AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2009/43/EK IRÁNYELVE
(2009. május 6.)
a védelmi vonatkozású termékek Közösségen belüli transzferére vonatkozó feltételek egyszerűsítéséről
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 95. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően (2),
mivel:
(1)
A Szerződés közös piac létrehozását írja elő, beleértve a tagállamok közötti azon akadályok kiküszöbölését, amelyek az áruk és szolgáltatások szabad áramlását gátolják, és olyan rendszer létesítését, amely biztosítja, hogy a belső piacon ne torzuljon a verseny.
(2)
A Szerződés azon rendelkezései, amelyek a belső piac megteremtésére vonatkoznak, minden díjazás ellenében nyújtott árura és szolgáltatásra alkalmazandók, beleértve a védelmi vonatkozású termékeket is, de nem akadályozzák meg a tagállamokat abban, hogy bizonyos feltételek mellett, egyedi esetekben más intézkedéseket hozzanak, ha azokat saját biztonságuk alapvető érdekeinek védelmében szükségesnek ítélik.
(3)
A tagállamoknak a védelmi vonatkozású termékek Közösségen belüli transzferét érintő törvényi, rendeleti és közigazgatási intézkedései helyenként aránytalanok, ami gátolhatja ezen termékek forgalmát és a belső piacon folyó verseny torzulásához vezethet, ezáltal akadályozva az innovációt, az ipari együttműködést és a védelmi piac versenyképességét az Európai Unióban.
(4)
A tagállamok törvényei és rendeletei - azáltal, hogy a védelmi vonatkozású termékek mind harmadik országokba, mind egyéb tagállamokba irányuló kivitelét és terjesztését szigorú ellenőrzési rendszereknek és megszorításoknak vetik alá - általában az emberi jogok, a béke, a biztonság és a stabilitás megőrzésének céljait követik.
(5)
A védelmi vonatkozású termékek Közösségen belüli mozgásának korlátait nem lehet általában véve eltörölni a Szerződés által előírt elvek közvetlen alkalmazásával, amelyek az áruk és szolgáltatások szabad forgalmát szorgalmazzák, mivel ezeket a megszorításokat külön-külön is meg lehet indokolni a Szerződés 30. vagy 296. cikkével összhangban, mely cikkek a tagállamok által továbbra is alkalmazhatóak, amennyiben alkalmazásuk feltételeit teljesítik.
(6)
A tagállamok vonatkozó törvényeit és rendeleteit ezért úgy kell harmonizálni, hogy a belső piac zökkenőmentes működésének biztosítása érdekében egyszerűsödjön a védelmi vonatkozású termékek Közösségen belüli transzfere. Ez az irányelv csak a védelmi vonatkozású termékek tekintetében érinti a szabályokat és eljárásokat, így nem befolyásolja a tagállamok védelmi vonatkozású termékek transzferére vonatkozó politikáját.
(7)
A tagállamok vonatkozó törvényeit és rendeleteit úgy kell harmonizálni, hogy ne sérüljenek a nemzetközi kötelezettségeik és kötelezettségvállalásaik, valamint a védelmi vonatkozású termékek transzferével vagy exportjával kapcsolatos mérlegelési szabadságuk.
(8)
A tagállamok ezentúl is jogosultak a kormányközi együttműködés további elmélyítésére, ezen irányelv előírásainak tiszteletben tartása mellett.
(9)
Ez az irányelv nem vonatkozik azokra a védelmi vonatkozású termékekre, amelyek csupán áthaladnak a Közösség területén, vagyis amelyekhez nem rendeltek a külső árutovábbítási eljárástól eltérő vámjogi sorsot, vagy amelyeket csupán vámszabad területen vagy vámszabad raktáron tároltak, ahol nem kell őket jóváhagyott raktárnyilvántartásban szerepeltetni.
(10)
Ennek az irányelvnek a hatálya az Európai Unió közös katonai listáján (3) szereplő valamennyi védelmi vonatkozású termékre kiterjed, beleértve a részegységeiket és a technológiákat is.
(11)
Ez az irányelv nem sértheti a Tanács által az Európai Unióról szóló szerződés J.3 cikke alapján elfogadott, a gyalogsági aknákról szóló, 1997. november 28-i 97/817/KKBP együttes fellépés (4) végrehajtását, illetve a 2008. december 3-án Oslóban aláírt, kazettás lőszerekről szóló egyezmény tagállamok általi ratifikálását és végrehajtását.
(12)
Az emberi jogok, a béke, a biztonság és a stabilitás megőrzésének céljai, amelyeket a tagállamok általában a védelmi vonatkozású termékek transzferét megszorító törvényekkel és rendeletekkel próbálnak elérni, megkövetelik, hogy az említett termékek Közösségen belüli transzfere továbbra is a származási tagállam engedélyezése, illetve a címzett tagállamra vonatkozó biztosítékok tárgyát képezze.
(13)
Tekintettel az ebben az irányelvben előírt biztosítékokra, melyek az említett célokat szolgálják, a tagállamoknak már nem lenne szükségük arra, hogy újabb korlátozásokat vezessenek be, vagy más korlátozásokat tartsanak életben ugyanezen célok megvalósítására, a Szerződés 30. és 296. cikke értelmében.
