A Tanács 2771/75/EGK rendelete
(1975. október 29)
a tojás piacának közös szervezéséről
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,
tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 42. és 43. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára,
tekintettel az Európai Parlament véleményére [1],
mivel a tojás piacának szervezéséről szóló alapvető határozatokat kibocsátásuk óta többször módosították; mivel az érintett szövegeket számuk, összetettségük és a Hivatalos Lap több számában való megjelenésük miatt nehéz alkalmazni, és ennek következtében hiányzik a törvényes szabályozáshoz szükséges közérthetőség; mivel ezért ajánlatos azok egységes szövegbe foglalása;
mivel a mezőgazdasági termékek közös piacának működését és fejlődését közös agrárpolitika kialakításának kell kísérnie; ennek főleg az agrárpiacok közös szervezését kell tartalmaznia, amely a termékektől függően változó formákban testesülhet meg;
mivel a közös agrárpolitika célja az, hogy a Szerződés 39. cikkének célkitűzéseit megvalósítsa; mivel annak érdekében, hogy a piacokat megszilárdítsák és a mezőgazdasági népességnek megfelelő életszínvonalat biztosítsanak, a tojáságazatban olyan intézkedéseket kell foganatosítani, amelyek megkönnyítik a kínálatnak a piaci követelményekhez történő igazítását;
mivel a tojás piaca közös szervezésének megvalósítása olyan egységes kereskedelmi szabályozás bevezetését követeli meg a Közösség külső határainál, amely magában foglalja a lefölözések és az export-visszatérítések rendszerét;
mivel e cél eléréséhez alapvetően elegendő az, hogy a harmadik országból történő behozatalra lefölözést vetnek ki, amely a takarmánygabona közösségbeli és világpiaci ára közötti különbségnek a takarmányozási költségekre gyakorolt hatását, valamint a Közösség feldolgozóipara védelmének szükségességét veszi figyelembe;
mivel el kell kerülni, hogy a Közösség piacát az indokolatlanul alacsony árú világpiaci ajánlatok megzavarják; mivel ezért ajánlatos zsilipárak megállapítása és a lefölözések értékének megnövelése, ha a határparitásos árak ezen árak alatt vannak;
mivel a harmadik országokba történő kivitel esetén a közösségbeli és a világpiaci árak közötti különbségnek megfelelő összegű visszatérítéséről való intézkedés azt szolgálja, hogy megvédje a Közösség részvételét a nemzetközi tojáskereskedelemben; mivel annak érdekében, hogy a Közösség exportőreinek a visszatérítés bizonyos állandóságát szavatolják, rendelkezni kell a tojáságazaton belül a visszatérítések előzetes megállapításáról;
mivel a fenti visszatérési rendszeren felül rendelkezni kell arról, hogy amennyiben a piaci helyzet megkívánja, a belső feldolgozási eljárások igénybevételét részben vagy teljesen megtilthassák;
mivel a lefölözés eredményeként minden egyéb védőintézkedésről le lehet mondani a Közösség külső határainál; mivel a lefölözések rendszere kivételes esetekben elégtelennek bizonyulhat; mivel annak érdekében, hogy a Közösség piaca ilyen esetekben se maradjon védtelenül a korábban meglévő behozatali korlátozások megszüntetéséből adódó zavarokkal szemben, lehetővé kell tenni a Közösség számára, hogy a szükséges intézkedéseket késedelem nélkül megtegye;
mivel a szabad áruforgalom korlátozásai az állatbetegségek terjedése elleni küzdelmet célzó intézkedések következtében nehézségeket okozhatnak egy vagy több tagállam piacán; mivel e helyzetek orvoslására piactámogató rendkívüli intézkedések alkalmazása válik szükségessé;
