AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 336/2006/EK RENDELETE
(2006. február 15.)
a hajók biztonságos üzemeltetéséről szóló nemzetközi szabályzat Közösségen belüli végrehajtásáról és a 3051/95/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (EGT vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 80. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel a Bizottság javaslatára,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
a Régiók Bizottságával folytatott konzultációt követően,
a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően (2),
mivel:
(1)
A Nemzetközi Tengerészeti Szervezet (a továbbiakban: IMO) 1993-ban elfogadta a hajók biztonságos üzemeltetéséről és a környezetszennyezés megelőzéséről szóló nemzetközi szabályzatot (a továbbiakban: ISM-szabályzat). Ez a szabályzat az „Életbiztonság a tengeren” tárgyú, 1974. évi nemzetközi egyezmény (SOLAS) 1994. májusában elfogadott IX., a hajók biztonságos üzemeltetéséről szóló fejezetével a legtöbb, nemzetközi hajóutakon közlekedő hajó számára fokozatosan kötelezővé vált.
(2)
Az IMO a 2000. december 5-én elfogadott MSC. 104 (73) határozatával módosította az ISM-szabályzatot.
(3)
Az IMO 1995. november 23-i A. 788 (19) határozatával elfogadta az ISM-szabályzat hatósági szervek általi végrehajtására vonatkozó iránymutatásokat. Ezeket az iránymutatásokat a 2001. november 29-én elfogadott A. 913 (22) határozat módosította.
(4)
A „roll-on/roll-off” személyhajók (Ro-Ro komphajók) biztonságos üzemeltetéséről szóló, 1995. december 8-i 3051/95/EK tanácsi rendelet (3) a tagállamok kikötőibe érkező vagy onnan induló Ro-Ro személyszállító komphajók számára - mind nemzetközi, mind belföldi viszonylatban és lobogótól függetlenül - 1996. július 1-jei hatállyal közösségi szinten kötelezővé tette az ISM-szabályzatot. Ez jelentette az első lépést annak irányába, hogy biztosított legyen az ISM-szabályzatnak az összes tagállamban egységes és következetes végrehajtása.
(5)
1998. július 1-jétől a SOLAS IX. fejezetének rendelkezései alapján az ISM-szabályzat a nemzetközi hajóutakon kötelezővé vált a személyhajókat üzemeltető társaságok számára, ideértve a gyorsjáratú személyszállító hajókat, az olajszállító tartályhajókat, a vegyianyag-szállító tartályhajókat, a gázszállító hajókat, az ömlesztett árut szállító hajókat és az 500 bruttó tonna nagyságú vagy annál nagyobb, gyorsjáratú teherhajókat üzemeltető társaságokat is.
(6)
2002. július 1-jén az ISM-szabályzat a nemzetközi hajóutakon közlekedő egyéb teherhajókat, valamint 500 bruttó tonna nagyságú vagy annál nagyobb mobil tengeri fúrótornyokat üzemeltető társaságok számára is kötelezővé vált.
(7)
Az ISM-szabályzat szigorú és kötelező alkalmazása hatékonyan javíthatja az emberi élet biztonságát a tengeren, valamint a környezetvédelmet.
(8)
Kívánatos az ISM-szabályzatot közvetlenül alkalmazni a valamely tagállam lobogója alatt közlekedő hajókra, továbbá - lobogóra való tekintet nélkül - a kizárólag belföldi utakon közlekedő hajókra, illetve a tagállamok kikötőibe érkező vagy onnan induló menetrendszerű személyhajókra.
(9)
Az új, közvetlenül alkalmazandó rendeletnek biztosítania kell az ISM-szabályzat végrehajtását, ugyanakkor a tagállamokra tartozik annak eldöntése, hogy a szabályzatot - lobogóra való tekintet nélkül - a kizárólag kikötői területen közlekedő hajókra is alkalmazzák-e.
(10)
Következésképpen a 3051/95/EK rendeletet hatályon kívül kell helyezni.
