A BIZOTTSÁG 2007/56/EK IRÁNYELVE
(2007. szeptember 17.)
a 86/362/EGK, 86/363/EGK és 90/642/EGK tanácsi irányelv egyes mellékleteinek az azoxistrobin, a klórtalonil, a deltametrin, a hexaklór-benzol, az ioxinil, az oxamil és a quinoxifen maximális szermaradék-határértékei tekintetében történő módosításáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel a gabonafélékben, illetve azok felületén található peszticid-szermaradványok megengedett legmagasabb mértékének meghatározásáról szóló, 1986. július 24-i 86/362/EGK tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 10. cikkére,
tekintettel az állati eredetű élelmiszerekben, illetve azok felületén található peszticid-szermaradványok megengedett legmagasabb mértékének meghatározásáról szóló, 1986. július 24-i 86/363/EGK tanácsi irányelvre (2) és különösen annak 10. cikkére,
tekintettel az egyes növényi eredetű termékekben - többek között a gyümölcsökben és zöldségekben -, illetve azok felületén található peszticid-szermaradványok megengedett legmagasabb mértékének meghatározásáról szóló, 1990. november 27-i 90/642/EGK tanácsi irányelvre (3) és különösen annak 7. cikkére,
tekintettel a növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló, 1991. július 15-i 91/414/EGK tanácsi irányelvre (4) és különösen annak 4. cikke (1) bekezdésének f) albekezdésére,
mivel:
(1)
A 91/414/EGK irányelvvel összhangban az egyes növényi kultúrák esetében használandó növényvédő szerek engedélyezése a tagállamok felelőssége. Az engedélyezéseknek az emberi és állati egészségre és a környezetre gyakorolt hatások értékelésén kell alapulniuk. Az ilyen értékelések során figyelembe veendő elemek között szerepel a szerrel foglalkozók és a közelben tartózkodók expozíciója, a talajra, a vízi és légi környezetre gyakorolt hatás, valamint a kezelt növényi kultúrákon lévő szermaradványok elfogyasztása révén az emberekre és az állatokra gyakorolt hatás.
(2)
A legmagasabb megengedett szermaradvány-határértékek (MRL-ek) a növények hatékony védelméhez szükséges minimális peszticidmennyiségeket tükrözik, amelyeket olyan módon alkalmaznak, hogy a szermaradvány mennyisége a lehető legkisebb és toxikológiailag elfogadható legyen, különösen a becsült étrendi bevitel szempontjából.
(3)
A 90/642/EGK irányelv hatálya alá tartozó peszticidekre vonatkozó MRL-eket folyamatosan felül kell vizsgálni, és azok módosíthatók az új vagy megváltozott felhasználások figyelembevétele érdekében. A Bizottság új vagy megváltozott felhasználásokról kapott tájékoztatást, melyek az azoxistrobin, a klórtalonil, az ioxinil és a quinoxifen szermaradvány-határértékeinek változásához vezethetnek.
(4)
A Bizottság azt a tájékoztatást kapta, hogy a hexaklór-benzol peszticid környezetszennyezés miatt az analitikai kimutathatóság határértékét meghaladó mennyiségben fordulhat elő tökmagban, mely árut több tagállamban fogyasztanak élelmiszerként. Emiatt be kell illeszteni a „tökmag” szót a 90/642/EGK irányelv I. mellékletébe és meg kell határozni a tökmagra vonatkozó MRL-eket a fogyasztók túlzott mennyiségű hexaklórbenzol-maradványokkal szembeni védelme érdekében.
(5)
A 2006/59/EK bizottsági irányelvvel (5) ideiglenes MRL-eket vettek fel a 90/642/EGK irányelvbe az oxamilre vonatkozóan, a kísérleti adatok benyújtásáig. Ezt követően benyújtották és értékelték az oxamilre vonatkozó vizsgálati adatokat. Ennek eredményeképpen megerősíthetők az oxamilre vonatkozó MRL-ek.
(6)
A 2006/59/EK irányelvvel ideiglenes MRL-eket vettek fel a 86/362/EGK, a 86/363/EGK és a 90/642/EGK irányelvbe a deltametrinre vonatkozóan is, a 91/414/EGK irányelv III. mellékletében említett dosszié felülvizsgálatáig és a deltametrin-készítmények tagállami szinten történő, ismételt nyilvántartásba vételéig. További vizsgálatok rámutattak, hogy több időt kell biztosítani a tagállami szinten engedélyezett deltametrin felhasználásának megfelelő vizsgálatára. Emiatt szükségszerű a deltametrinre vonatkozó, ideiglenes MRL-ek érvényességének meghosszabbítása.