mivel annak érdekében, hogy megkönnyítsék az előirányzott rendelkezések végrehajtását, olyan eljárást kell megállapítani, amely egy irányítóbizottság keretei között szoros együttműködést teremt a tagállamok és a Bizottság között;
mivel az egységes piac létrehozását bizonyos támogatások folyósítása kétségessé tenné; mivel ezért ajánlatos, hogy a Szerződés rendelkezéseit, amelyek lehetővé teszik a tagállamok által nyújtott támogatások értékelését és a közös piaccal össze nem egyeztethető segélyek megtiltását, a tojáságazatra is alkalmazzák;
mivel a tojás piaca közös szervezésének egyidejűleg a Szerződés 39. és 110. cikkében előirányzott célokat megfelelő módon figyelembe kell vennie;
mivel a tagállamoknak azokból a kötelezettségekből eredő kiadásait, amelyek számukra e rendelet alkalmazásából adódnak, az 1566/72/EGK rendelettel [2] módosított, a közös agrárpolitika finanszírozásáról szóló, 1970. április 21-i 729/70/EGK tanácsi rendelet [3] 2. és 3. cikkének előírásai szerint a Közösségnek kell viselnie,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
(1) A tojás piacának közös szervezése az alábbi termékekre terjed ki:
Közös vámtarifaszám | Áruleírás |
a)04.05 A I | Baromfitojás héjában, frissen, tartósítva vagy főzve |
b)04.05 B I | Emberi fogyasztásra alkalmas egyéb tojás héj nélkül, valamint tojássárgája frissen, szárítva vagy másképpen tartósítva, cukor vagy más édesítőanyag hozzáadásával is |
(2) E rendelet alkalmazásában:
a) "héjas tojás": héjas baromfitojás, frissen vagy tartósítva, kivéve a b) pont szerinti keltetőtojásokat;
b) "keltetőtojás": baromfi keltetőtojása;
c) "egész termék": emberi fogyasztásra alkalmas baromfitojás héj nélkül:
- frissen vagy tartósítva, cukor vagy más édesítőanyag hozzáadásával is,
- szárítva, cukor vagy más édesítőanyag hozzáadásával is;
d) "szétválasztott termékek": emberi fogyasztásra alkalmas baromfi tojássárgája:
- frissen vagy tartósítva, cukor vagy más édesítőanyag hozzáadásával is,
- szárítva, cukor vagy más édesítőanyag hozzáadásával is;
e) "negyedév": három hónapos időszak, mely kezdete február 1., május 1., augusztus 1. vagy november 1.
2. cikk
(1) Annak érdekében, hogy ösztönözzék a szakmai szervezetek olyan tevékenységét, amely a piacról való kivonás kivételével elősegíti a keresletnek a kínálathoz való igazítását, az 1. cikk (1) bekezdésben szereplő termékek esetében az alábbi közösségi intézkedéseket foganatosíthatják:
- a termelés, a feldolgozás és az értékesítés jobb szervezésének támogatását célzó intézkedések,
- minőségjavítást célzó intézkedések,
- olyan intézkedések, amelyek lehetővé tesznek rövid vagy hosszú távú előrejelzéseket az alkalmazott termelőeszközök alapján,
- a piaci áralakulás könnyebb megállapítását célzó intézkedések.
Az ezekre az intézkedésekre vonatkozó általános szabályokat a Szerződés 43. cikke (2) bekezdésében szabályozott eljárásnak megfelelően bocsátják ki.
(2) Az 1. cikk (1) bekezdésében felsorolt egy vagy több termékre forgalmazási előírásokat fogadnak el. Ezek az előírások különösen a minőségi és súly szerinti osztályozásra, a csomagolásra, a tárolásra, a szállításra, a kiszerelésre és a forgalomba hozatalra vonatkozhatnak.
Az előírásokat, területi hatályukat, valamint alkalmazásuk általános szabályait a Bizottság javaslatára a Tanács állapítja meg minősített többséggel.
3. cikk
Az 1. cikk (1) bekezdésében felsorolt termékek Közösségbe történő behozatalánál lefölözést szednek be, amelyet minden negyedévre előre állapítanak meg a 17. cikk eljárása szerint.
