A BIZOTTSÁG 174/2008/EK RENDELETE
(2008. február 27.)
a Kínai Népköztársaságból, Egyiptomból, Kazahsztánból, Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaságból és Oroszországból származó ferroszilícium importjára alkalmazandó ideiglenes dömpingellenes vám kivetéséről szóló 994/2007/EK bizottsági rendelet módosításáról
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 1995. december 22-i 384/96/EK tanácsi rendeletre (1) (a továbbiakban: alaprendelet) és különösen annak 8. cikkére,
a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően,
mivel:
(1)
Az Európai Unió Hivatalos Lapjában2006. november 30-án közzétett értesítésben (2) a Bizottság bejelentette, hogy dömpingellenes eljárást indít a Kínai Népköztársaságból, Egyiptomból, Kazahsztánból, Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaságból és Oroszországból származó ferroszilíciumnak (a továbbiakban: Fe-Si) a Közösségbe történő behozatalát illetően.
(2)
A Bizottság a 994/2007/EK rendelettel (3) ideiglenes dömpingellenes vámot vetett ki a Kínai Népköztársaságból, Egyiptomból, Kazahsztánból, Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaságból és Oroszországból származó, jelenleg a 7202 21 00, 7202 29 10 és 7202 29 90 KN-kód alá sorolható Fe-Si behozatalára. Az e behozatalra alkalmazandó intézkedések értékvámot vetnek ki, kivéve egy, a Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaságból származó exportáló termelő behozatala esetében, amelyre az említett rendeletben kötelezettségvállalást fogadtak el.
(3)
Az árra vonatkozó kötelezettségvállalás további alkalmazhatóságának vizsgálatával kapcsolatban megállapították, hogy a Fe-Si-árak az ideiglenes intézkedések kivetését és a kötelezettség elfogadását követően továbbra is ingadoznak. Összességében megállapították, hogy a Fe-Si-árak jelentős ingadozást mutatnak. A fent említett áringadozásra való tekintettel arra a következtetésre jutottak, hogy a kötelezettségvállalásban megállapított rögzített minimum importárak a vizsgálat eredményeit figyelembe véve már nem érvényesek.
(4)
A probléma megoldása érdekében megvizsgálták annak lehetőségét, hogy a minimum importárakat a fő költségráfordításokhoz indexálják. Azonban arra a következtetésre jutottak, hogy a piaci áringadozást nem lehet csupán a fő költségráfordítások növekedésével magyarázni, így a minimum importárat sem lehet a fő költségráfordításokhoz indexálni. Ezért arra a következtetésre jutottak, hogy a kötelezettségvállalás jelenlegi formájában, vagyis rögzített minimum árakkal, többé nem működőképes, és hogy a minimum árak rögzített jellegéből adódó probléma az árindexálással nem oldható meg. Ennek megfelelően megállapították, hogy a Fe-Si többé nem alkalmas rögzített árra vonatkozó kötelezettségvállalásra (lásd a(z) 172/2008/EK (4) tanácsi rendelet (131) és (132) preambulumbekezdését), és hogy az érintett vállalat által ajánlott kötelezettségvállalást vissza kell vonni.
(5)
Az érintett vállalatot értesítették a Bizottság következtetéseiről, és lehetőséget kapott észrevételei megtételére.
(6)
A vállalat azt állította, hogy a Bizottságnak a kötelezettségvállalás visszavonására vonatkozó indoklása ellentmond a közösségi érdekre vonatkozó elemzésének, amelyet a vállalatnak eljuttatott, és amelyben kijelenti: „miközben a rendelkezésre álló információk szerint a vizsgálati időszakot követő hónapokban a Fe-Si árak valóban növekvő tendenciát követtek, ugyanabban az időszakban a Fe-Si fő költségráfordításai szintén emelkedtek.”
