek. A mintákat olyan módon kell venni, hogy azok az egész év során fogyasztott víz minőségét reprezentatív módon jellemezzék. Ezen túlmenően a tagállamok megtesznek minden szükséges intézkedést annak biztosítására, hogy ahol a fertőtlenítés az emberi fogyasztásra szánt víz előállításának vagy szolgáltatásának részét képezi, ott ellenőrizzék az alkalmazott fertőtlenítő kezelés hatékonyságát és a lehető legcsekélyebb mértékre szorítsák le a fertőtlenítés melléktermékei által okozott bárminemű szennyeződést a fertőtlenítés hatásának kockáztatása nélkül.
(2) Az (1) bekezdésben előírt kötelezettségek teljesítése érdekében az illetékes hatóságok megfelelő ellenőrző programokat alakítanak ki valamennyi emberi fogyasztásra szánt vízre vonatkozóan. Az ellenőrző programoknak meg kell felelniük a II. mellékletben megfogalmazott minimális követelményeknek.
(3) A mintavételi helyeket az illetékes hatóságok határozzák meg, és azoknak meg kell felelniük a II. mellékletben megfogalmazott vonatkozó követelményeknek.
(4) A 12. cikkben meghatározott eljárásnak megfelelően közösségi iránymutatásokat lehet megfogalmazni az e cikkben előírt folyamatos ellenőrzésre vonatkozóan.
(5) a) A tagállamok betartják a III. mellékletben szereplő, a paraméterek elemzésével kapcsolatos előírásokat.
b) A III. melléklet 1. részében meghatározott módszereken kívül egyéb módszerek is használhatók, amennyiben bizonyítható, hogy az ily módon kapott eredmények legalább olyan megbízhatóak, mint a meghatározott módszerek segítségével kapottak. Az alternatív módszereket alkalmazó tagállamok kötelesek ellátni a Bizottságot a módszerekre és azok egyenértékűségére vonatkozó minden információval.
c) A III. melléklet 2. és 3. táblázatában felsorolt paraméterek esetében bármilyen elemzési módszer használható, feltéve hogy megfelel az ott leírt követelményeknek.
(6) A tagállamok biztosítják, hogy esetenkénti megítélés alapján kiegészítő ellenőrzést végeznek az olyan anyagok és mikroorganizmusok tekintetében, amelyekre az 5. cikknek megfelelően nem határoztak meg számszerű értéket, ha okkal gyanítható, hogy azok olyan mennyiségben vagy számban lehetnek jelen, amelyek potenciális veszélyt jelentenek az emberi egészség számára.
8. cikk
Javító intézkedések és a használat korlátozása
(1) Az 5. cikk szerinti paramétereknek való meg nem felelés esetén a tagállamok biztosítják az azonnali vizsgálatot az okok feltárása érdekében.
(2) Ha a 4. cikk (1) bekezdésében előírt kötelezettségek teljesítése érdekében tett intézkedések betartása ellenére az emberi fogyasztásra szánt víz nem felel meg az 5. cikknek megfelelően meghatározott paramétereknek, akkor a 6. cikk (2) bekezdése függvényében az érintett tagállam köteles gondoskodni arról, hogy a lehető legrövidebb időn belül megtegyék a szükséges javító intézkedéseket a víz minőségének helyreállítására, és elsőbbséget kell biztosítani ezen intézkedéseknek. Ezeknél tekintettel kell lenni többek között arra, hogy milyen mértékben haladták meg a vonatkozó paramétereket, illetve hogy mekkora az emberi egészség potenciális veszélyeztetettsége.
(3) Akár betartották, akár nem a paramétereket, a tagállamok gondoskodnak arról, hogy bármilyen víz emberi fogyasztásra történő szolgáltatását betiltsák, amely potenciális veszélyt jelent az emberi egészségre, vagy korlátozzák annak használatát, vagy az ember egészségének védelmében szükséges egyéb intézkedéseket tegyenek. Ezekben az esetekben a fogyasztókat erről haladéktalanul tájékoztatni kell és megfelelő tanácsadásban kell részesíteni.
(4) Az illetékes hatóságok vagy egyéb megfelelő szervek döntik el, hogy a 3. pont értelmében milyen intézkedést kell hozni, szem előtt tartva azt, hogy milyen kockázatot jelenthet az ember egészségére nézve az emberi fogyasztásra szánt vízellátás megszakítása vagy a használat korlátozása.