4. cikk
(1) A héjas tojásra vonatkozó lefölözés az alábbiakból tevődik össze:
a) a Közösségben egy kilogramm héjas tojás termeléséhez szükséges takarmánygabona mennyiségének közösségbeli és a világpiaci ára közötti különbség összegének megfelelő részösszegből.
A közösségbeli takarmánygabona - árakat évente egyszer állapítják meg, mindenkor a augusztus 1-jén kezdődő 12 hónapos időszakra a gabona küszöbárai és azok havi növekedésének mértéke szerint.
A világpiaci takarmánygabona - árakat negyedévenként állapítják meg annak a hat hónapos időszaknak a gabonaárai alapján, amely azt a negyedévet előzi meg, amelyre a részösszeget kiszámítják.
A november 1-jétől, február 1-jétől és május 1-jétől érvényes lefölözések megállapításánál a világpiaci takarmánygabona -árak alakulását csak akkor veszik figyelembe, ha egyidejűleg újra megállapítják a zsilipárakat;
b) minden év május 1-jét megelőző négy negyedév alatt érvényes zsilipárak átlagának 7 %-át kitevő részösszegből.
Ezt a részösszeget évente egyszer állapítják meg az augusztus 1-jén kezdődő 12 hónapos időszakra.
(2) A keltetőtojásra vonatkozó lefölözést ugyanolyan módszerrel számítják ki, mint a héjas tojásra vonatkozót. A takarmánygabona mennyisége a Közösségben egy keltetőtojás termeléséhez szükséges mennyiség; a zsilipár a keltetőtojásra vonatkozó zsilipár.
(3) A Tanács a Bizottság javaslatára minősített többséggel:
- meghatározza az egy kilogramm héjas tojás termeléséhez szükséges takarmánygabona mennyiségét és az egy kilogramm keltetőtojás termeléséhez szükséges takarmánygabona mennyiségét, valamint az egyes, ezekben a mennyiségekben meglevő takarmánygabona - fajták százalékarányát,
- elfogadja az e cikkhez tartozó végrehajtási előírásokat.
5. cikk
(1) Az 1. cikk (1) bekezdésének b) pontjában felsorolt termékekre vonatkozó lefölözést a héjas tojásra vonatkozó lefölözésből az alábbiak szerint vezetik le:
- egész terméknél a termék egy kilogrammjának előállításához felhasznált héjas tojás mennyiségének megfelelően,
- a szétválasztott terméknél a termék egy kilogrammjának előállításához szükséges héjas tojás mennyiségének megfelelően, valamint a tojás alkotórészeinek kereskedelmi értékei közötti átlagos aránynak megfelelően.
(2) Azokat a részösszegeket, amelyek a mennyiséget és az (1) bekezdésben meghatározott arányt fejezik ki, a 17. cikkben szabályozott eljárásnak megfelelően állapítják meg. Az együttható megállapításának alapjául szolgáló információkat legalább évente egy alkalommal újra kell értékelni.
6. cikk
Ha a Közösség piacán jelentős áremelkedést állapítanak meg, és valószínű, hogy a helyzet állandósul, ezáltal a piacot megzavarja vagy annak megzavarásával fenyeget, akkor megfelelő intézkedésekhez lehet folyamodni.
A Tanács a Bizottság javaslatára minősített többséggel elfogadja az e cikk alkalmazására vonatkozó általános szabályokat.
7. cikk
(1) A zsilipárakat a 17. cikkben szabályozott eljárásnak megfelelően minden negyedévre előre határozzák meg.
(2) A héjas tojásra vonatkozó zsilipár az alábbi összegekből tevődik össze:
a) abból a takarmánygabona - mennyiség világpiaci árának megfelelő összegből, amely egy kilogramm héjas tojás harmadik országbeli termeléséhez szükséges;
b) egy átalányösszegből, amely magában foglalja az e fölötti egyéb takarmányköltségeket, valamint az általános termelési és értékesítési költségeket.