(14)
Ez az irányelv nem sértheti a közérdek és közbiztonság védelméhez szükséges rendelkezések alkalmazását. A védelmi vonatkozású termékek természete és jellemzői fényében a közérdek indokai, mint például a közlekedés biztonsága, a tárolás biztonsága, a zavargások kockázata és a bűncselekmények megelőzése különösen fontosak ezen irányelv szempontjából.
(15)
Ez az irányelv nem érinti a fegyverek megszerzésének és tartásának ellenőrzéséről szóló, 1991. június 18-i 91/477/EGK tanácsi irányelvet (5), és különösen a fegyverek Közösségen belüli mozgására vonatkozó alaki követelményeket. Ez az irányelv nem érinti továbbá a polgári felhasználású robbanóanyagok forgalomba hozatalára és felügyeletére vonatozó rendelkezések harmonizálásáról szóló, 1993. április 5-i 93/15/EGK tanácsi irányelv (6) - különösen a lőszerek szállítására vonatkozó rendelkezések - alkalmazását.
(16)
A védelmi vonatkozású termékek Európai Közösségen belüli bármely transzfere előzetes engedélyhez kötött, mégpedig olyan általános, átfogó vagy egyedi transzferengedélyek formájában, melyeket az a tagállam adott ki vagy tett közzé, melynek területéről a szállító a védelmi vonatkozású termékek transzferét végre kívánja hajtani. A tagállamok számára lehetővé kell tenni, hogy az ebben az irányelvben meghatározott különleges esetekben mentesítsék a védelmi vonatkozású termékek transzferét az előzetes engedélyezés kötelezettsége alól.
(17)
A tagállamoknak lehetőséget kell biztosítani az előzetes engedély megadására vagy elutasítására. Az engedély - összhangban a belső piacot megteremtő elvekkel - az egész Közösségben érvényes; a más tagállamokon keresztül történő áthaladáshoz, illetve az e tagállamok területére történő belépéshez pedig nem szükséges további engedély.
(18)
A tagállamoknak meg kell határozniuk a védelmi vonatkozású termékekre vagy a védelmi vonatkozású termékek kategóriáira vonatkozóan valamennyi transzfertípusra a megfelelő engedély típusát, valamint azt, hogy az egyes transzferengedélyekre mely szabályok és feltételek vonatkoznak, figyelemmel a transzfer érzékenységére.
(19)
A részegységek tekintetében a tagállamok lehetőség szerint tartózkodnak a kiviteli korlátozások előírásától azáltal, hogy elfogadják a címzett által bemutatott felhasználási nyilatkozatokat, és figyelembe veszik, hogy ezek a részegységek milyen mértékben épülnek be a címzett termékeibe.
(20)
A tagállamok megkülönböztetés-mentesen jelölik ki a transzferengedélyek címzettjeit, kivéve ha a megkülönböztetésre saját alapvető biztonsági érdekeik védelmében szükség van.
(21)
Hogy egyszerűbbé váljon a védelmi vonatkozású termékek transzfere, a tagállamok közzéteszik azon általános transzferengedélyeket, amelyekkel minden olyan vállalkozás számára megengedik a védelmi vonatkozású termékek transzferét, amely teljesíti az egyes általános transzferengedélyekben előírt feltételeket.
(22)
A fegyveres erők számára védelmi vonatkozású termékekre szóló általános transzferengedélyt kell közzétenni, hogy jobb legyen az ellátási biztonság azokban a tagállamokban, amelyek a Közösségen belül kívánják az ilyen termékeket beszerezni.
(23)
A tanúsított európai védelmi ipari vállalkozások számára a részegységek transzferét illetően általános transzferengedélyt kell közzétenni, hogy ezek a vállalkozások integrálódni tudjanak, könnyebb legyen számukra az együttműködés, különösen az ellátási láncok optimalizálása és a méretgazdaságosság elősegítése által.
(24)
A kormányközi együttműködési programokban résztvevő tagállamok általános transzferengedélyt tehetnek közzé - az együttműködési program végrehajtásához szükséges védelmi vonatkozású termékek transzferét illetően - olyan címzettek számára, akiknek székhelye más résztvevő tagállamokban található. Ez a résztvevő tagállamokban székhellyel rendelkező vállalkozások számára javítaná a kormányközi együttműködési programokban való részvétel feltételeit.
(25)
A tagállamok további általános transzferengedélyeket tehetnek közzé azokra az esetekre, amelyeknél - a termékek és a címzett természetéből fakadóan - nem fenyegeti komoly veszély az emberi jogok, a béke, a biztonság és a stabilitás megőrzését.
(26)
Amennyiben nincs lehetőség általános transzferengedély közzétételére, a tagállamok az egyedi vállalkozások kérelmére átfogó transzferengedélyeket adnak ki, kivéve az ezen irányelvben meghatározott eseteket. A tagállamok kiadhatnak megújítható átfogó transzferengedélyeket.
(27)
A vállalkozások tájékoztatják az illetékes hatóságokat az általános transzferengedélyek használatáról - egyrészt az emberi jogok, a béke, a biztonság és a stabilitás megőrzése érdekében, másrészt pedig abból a célból, hogy a demokratikus kontroll szellemében a védelmi vonatkozású termékek transzferéről átlátható módon készülhessenek jelentések.
