A TANÁCS 1251/2009/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2009. december 18.)
a többek között Oroszországból származó karbamid- és ammóniumnitrát-oldatok behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről szóló 1911/2006/EK rendelet módosításáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 1995. december 22-i 384/96/EK tanácsi rendeletre (1) (a továbbiakban: alaprendelet) és különösen annak 9. cikke (4) bekezdésére és 11. cikke (4) bekezdésére,
tekintettel a Bizottságnak a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően benyújtott javaslatára,
mivel:
A. A MEGELŐZŐ ELJÁRÁS
(1)
A Tanács az 1995/2000/EK rendelettel (2) végleges dömpingellenes vámot vetett ki a többek között Oroszországból származó karbamid- és ammóniumnitrát-oldatok behozatalára. A továbbiakban az említett rendelet elnevezése „eredeti rendelet”, az eredeti rendelettel elrendelt intézkedéseket eredményező vizsgálaté pedig „eredeti vizsgálat”.
(2)
Egy 2005 szeptemberében indított lejárati felülvizsgálatot (a továbbiakban: lejárati felülvizsgálat) követően a Tanács az 1911/2006/EK rendelettel (3) öt évvel meghosszabbította ezen intézkedések hatályát jelenlegi szintjükön. Az intézkedések különleges vámokra vonatkoznak.
B. A JELENLEGI ELJÁRÁS
1. FELÜLVIZSGÁLAT IRÁNTI KÉRELEM
(3)
Az alaprendelet 11. cikkének (4) bekezdése értelmében a Acron részvénytársaság oroszországi exportáló gyártó (a továbbiakban: kérelmező) új exportőrre vonatkozó felülvizsgálatra (a továbbiakban: jelenlegi felülvizsgálat) irányuló kérelmet nyújtott be. A kérelem hatályát a kérelmezőt érintő dömping kivizsgálására korlátozták.
(4)
A kérelmező azt állította, hogy a dömpingellenes intézkedések alapját képező vizsgálati időszak alatt - azaz 1998. június 1. és 1999. május 31. között (a továbbiakban: eredeti vizsgálati időszak) - nem exportálta az érintett terméket az Unióba, és a termék egyetlen olyan exportáló gyártójával sem áll kapcsolatban, amelyre a fent említett dömpingellenes intézkedések vonatkoznak. A kérelmező azt állította továbbá, hogy az eredeti vizsgálati időszakot követően kezdte meg az érintett termék Unióba irányuló kivitelét.
2. AZ „ÚJ EXPORTŐRRE” VONATKOZÓ FELÜLVIZSGÁLAT MEGINDÍTÁSA
(5)
A Bizottság megvizsgálta a kérelmező által benyújtott nyilvánvaló bizonyítékokat, és úgy ítélte meg, hogy - az alaprendelet 11. cikkének (4) bekezdésével összhangban - elegendők a felülvizsgálat megindításának indokolásához. A tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően, valamint azt követően, hogy az érintett uniós iparnak az Unió területén működő szereplői lehetőséget kaptak észrevételeik megtételére, a Bizottság a 241/2009/EK rendelettel (4) elindította az 1911/2006/EK rendelet (a továbbiakban: hatályos intézkedések) felülvizsgálatát a kérelmező tekintetében.
(6)
A 241/2009/EK rendelet 2. cikkének értelmében az 1911/2006/EK rendelettel kivetett, a kérelmező által az Unióba történő kivitelre gyártott és értékesített karbamid- és ammóniumnitrát-oldatok behozatalára irányuló, tonnánként 20,11 EUR mértékű dömpingellenes vámot hatályon kívül helyezték. Az alaprendelet 14. cikke (5) bekezdésének megfelelően a vámhatóságok egyúttal utasítást kaptak, hogy tegyék meg az ilyen behozatal nyilvántartásba vételéhez szükséges lépéseket.