A takarmánygabona - mennyiség árát negyedévenként állapítják meg azon takarmánygabona-árak alapján, amelyeket a világpiacon hat hónapos időszakra azt a hónapot megelőzően állapítanak meg, amely megelőzi azt a negyedévet, amelyre a zsilipárat megállapítják.
A november 1-jétől, február 1-jétől és május 1-jétől érvényes zsilipárak megállapítása esetén a világpiaci árak alakulását csak akkor veszikszámításba, ha a nevezett mennyiség ára az előző negyedévre vonatkozó zsilipár kiszámításába bevont árral szemben a legkisebb eltérést mutatja. Az átalányösszeg megállapításának alapjául szolgáló információkat legalább évente egy alkalommal újra kell értékelni.
(3) A keltetőtojásra vonatkozó zsilipárat ugyanolyan módszerrel számítják ki, mint a héjas tojásra vonatkozó zsilipárat; azonban a takarmánygabona - mennyiség világpiaci ára egy keltetőtojás harmadik országban való termeléséhez szükséges mennyiség ára; az átalányösszeg az az összeg, amely magában foglalja az egy keltetőtojás termeléséhez szükséges egyéb takarmányköltségeket, valamint az általános termelési és értékesítési költségeket.
(4) Az 1. cikk (1) bekezdésének b) pontjában foglalt termékek zsilipárát a héjas tojás zsilipárából kell levezetni az alapanyag értékcsökkenésének, az ezekre a termékekre az 5. cikk (2) bekezdése szerint megállapított együtthatók, valamint a 17. cikkben meghatározott eljárás szerint az általános termelési és értékesítési költségekre megállapított átalányösszegnek a figyelembevételével.
(5) A Tanács a Bizottság javaslatára minősített többséggel elfogadja az e cikk végrehajtásának szabályait.
8. cikk
(1) Ha egy termék határparitásos ára a zsilipár alá esik, akkor az erre a termékre vonatkozó lefölözést egy olyan pótlólagos összeggel emelik, amely megegyezik a zsilipár és az ajánlott határparitásos ár közötti különbséggel.
(2) A lefölözést nem emelik meg pótlólagos összeggel azon harmadik országok esetében, amelyek képesek és hajlandók garantálni, hogy a területükről származó termékek tényleges ára a Közösségbe történő behozatal esetében nincs az érintett termék zsilipára alatt, és a kereskedelem eltérülését elkerülik.
(3) A határparitásos árat valamennyi harmadik országból történő összes behozatalra állapítják meg.
Ha egy vagy több harmadik országból a kivitel indokolatlanul olyan alacsony áron történik, amely a többi harmadik ország által alkalmazott ár alatt van, akkor ezekből a harmadik országokból származó kivitelre egy második határparitásos árat állapítanak meg.
(4) Az e cikk végrehajtásának részletes szabályait a 17. cikkben meghatározott eljárásnak megfelelően fogadják el.
Ugyanazon eljárás szerint állapítják meg adott esetben a pótlólagos összegeket.
9. cikk
(1) Annak érdekében, hogy az 1. cikk (1) bekezdésében felsorolt termékek kivitelét az ott szereplő állapotban vagy az 1. mellékletben felsorolt termékek formájában világpiaci áruk alapján tegyék lehetővé, ezen árak és a Közösség árai közötti különbséget export-visszatérítéssel kiegyenlíthetik.
(2) A visszatérítés azonos az egész Közösségre. Felhasználás vagy érkezési hely szerint különbözhet.
A megállapított visszatérítést az érintett fél kérelmére adják meg.
A visszatérítés megállapítása során különösen azzal az igénnyel kell számolni, hogy egyensúlyt teremtsenek a Közösség alapanyagainak a harmadik országokba feldolgozott formában történő exportja és ezekből az országokból az aktív feldolgozással kapcsolatos intézkedések szerint behozott termékek felhasználása között.