(7)
A fogyasztók e peszticidek szermaradványainak élelmiszer-ipari termékekben való előfordulásából eredő, élethosszig tartó expozícióját megvizsgálták és értékelték a közösségi eljárásokkal és gyakorlatokkal összhangban, figyelembe véve az Egészségügyi Világszervezet által közzétett iránymutatásokat (6). E vizsgálatok és értékelések alapján a szóban forgó peszticidekre úgy kell megállapítani az MRL-eket, hogy az elfogadható napi bevitelt ne lépjék túl.
(8)
A klórtalonil és az ioxinil esetében, amelyekre vonatkozóan létezik egy akut referenciadózis (ARfD), a jelenlegi közösségi eljárásokkal és gyakorlattal összhangban megvizsgálták és értékelték a fogyasztóknak az e peszticidek szermaradványait esetlegesen tartalmazó élelmiszer-ipari termékek révén történő akut expozícióját, figyelembe véve az Egészségügyi Világszervezet által közzétett iránymutatásokat. Figyelembe vették a Növényügyi Tudományos Bizottság (SCP) szakvéleményeit, különösen a peszticidekkel kezelt élelmiszer-ipari termékek fogyasztóinak védelmére vonatkozó tanácsokat és ajánlásokat (7). Az étrendibevitel-vizsgálat alapján az említett peszticidek MRL-jeit úgy kell meghatározni, hogy az akut referenciadózist (ARfD) biztosan ne lépjék túl. A többi szer esetében a rendelkezésre álló információk értékelése azt mutatta, hogy nincs szükség ARfD-re, és emiatt rövid távú értékelésre sem.
(9)
Az MRL-ek az analitikailag kimutatható legalacsonyabb értéken kerülnek rögzítésre abban az esetben, ha a növényvédő szerek engedélyezett felhasználása nem eredményezi a peszticid-szermaradvány kimutatható mértékét az élelmiszer-ipari termékben vagy annak felületén, illetve ha azok felhasználása nem engedélyezett, vagy ha a tagállamok által engedélyezett felhasználást nem támasztják alá a szükséges adatok, vagy ha a harmadik országokban történő felhasználás a Közösség piacán forgalomba hozható élelmiszer-ipari termékekben vagy azok felületén szermaradványokat eredményez és ezekről nem állnak rendelkezésre szükséges adatok.
(10)
Az ideiglenes MRL-ek közösségi szintű meghatározása vagy módosítása nem mentesíti a tagállamokat az alól, hogy a 91/414/EGK irányelv 4. cikke (1) bekezdésének f) pontja és VI. melléklete szerint ideiglenes MRL-eket határozzanak meg az ioxinil és a quinoxifen esetében. Egy négyéves időszak elegendőnek tűnik ezen anyagok további felhasználásainak engedélyezésére. Ezt követően az ideiglenes közösségi MRL-ek véglegessé válnak.
(11)
A 86/362/EGK, a 86/363/EGK és a 90/642/EGK irányelvben meghatározott MRL-eket ezért módosítani kell az érintett növényvédő szerek felhasználásának megfelelő felügyelete és ellenőrzése, illetve a fogyasztók védelme érdekében. Amennyiben az MRL-eket már korábban megállapították az említett irányelvek mellékleteiben, helyénvaló azok módosítása. Amennyiben még nem állapítottak meg MRL-eket, helyénvaló azok első ízben történő megállapítása.
(12)
A 86/362/EGK, a 86/363/EGK és a 90/642/EGK irányelvet ezért ennek megfelelően módosítani kell.
(13)
Az ebben az irányelvben előírt intézkedések összhangban vannak az Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
A 86/362/EGK irányelv ezen irányelv I. mellékletének megfelelően módosul.
2. cikk
A 86/363/EGK irányelv ezen irányelv II. mellékletének megfelelően módosul.
3. cikk
A 90/642/EGK irányelv a következőképpen módosul:
1.
Az I. melléklet „4. Olajos magvak” termékcsoportja kiegészül a „Tökmag” tétellel.
2.
A II. melléklet ezen irányelv III. mellékletének megfelelően módosul.
4. cikk
A tagállamok legkésőbb 2007. december 18-ig elfogadják és kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek az ezen irányelvnek való megfeleléshez szükségesek. Haladéktalanul eljuttatják a Bizottsághoz e rendelkezések szövegét, valamint az említett rendelkezések és ezen irányelv közötti megfelelési táblázatot.
Ezeket a rendelkezéseket 2007. december 19-től alkalmazzák.
Amikor a tagállamok elfogadják e rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
5. cikk
Az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
6. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 2007. szeptember 17-én.