A Tanács 620/82/EGK Rendelete
(1982. március 16.)
az olaszországi intézmények és a többi tagállam intézményei között a természetbeni betegbiztosítási és anyasági biztosítási ellátások megtérítésére vonatkozó különleges intézkedések bevezetéséről
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,
tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 51. cikkére,
tekintettel a Bizottságnak a migráns munkavállalók szociális biztonságával foglalkozó igazgatási bizottsággal folytatott konzultációt követően kidolgozott javaslatára,
mivel a legutóbb a 2793/81/EGK rendelettel [1] módosított, a szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló, 1971. június 14-i 1408/71/EGK tanácsi rendelet [2] 36. cikke úgy rendelkezik, hogy egy tagállam intézménye által egy másik tagállam intézménye nevében nyújtott természetbeni ellátások teljes összegét meg kell téríteni, akár a tényleges kiadások igazolása ellenében, akár átalány formájában;
mivel a legutóbb a 2793/81/EGK rendelettel módosított, az 1408/71/EGK rendelet végrehajtása részletes szabályainak rögzítéséről szóló 574/72/EGK rendelet [3] 93., 94., 95. és 100. cikke megállapítja a megtérítendő összegek meghatározására, valamint az ilyen megtérítések lebonyolítására vonatkozó szabályokat;
mivel Olaszországban a nemzeti egészségügyi szolgálat megteremtése a betegségbiztosítás és az anyasági biztosítás valamennyi irányító testületének, különösen az "Istituto nazionale per l'assicurazione contro le malattie" (Országos Betegbiztosító Intézetnek) - a továbbiakban: INAM-nak - a megszüntetésével járt, amely az 1408/71/EGK és az 574/72/EGK rendeletek értelmében az összekötő szerv és az illetékes intézmény volt;
mivel az 1408/71/EGK rendelet 36. cikkében előírt megtérítések tekintetében ez a felszámolás komoly nehézségeket okozott egyrészt a többi tagállam intézményei által benyújtott követelések ellenőrzésével, másrészt az INAM által az említett intézményekkel szemben támasztott követelésekkel kapcsolatos teendők elvégzésében;
mivel célszerűnek tűnik ezt a különleges helyzetet egy egységes közösségi módszerrel megoldani, amely egyszerre vonatkozik az INAM által és a vele szemben támasztott követelésekre az ilyen követelések átfogó és végleges elintézésének felgyorsítása érdekében;
mivel ennek a módszernek a lehető legkisebb mértékben szabad csak eltérnie az 574/72/EGK rendelet fent említett rendelkezéseitől és a követelések, illetve a követelések és tartozások megállapításánál egyéb kritériumokat vagy különleges szabályokat csak akkor lehet alkalmazni, ha az valóban elkerülhetetlen,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Az 574/72/EGK rendelet V. címében foglalt rendelkezésektől eltérve, az INAM nevében a tagállamok intézményei által, valamint az említett intézmények nevében az INAM által 1980. december 31-ig nyújtott természetbeni betegbiztosítási és anyasági biztosítási ellátásoknak az 1408/71/EGK rendelet 36. cikkében előírt megtérítését, amelyet az INAM megszüntetését követően még nem teljesítettek, az e rendeletben megállapított szabályokkal összhangban kell meghatározni és végrehajtani.
Ez a rendelet nem terjed ki a Németország és Olaszország közötti kapcsolatokban a "Cassa mutua provinciale di malattia di Bolzano (Bolzano Tartományi Betegbiztosító Segélypénztár)" követeléseire és tartozásaira.