A Tanács a Bizottság javaslatára minősített többséggel rendeli el az export-visszatérítések nyújtását és előzetes megállapítását, valamint a visszatérítési összeg megállapítására szolgáló feltételeket.
A visszatérítéseket rendszeres időközönként a 17. cikkben meghatározott eljárásnak megfelelően állapítják meg. A Bizottság szükség esetén a visszatérítési összegeket a közbenső időben egy tagállam indítványára vagy saját kezdeményezésére megváltoztathatja.
(3) E cikk alkalmazásának részletes szabályait a 17. cikkben meghatározott eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
10. cikk
Amennyiben a tojás piacának közös szervezése akadálytalan működéséhez szükséges, a Tanács a Bizottság javaslatára minősített többséggel az aktív feldolgozással kapcsolatos intézkedéseket az alábbi termékekre egészben vagy részben megtilthatja:
- az 1. cikk (1) bekezdésében szereplő olyan termékek, amelyek az 1. cikk (1) bekezdésének b) pontjában szereplő termékek előállítására szolgálnak, és
- különleges esetekben azok az 1. cikk (1) bekezdésében szereplő termékek, amelyek az I. mellékletben szereplő áruk előállítására szolgálnak.
11. cikk
(1) E rendelet hatálya alá tartozó termékek tarifális besorolására a közös vámtarifa értelmezésének általános szabályai és alkalmazásáról szóló különleges rendelkezések érvényesek; az e rendelet alkalmazásából adódó vámnomenklatúrát átveszik a közös vámtarifába.
(2) Amennyiben e rendelet másként nem rendelkezik, vagy a Tanács a Bizottság javaslatára minősített többséggel másként nem határoz, tilos
- vámok vagy a vámokkal azonos hatású díjak kiszabása,
- mennyiségi korlátozások vagy azokkal azonos hatású intézkedések alkalmazása.
A mennyiségi korlátozással azonos hatású intézkedésnek számít a behozatali és a kiviteli engedélyek kiadásának az átvételre jogosultak bizonyos körére történő korlátozása.
12. cikk
(1) Ha a Közösség piacán az 1. cikk (1) bekezdésében felsorolt egy vagy több termékre vonatkozóan az import és az export alapján komoly zavarok keletkeznek, vagy keletkezésükkel fenyegetnek, amelyek a Szerződés 39. cikkének céljait veszélyeztethetik, akkor a harmadik országokkal folytatott kereskedelemben megfelelő intézkedéseket lehet alkalmazni addig, amíg a tényleges vagy fenyegető zavarokat el nem hárították.
A Bizottság javaslatára a Tanács minősített többséggel elfogadja az erre a bekezdésre vonatkozó végrehajtási előírásokat, és meghatározza, hogy a tagállamok milyen esetekben és milyen korlátok között foganatosíthatnak védintézkedéseket.
(2) Ha az (1) bekezdésben említett helyzet bekövetkezik, akkor a Bizottság egy tagállam indítványára vagy saját kezdeményezésére dönt a szükséges intézkedésekről; az intézkedéseket közölni kell a tagállamokkal, és haladéktalanul alkalmazni kell őket. Ha a Bizottsághoz egy tagállam indítványa beérkezik, akkor az indítvány beérkezését követő 24 órán belül dönt.
(3) A Bizottság intézkedéseit valamennyi tagállam a közlésüket követő legfeljebb három munkanapos határidőn belül a Tanács elé terjesztheti. A Tanács haladéktalanul összeül. Az érintett intézkedéseket minősített többséggel módosíthatja vagy hatályon kívül helyezheti.
13. cikk
A Közösség szabad áruforgalmába az 1. cikk (1) bekezdésében felsorolt áruk közül nem engedik be azokat, amelyek gyártásához vagy előállításához olyan termékeket használtak fel, amelyek nem tartoznak a Szerződés 9. cikkének (2) bekezdése és 10. cikkének (1) bekezdése alá.