(11)
Amennyiben egy tagállam a gyakorlatban nehezen kivitelezhetőnek találja, hogy a társaság egyes, - az adott tagállamban kizárólag belföldi utakon közlekedő - meghatározott hajók, illetve hajótípusok tekintetében az ISM-szabályzat A. része különös rendelkezéseinek megfeleljenek, úgy ezektől a rendelkezésektől a szabályzat célkitűzésének egyenértékű elérését biztosító intézkedések alkalmazásával részben vagy egészben eltérhet. Az érintett tagállam az ilyen hajók és társaságok tekintetében ebben az esetben alternatív igazolási és ellenőrzési eljárásokat állapíthat meg.
(12)
Figyelembe kell venni a kikötő szerinti illetékes állam hatósága által végzett ellenőrzésről szóló, 1995. június 19-i 95/21/EK tanácsi irányelvet (4).
(13)
Azért, hogy az e rendeletben meghatározott kötelezettségekkel összefüggésben meghatározható legyen, mely szervezetek tekinthetők elismert szervezetnek, illetve azért, hogy e rendelet rendelkezései a nem nemzetközi forgalomban közlekedő személyhajók esetében alkalmazható legyen, figyelemmel kell lenni a hajófelügyeleti és hajóvizsgáló szervezetek, valamint a tengerhajózási igazgatás vonatkozó tevékenységeinek közös szabályairól és szabványairól szóló, 1994. november 22-i 94/57/EK tanácsi irányelvre (5), illetve a személyhajókra vonatkozó biztonsági szabályokról és követelményekről szóló, 1998. március 17-i 98/18/EK tanácsi irányelvre (6).
(14)
A II. melléklet módosításához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozattal (7) összhangban kell elfogadni.
(15)
Mivel e rendelet céljait, nevezetesen a hajók biztonságos üzemeltetésének és a hajókról történő szennyezés megelőzésének megerősítését a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, és ezért azok közösségi szinten jobban megvalósíthatók, a Közösség intézkedéseket hozhat a Szerződés 5. cikkében meghatározottak szerinti szubszidiaritás elvének megfelelően. Az e cikkben meghatározott arányosság elvének megfelelően ez a rendelet nem lépi túl az e célkitűzések eléréséhez szükséges mértéket,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Célkitűzés
E rendelet célkitűzése a 3. cikk (1) bekezdésében meghatározott hajók biztonságos üzemeltetése és a hajókról történő szennyezés megelőzésének megerősítése azáltal, hogy a hajókat üzemeltető társaságok esetében a következő eszközök segítségével biztosítja az ISM-szabályzat rendelkezéseinek teljesítését:
a)
a társaságoknak az általuk üzemeltetett hajókon és a szárazföldi részlegeiknél biztonságos üzemeltetési rendszert kell létesíteniük és működtetniük, továbbá
b)
a hajófedélzeti és szárazföldi rendszerek ellenőrzését a hajók lobogója és a hajók által felkeresett kikötők szerint illetékes állam hatóságának kell elvégeznie.
2. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
1.
„ISM-szabályzat”: a hajók biztonságos üzemeltetéséről és a környezetszennyezés megelőzéséről szóló nemzetközi szabályzat, amelyet a Nemzetközi Tengerészeti Szervezet az 1993. november 4-i A. 741 (18) számú közgyűlési határozatával fogadott el, és amelyet az IMO Tengerészeti Biztonsági Bizottsága 2000. december 5-én elfogadott MSC. 104 (73) határozatával módosított, és amelynek hatályos változata e rendelet I. mellékletében szerepel;
2.
„elismert szervezet”: a 94/57/EK irányelv rendelkezéseivel összhangban elismert szervezet;
3.
„társaság”: a hajó tulajdonosa vagy szervezet, illetve személy mint az igazgató, vagy személyzet nélküli hajó bérlete esetén az a személy, akire a hajótulajdonos átruházta a hajó üzemeltetésének felelősségét, és aki e felelősséget magára vállalva teljesíti a szabályzatban meghatározott kötelezettségeket;
4.
„személyhajó”: olyan hajó - ideértve a gyorsjáratú személyszállító vízi járművet is -, amely több mint 12 utast szállít, illetve az alámerülésre alkalmas személyszállító vízi jármű;
5.