3. ÉRINTETT TERMÉK
(7)
A jelenlegi vizsgálatban érintett termék megegyezik az eredeti vizsgálatban szereplő érintett termékkel, vagyis az Oroszországból származó karbamid- és ammónium-nitrát-oldattal (a továbbiakban: érintett termék), amely a mezőgazdaságban általánosan használt folyékony műtrágya. Az oldat karbamid, ammónium-nitrát és víz keveréke. A termék jelenleg a 3102 80 00 KN-kód alá tartozik.
4. AZ ÉRINTETT FELEK
(8)
A felülvizsgálat megindításáról a Bizottság hivatalosan értesítette a kérelmezőt, az exportáló ország képviselőit és az uniós gyártók szövetségét. Az érdekelt felek lehetőséget kaptak arra, hogy az eljárás megindításáról szóló értesítésben megállapított határidőn belül álláspontjukat írásban ismertessék, és meghallgatást kérjenek. Minden olyan érdekelt fél számára lehetővé tették a meghallgatást, aki azt kérelmezte, illetve ismertette azokat a különleges okokat, melyek meghallgatását indokolják.
(9)
A Bizottság a kérelmezőnek és a vele kapcsolatban álló vállalatoknak kérdőíveket küldött, melyekre a válaszokat az e célra megállapított határidőn belül megkapta. A Bizottság minden olyan információt beszerzett és ellenőrzött, amelyet a dömping megállapítása szempontjából szükségesnek ítélt. A Bizottság ellenőrző látogatásokat tett a kérelmező és a vele kapcsolatban álló vállalat telephelyén:
-
JSC Acron, Novgorod, Oroszország,
-
Agronova International Inc., Hallandale, USA („Agronova”).
5. A FELÜLVIZSGÁLATI IDŐSZAK
(10)
Az új exportőrre vonatkozó felülvizsgálati időszak 2008. január 1-jétől2008. december 31-ig tartott.
C. A VIZSGÁLAT EREDMÉNYEI
1. AZ ÚJ EXPORTŐRI MINŐSÍTÉS
(11)
A vizsgálat megerősítette, hogy az eredeti vizsgálati időszak folyamán a kérelmező nem exportálta az érintett terméket; az Unióba irányuló kivitelt ezen időszakot követően kezdte meg.
(12)
A kérelmező továbbá be tudta bizonyítani, hogy nem állt kapcsolatban azokkal az oroszországi exportőrökkel vagy gyártókkal, amelyekre a Oroszországból származó érintett termék behozatala tekintetében hatályban lévő dömpingellenes intézkedések vonatkoznak.
(13)
E tekintetben megerősítést nyert, hogy a kérelmezőt az alaprendelet 11. cikkének (4) bekezdésével összhangban új exportőrnek kell tekinteni.
2. DÖMPING
2.1. A RENDES ÉRTÉK MEGHATÁROZÁSA
(14)
A kérelmező az érintett terméket nem értékesítette az orosz hazai piacon. Amenniyben a rendes érték meghatározásához a belföldi árak nem használhatók, másik módszert kell alkalmazni. Az alaprendelet 2. cikkének (3) bekezdése értelmében a Bizottság számtanilag képzett rendes értéket alkalmazott, a következők szerint:
(15)
Az alaprendelet 2. cikke (3) és (6) bekezdésének megfelelően a rendes értéket a kérelmező előállítási költségei alapján számították ki, amelyekhez hozzáadták az eladási, általános és adminisztratív költségeknek (a továbbiakban: SG&A költségek), valamint a nyereségnek megfelelő ésszerű összegek.
2.1.1. A földgáz költségeinek kiigazítása az orosz belföldi piacon
(16)
A gyártási költségek tekintetében megjegyzendő, hogy azok nagy részét és az előállítási összköltségek jelentős hányadát a gázköltségek teszik ki. Az alaprendelet 2. cikkének (5) bekezdésével összhangban megvizsgálták, hogy az érintett termék előállításához és értékesítéséhez kapcsolódó költségeket megfelelően tükrözték-e a kérelmező nyilvántartásai.