(28)
A tagállamoknak az általános, átfogó és egyedi transzferengedélyek feltételei meghatározására vonatkozó mozgásterének elég rugalmasnak kell lennie ahhoz, hogy a meglevő nemzetközi exportellenőrzési rendszer keretein belül lehetséges legyen az együttműködés. Mivel a kivitelek engedélyezésére vagy elutasítására vonatkozó döntés az egyes tagállamok mérlegelési szabadságába tartozik, az ilyen jellegű együttműködés az exportpolitikák önkéntes koordinációján alapul.
(29)
A védelmi vonatkozású termékek esetében a származási tagállamban végzett egyedi előzetes ellenőrzések általános utólagos ellenőrzéssel való felváltásának ellensúlyozása érdekében bizalomépítő intézkedéseket kell bevezetni, ideértve az olyan biztosítékokat is, amelyek segítségével elérhető lenne, hogy harmadik országokba kiviteli korlátozások megsértésével ne lehessen védelmi vonatkozású termékeket kivinni. Ezt az elvet azokban az esetekben is tiszteletben kell tartani, amikor a harmadik országba történő kivitelt megelőzően több alkalommal is sor kerül a védelmi vonatkozású termékek tagállamok közötti transzferére.
(30)
A tagállamok - a katonai technológia és felszerelések kivitelének ellenőrzésére vonatkozó közös szabályok meghatározásáról szóló, 2008. december 8-i 2008/944/KKBP tanácsi közös álláspont (7) keretében, közös kritériumok, valamint az elutasítási értesítési és konzultációs eljárás alkalmazásával - együttműködnek, tekintettel a védelmi vonatkozású termékek harmadik országokba irányuló kiviteléről szóló politikák alkalmazásának egyre inkább egységesülő természetére. Ez az irányelv nem akadályozhatja a tagállamok azon lehetőségét, hogy meghatározzák a védelmi vonatkozású termékek transzferengedélyére vonatkozó feltételeket, beleértve az kivitelre vonatkozó esetleges korlátozásokat, különösen amennyiben ez a közös álláspont keretében való együttműködéshez szükséges.
(31)
A szállítók értesítik a címzetteket a transzferengedélyre vonatkozó korlátozásokról annak érdekében, hogy kialakuljon a címzett abbéli képességébe vetett kölcsönös bizalom, hogy a transzfer után betartja ezeket a korlátozásokat, különösen akkor, ha harmadik országokba irányuló kivitelre vonatkozik a kérelem.
(32)
A vállalkozások döntenek arról, hogy a védelmi vonatkozású termékek általános transzferengedély melletti behozatalából származó előnyök indokolják-e a tanúsítási kérelmet. A vállalkozáscsoportokon belüli transzferek esetén az általános transzferengedélyt meg kellene adni, amennyiben a csoport tagjait tanúsították a székhelyeik szerinti tagállamban.
(33)
A kölcsönös bizalomépítés érdekében közös tanúsítási kritériumokra van szükség, különösen a címzett abbéli képességét illetően, hogy a transzfer után betartja a másik tagállam transzferengedélye alapján kapott, védelmi vonatkozású termékekre vonatkozó kiviteli korlátozásokat.
(34)
A kölcsönös bizalomépítés jegyében a transzfer tárgyát képező védelmi vonatkozású termékek címzettjeinek tartózkodniuk kellene e termékek kivitelétől, amennyiben a transzferengedély kiviteli korlátozásokat tartalmaz.
(35)
Amikor a vállalkozások harmadik országokba irányuló kiviteli engedélyt kérelmeznek, egyúttal arról is nyilatkozatot kell tenniük illetékes hatóságaiknál, hogy alávetették-e magukat a védelmi vonatkozású termék kivitelére vonatkozó, az engedélyt megadó tagállam által kivetett korlátozásoknak. Ebben az összefüggésben fel kell hívni a figyelmet arra, hogy a 2008/944/KKBP közös álláspontban meghatározott, tagállamok közötti konzultációs mechanizmus rendkívül fontos.
(36)
A vállalkozásoknak a transzferengedély alapján kapott védelmi vonatkozású termék harmadik országba irányuló kivitele időpontjában a Közösség közös külső határán bizonyítaniuk kell az illetékes vámhatóságoknak, hogy rendelkeznek kiviteli engedéllyel.
(37)
A védelmi vonatkozású termékeknek a mellékletben található jegyzékét az Európai Unió közös katonai listájának való szigorú megfelelés mellett kell aktualizálni.
(38)
A kölcsönös bizalom fokozatos kialakítása érdekében a tagállamoknak hatékony intézkedéseket kell meghatározniuk ezen irányelv rendelkezéseinek végrehajtására - beleértve a szankciókat is - különös tekintettel azokra a rendelkezésekre, amelyek előírják, hogy a vállalkozásoknak be kell tartaniuk a tanúsítás közös kritériumait és a transzfer tárgyát képező védelmi vonatkozású termék transzfert követő további használatára vonatkozó korlátozásokat.
(39)
Amennyiben egy tagállamnak jogos kétségei vannak afelől, hogy egy tanúsított címzett betartja-e majd az általános transzferengedélyben előírt feltételeket - vagy amennyiben az engedélyt kiadó tagállam úgy véli, hogy a közérdekre, közbiztonságra vagy alapvető biztonságra vonatkozó érdekei veszélyben vannak - nem csupán a tagállamokat és a Bizottságot kell értesítenie, hanem - tekintettel az emberi jogok, a béke, a biztonság és a stabilitás megőrzését illető felelősségére - átmenetileg fel is kell tudnia függeszteni az erre a címzettre vonatkozó transzferengedélyeket.