„utas”: a hajón tartózkodó személy, kivéve az alábbiakat:
a)
a parancsnok, a személyzet tagjai vagy olyan személyek, akiket a hajó gazdasági tevékenységével összefüggésben a hajó fedélzetén foglalkoztatnak vagy alkalmaznak; és
b)
az egy évesnél fiatalabb gyermek;
6.
„gyorsjáratú vízi jármű”: a SOLAS-egyezmény X. fejezetének hatályos 1.2. szabályában meghatározott gyorsjáratú vízi jármű. A gyorsjáratú személyszállító vízi járművek esetében a 98/18/EK irányelv 2. cikkének f) pontjában meghatározott korlátozásokat kell alkalmazni;
7.
„teherhajó”: olyan hajó, ideértve a gyorsjáratú vízi járművet, amely nem személyhajó;
8.
„nemzetközi út”: olyan tengeri út, amelyet a hajó egy tagállam vagy egy másik állam területén fekvő kikötőből valamely másik állam területén fekvő kikötőbe tesz meg;
9.
„belföldi út”: ugyanazon tagállam területén fekvő kettő vagy több kikötő között megtett tengerszakasz;
10.
„menetrendszerű személyhajó”: ugyanazon kikötők közötti forgalomban közlekedő hajó útjai, amelyeket:
a)
közzétett menetrend szerint; illetve
b)
olyan rendszerességgel, illetve gyakorisággal tesz meg, amelyek felismerhetően sorozatot alkotnak;
11.
„Ro-Ro személyszállító komphajó”: a SOLAS-egyezmény II-1. fejezetében meghatározott tengerjáró személyszállító hajó;
12.
„alámerülésre alkalmas személyszállító vízi jármű”: olyan helyváltoztatásra alkalmas személyszállító hajó, amely elsősorban a vízfelszín alatt működik, és tevékenységének biztosítása, illetve az alábbiakban szereplő szükségleteinek biztosítása céljából vízfelszíni hajó vagy szárazföldi létesítmény támogatására szorul:
a)
üzemanyagkészletének, illetve energia forrásának feltöltése;
b)
a sűrített levegővel történő feltöltés;
c)
az életfeltételek biztosítását szolgáló berendezések feltöltése;
13.
„mobil tengeri fúrótorony”: cseppfolyós vagy gáz-halmazállapotú szénhidrogén, kén vagy só tengerfenék alatti készleteinek felderítése vagy kiaknázása céljából tengerfelszín alatti fúrásra alkalmas hajó;
14.
„bruttó tonna” (BRT): a hajó bruttó tonna tartalma, amelyet a hajók köbözéséről szóló 1969. évi nemzetközi egyezményben meghatározott eljárással állapítottak meg, illetve, a kizárólag belföldi utakon közlekedő hajók esetében, amennyiben a hajónak a fentiek szerinti bruttó tonna tartalmát nem az említett egyezményben meghatározott eljárással határozták meg, úgy a hajónak a nemzeti köbözési szabályoknak megfelelően megállapított bruttó tonna tartalma.
3. cikk
Alkalmazási kör
(1) Ezt a rendeletet a következő hajótípusokra és az azokat üzemeltető alábbi társaságokra kell alkalmazni:
a)
teher- és személyhajók, amelyek valamely tagállam lobogója alatt, nemzetközi utakon közlekednek;
b)
teher- és személyhajók, amelyek kizárólag belföldi utakon közlekednek, tekintet nélkül a lobogóra;
c)
a Közösség valamely tagállamának területén elhelyezkedő kikötőbe érkező vagy onnan induló, menetrendszerű teher- és személyhajók, tekintet nélkül a lobogóra;
d)
a valamely tagállam joghatósága alatt üzemeltetett mobil tengeri fúrótornyok.