(17)
Megállapították, hogy a kérelmező által fizetett hazai gázárak szokatlanul alacsonyak. Szemléltetésképpen: az említett árak az Oroszországból származó földgáz exportárának negyede és ötöde között voltak. E tekintetben minden rendelkezésre álló adat azt mutatja, hogy az orosz belföldi gázárakat szabályozták, így azok a földgáz nem szabályozott piacain fizetett áraknál jóval alacsonyabbak voltak. Mivel a kérelmező nyilvántartásai a gázköltségeket nem tükrözték megfelelően, a költségeket ennek megfelelően ki kellett igazítani. Az orosz belföldi piacra vonatkozó, torzítatlan gázárak hiányában és az alaprendelet 2. cikkének (5) bekezdésével összhangban a gázárakat „más megfelelő adatok alapján, többek között más reprezentatív piacokról származó információk alapján” kellett megállapítani.
(18)
A kiigazított ár a kivitelre értékesített orosz gáz német-cseh határparitáson (Waidhaus), szállítási költségek nélkül számított átlagárán alapult, amelyet kiigazítottak annak érdekében, hogy tükrözze a helyi elosztási költségeket. Mivel Waidhaus az Unióba - amely egyrészt az orosz gáz legfőbb piaca, másrészt árai ésszerűen tükrözik a költségeket - irányuló orosz gázeladás fő csomópontja, ezért az alaprendelet 2. cikkének (5) bekezdése értelmében reprezentatív piacnak tekinthető.
(19)
A nyilvánosságra hozatalt követően a kérelmező több észrevételt is benyújtott, amelyek i. egyrészt a gázár-kiigazítás jogalapját; ii. másrészt pedig a kiigazítás során alkalmazott módszereket érintették.
2.1.1.1. A gázár-kiigazítás jogalapja
(20)
A kérelmező arra hivatkozott, hogy az orosz belső piacon fizetett gázárak bármiféle kiigazítása indokolatlan, mivel a vállalat számviteli nyilvántartásai teljes mértékben tükrözik az érintett termék oroszországi gyártásával kapcsolatos költségeket. A kérelmező továbbá azzal érvelt, hogy az alaprendelet 1. cikkének megfelelően a rendes értéket mindig az exportáló országra kell megállapítani, és ezért ennek a cikknek ellentmond, ha valaki a következtetéseit harmadik országok gyártóitól beszerzett információkra alapozza.
(21)
Ami a kérelmezőnek az alaprendelet 1. cikkének állítólagos megszegésére vonatkozó érvelését illeti, megjegyzendő, hogy az a cikk csak a dömping általános elvét írja le, míg a dömping megállapítására vonatkozó részletes szabályokat az alaprendelet 2. cikke határozza meg. Az alaprendelet 2. cikkének (5) bekezdése kimondja, hogy amennyiben a vizsgálat tárgyát képező termék gyártásával és értékesítésével kapcsolatos költségeket az érintett fél számvitele nem tükrözi ésszerű mértékben, más reprezentatív piacok - köztük harmadik országok piacainak - adatait is fel lehet használni. A kérelmező ezirányú érvelését ezért el kellett utasítani.
(22)
A kérelmező emellett megemlítette Oroszország természetes versenyelőnyeit is, például a földgáz széles körű elérthetőségét és a kedvező ellátási feltételeket, amelyek szerinte megmagyarázhatják a belső piacon értékesített és az exportált földgáz közötti árkülönbségeket. A kérelmező azt is hangoztatta, hogy az orosz hazai gázárak a gyártási költségeket is magukban foglalják.