(7)
Ebben a tekintetben megjegyzendő, hogy a(z) 172/2008/EK rendelet (106) preambulumbekezdésében megerősítettekkel összhangban a fenti kijelentés nem állapít meg összefüggést a Fe-Si-árak és a költségráfordítások alakulása között, hanem a közösségi gazdasági ágazat helyzetét kívánta szemléltetni. A Bizottságnak a minimum importárak indexálására vonatkozó gyakorlatával összhangban a minimum importárakat valójában csakis olyan esetekben lehet indexálni, amikor a kötelezettségvállalás tárgyát képező termék ára a fő költségráfordításának függvényében változik. Az adott esetben a fő költségráfordítás (villamos energia) nem mutat szoros összefüggést a Fe-Si árnövekedésével. Ha lenne is összefüggés a Fe-Si-árak és a fő költségráfordítás között, a különböző piacok eltérő villamosenergia-árait figyelembe véve nem létezik olyan alkalmas információforrás a villamosenergia-árakra vonatkozóan, amely alapján a minimum importárakat indexálni lehetne, ellentétben más termékek, mint pl. a kőolaj nyersanyagáraival. Továbbá más nyersanyagok, mint pl. kőszén vagy kvarcit is a Fe-Si előállítási költségeinek fontos, de változó összetevői. Ezért abban az esetben, ha a minimum importárakat valamennyi felsorolt ráfordítás árához indexálnák, akkor olyan összetett indexálási képleteket kellene kidolgozni, amelyek az indexálás paramétereinek meghatározását és a kötelezettségvállalás megvalósíthatóságát rendkívül bonyolulttá tennék. Ezért arra a következtetésre jutottak, hogy a minimum importáraknak a fő ráfordítások áraihoz történő indexálása nem lehetséges, így a vállalat kérelmét ennek megfelelően elutasították.
(8)
A vállalat továbbá azt állította, hogy a Bizottság gyakorlatával ellenkezik, hogy a végleges szakaszban meghatározott és/vagy javasolt ideiglenes intézkedések formáját vagy szintjét a vizsgálati időszakot követő időszak információira alapozva megváltoztassa. A kötelezettségvállalás záradékaival összhangban tudatták a vállalattal, hogy a Bizottság a kötelezettségvállalás elfogadását a végrehajtás bármely szakaszában visszavonhatja a kötelezettségvállalás elfogadásakor figyelembe vett körülmények megváltozására hivatkozva, vagy abban az esetben, ha a kötelezettségvállalás ellenőrzése és végrehajtása kivihetetlennek bizonyul, és nem találnak a Bizottság számára elfogadható megoldást. Ennek alapján az állítást elutasították.
(9)
A vállalat továbbá azt állította, hogy a Bizottság helytelen következtetésre jutott a kötelezettségvállalás hatékonyságának vizsgálatakor, mivel részben ellenőrizetlen, a vizsgálati időszakot követő adatokra támaszkodott. Ebben a tekintetben megjegyzendő, hogy a Bizottság bevett gyakorlatának megfelelően cselekedett, amikor elemzéséhez elsősorban az Eurostat adatait, valamint a vállalat által rendelkezésére bocsátott rendszeres kötelezettségvállalási jelentést használta fel. Ezt az állítást ennek megfelelően elutasították.
(10)
Ezért az alaprendelet 8. cikkének (9) bekezdésével és a kötelezettségvállalás vonatkozó záradékaival - melyek a Bizottságot felhatalmazzák a kötelezettségvállalás elfogadásának egyoldalú visszavonására - összhangban a Bizottság úgy határozott, hogy vissza kell vonni a Silmak Dooel Export Import, Jegunovce vállalat kötelezettségvállalásának elfogadását.
(11)
E rendelettel párhuzamosan a(z) 172/2008/EK tanácsi rendelettel végleges dömpingellenes vámot vetett ki a - többek között a Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaságból származó - ferroszilícium importjára, amely minden, az érintett exportáló termelő által gyártott ferroszilícium termékre alkalmazandó,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A többek között a Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaságból származó ferroszilícium importjára vonatkozó dömpingellenes eljárás összefüggésében a Bizottság visszavonja a Silmak Dooel Export Import, Jegunovce vállalat kötelezettségvállalásának elfogadását.
2. cikk
A 994/2007/EK bizottsági rendelet 2. cikke hatályát veszti.
3. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2008. február 27-én.