A BIZOTTSÁG 2005/70/EK IRÁNYELVE
(2005. október 20.)
a gabonafélékben, valamint az egyes állati és növényi eredetű termékekben, illetve azok felületén található egyes peszticid-szermaradványok megengedett legmagasabb mértékének meghatározása tekintetében a 76/895/EGK, 86/362/EGK, 86/363/EGK és a 90/642/EGK tanácsi irányelvek módosításáról
(EGT vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel a gyümölcsökben és zöldségekben, illetve azok felületén található peszticid-szermaradványok megengedett legmagasabb mértékének meghatározásáról szóló, 1976. november 23-i 76/895/EGK tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 5. cikkére,
tekintettel a gabonafélékben, illetve azok felületén található peszticid-szermaradványok megengedett legmagasabb mértékének meghatározásáról szóló, 1986. július 24-i 86/362/EGK tanácsi irányelvre (2) és különösen annak 10. cikkére,
tekintettel az állati eredetű élelmiszerekben, illetve azok felületén található peszticid-szermaradványok megengedett legmagasabb mértékének meghatározásáról szóló, 1986. július 24-i 86/363/EGK tanácsi irányelvre (3) és különösen annak 10. cikkére,
tekintettel az egyes növényi eredetű termékekben - többek között a gyümölcsökben és zöldségekben -, illetve azok felületén található peszticid-szermaradványok megengedett legmagasabb mértékének meghatározásáról szóló, 1990. november 27-i 90/642/EGK tanácsi irányelvre (4) és különösen annak 7. cikkére,
tekintettel a növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló, 1991. július 15-i 91/414/EGK tanácsi irányelvre (5) és különösen annak 4. cikke (1) bekezdésének f) pontjára,
mivel:
(1)
A 91/414/EGK irányelv I. melléklete a következő meglévő hatóanyagokkal egészült ki: glifozát a 2001/99/EK bizottsági irányelv (6) által; klórprofám a 2004/20/EK bizottsági irányelv (7) által; valamint bromoxinil és ioxinil a 2004/58/EK bizottsági irányelv (8) által.
(2)
A 91/414/EGK irányelv I. melléklete a következő új hatóanyagokkal egészült ki: dimeténamid-P és flurtamon a 2003/84/EK bizottsági irányelv (9) által; propoxikarbazon és zoxamid a 2003/119/EK bizottsági irányelv (10) által; flazaszulfuron és piraklosztrobin a 2004/30/EK bizottsági irányelv (11) által; quinoxifen a 2004/60/EK bizottsági irányelv (12) által; mepanipirim a 2004/62/EK bizottsági irányelv (13) által.
(3)
Az érintett hatóanyagoknak a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe történő felvétele azok tervezett felhasználására vonatkozó és rendelkezésre bocsátott információk értékelésén alapult. A tervezett felhasználásra vonatkozó információkat a tagállamok a 91/414/EGK irányelv 4. cikke (1) bekezdésének f) pontjával összhangban nyújtották be. A rendelkezésre bocsátott információkat felülvizsgálták, és az elégséges egyes maximális szermaradvány-határértékek rögzítéséhez.
(4)
A közösségi maximális szermaradvány-határértékeket és a Codex Alimentarius által javasolt határértékeket hasonló eljárásokat követve megállapítják és értékelik. A klórprofámra és a glifozátra vonatkozóan számos, a Codex által megállapított maximális szermaradvány-határérték létezik. Közösségi maximális szermaradvány-határértékek találhatók a klórprofámra a 76/895/EGK irányelvben (82/528/EGK tanácsi irányelv (14)), valamint a glifozátra a 86/362/EGK, 86/363/EGK és a 90/642/EGK irányelvben (1998/82/EK tanácsi irányelv (15)). Ezeket vették figyelembe az érintett maximális szermaradvány-határértékeknek az ezen irányelv elfogadásával történő meghatározásakor. A Codexben szereplő azon maximális szermaradvány-határértékeket, amelyeket a közeljövőben visszavonásra ajánlanak, nem vették figyelembe. A Codexben szereplő maximális szermaradvány-határértékeken alapuló maximális szermaradvány-határértékeket a fogyasztókat érintő kockázatok szempontjából értékelték. A Bizottság rendelkezésére álló tanulmányokon alapuló toxikológiai végpontok alkalmazásakor nem állapítottak meg kockázatot.
(5)
A Bizottság felülvizsgálati jelentései, amelyeket az érintett hatóanyagoknak a 91/414/EGK irányelv I. mellékletében való feltüntetése érdekében készítettek, rögzítették azokra az anyagokra a megengedhető napi bevitelt (ADI) és szükség esetén az akut referenciadózist (ARfD). Az érintett hatóanyagokkal kezelt élelmiszeripari termékek fogyasztóinak kiszolgáltatottságát a közösségi eljárásokkal összhangban mérték fel. Figyelembe vették az Egészségügyi Világszervezet által kiadott iránymutatásokat (16) is, valamint a Növényügyi Tudományos Bizottságnak az alkalmazott módszertanra vonatkozó véleményét (17). Megállapítást nyert, hogy a javasolt maximális szermaradvány-határértékek nem lépik túl a megengedhető napi bevitelt (ADI) és az akut referenciadózist (ARfD).