(23)
A természetes előnyök meglétével kapcsolatban a kérelmező elhallgatta, hogy Oroszországban a földgáz belföldi árát szabályozták, így az nem tükrözi megfelelően a torzítatlan piacokon általában fizetendő árat. A kérelmező emellett a fenti észrevételek alátámasztására nem nyújtott be egyetlen bizonyítékot sem. Emellett a költségekre vonatkozóan, még ha fedezte is a kérelmező által fizetett gázár a gázszolgáltató előállítási és értékesítési egységköltségét, ez az érvelés irreleváns, mivel a gáz piaci ára nem kapcsolódik szükségszerűen közvetlenül a gázelőállítás és -eladás költségeihez. Ezért ezeket az érveket el kellett utasítani.
(24)
A kérelmező továbbá azt is állította, hogy az alaprendelet értelmében folytatott vizsgálat nem vonatkozhat a termelési láncban feljebb található termékek támogatására. Meg kell jegyezni, hogy az alaprendelet 2. cikke (5) bekezdésének célja annak meghatározása, hogy a vizsgált termék előállításával és értékesítésével kapcsolatos költségeket az érintett felek nyilvántartásai megfelelően tükrözik-e. A fenti (17) preambulumbekezdésben ismertetett okok miatt nem ez az eset áll fenn. Ennek semmi köze a támogatások meglétének meghatározásához, ami ennek a vizsgálatnak valóban nem tárgya. A kérelmező érvelését ezért el kellett utasítani.
(25)
Ebben az összefüggésben a kérelmező azt is állította, hogy még ha léteznek is különleges piaci helyzetek az alaprendelet 2. cikke (3) bekezdése értelmében, ezek csak az érintett termék piacára - vagyis magára a karbamid- és ammóniumnitrát-oldatok piacára - utalnának, amelyet nem lehet kiterjeszteni a termelési láncban feljebb található termékek piaci viszonyaira. A fenti (24) preambulumbekezdésből viszont az következik, hogy a Bizottság a földgáz árainak kiigazítását az alaprendelet 2. cikke (5) bekezdése alapján végezte, amely, amint a fenti (21) preambulumbekezdésben is áll, kifejezetten felhatalmazza az intézményeket arra, hogy más reprezentatív piacokról származó gyártási költségekre támaszkodjanak. A kérelmező érvelését ezért el kellett utasítani.
(26)
Végezetül a kérelmező úgy érvelt, hogy az alaprendelet 2. cikke (5) bekezdése arra korlátozódik, hogy megvizsgálja a vállalat nyilvántartásának összeegyeztethetőségét az érintett harmadik ország általánosan elfogadott számviteli alapelveivel, de azt nem követeli meg, hogy a költségek megfeleljenek a nem szabályozott piacon megfigyelhető költségeknek.
(27)
Megjegyzendő, hogy az alaprendelet 2. cikke (5) bekezdésének megfelelően két követelménynek kell teljesülnie ahhoz, hogy a költségeket az exportőr nyilvántartásai alapján számítsák: i. a nyilvántartásokat az érintett ország általánosan elfogadott számviteli alapelveivel összhangban kell vezetni; és ii. a nyilvántartásoknak megfelelőképpen tükrözniük kell a vizsgálat tárgyát képező termék előállításával és eladásával összefüggő költségeket. Ha - mint a jelen esetben - a második követelmény nem teljesül, mivel a költségek a nyilvántartásokban nem tükröződnek, a költségeket ki kell igazítani. A kérelmező érvelését ezért el kellett utasítani.
2.1.1.2. A kiigazítás módszere a gáz tekintetében
(28)
A kérelmező arra hivatkozott, hogy a jelenlegi felülvizsgálat időszaka alatt a gázárak jelentősen ingadoztak, és hogy ezért a rendes értéket havi (vagy legalábbis negyedévenkénti) alapon, nem pedig éves alapon kellene megállapítani.