(5) A tagállamok iránymutatásokat határozhatnak meg, amelyekkel támogatják az illetékes hatóságaikat a 4. bekezdésben foglalt kötelezettségeik teljesítése során.
(6) Amennyiben az I. melléklet C. részében foglalt paraméterek vagy előírások nem teljesülnek, a tagállamok megvizsgálják, hogy a teljesülés hiánya jelent-e valamilyen kockázatot az ember egészségére nézve. A tagállamok javító intézkedéseket hoznak a víz minőségének helyreállítására, amennyiben ez az emberi egészség védelme érdekében szükséges.
(7) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy amennyiben javító intézkedések történnek, a fogyasztókat erről értesítsék, kivéve ha az illetékes hatóságok véleménye szerint a paraméterek teljesülésének hiánya jelentéktelen.
9. cikk
Eltérések
(1) A tagállamok átmeneti eltérést engedélyezhetnek az I. melléklet B. részében foglalt, vagy az 5. cikk (3) bekezdésének megfelelően meghatározott paraméterek teljesítése alól, az általuk meghatározandó maximális mértékig, feltéve, hogy az átmeneti eltérés nem jelent potenciális veszélyt az emberi egészségére, és feltéve hogy az adott térségben az emberi fogyasztásra szánt víz szolgáltatását más, ésszerű módon nem lehet fenntartani. Az átmeneti eltérést a lehető legrövidebb időre kell korlátozni, ami nem haladhatja meg a három évet, s amely időszak végén meg kell vizsgálni, hogy történt-e elegendő fejlődés. Amennyiben valamely tagállam még egyszer átmeneti eltérést szándékozik engedélyezni, köteles tájékoztatni a Bizottságot vizsgálatáról a második átmeneti eltérésre vonatkozó döntést megalapozó indokokkal együtt. A második átmeneti eltérés időtartama nem haladhatja meg a három évet.
(2) Rendkívüli körülmények esetén az adott tagállam kérhet a Bizottságtól egy harmadik, három évet meg nem haladó időtartamra szóló átmeneti eltérést. A Bizottság három hónapon belül döntést hoz minden ilyen kérelemről.
(3) A fenti (1) vagy (2) bekezdésben foglaltakkal összhangban engedélyezett átmeneti eltérésekben meg kell határozni a következőket:
a) az eltérés oka;
b) a szóban forgó paraméter, a megelőző vonatkozó ellenőrzési eredmények, valamint az átmeneti eltérés ideje alatt megengedhető maximális érték;
c) a földrajzi térség, a naponta szolgáltatott víz mennyisége, az érintett lakosság, illetve az, hogy az átmeneti eltérés érint-e valamilyen releváns élelmiszeripari vállalkozást;
d) megfelelő ellenőrzési rendszer, szükség szerint megnövelt ellenőrzési gyakorisággal;
e) a szükséges javító intézkedések tervének rövid összefoglalása, beleértve a munkálatok ütemtervét, a becsült költségeket és a felülvizsgálatra vonatkozó rendelkezéseket;
f) az átmeneti eltérés igényelt időtartama.
(4) Ha az illetékes hatóságok úgy vélik, hogy a paraméter jelentéktelen mértékben nem teljesül, és ha a 8. cikk (2) bekezdésnek megfelelő javító intézkedés elegendő a probléma 30 napon belül történő orvosolására, akkor nincs szükség a fenti (3) bekezdés előírásainak alkalmazására.
Ebben az esetben az illetékes hatóságoknak vagy egyéb szerveknek csak az érintett paraméter megengedett legnagyobb értékét és a probléma orvosolására rendelkezésre álló időt kell meghatározniuk.
(5) A 4. bekezdés alkalmazása nem lehetséges többé, ha egy adott vízellátás a megelőző 12 hónapban összesen 30 napot meghaladó ideig nem felelt meg bármelyik számszerű értéknek.
(6) Az e cikkben foglalt eltéréseket igénybe vevő tagállamnak biztosítania kell, hogy az átmeneti eltérés által érintett lakosságot haladéktalanul és megfelelő módon tájékoztassák az eltérésről és annak meghatározó feltételeiről. Továbbá az adott tagállam szükség szerint biztosítja a tanácsadást a lakosság egyes konkrét csoportjainak, amelyeknél az eltérés különleges kockázatot jelenthet.
Amennyiben az illetékes hatóságok másként nem döntenek, ezek a kötelezettségek nem vonatkoznak a 4. bekezdésben meghatározott esetre.
