A tanács irányelve
(1991. december 16.)
a belvízi áru- és személyszállításra vonatkozó nemzeti hajóvezetői bizonyítványok kölcsönös elismeréséről
(91/672/EGK)
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésére és különösen annak 75. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],
mivel indokolt a belvízi hajók hajózására vonatkozó közös rendelkezések kidolgozása a Közösség belvizein;
mivel első lépésként indokolt a belvízi áru- és személyszállításnál a nemzeti hajóvezetői bizonyítványok kölcsönös elismerése, amelynek a célja a Közösség belvizein való szabad hajózás elősegítése;
mivel bizonyos belvizeken való hajózásra vonatkozóan, a helyi körülmények ismeretével kapcsolatosan további igények merülhetnek fel,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
Ennek az irányelvnek az alkalmazásában a belvízi áru- és személyszállításra vonatkozó nemzeti hajóvezetői bizonyítványokat az I. mellékletben említettek alapján az alábbiak szerint csoportosítjuk:
A. | csoport: a tengeri jellegű vízi utakon érvényes hajóvezetői bizonyítvány, a II. mellékletben megjelöltek szerint, |
B. | csoport: a Közösségben egyéb vízi utakon érvényes hajóvezetői bizonyítvány, a Rajna, a Lek és a Waal folyók kivételével. |
2. cikk
A 3. cikk (5) bekezdésében foglalt rendelkezések értelmében a hajóvezetők részére a felülvizsgált rajnai hajózási egyezménnyel összhangban kiadott rajnai hajózási engedély érvényes a Közösség minden vízi útjára.
3. cikk
(1) Azokat a hajóvezetői bizonyítványokat, amelyek érvényben vannak és az I. melléklet A. csoportjában fel vannak sorolva, minden tagállam érvényesnek ismeri el a II. mellékletben felsorolt tengeri jellegű vízi utakon való hajózásra úgy, mintha maga állította volna ki az érintett bizonyítványt.
(2) A tagállamok kölcsönösen elismerik az I. melléklet B. csoportjában felsorolt és érvényes hajóvezetői bizonyítványokat a saját belvizeiken való hajózás céljára, mintha a bizonyítványokat saját maguk állították volna ki, eltekintve azoktól, amelyekhez a rajnai hajózási engedély szükséges, vagy amelyek fel vannak sorolva a II. mellékletben.
(3) Az I. melléklet A. csoportjában, illetve B. csoportjában felsorolt hajóvezetői bizonyítványnak egy tagállam által történő elismerése függővé tehető az ugyanarra a csoportra a kérdéses tagállamban megállapított minimális életkori feltételektől.
(4) A hajóvezetői bizonyítvány elismerése egy tagállam által olyan hajókategóriákra korlátozható, amelyekre a bizonyítvány a kibocsátó tagállamban érvényes.
(5) A Bizottsággal és a többi tagállammal folytatott konzultációra is figyelemmel, a tagállamok megkövetelhetik, hogy bizonyos, nem tengeri jellegű, a II. mellékletben jelzett vízi utakon a más tagállamokból származó hajóvezetők további olyan feltételeknek is eleget tegyenek a helyi körülmények ismeretét illetően, amelyek megegyeznek a tagállam nemzeti hajóvezetőivel szemben támasztott feltételekkel.
(6) Ezen irányelv nem mentesíti a tagállamot attól, hogy kiegészítő ismereteket követeljen meg azoktól a hajóvezetőktől, akik a területén veszélyes anyagokat szállító hajóval közlekednek.
A tagállamok ezen ismeretek meglétének bizonyítékaként elismerik az ADNR 10170 rendelkezésével összhangban kiadott bizonyítványt.
4. cikk
Szükség esetén a Bizottság a 7. cikkben részletezett eljárásnak megfelelően megteszi az indokolt lépéseket az I. mellékletben jelölt bizonyítványok listájának kiigazítására.
5. cikk
A Tanács a legkésőbb 1993. december 31-ig benyújtandó bizottsági javaslat alapján legkésőbb 1994. december 31-ig minősített többséggel határoz a belvízi áru- és személyszállításra szolgáló hajók vezetésére vonatkozó közös rendelkezésekről.
6. cikk
A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 1993. január 1-jéig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
7. cikk
(1) A 4. cikk alkalmazásában a Bizottságot egy bizottság segíti, amely a tagállamok képviselőiből áll és elnöke a Bizottság képviselője.
(2) A Bizottság képviselője benyújtja a bizottságnak az I. melléklet módosításának tervezetét. A bizottság olyan határidőn belül véleményezi a tervezetet, amelyet az elnök határoz meg az ügy sürgősségétől függően. Az olyan ügyekben, amelyeket a Bizottság javaslata alapján a Tanácsnak kell elfogadnia, a véleményt többségi szavazással kell meghozni a Szerződés 148. cikkének (2) bekezdésében megállapítottak szerint. A Bizottságon belül a tagállamok képviselőinek szavazatait az említett cikkben meghatározott módon kell súlyozni. Az elnök nem szavaz.
A Bizottság akkor fogadja el az I. melléklet módosítását, ha az összhangban van a bizottság véleményével.
Ha az előirányzott módosítás nincs összhangban a bizottság véleményével, vagy vélemény hiányában, a Bizottság haladék nélkül benyújtja a Tanácsnak javaslatát a megteendő intézkedésekre vonatkozóan. A Tanács minősített többséggel határoz.
Ha a Tanácshoz történő benyújtástól számított három hónapon belül a Tanács nem határozott, a Bizottság a javasolt módosítást elfogadja.
8. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 1991. december16-án.