(29)
Meg kell jegyezni, hogy noha a gázárak valóban ingadoztak a jelzett időszak alatt, az ingadozásokat nem lehetett kivételesnek vagy különösen jelentősnek tekinteni. A földgáz piacát ugyanis általában meglehetősen jelentős áringadozások jellemzik. A kérelmező nem volt képes bebizonyítani, hogy különleges körülmények álltak fenn, vagy hogy a vizsgálati időszak alatti áringadozások a szokásos ingadozásokat jelentősen felülmúlták. Ezért nem volt ok arra, hogy a hatályos intézkedésekhez vezető vizsgálat során használt módszertől a Bizottság eltérjen. Másfelől azok az információk, amelyek alapján - a kérelmező szerint - a rendes árakat meg kellett volna határozni, csak részben voltak elérhetők, mivel az USA-beli vállalkozásoktól származó adatok - az eladási, általános és adminisztratív költségek és a nyereség - csak éves alapon álltak rendelkezésre. Ezért még ha el is fogadjuk a kérelmező érvelését, helyes havi vagy negyedévi értékeket lehetetlen lenne kiszámítani. A kérelmező érvelését ezért el kellett utasítani.
(30)
A kérelmező arra is hivatkozott, hogy Waidhaus nem megfelelő referenciapiac, mivel szerinte Németországban a gáz árszabása nem versenyalapú, és a felek kapcsolatban állnak egymással, ami összefügg az Oroszországból érkező gázexport-szerződésekben alkalmazott árképletekkel.
(31)
Meg kell jegyezni, hogy az állítólagos németországi nem versenyalapú belső piaci gázárszabást eleve lényegtelennek kell tekinteni, mivel ez csak azokat az árakat érintené, amelyeken a német gázforgalmazók a belső piacon értékesítik a gázt; és egyáltalán nem kapcsolható ahhoz az árhoz, amelyen az orosz exportált gázt Waidhausnál értékesítik. A kérelmező érvelése, miszerint a hagyományos német vállalatokat semmi nem ösztönzi arra, hogy alacsony árakat próbáljanak tárgyalásokkal elérni a Waidhauson keresztül importált orosz gázra vonatkozóan, csupán feltételezés, melyet nem támasztanak alá sem tények, sem bizonyítékok. Következésképpen ezeket az érveket elutasították.
(32)
A kérelmező azzal is érvelt, hogy a Waidhaus-exportár alkalmazása esetén a valamennyi kivitelre fizetendő orosz kiviteli vámot le kellett volna vonni a Waidhaus-árból, mivel az nem belföldön merült fel.
(33)
A Waidhaus piaci ár - Waidhaus reprezentatív piacnak tekinthető az alaprendelet 2. cikkének (5) bekezdése értelmében - valójában a kiviteli vámok utáni, nem pedig az azok előtti ár. A vevő szempontjából a Waidhausnál fizetendő ár a lényeges, és e tekintetben lényegtelen, hogy az árból hány százalék fizetendő kiviteli vámként és hány százalék a gázellátónak. Másfelől ez utóbbi mindig maximalizálni próbálja majd az árát, és emiatt a vevőkre azt a legmagasabb árat próbálja ráterhelni, amelyet azok még hajlandók megfizetni. Tekintve, hogy ez az ár mindig jóval az előállítási költségek felett van, és így tekintélyes nyereséget tesz lehetővé a gázellátó számára, a piaci árat elsősorban nem a kiviteli vám összege befolyásolja, hanem az, hogy a piac milyen árat hajlandó megfizetni. Emiatt a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a torzítatlan piaci erők által kialakított ár a kiviteli vámot tartalmazó, nem pedig a kiviteli vám előtti ár. Következésképpen a kérelmező ez irányú érvelését elutasították.
(34)
Ebben az összefüggésben a kérelmező azt is állította, hogy a helyi forgalmazók haszonkulcsát nem kell hozzáadni a Waidhaus exportárhoz, noha nem magyarázta meg, és nem bizonyította be, miért állította, hogy az ilyen kiigazítás helytelen lenne. Mivel a belföldi vevők helyi ellátóktól vásárolták a gázt, feltételezhetően azokat a helyi elosztási költségeket is meg kell fizetniük, amelyeket mint ilyeneket nem tartalmaz a kiigazítatlan Waidhaus-ár. Ezért a Bizottság úgy ítélte meg, hogy e kiigazítás indokolt, ezért a kérelmező érvelését elutasította.