(2) Ezt a rendeletet a következő hajótípusokra vagy az azokat üzemeltető alábbi társaságokra nem kell alkalmazni:
a)
valamely tagállam tulajdonában lévő, vagy tagállam által üzemeltetett, kizárólag nem-kereskedelmi, állami szolgálatban használt hadihajók, csapatszállító és más rendeltetésű hajók;
b)
a nem mechanikus eszközökkel hajtott hajók, a kezdetleges építésű faszerkezetű hajók, a kedvtelési célú hajók és kedvtelési célú vízi járművek, kivéve, ha azokat személyzettel és kereskedelmi célból üzemeltetik és 12 főnél több személyt szállítanak;
c)
a halászhajók;
d)
az 500 BRT alatti teherszállító hajók és mobil tengeri fúrótornyok;
e)
a 98/18/EK irányelv 4. cikkében meghatározott C. és D. osztályba tartozó tengerszakaszokon üzemeltetett személyhajók, a Ro-Ro személyszállító komphajók kivételével.
4. cikk
Megfelelőség biztosítása
A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy valamennyi olyan hajót üzemeltető társaság, amely e rendelet hatálya alá tartozik, megfelel e rendelet rendelkezéseinek.
5. cikk
A biztonságos üzemeltetésre vonatkozó követelmények
A 3. cikk (1) bekezdésében említett hajóknak és az azokat üzemeltető társaságoknak meg kell felelniük az ISM-szabályzat A. részében foglalt követelményeknek.
6. cikk
Tanúsítás és ellenőrzés
A tanúsítás és ellenőrzés tekintetében a tagállamok kötelesek megfelelni az ISM-szabályzat B. részében foglalt rendelkezéseknek.
7. cikk
Eltérés
(1) Egy tagállam, amennyiben a gyakorlatban nehezen kivitelezhetőnek találja, hogy a társaságok egyes, - az adott tagállamban kizárólag belföldi utakon közlekedő - meghatározott hajók, illetve hajótípusok tekintetében az ISM-szabályzat A. része 6., 7., 9., 11. és 12. cikkében foglalt előírásoknak megfeleljenek, úgy ezektől a rendelkezésektől a szabályzat célkitűzésének egyenértékű elérését biztosító intézkedések végrehajtásával részben vagy egészben eltérhetnek.
(2) A tagállamok az olyan hajók és társaságok tekintetében, amelyek vonatkozásában az (1) bekezdés értelmében eltérést fogadtak el, - amennyiben a gyakorlatban nehezen kivitelezhetőnek találják a 6. cikkben meghatározott követelményeknek való megfelelést - alternatív tanúsítási és ellenőrző vizsgálati eljárásokat állapíthatnak meg.
(3) Az (1), és adott esetben a (2) bekezdésben meghatározott körülmények fennállása esetén a következő eljárást kell alkalmazni:
a)
az érintett tagállam értesíti a Bizottságot az eltérésről, valamint az általa elfogadni kívánt intézkedésekről;
b)
amennyiben az értesítést követő hat hónapon belül a 12. cikk (2) bekezdése szerinti eljárással összhangban megállapításra kerül, hogy a javasolt eltérés nem indokolt, illetve a javasolt intézkedések elégtelenek, az érintett tagállamnak a javasolt intézkedéseket módosítania kell, illetve azokat nem fogadhatja el;
c)
ha hat hónapon belül nem érkezik ilyen jellegű ellenvetés, a tagállam valamennyi elfogadott intézkedést az (1), valamint adott esetben a (2) bekezdésre történő közvetlen hivatkozással hozza nyilvánosságra.
(4) Az (1), és adott esetben a (2) bekezdésben foglalt eltérést követően az érintett tagállam a II. melléklet B. része 5. pontjának második albekezdésével összhangban az alkalmazandó üzemeltetési korlátozásokról szóló igazolást állít ki.
8. cikk
Bizonyítványok érvényessége, elfogadása és elismerése
(1) A megfelelési bizonyítvány a kibocsátása napjától számított legfeljebb 5 évig érvényes. A biztonságos üzemeltetési bizonyítvány a kibocsátása napjától számított legfeljebb 5 évig érvényes.
(2) A megfelelési bizonyítvány és a biztonságos üzemeltetési bizonyítvány megújítása során az ISM-szabályzat B. részének vonatkozó rendelkezéseit alkalmazni kell.