(40)
A kölcsönös bizalomépítés jegyében az ennek az irányelvnek való megfelelés érdekében elfogadott törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések alkalmazását késleltetni kellene. Így a tagállamok által meghozott intézkedésekről szóló bizottsági jelentés alapján - amely a tagállamok által benyújtott adatokon alapul - még a rendelkezések alkalmazása előtt értékelni lehetne az elért haladást.
(41)
Ezen irányelv alkalmazásáról a Bizottság rendszeresen jelentést készít, melyet adott esetben jogalkotási javaslatok is kísérhetnek.
(42)
Ez az irányelv nem érinti a Belgium és Luxemburg, valamint a Belgium, Luxemburg és Hollandia közötti regionális unióknak a Szerződés 306. cikke szerinti létét vagy létrehozását.
(43)
Mivel ezen irányelv célját, nevezetesen a védelmi vonatkozású termékek Közösségen belüli transzferére vonatkozó szabályoknak és eljárásoknak a belső piac megfelelő működésének biztosítása érdekében való egyszerűsítését a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani a jelenlegi engedélyezési eljárások sokfélesége és a transzferek határokon átnyúló jellege miatt, és ezért az közösségi szinten jobban megvalósítható, a Közösség intézkedéseket hozhat a Szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez az irányelv nem lépi túl az e cél eléréséhez szükséges mértéket.
(44)
Az ezen irányelv végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozattal (8) összhangban kell elfogadni.
(45)
A Bizottságot fel kell hatalmazni különösen arra, hogy módosítsa a mellékletet. Mivel ezek az intézkedések általános hatályúak, és az irányelv nem alapvető fontosságú elemeinek módosítására irányulnak, azokat az 1999/468/EK határozat 5a. cikkében meghatározott ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban kell elfogadni.
(46)
A jogalkotás minőségének javításáról szóló intézményközi megállapodás (9) 34. pontjával összhangban a tagállamokat ösztönzik arra, hogy - a maguk számára, illetve a Közösség érdekében - készítsék el saját táblázataikat, amelyekben a lehető legpontosabban bemutatják az irányelv és az azt átültető intézkedések közötti megfelelést, és hogy e táblázatokat tegyék közzé,
ELFOGADTÁK EZT AZ IRÁNYELVET:
I. FEJEZET
TÁRGY, HATÁLY ÉS FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK
1. cikk
Tárgy
(1) Ezen irányelv célja a védelmi vonatkozású termékek Közösségen belüli transzferére vonatkozó szabályok és eljárások egyszerűsítése a belső piac megfelelő működésének biztosítása érdekében.
(2) Ez az irányelv nem érinti a tagállamok védelmi vonatkozású termékek exportjára vonatkozó mérlegelési szabadságát.
(3) Ezt az irányelvet a Szerződés 30. és 296. cikke szerint hajtják végre.
(4) Ez az irányelv nem érinti a tagállamok azon lehetőségét, hogy az irányelv előírásainak tiszteletben tartása mellett kormányközi együttműködést folytassanak vagy fejlesszenek tovább.
2. cikk
Hatály
Ez az irányelv a mellékletben felsorolt védelmi vonatkozású termékekre vonatkozik.
3. cikk
Fogalommeghatározások
Ezen irányelv alkalmazásában az alábbi fogalommeghatározásokat kell alkalmazni:
1.
„védelmi vonatkozású termék”: a mellékletben felsorolt termékek;
2.
„transzfer”: védelmi vonatkozású termék átadása vagy szállítása egy szállító és egy valamely másik tagállamban található címzett között;
3.
„szállító”: az a Közösségben letelepedett jogi vagy természetes személy, aki jogilag felelős a transzferért;
4.
„címzett”: az a Közösségben letelepedett jogi vagy természetes személy, aki jogilag felelős a transzfer átvételéért;
5.
„transzferengedély”: a szállítók valamely tagállam nemzeti hatósága általi felhatalmazása a védelmi vonatkozású termékeknek egy másik tagállambeli címzett számára történő transzferére;
6.
„kiviteli engedély”: a védelmi vonatkozású termékek valamely harmadik országbeli jogi vagy természetes személy számára történő szállítására való felhatalmazás;
7.
„áthaladás”: védelmi vonatkozású termékek egy vagy több, a származási és a címzett tagállamon kívüli tagállamon keresztül való szállítása.
II. FEJEZET
TRANSZFERENGEDÉLYEK
4. cikk
Általános rendelkezések
(1) A védelmi vonatkozású termékek tagállamok közötti transzfere előzetes engedély tárgyát képezi. A közbiztonság vagy közérdek védelméhez, például többek között a közlekedés biztonságához szükséges rendelkezések alkalmazásának sérelme nélkül a védelmi vonatkozású termékek más tagállamokon keresztül való áthaladása vagy más - a címzett tartózkodási helye szerinti - tagállamok területére történő bevitele nem kötődik a tagállamok további engedélyéhez.