2.1.2. Eladási, általános és adminisztratív költségek (SG&A)
(35)
Az eladási, általános és adminisztratív költségeket és a nyereséget nem lehetett meghatározni az alaprendelet 2. cikke (6) bekezdésének bevezető mondata alapján, mivel a kérelmezőnek a hasonló termékből nem volt belföldi értékesítése Oroszországban. Az alaprendelet 2. cikke (6) bekezdésének a) pontja nem alkalmazható, mert csak a kérelmezőre terjed ki a vizsgálat. A 2. cikk (6) bekezdésének b) pontja sem alkalmazható, mivel az azonos általános árukategóriába tartozó valamennyi termék szempontjából a földgáz egyformán a messze legfontosabb nyersanyag, és emiatt a gyártási költségeket előreláthatóan szintén ki kellene igazítani a fenti (17) preambulumbekezdésben ismertetett okok miatt. Ezen felülvizsgálat keretében nem állt rendelkezésre információ a kiigazítás mértékének megfelelő meghatározásához és e termékek kiigazítás utáni értékesítése esetében az SG&A költségek, valamint a vonatkozó haszonkulcsok meghatározásához. Ennélfogva az SG&A költségeket és a nyereséget az alaprendelet 2. cikke (6) bekezdésének c) pontja szerint ésszerű módszer alapján állapították meg.
(36)
Mivel az ugyanabba az általános kategóriába tartozó termékek orosz belföldi piaca rendkívül kicsi, más reprezentatív piacoktól kellett információt szerezni. Ebben a vonatkozásban megvizsgálták a nitrogénműtrágya-ágazatban működő nagyvállalatokra vonatkozó, nyilvánosan hozzáférhető információkat. Megállapították, hogy a vizsgálat céljára az észak-amerikai (nevezetesen egyesült államokbeli) gyártóktól származó vonatkozó adatok lennének a legalkalmasabbak, mivel a világ e térségében működő nyilvántartott vállalatokról széleskörűen rendelkezésre állnak nyilvánosan hozzáférhető, megbízható és teljes pénzügyi adatok. Emellett az észak-amerikai piacon a belföldi értékesítés jelentős mennyiségű, és a verseny mind a belföldi, mind a külföldi vállalatok tekintetében számottevő. Ennélfogva az SG&A költségeket és a nyereséget olyan három észak-amerikai gyártó SG&A költségeinek és a nyereségének súlyozott átlaga alapján állapították meg, amelyek az azonos általános termékkategóriába tartozó termékek (nitrogénműtrágyák) észak-amerikai eladásai tekintetében a műtrágyaágazat legnagyobb vállalatai közé tartoznak. Ezt a három gyártót a nitrogénműtrágya-üzletág reprezentatív képviselőjének, eladási, általános és adminisztratív költségeiket és nyereségüket pedig reprezentatívnak tekintették a szóban forgó üzletágban sikeresen működő vállalatoknál általában megjelenő ilyen költségek és nyereség tekintetében. Ezenkívül semmi nem utal arra, hogy a nyereség így meghatározott összege meghaladja az orosz gyártók által az azonos általános kategóriájú termék tekintetében az orosz belföldi piacon rendszerint elért nyereséget.
(37)
A közzétételt követően a kérelmező vitatta a fent ismertetett módszert, hangsúlyozva, hogy az alkalmazott haszonkulcs ésszerűtlen és túlzottan magas, főként az ugyanerre a termékre vonatkozóan ezt megelőzően folytatott dömpingellenes vizsgálatokban alkalmazott haszonkulccsal összehasonlítva. A kérelmező hangoztatta, hogy a 2008-as év, amely alapján az eladási, általános és adminisztratív költségeket és nyereséget meghatározták, az USA piacán kivételesnek számított, mivel a gázárak jelentősen ingadoztak, és a műtrágya árai kivételesen megemelkedtek, ami az USA gyártóinak rendkívül magas profitot hozott.