(7) A 4. pontban foglaltak szerinti eltérés kivételével, a tagállam az engedélyezett eltérésről két hónapon belül tájékoztatja a Bizottságot az érintett, átlagosan napi 1000 m3 - t meghaladó vagy 5000 főnél többet ellátó vízszolgáltatásról, beleértve a (3) bekezdésben megkövetelt információkat is.
(8) Ez a cikk nem vonatkozik a palackokban vagy tartályokban eladásra kínált emberi fogyasztásra szánt vízre.
10. cikk
A kezelés, a berendezések és az anyagok minőségbiztosítása
A tagállamok minden szükséges intézkedést megtesznek annak biztosítása érdekében, hogy az új létesítményeknél az emberi fogyasztásra szánt víz előállításával, illetve szolgáltatásával kapcsolatban használt anyagok vagy az ilyen anyagokban lévő szennyeződések ne maradjanak az emberi fogyasztásra szánt vízben a szükséges alkalmazási koncentrációnál nagyobb koncentrációban, és azok sem közvetve, sem közvetlenül ne csökkentsék az emberi egészség ezen irányelvben előírt védelmét; az építőipari termékekre vonatkozó tagállami törvények, rendeletek és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló, 1988. december 21-i 89/106/EGK tanácsi irányelv [10] 3. cikke és 4. cikkének (1) bekezdése szerint készült értelmező okiratnak és műszaki előírásoknak meg kell felelniük ezen irányelv követelményeinek.
11. cikk
Mellékletek felülvizsgálata
(1) A Bizottság legalább ötévente, a tudományos és műszaki fejlődés tükrében áttekinti az I. mellékletet, és a Szerződés 189c. cikkében szabályozott eljárás szerint javaslatot tesz annak szükség szerinti módosítására.
(2) A Bizottság legalább ötévente, a tudományos és műszaki fejlődéshez igazítja a II. és III. mellékletet. A szükség szerinti módosításokat a 12. cikkben foglalt eljárásnak megfelelően kell meghozni.
12. cikk
Bizottsági eljárás
(1) A Bizottság munkáját a tagállamok képviselőiből álló és a Bizottság egy képviselőjének elnökletével működő bizottság segíti.
(2) A Bizottság képviselője tervezetet nyújt be a szükséges intézkedésekről a bizottság számára. A bizottság, az elnöke által az ügy sürgősségére tekintettel megállapított határidőn belül, véleményt nyilvánít a tervezetről. A véleményt a Szerződés 148. cikkének (2) bekezdésében a Tanácsnak a Bizottság javaslata alapján elfogadandó határozataira előírt többséggel kell meghozni. A bizottságban a tagállamok képviselőinek szavazatait az említett cikkben meghatározott módon kell súlyozni. Az elnök nem szavazhat.
(3) A Bizottság azonnal érvénybe lépő intézkedéseket hoz. Azonban ha ezek az intézkedések nincsenek összhangban a bizottság véleményével, akkor a Bizottság azokat köteles haladéktalanul bejelenteni a Tanácsnak. Ebben az esetben:
a) a Bizottság a bejelentéstől számított három hónapos időszakra elhalasztja az általa hozott intézkedések végrehajtását;
b) a Tanács az a) pontban meghatározott határidőn belül minősített többséggel eltérő határozatot hozhat.
13. cikk
Tájékoztatás és jelentéskészítés
(1) A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy megfelelő és naprakész információ álljon a fogyasztók rendelkezésére az emberi fogyasztásra szánt víz minőségéről.
(2) A környezeti információkhoz való hozzáférés szabadságáról szóló, 1990. június 7-i 90/313/EGK tanácsi irányelv [11] sérelme nélkül minden tagállam köteles háromévente jelentést közzétenni az emberi fogyasztásra szánt víz minőségéről a fogyasztók tájékoztatása céljából. Az első jelentés a 2002., 2003. és 2004. évre vonatkozik. Minden egyes jelentésben szerepelnie kell legalább minden, az átlag napi 1000 m3 - t meghaladó hozamú vagy 5000 főnél többet ellátó vízszolgáltató létesítménynek, és a jelentésnek három naptári évre kell kiterjednie, és a jelentési időszak végét követő naptári év végéig kell közzétenni.
(3) A tagállamok a közzétételtől számított két hónapon belül megküldik jelentésüket a Bizottságnak.