(2) Az (1) bekezdéstől eltérve a tagállamok mentesíthetik a védelmi vonatkozású termékek transzferét az előzetes engedélyezés (1) bekezdésben előírt kötelezettsége alól, amennyiben:
a)
a szállító vagy a címzett kormányzati szerv vagy a fegyveres erők része;
b)
a szállítást tevékenységei teljesítéséhez az Európai Unió, a NATO, a Nemzetközi Atomenergia Ügynökség vagy egyéb kormányközi szervezet végezte;
c)
a transzfer a tagállamok közötti együttműködéssel zajló fegyverkezési program végrehajtásához szükséges;
d)
a transzfer katasztrófa esetén nyújtott humanitárius segítséghez vagy vészhelyzet esetén nyújtott adományhoz kapcsolódik; vagy
e)
a transzfer javításhoz, karbantartáshoz, kiállításhoz, bemutatóhoz vagy ezeket követően szükséges.
(3) Tagállam kérelme alapján vagy saját kezdeményezésére a Bizottság módosíthatja a (2) bekezdést, hogy az tartalmazza a következő eseteket:
a)
a transzfer olyan feltételekkel valósul meg, hogy nem befolyásolja a közérdeket vagy a közbiztonságot,
b)
az előzetes engedélyre irányuló kötelezettség már nem összeegyeztethető a tagállamok ezen irányelv elfogadása utáni nemzetközi kötelezettségeivel, vagy
c)
a transzfer az 1. cikk (4) bekezdésében említett kormányközi együttműködéshez szükséges.
Az ezen irányelv nem alapvető fontosságú elemeinek kiegészítéssel történő módosítására vonatkozó ezen intézkedéseket a 2006/12/EK irányelv 14. cikkének (2) bekezdésében említett ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban kell elfogadni.
(4) A tagállamok biztosítják, hogy a területükről védelmi vonatkozású termékeket más tagállamba átszállítani kívánó szállítók általános transzferengedélyeket használhassanak, vagy átfogó vagy egyedi transzferengedélyekért folyamodhassanak az 5., 6. és 7. cikk értelmében.
(5) A tagállamok e cikk, valamint az 5., 6. és 7. cikk rendelkezései alapján határozzák meg, hogy milyen típusú engedélyt adnak ki a védelmi vonatkozású termékekre vagy a védelmi vonatkozású termékek kategóriáira.
(6) A tagállamok meghatározzák a transzferengedélyek valamennyi feltételét, ideértve bármely egyedi korlátozást is, amelyek a védelmi vonatkozású termékek harmadik országbeli jogi vagy természetes személyek számára történő kivitelére vonatkoznak, figyelembe véve többek között a transzfer jelentette kockázatot az emberi jogok, a béke, a biztonság és a stabilitás megőrzésére nézve. A közösségi jog betartása mellett a tagállamok élhetnek azzal a lehetőséggel, hogy végfelhasználói biztosítékot - többek között végfelhasználói tanúsítványt - kérnek.
(7) A tagállamok a részegységekre vonatkozó transzferengedélybe foglalandó feltételeket a transzfer érzékenységének értékelése alapján határozzák meg, melyet többek között a következő kritériumok szerint végeznek:
a)
a részegységek jellege azokhoz a termékekhez mérten, amelyekbe beépítik őket, valamint a késztermékek bármilyen olyan végfelhasználásához képest, amely aggodalomra adhat okot;
b)
a részegységek jelentősége azokhoz a termékekhez mérten, amelyekbe beépítik őket.
(8) Amennyiben a címzett bemutatja a felhasználási nyilatkozatot, amelyben kijelenti, hogy az adott transzferengedély tárgyát képező részegységek a saját termékeibe vannak beépítve vagy azokat oda építi be, melyeket ezért ebben az állapotukban később már nem lehet transzferálni vagy exportálni - kivéve karbantartás vagy javítás céljából -, a tagállamok tartózkodnak a részegységekre vonatkozó kiviteli korlátozások meghozatalától, hacsak nem tekintik a részegységek transzferét érzékeny természetűnek.
(9) A tagállamok saját biztonsági érdekeik, a közrend vagy közbiztonság védelmében, vagy az engedélyben foglalt feltételek teljesítésének elmaradása miatt bármikor visszavonhatják a már kiadott transzferengedélyeket, vagy felfüggeszthetik, illetve korlátozhatják használatukat.
5. cikk
Általános transzferengedélyek
(1) A tagállamok általános transzferengedélyeket tesznek közzé, amelyekkel közvetlenül hatalmazzák fel a területükön székhellyel rendelkező, valamint az engedélyben foglalt feltételeknek megfelelő szállítókat arra, hogy egy másik tagállambeli címzettek kategóriája vagy kategóriái számára az engedélyben meghatározandó védelmi vonatkozású termékek transzferét hajtsák végre.
(2) A 4. cikk (2) bekezdésének sérelme nélkül a transzferengedélyeket legalább az alábbi esetekben közzé kell tenni:
a)
a címzett valamelyik tagállam fegyveres erőinek, vagy védelmi területen működő, valamely tagállam fegyveres erőinek kizárólagos használatára beszerzést végző szerződő hatóság része;
b)
a címzett a 9. cikknek megfelelően tanúsított vállalkozás;
c)
a transzferre bemutatók, értékelések és kiállítások céljából kerül sor;
d)
a transzferre karbantartás és javítás céljából kerül sor, amennyiben a címzett a védelmi vonatkozású termékek eredeti szállítója.