2. cikk
Az 574/72/EGK rendelet 93. cikke értelmében megtérítendő összegek meghatározása a következőképpen történik:
1. azokat az összegeket, amelyeket a tagállamok intézményei 1981. szeptember 30-án igazoló okmányok alapján követeltek az INAM-tól az 1980. december 31-ig nyújtott természetbeni ellátások tekintetében, ekként összesítik az elismerten elutasított követelések figyelembevételével;
2. azokat az összegeket, amelyeket az intézmények az 574/72/EGK rendelet 100. cikke értelmében továbbra is követelhetnek, de amelyeket igazoló okmányok nem támasztanak alá, különösen az 1980-ban nyújtott ellátásokat illetően, becsléssel állapítják meg; ezeket az összegeket hozzá kell adni a fenti 1. pontban említett összegekhez;
3. ez a becsült érték valamennyi tagállam esetében felső határt jelent; amennyiben az INAM számára az olasz Egészségügyi Minisztériumhoz 1982. április 30-ig benyújtott igazoló okmányokban - a feladás dátumának a postabélyegző keltezése tekintendő - olyan összeg szerepel, amely nem haladja meg ezt a felső határt, úgy ezt az összeget térítik meg; ha viszont meghaladja azt, akkor a megtérítendő összeg megegyezik a felső határral;
4. az INAM által követelt összegeket, amelyeket az 1976-os és az azt megelőző pénzügyi évekre vonatkozó követelésként nyújtottak be, ekként összesítik az elismerten elutasított követelések figyelembevételével;
5. az INAM követeléseinek az 1977-től 1980-ig terjedő pénzügyi évekre vonatkozó összegét az INAM részére az 1973-tól 1976-ig terjedő pénzügyi évekre megtérített összegek kivetítésével állapítják meg; azonban Németország esetében az 1977-es pénzügyi évre elfogadott összeg az, amely megfelel az olasz minisztérium által a német összekötő szervnek átadott igazoló okmányokon alapuló összegnek.
3. cikk
Az 574/72/EGK rendelet 94. és 95. cikke értelmében megtérítendő összegek meghatározása a következőképpen történik:
1. az 1979-ig nyújtott ellátások után megállapított átalányösszegeket ekként összesítik, az elismerten elutasított követelések figyelembevételével;
2. az 1980-ban nyújtott ellátások után megállapított áta-lányösszegeket becsléssel állapítják meg, a családok évi átlagos számának, illetve a nyugdíjasok évi átlagos számának figyelembevételével, amely az 574/72/EGK rendelet 94., illetve 95. cikkében szerepel; ezek a számadatok az 1977-re, 1978-ra és 1979-re vonatkozó adatok kivetítésével kaphatók meg;
3. Németország és Olaszország egymás közötti kapcsolataiban a követelések és tartozások összegének, valamint az elszámolás határidejének megállapítása a II. melléklettel összhangban történik.
4. cikk
(1) Az 1-3. cikknek megfelelően meghatározott követelések összege minden tagállam vonatkozásában az adott tagállam 1981. december 31-i pénznemében összesítendő.
(2) Az elszámolás céljából az (1) bekezdésben említett összegeket átváltják olasz lírára, így az illetékes olasz hatóságok megismerhetik az általuk kifizetendő egyenleget.
(3) Az átváltást az európai monetáris rendszer keretében a Bizottság által meghatározott, 1981. december 31-i hivatalos árfolyamon kell végrehajtani.
5. cikk
(1) A 2. cikk 3. pontjának figyelembevételével, a 4. cikknek megfelelően a megtérítés összegét a hitelező ország nemzeti pénznemében fejezik ki, és ebben a pénznemben is térítik meg.
(2) A megtérítések (3) bekezdés szerinti végrehajtásához a pénznemeket a kifizetés napján érvényes hivatalos árfolyamon váltják át.
(3) Az esedékes megtérítéseket az összekötő szervek a következők szerint hajtják végre:
- az esedékes összeg 15-20 %-a 1982. március 31-én,
- a fennmaradó esedékes összeg 50 %-a 1982. június 30-án,
- a kiegyenlítetlen rész 1982. december 31-én kerül kifizetésre.
6. cikk
(1) Az 1-5. cikk alkalmazása magában foglalja a számlák rendezését. A számláknak ilyen módon történő rendezése ugyancsak magában foglalja a lemondási megállapodásokban és a már megkötött, illetve az ezután megkötendő egyéb megállapodásokban előírt összegeket.
(2) Az 574/72/EGK rendelet 100. cikkétől eltérve, 1982. április 30-át követően újabb megtérítési igényt az e rendeletben említett ellátások iránt benyújtani nem lehet.
(3) Az egyes tagállamok illetékes hatóságai megteszik a szükséges intézkedéseket e rendelet alkalmazása, különösen pedig a közösségi szinten meghatározott nemzeti egyenlegeknek az érintett intézményekkel történő rendezése érdekében.
7. cikk
(1) Az egyes tagállamok tekintetében fennálló követeléseknek a 2-5. cikk rendelkezései alapján meghatározott összegét az I. melléklet tünteti fel.
(2) A német intézmények által a megtérítendő összegek megállapítása, valamint a kifizetendő összegek arányos felosztása tekintetében követendő eljárást a II. melléklet állapítja meg.
8. cikk
Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetése napján lép hatályba.
Ezt a rendeletet 1982. március 1-jétől kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 1982. március 16-án.