(6)
A fogyasztóknak a növényvédő szerek nem megengedett használatából származó szermaradványoktól történő megfelelő megóvása érdekében, az adott termék/szermaradvány kombinációk tekintetében az analitikai meghatározás alsó határán kell meghatározni az ideiglenes maximális szermaradvány-határértékeket.
(7)
Az ilyen ideiglenes maximális szermaradványok közösségi határértékeinek meghatározása nem zárja ki, hogy a tagállamok az érintett anyagokra vonatkozóan ideiglenes maximális szermaradvány-határértékeket állapítsanak meg a 91/414/EGK irányelv 4. cikke (1) bekezdésének f) pontjával és annak VI. mellékletével összhangban. Megállapítást nyert, hogy egy négyéves időszak elegendő az érintett hatóanyag további használatának engedélyezésére. Az ideiglenes maximális szermaradvány-határérték akkor véglegessé válik.
(8)
Szükséges ezért a 86/362/EGK, a 86/363/EGK és a 90/642/EGK irányelvek mellékleteinek az ezen növényvédő szerek használatából származó valamennyi maximális szermaradvány-határértékkel történő kiegészítése vagy felcserélése azok tiltott használatának megfelelő felügyelete és ellenőrzése, valamint a fogyasztók védelme érdekében. Amennyiben a maximális szermaradvány-határértékeket már megállapították az említett irányelvek mellékleteiben, azokat helyénvaló módosítani. Amennyiben a maximális szermaradvány-határértékeket még nem állapították meg, helyénvaló azokat első alkalommal meghatározni.
(9)
A glifozát észterként vagy sóként használt. A glifozát-trimézium só esetében a trimetil-szulfónium-kation maradványanyaga toxikológiai szempontból jelentős. Ezért szükséges erre a kationra vonatkozóan is a maximális szermaradvány-határértékeket megállapítani.
(10)
Következésképen a 76/895/EGK irányelvnek a klórprofám maximális szermaradvány-határértékeit meghatározó rendelkezéseit el kell hagyni.
(11)
A 76/895/EGK, 86/362/EGK, 86/363/EGK és a 90/642/EGK irányelvet ezért ennek megfelelően módosítani kell.
(12)
Az ebben az irányelvben előírt intézkedések összhangban vannak az Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
A 76/895/EGK irányelv II. mellékletében a klórprofámra vonatkozó sort el kell hagyni.
2. cikk
A 86/362/EGK irányelv a következőképpen módosul:
1.
A II. melléklet A. része az ezen irányelv I. mellékletében meghatározottak szerint a következőkre vonatkozó sorokkal egészül ki: bromoxinil, klórprofám, dimeténamid-P, flazaszulfuron, flurtamon, ioxinil, mepanipirim, propoxikarbazon, piraklosztrobin, quinoxifen, trimetil-szulfónium-kation és zoxamid.
2.
A II. melléklet A. részében a glifozátra vonatkozó sor helyébe az ezen irányelv II. mellékletének szövege lép.
3. cikk
A 86/363/EGK irányelv a következőképpen módosul:
1.
A II. melléklet A. része az ezen irányelv III. mellékletében meghatározottak szerint a következőkre vonatkozó sorokkal egészül ki: bromoxinil, klórprofám, ioxinil, piraklosztrobin, quinoxifen és trimetil-szulfónium-kation.
2.
A II. melléklet B. részében a glifozátra vonatkozó sor helyébe az ezen irányelv IV. mellékletének szövege lép.
4. cikk
A 90/642/EGK irányelv a következőképpen módosul:
1.
A II. mellékletben az ezen irányelv V. mellékletében meghatározottak szerint a következőkre vonatkozó sorokkal egészül ki: bromoxinil, klórprofám, dimeténamid-P, flaza-szulfuron, flurtamon, ioxinil, mepanipirim, propoxikarbazon, piraklosztrobin, quinoxifen, trimetil-szulfónium-kation és zoxamid.
2.
A II. mellékletben a glifozátra vonatkozó sor helyébe az ezen irányelv VI. mellékletének szövege lép.
5. cikk
(1) A tagállamok legkésőbb 2006. április 21-ig elfogadják és kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek az ezen irányelvnek való megfeleléshez. A tagállamok haladéktalanul közlik a Bizottsággal az ilyen rendelkezések szövegét, valamint a rendelkezések és az irányelv közötti megfelelésre vonatkozó táblázatot.
A rendelkezéseket a tagállamok 2007. április 21-től alkalmazzák.
Amennyiben a tagállamok elfogadják a rendelkezéseket, azoknak az erre az irányelvre történő hivatkozást kell tartalmazniuk, vagy azokat a hivatalos kihirdetésük alkalmával az ezen irányelvre vonatkozó hivatkozásnak kell kísérnie. A tagállamok maguk határozzák meg a hivatkozás formáját.
(2) A tagállamok értesítik a Bizottságot az ezen irányelv által érintett területek tekintetében elfogadott nemzeti jogszabályok főbb rendelkezéseiről.
6. cikk
Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
7. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 2005. október 20-án.