(3) A legalább egy vagy több védelmi vonatkozású termék fejlesztését, előállítását és használatát érintő, tagállamok közti kormányközi együttműködési programokban résztvevő tagállamok általános transzferengedélyt tehetnek közzé az együttműködési programban résztvevő tagállamok számára történő transzfereket illetően, amely transzferek az együttműködési program végrehajtásához szükséges védelmi vonatkozású termékekből állnak.
(4) A tagállamok ezen irányelv egyéb rendelkezéseinek sérelme nélkül meghatározhatják az általános transzferengedély első felhasználását megelőző regisztráció feltételeit.
6. cikk
Átfogó transzferengedélyek
(1) A tagállamok dönthetnek úgy, hogy az egyedi szállító kérelme alapján átfogó transzferengedélyeket adnak ki, amelyekkel védelmi vonatkozású termékek egy vagy több másik tagállambeli címzett számára történő transzferét engedélyezik.
(2) A tagállamok minden egyes átfogó transzferengedélyben meghatározzák, hogy mely védelmi vonatkozású termékek vagy azoknak mely kategóriái tartoznak az átfogó transzferengedély hatálya alá, és hogy kik az engedélyezett címzettek vagy címzettek kategóriái.
Az átfogó transzferengedélyt három évre adják, amelyet az érintett tagállam meghosszabbíthat.
7. cikk
Egyedi transzferengedélyek
A tagállamok dönthetnek úgy, hogy az egyedi szállító kérelme alapján egyedi engedélyeket adnak ki, amelyekkel a konkrét védelmi vonatkozású termékek konkrét mennyiségének csak egy címzett számára történő egyetlen - egy vagy több szállítmányt tartalmazó - transzferét engedélyezik, amennyiben:
a)
az engedélykérelem egyetlen transzferre korlátozódik;
b)
a tagállam saját biztonsági érdekeinek védelme érdekében vagy közérdekű okból van szükség az egyedi transzferengedélyre;
c)
amennyiben a tagállamok nemzetközi kötelességeinek és kötelezettségeinek való megfelelés miatt szükséges; vagy
d)
amennyiben a tagállamnak nyomós oka van azt feltételezni, hogy a szállító nem lesz képes eleget tenni az átfogó transzferengedély megadásához szükséges feltételeknek.
III. FEJEZET
A TRANSZFERT KÖVETŐ TÁJÉKOZTATÁS, TANÚSÍTÁS ÉS KIVITEL
8. cikk
A szállítók tájékoztatási kötelezettsége
(1) A tagállamok biztosítják, hogy a védelmi vonatkozású termékek szállítói tájékoztassák a címzetteket a védelmi vonatkozású termékek végfelhasználásával vagy kivitelével kapcsolatos transzferengedélyben foglalt feltételekről, beleértve a korlátozásokat is.
(2) A tagállamok biztosítják, hogy a szállítók az általános transzferengedély használatára irányuló szándékukról első alkalommal időben értesítsék azon tagállam illetékes hatóságait, amelyek területéről védelmi vonatkozású termékeket kívánnak szállítani. A tagállamok további információkat kérhetnek az engedéllyel szállított védelmi vonatkozású termékekről.
(3) A tagállamok biztosítják és rendszeresen ellenőrzik, hogy a szállítók az érintett tagállamban hatályos jogszabályoknak megfelelően részletes és teljes körű nyilvántartást vezessenek transzfereikről, és meghatározzák az általános, átfogó és egyedi transzferengedélyek használatához kapcsolódó jelentési kötelezettségeket. A nyilvántartás részét képezik az alábbi adatokat tartalmazó kereskedelmi dokumentumok is:
a)
a védelmi vonatkozású termék leírása és hivatkozása a melléklet alapján;
b)
a védelmi vonatkozású termékek mennyisége és értéke;
c)
a transzfer dátumai;
d)
a szállító és a címzett neve és címe;
e)
amennyiben ismert, a védelmi vonatkozású termék végfelhasználása és végfelhasználója; és
f)
annak igazolása, hogy a védelmi vonatkozású termékek címzettjét tájékoztatták a transzferengedélyben foglalt kiviteli korlátozásról.
(4) A tagállamok biztosítják, hogy a szállítók a (3) bekezdésben említett nyilvántartásokat legalább az adott tagállamban hatályos vonatkozó nemzeti jog által a gazdasági szereplők számára előírt dokumentum-megőrzési idővel megegyező ideig, de mindenesetre legalább annak a naptári évnek a végétől számított három évig megőrzik, amelyben a transzferre sor került. Ezeket a nyilvántartásokat kérésre be kell mutatni azon tagállam illetékes hatóságainak, amelynek területéről a védelmi vonatkozású termékeket szállították.
9. cikk
Tanúsítás
(1) A tagállamok kijelölik azokat az illetékes hatóságokat, amelyek feladata az adott tagállam területén székhellyel rendelkező azon címzettek tanúsítása, amelyek az 5. cikk (2) bekezdésének b) pontja értelmében más tagállam engedélye alapján védelmi vonatkozású termékeket fogadnak.