(38)
A jelen felülvizsgálat általában véve alátámasztotta, hogy az alaprendelet 11. cikke (9) bekezdése értelmében nem álltak fenn olyan megváltozott körülmények, amelyek a hatályos intézkedésekhez vezető vizsgálatban használt módszerektől való eltérést indokolnák. Először is azt állapították meg, hogy ugyanazon USA-beli termelők 2008 előtt elért haszonkulcsai hasonlók voltak a 2008. évihez. Másodszor, még ha a 2008-ban szerzett nyereség különbözött is az előző évek nyereségétől, ez normális jelenség a piacgazdaságban, ahol a költségek, az árak és a profitok idővel változnak. Harmadszor, a földgáz piacát általában a változékony árak jellemzik. Az amerikai piacokon és Waidhausban tapasztalt 2008-as gázárszintek összehasonlítása a megelőző évekéivel nem mutatott olyan széttartó tendenciákat, amelyek az USA piacán tapasztalt rendellenesen magas haszonkulcsokat indokolták volna. A fentiek fényében a Bizottság úgy ítélte meg, hogy nincs ok eltérni a fenti (36) preambulumbekezdésben leírt módszertől.
(39)
A kérelmező továbbá azt is állította, hogy a 2. cikk (6) bekezdése c) alpontjában meghatározott, az alkalmazott haszonkulcs ésszerűségére vonatkozó kritériumnak nem tettek eleget, mivel a haszonkulcs meghaladja a más exportőrök vagy gyártók által az ugyanahhoz az általános kategóriához tartozó termékek származási országbeli hazai piacán szerzett hasznot az alaprendelet 2. cikke (6) bekezdésének c) alpontja értelmében.
(40)
A kérelmező nem terjesztett elő bizonyítékot ezen észrevétel alátámasztására. Mivel a jelenlegi felülvizsgálat arra korlátozódik, hogy a kérelmező vonatkozásában meghatározza a dömpinget, más oroszországi gyártókra vonatkozó információk nem álltak rendelkezésre. Meg kell jegyezni, hogy noha a kérelmezőnél felmerült gázköltségeket a fent leírt okokból el kellett vetni, a vállalat nyereségessége - amelyet a kérelmező maga jelentett be, és amely különböző termékek belső piacon történt eladásából származik, a pénzügyi tevékenységekhez kapcsolódó kivételes nyereségek és veszteségek figyelembevétele után - ugyanabba a nagyságrendbe sorolható, mint az USA-gyártók nyereségességi rátája. Ilyen körülmények között nem megalapozott az az állítás, hogy az alaprendelet 2. cikke (6) bekezdésének c) pontja értelmében az alkalmazott haszonkulcs meghaladja a más exportőrök vagy gyártók által az ugyanahhoz az általános kategóriához tartozó termékek származási országbeli hazai piacán szerzett hasznot.
(41)
Az uniós ipar nem értett egyet a fenti megközelítéssel az eladási, általános és adminisztratív költségek és a nyereség meghatározását illetően, és arra hivatkozott, hogy a kérelmező saját SG&A költségeit kellett volna használni. Az alaprendelet 2. cikke (6) bekezdése azonban kimondja, hogy az eladási, általános és adminisztratív költségek, valamint a nyereség összegeinek a vizsgált gyártó vagy exportőr gyártásának, illetve a rendes kereskedelmi forgalomban történő értékesítésének tényleges adatain kell alapulnia. Mint a fenti (35) és (36) preambulumbekezdés említi, ez nem így történt, mert a kérelmező a hasonló termékből nem folytatott értékesítést Oroszországban. Ezért ezt az érvet el kellett utasítani.