(4) A 2. bekezdésben meghatározott jelentések formátumát és minimális információtartalmát a 3. cikk (2) bekezdésében, az 5. cikk (2) és (3) bekezdésében, a 7. cikk (2) bekezdésében, a 8. cikkben, a 9. cikk (6) és (7) bekezdésében és a 15. cikk (1) bekezdésében foglalt intézkedésekre való tekintettel kell meghatározni, és szükség szerint a 12. cikkben meghatározott eljárásnak megfelelően kell módosítani.
(5) A Bizottság megvizsgálja a tagállamok jelentéseit, és háromévente összefoglaló jelentést tesz közzé az emberi fogyasztásra szánt víz minőségéről a Közösségben. Ezt a jelentést a tagállamoktól kapott jelentések kézhezvételétől számított kilenc hónapon belül teszi közzé.
(6) A 2. bekezdésben említett, az irányelvvel kapcsolatos első jelentéssel együtt a tagállamok jelentést készítenek a Bizottság számára a 6. cikk (3) bekezdésében és az I. melléklet B. részének 10. megjegyzésben foglalt kötelezettségeik teljesítése érdekében megtett vagy tervezett intézkedésekről. A Bizottság a 12. cikkben meghatározott eljárás szerint adott esetben javaslatot tesz ennek a jelentésnek a formátumára vonatkozóan.
14. cikk
Teljesítési ütemterv
A tagállamok megteszik az ahhoz szükséges intézkedéseket, hogy az emberi fogyasztásra szánt víz minősége megfeleljen ezen irányelv követelményeinek, a hatályba léptetéstől számított öt éven belül, nem sértve az I. melléklet B. részének 2., 4. és 10. megjegyzését.
15. cikk
Rendkívüli körülmények
(1) Rendkívüli körülmények esetén és földrajzilag meghatározott területekre vonatkozóan a tagállamok kérhetik a Bizottságtól a 14. cikkben meghatározott időtartam meghosszabbítását. A határidő ily módon történő meghosszabbítása nem haladhatja meg a három évet, amely időszak vége előtt vizsgálatot kell végezni és annak eredményeit a Bizottságnak meg kellküldeni, amely a vizsgálat alapján jogosult egy második, maximum hároméves hosszabbítást engedélyezni. Ez a rendelkezés nem vonatkozik a palackokban vagy tartályokban eladásra kínált emberi fogyasztásra szánt vízre.
(2) Az ilyen megindokolt kérelmekben ismertetni kell a tapasztalt nehézségeket, valamint legalább a 9. cikk (3) bekezdésében meghatározott valamennyi információt.
(3) A Bizottság a 12. cikkben meghatározott eljárásnak megfelelően vizsgálja meg a kérelmet.
(4) Az e cikket igénybe vevő tagállam köteles gondoskodni arról, hogy a kérelem által érintett lakosságot haladéktalanul és megfelelő módon tájékoztassák a kérelem végeredményéről. Ezen túlmenően a tagállam szükség szerint köteles gondoskodni arról, hogy megfelelő tanácsadásban részesítsék a lakosság azon konkrét csoportjait, amelyeknél különleges kockázat léphet fel.
16. cikk
Hatályon kívül helyezés
(1) Ezen irányelv hatálybalépésétől számított öt év elteltével a 80/778/EGK irányelv hatályát veszti. Figyelemmel a 2. bekezdés rendelkezéseire is, ez a hatályvesztés nem érinti a tagállamok a nemzeti törvényekbe történő átültetésre és az alkalmazásra vonatkozó IV. mellékletben meghatározott határidőkkel kapcsolatos kötelezettségeit.
A hatályát vesztett irányelvre történő bármely utalást úgy kell értelmezni, mint erre az irányelvre történő utalást, és azt az V. mellékletben foglalt megfelelési táblázattal összhangban kell értelmezni.
(2) Amint egy adott tagállam hatályba léptette az ezen irányelv teljesítéséhez szükséges törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, és meghozta a 14. cikkben foglalt intézkedéseket, a 80/778/EGK irányelv helyett ezen irányelv alkalmazandó az adott tagállamban az emberi fogyasztásra szánt víz minőségére.
17. cikk
Átültetés a nemzeti jogrendbe
(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy az irányelvnek a hatálybalépésétől számított két éven belül megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
18. cikk
Hatálybalépés
Ez az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő 20. napon lép hatályba.
19. cikk
Címzettek
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 1998. november 3-án.