14. cikk
A szabad áruforgalomnak az állatbetegségek terjedésének megfékezését célzó intézkedések alkalmazásából esetlegesen adódó korlátozása figyelembe vételének érdekében az e korlátozásokkal érintett piac támogatását célzó, a 17. cikkben szereplő eljárás szerinti rendkívüli intézkedéseket lehet foganatosítani. Ezen intézkedések csak a piac támogatásához feltétlenül szükséges terjedelemben és időszakra hozhatók.
15. cikk
A tagállamok és a Bizottság kölcsönösen közlik egymással az e rendelet végrehajtásához szükséges adatokat. A közlés és az ismertetés szabályait a 17. cikkben szabályozott eljárásnak megfelelően állapítják meg.
16. cikk
(1) Létrejön a Baromfihús- és Tojáspiaci Irányítóbizottság (a továbbiakban: bizottság), amelynek tagjai a tagállamok képviselői, és a Bizottság egyik képviselőjének elnökletével ül össze.
(2) Ebben a bizottságban a tagállamok szavazatait a Szerződés 148. cikkének (2) bekezdése szerint súlyozzák. Az elnök nem szavaz.
17. cikk
(1) Ha az e cikkben megállapított eljárásra hivatkoznak, akkor az elnök sajátkezdeményezésére vagy egy tagállam képviselőjének indítványára összehívja a bizottságot.
(2) A Bizottság képviselője beterjeszti a végrehajtandó intézkedések tervezetét. A bizottság az intézkedésekről az elnök által az ügy sürgősségének megfelelően meghatározott határidőn belül véleményt nyilvánít. A véleményt a 41 szavazat többségével fogadják el.
(3) A Bizottság azonnal alkalmazható intézkedéseket fogad el. Ha ezek az intézkedések nem felelnek meg a bizottság véleményének, azokat a Bizottság nyomban közli a Tanáccsal. Ebben az esetben a Bizottság az általa elfogadott intézkedések végrehajtását a közlést követő legfeljebb egy hónapos időtartamra felfüggesztheti.
A Tanács minősített többséggel egy hónapon belül eltérő határozatot hozhat.
18. cikk
A bizottság minden egyéb olyan kérdést megvizsgálhat, amelyet az elnök saját kezdeményezésére vagy egy tagállam képviselőjének indítványára terjeszt elé.
19. cikk
Amennyiben e rendelet másként nem rendelkezik, a Szerződés 92-94. cikkét az 1. cikk (1) bekezdésében említett termékek előállítására és értékesítésére kell alkalmazni.
20. cikk
Az e rendelet végrehajtásánál egyidejűleg a Szerződés 39. és 110. cikkében említett célokat is megfelelő módon figyelembe kell venni.
21. cikk
A verseny torzulásának elkerülése végett a Tanácsi a Bizottság javaslatára minősített többséggel foganatosíthatja a szükséges intézkedéseket, ha Olaszország igénybe venné a gabonafélék közös piacának szervezéséről szóló, 1975. október 29-i 2727/75/EGK tanácsi rendelet [4] 23. cikkét.
22. cikk
(1) A legutóbb az új tagállamok Európai Közösségekhez való csatlakozásával kapcsolatos dokumentumok összehangolásáról szóló, 1973. január 1-jei tanács határozattal [5] módosított, a tojás piacának közös szervezéséről szóló, 1967. június 13-i 122/67/EGK tanácsi rendelet [6] hatályát veszti.
(2) Az (1) bekezdés által hatályon kívül helyezett rendeletre történő utalásokat erre a rendeletre történő utalásokként kell értelmezni.
Az említett rendelet cikkeire történő utalásokat a II. melléklet egyeztetési táblázatának megfelelően kell értelmezni.
23. cikk
Ez a rendelet 1975. november 1-jén lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Luxemburgban, 1975. október 29-én.