(2) A tanúsítás során elsősorban azt állapítják meg, hogy a címzett vállalkozás megbízható-e, különösen valamely másik tagállam által kiadott transzferengedéllyel megkapott védelmi vonatkozású termékekhez kötődő kiviteli korlátozások betartásának tekintetében. A címzett vállalat megbízhatóságát az alábbi kritériumok szerint állapítják meg:
a)
bizonyított tapasztalat a védelmi tevékenységek terén, figyelembe véve elsősorban a vállalkozás exporttilalmaknak való megfelelésének igazolását, az idevágó bírósági határozatokat, a védelmi vonatkozású termékek gyártására és forgalmazására vonatkozó felhatalmazást, és tapasztalt vezetői személyzet alkalmazását;
b)
védelmi vonatkozású termékekkel kapcsolatos, jelentős ipari tevékenység a Közösségen belül, különösen rendszer-/alrendszer-integrációs képesség;
c)
egy vezető pozícióban levő munkatárs kinevezése, aki személyesen felel a transzferekért és a kivitelekért;
d)
a vállalkozásnak a c) pontban említett vezető munkatársa által aláírt írásbeli kötelezettség-vállalása, amelyben a vállalkozás kötelezi magát arra, hogy megtesz minden szükséges lépést bármely neki szállított részegység vagy termék végfelhasználására vonatkozó különleges feltétel betartásához és végrehajtásához;
e)
a vállalkozásnak a c) pontban említett vezető munkatársa által aláírt írásbeli kötelezettség-vállalása, hogy kérdések és vizsgálatok esetén az illetékes hatóságokat kellő részletességgel tájékoztatja valamennyi kivitt, transzferált vagy egy másik tagállam transzferengedélye alapján kapott termék végfelhasználóiról és végfelhasználásáról; és
f)
a vállalkozásnál alkalmazott belső megfelelési program vagy transzfer- és kivitelkezelési rendszer leírása, melyet a c) pontban említett vezető munkatárs írt alá. A leírás részletes adatokkal szolgál a transzferek és a kivitel kezelésére elkülönített szervezési, humán és technikai erőforrásokról, az elszámoltathatóság rendjéről a vállalkozás szerkezetében, a belső ellenőrzési eljárásokról, a figyelemfelkeltő intézkedésekről és a személyzet továbbképzéséről, a fizikai és műszaki biztonsági rendelkezésekről, valamint a transzferekről és kivitelekről vezetett nyilvántartásról és azok nyomon követhetőségéről.
(3) A tanúsítványok az alábbi adatokat tartalmazzák:
a)
a tanúsítványt kiállító illetékes hatóság;
b)
a címzett neve és címe;
c)
a címzettnek a (2) bekezdésben hivatkozott kritériumoknak való megfeleléséről szóló nyilatkozat; és
d)
a tanúsítvány kiállításának dátuma és érvényességi ideje.
A tanúsítványnak a d) pontban említett érvényességi ideje nem haladhatja meg az öt évet.
(4) A tanúsítványok további feltételekhez is köthetők, összefüggésben az alábbiakkal:
a)
a (2) bekezdésben említett kritériumoknak való megfelelés igazolására kért információ átadása;
b)
a tanúsítvány felfüggesztése vagy visszavonása.
(5) Az illetékes hatóságok legalább háromévente ellenőrzik, hogy a címzett megfelel-e a 2. bekezdésben hivatkozott kritériumoknak és a 4. bekezdésben említett tanúsítványokkal járó bármely feltételnek.
(6) A tagállamok elismerik a más tagállamokban az irányelvnek megfelelően kiadott tanúsítványokat.
(7) Amennyiben egy illetékes hatóság megállapítja, hogy a tanúsítvány birtokosa, akinek székhelye az érintett tagállam területén található, már nem felel meg a (2) bekezdésben hivatkozott kritériumoknak és a (4) bekezdésben említett bármely feltételnek, meghozza a megfelelő intézkedéseket. Ezen intézkedések magukban foglalhatják a tanúsítvány visszavonását is. Az illetékes hatóság tájékoztatja döntéséről a Bizottságot és a többi tagállamot.
(8) A tagállamok rendszeresen közzéteszik és aktualizálják a tanúsított címzettek jegyzékét, és erről tájékoztatják a Bizottságot, az Európai Parlamentet és a tagállamokat.
A Bizottság honlapján közzéteszi a tagállamok által tanúsított címzettek központi nyilvántartását.
10. cikk
Kiviteli korlátozások
A tagállamok biztosítják, hogy amikor a védelmi vonatkozású termékek címzettjei kiviteli engedélyért folyamodnak, nyilatkozzanak az illetékes hatóságok előtt arról, hogy betartották a korlátozásokra vonatkozó feltételeket, amennyiben a valamely másik tagállam által kiadott transzferengedéllyel kapott termékekre kiviteli korlátozások vannak érvényben, illetve ha megkapták a származási tagállam előírt hozzájárulását.
IV. FEJEZET
VÁMELJÁRÁSOK ÉS KÖZIGAZGATÁSI EGYÜTTMŰKÖDÉS
11. cikk
Vámeljárások
(1) A tagállamok biztosítják, hogy a védelmi vonatkozású termékek kivitelével kapcsolatos vámeljárás során a kiviteli engedélyt kezelő vámhivatalnál az exportőr igazolja, hogy a szükséges kiviteli engedélyt beszerezte.