(3) A tagállamok kötelesek elfogadni bármely másik tagállam hatósága vagy annak nevében eljáró elismert szervezet által kiállított megfelelési bizonyítványokat, ideiglenes megfelelési bizonyítványokat, biztonságos üzemeltetési bizonyítványokat és ideiglenes biztonságos üzemeltetési bizonyítványokat.
(4) A tagállamok kötelesek elfogadni harmadik állam hatósága által, vagy azok nevében kibocsátott megfelelési bizonyítványokat, ideiglenes megfelelési bizonyítványokat, biztonságos üzemeltetési bizonyítványokat és ideiglenes biztonságos üzemeltetési bizonyítványokat.
Menetrend szerinti forgalomban közlekedő személyhajók esetében viszont a harmadik állam hatósági szerve által kibocsátott megfelelési bizonyítvány, ideiglenes megfelelési bizonyítvány, biztonságos üzemeltetési bizonyítvány és ideiglenes biztonságos üzemeltetési bizonyítvány ISM-szabályzat rendelkezéseinek való megfelelését az érintett tagállam(ok) a megfelelő módon megvizsgálják vagy megvizsgáltatják, kivéve, amennyiben azokat valamely tagállam hatósága, vagy egy elismert szervezet bocsátotta ki.
9. cikk
Szankciók
A tagállamok megállapítják az e rendelet rendelkezéseinek megszegése esetén alkalmazandó szankciókra vonatkozó szabályokat, és megtesznek minden szükséges intézkedést e szabályok végrehajtásának biztosítására. A megállapított szankcióknak hatékonyaknak, arányosaknak és visszatartó erejűeknek kell lenniük.
10. cikk
Jelentéstétel
(1) A tagállamok kétévente jelentést tesznek a Bizottságnak e rendelet végrehajtásáról.
(2) A Bizottság az ilyen jelentések számára a 12. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban összehangolt mintapéldányt dolgoz ki.
(3) A Bizottság az Európai Tengerbiztonsági Ügynökség segítségével a tagállami jelentések kézhezvételét követően hat hónapon belül konszolidált jelentést dolgoz ki e rendelet végrehajtásáról, adott esetben intézkedési javaslatokkal. A jelentést az Európai Parlament és a Tanács részére kell megküldeni.
11. cikk
Módosítások
(1) Az ISM-szabályzat módosításait a tengeri közlekedés biztonságával és a hajókról történő szennyezés megelőzésével foglalkozó bizottság (COSS) létrehozásáról, valamint a tengeri közlekedés biztonságáról és a hajókról történő szennyezés megelőzéséről szóló rendeletek módosításáról szóló, 2002. november 5-i 2099/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (8) 5. cikkével összhangban ki lehet zárni e rendelet hatálya alól.
(2) A II. mellékletet érintő valamennyi módosítást a 12. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kell elfogadni.
12. cikk
A bizottság
(1) A Bizottságot a 2099/2002/EK rendelet 3. cikkével összhangban létrehozott, a tengeri közlekedés biztonságával és a hajókról történő szennyezés megelőzésével foglalkozó bizottság (COSS) segíti.
(2) Az e bekezdésre történő hivatkozás esetén az 1999/468/EK tanácsi határozat 5. és 7. cikkét kell alkalmazni, tekintettel az említett határozat 8. cikkének rendelkezéseire.
Az 1999/468/EK határozat 5. cikkének (6) bekezdésében meghatározott határidő két hónap.
(3) A bizottság elfogadja eljárási szabályzatát.
13. cikk
Hatályon kívül helyezés
(1) A 3051/95/EK rendeletet 2006. március 24-tól hatályon kívül kell helyezni.
(2) A 2006. március 24. időpont előtt kibocsátott ideiglenes megfelelési bizonyítványok, ideiglenes biztonságos üzemeltetési bizonyítványok, megfelelési bizonyítványok és biztonságos üzemeltetési bizonyítványok lejáratuk, illetve a következő érvényesítésük időpontjáig hatályban maradnak.
14. cikk
Hatálybalépés
E rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Az olyan teher- és személyhajók vonatkozásában, amelyeknek még nem kellett megfelelniük az ISM-szabályzatnak, e rendeletet 2008. március 24-tól kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Strasbourgban, 2006. február 15-én.