(2) A Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló, 1992. október 12-i 2913/92/EGK tanácsi rendelet (10) sérelme nélkül a tagállam 30 munkanapot meg nem haladó időtartamra felfüggesztheti a területéről történő kiviteli eljárás folyamatát, vagy szükség esetén más módon is megakadályozhatja, hogy a transzferengedéllyel valamely más tagállamból kapott védelmi vonatkozású termékek, melyeket később más védelmi vonatkozású termékbe építettek be, területéről elhagyják a Közösséget, ha úgy véli, hogy:
a)
a kiviteli engedély megadása idején fontos információkat nem vettek figyelembe; vagy
b)
a kiviteli engedély megadása óta a körülmények jelentősen megváltoztak.
(3) A tagállamok előírhatják, hogy a védelmi vonatkozású termékek kiviteli vámkezelését csak az arra felhatalmazott vámhivatalok végezhessék.
(4) Azok a tagállamok, amelyek élnek a (3) bekezdésben biztosított lehetőséggel, tájékoztatják a Bizottságot a felhatalmazott vámhivatalokról. A Bizottság ezt az információt közzéteszi az Európai Unió Hivatalos Lapjának C sorozatában.
12. cikk
Információcsere
A Bizottsággal közösen fellépve a tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket az illetékes nemzeti hatóságaik közötti közvetlen együttműködés és információcsere megteremtésére.
V. FEJEZET
A VÉDELMI VONATKOZÁSÚ TERMÉKEK JEGYZÉKÉNEK FRISSÍTÉSE
13. cikk
A melléklet kiigazítása
(1) A Bizottság frissíti a védelmi vonatkozású termékek mellékletben található jegyzékét, hogy az szigorúan megfeleljen az Európai Unió közös katonai listájának.
(2) Az ezen irányelv nem alapvető fontosságú elemeinek módosítására irányuló intézkedéseket az 14. cikk (2) bekezdésében meghatározott ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban kell elfogadni.
14. cikk
A bizottság eljárása
(1) A Bizottságot egy bizottság segíti.
(2) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor az 1999/468/EK határozat 5a. cikkének (1)-(4) bekezdését és 7. cikkét kell alkalmazni, figyelemmel 8. cikkének rendelkezéseire.
VI. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
15. cikk
Védintézkedések
(1) Amennyiben az engedélyt kiadó tagállam úgy véli, hogy komoly a kockázata annak, hogy egy másik tagállamban a 9. cikkel összhangban tanúsított címzett nem tartja be az általános transzferengedélyben foglalt feltételek valamelyikét, vagy úgy ítéli meg, hogy a közérdeke, közbiztonsága vagy alapvető biztonsági érdekei sérülnek, tájékoztatja a másik tagállamot, és kéri a helyzet kivizsgálását.
(2) Amennyiben az engedélyt kiadó tagállamnak továbbra is az (1) bekezdésben említett kétségei vannak, átmenetileg felfüggesztheti ezen címzettek vonatkozásában az általános transzferengedélyt. A védintézkedés meghozatalának okairól tájékoztatja a többi tagállamot és a Bizottságot. A védintézkedést meghozó tagállam feloldhatja a védintézkedést, ha nem tartja többé indokoltnak.
16. cikk
Szankciók
A tagállamok megállapítják az ezen irányelv végrehajtása céljából elfogadott rendelkezések megsértése esetén alkalmazandó szankciókra vonatkozó szabályokat, különösen olyan esetekre vonatkozóan, amikor hamis vagy hiányos információkat szolgáltatnak a 8. cikk (1) bekezdése vagy a 10. cikk alapján a transzferengedélyben foglalt kiviteli korlátozások betartásával kapcsolatban. A tagállamok minden szükséges intézkedést megtesznek a fenti szabályok végrehajtásának biztosítása érdekében. A megállapított szankcióknak hatékonynak, arányosnak és visszatartó erejűnek kell lenniük.
17. cikk
Felülvizsgálat és jelentéstétel
(1) A Bizottság 2012. június 30-ig jelentést készít a tagállamok által ezen irányelv átültetése céljából meghozott intézkedésekről, különös tekintettel a 9-12. és a 15. cikkre.
(2) A Bizottság 2016. június 30-ig felülvizsgálja ezen irányelv végrehajtását, és arról jelentést készít az Európai Parlament és a Tanács számára. Értékeli, hogy az irányelv elérte-e és ha igen milyen mértékben céljait, többek között a belső piac működése tekintetében. Jelentésében a Bizottság felülvizsgálja ezen irányelv 9-12. és 15. cikkét, és értékeli ezen irányelvnek az európai védelmieszköz-piac fejlődésére, valamint az európai védelmi ipari és technológiai bázisra gyakorolt hatását, tekintettel többek között a kis- és középvállalkozások helyzetére. Ezt a jelentést, amennyiben szükséges, jogalkotási javaslat kíséri.
18. cikk
Átültetés nemzeti jogba
(1) A tagállamok legkésőbb 2011. június 30-ig elfogadják és kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. E rendelkezések szövegét haladéktalanul közlik a Bizottsággal.
Ezeket a rendelkezéseket 2012. június 30-tól alkalmazzák.
Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyet az irányelv hatálya alá tartozó területen fogadnak el.
19. cikk
Hatálybalépés
Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
20. cikk
Címzettek
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Strasbourgban, 2009. május 6-án.