2.2. EXPORTÁR
(42)
Az exportárat az alaprendelet 2. cikkének (8) bekezdésével összhangban, azaz az exportáló országból uniós kivitelre értékesített termékért ténylegesen fizetett vagy fizetendő exportárak alapján állapították meg.
2.3. ÖSSZEHASONLÍTÁS
(43)
A rendes érték és az exportár összehasonlítása a gyártelepi árak alapján történt. A tisztességes összehasonlítás érdekében az alaprendelet 2. cikkének (10) bekezdésével összhangban kiigazítások formájában figyelembe vették az árakat és az ezek összehasonlíthatóságát érintő tényezők eltéréseit. Ennek megfelelően adott esetben elvégezték a kiigazításokat a szállítási, a kezelési, a rakodási és kiegészítő költségek, valamint a közvetett adók eltérései tekintetében, és e kiigazításokat hiteles bizonyítékokkal támasztották alá.
(44)
A felülvizsgálati időszakban a kérelmező exporteladásai az Agronova, az USA-ban működő, kapcsolatban álló kereskedő közvetítésével történtek. A vizsgálat bebizonyította, hogy az utóbbi vállalkozás szerepe kizárólag az ügyfelek megtalálására és az értékesítési szerződések megtárgyalására korlátozódik. Az ellenőrzés feltárta, hogy az Agronova számviteli nyilvántartása nem tartalmazta teljes mértékben az összes általa végzett műveletet; egyes jelek szerint pedig noha a vállalkozás nem kapott tranzakciókhoz kötött jutalékokat, más formában viszont kapott ellenszolgáltatást tevékenységéért. Ezért az Agronova tevékenységét a jutalékalapon működő ügynök tevékenységéhez hasonlónak tekintette a Bizottság. Az exportárat ezért a szokásos kereskedői haszonkulcsnak megfelelő összegű fiktív jutalékkal igazították ki az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdése i) pontja alapján.
(45)
A kérelmező azt hangsúlyozta, hogy az USA-ban működő kapcsolódó vállalatán keresztül lefolytatott értékesítések tekintetében az exportárat nem kellett volna kiigazítani fiktív jutalékkal az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdése i) pontja alapján, mivel a vállalat állítólag úgy működik, mint egy teljesen integrált exportértékesítési osztály, és ezért nem lehet úgy tekinteni, mint jutalékos alapon működő ügynököt.
(46)
Ezt a jelenlegi vizsgálat nem tudta bizonyítani; éppen ellenkezőleg, azt tárta fel, hogy a kapcsolatban álló vállalat funkciói, valamint a kérelmező által a vállalatnak juttatott javadalmazás ez utóbbit egy jutalék alapján működő ügynökkel rokonítják.
2.4. DÖMPINGKÜLÖNBÖZET
(47)
A dömpingkülönbözetet az alaprendelet 2. cikkének (11) bekezdésével összhangban a rendes érték súlyozott átlagának és az exportár súlyozott átlagának összehasonlítása alapján állapították meg.
(48)
Ez az összehasonlítás 22,9 %-os dömpingkülönbözetet mutatott, a vámfizetés nélküli CIF közösségi határparitáson számított ár százalékában kifejezve.
D. DÖMPINGELLENES INTÉZKEDÉSEK
(49)
Emlékeztetni kell arra, hogy az alaprendelet 9. cikkének (4) bekezdésével összhangban és mint azt az 1995/2000/EK rendelet (49) preambulumbekezdése kiemeli, az eredeti vizsgálat során a végleges vámot a megállapított kárkülönbözet szintjén határozták meg, amely alacsonyabb volt, mint a dömpingkülönbözet, mivel úgy vélték, hogy az ilyen alacsonyabb vám is elegendő lesz az uniós iparnak okozott kár elhárítására. A fentiekre való tekintettel az e felülvizsgálat során meghatározott vám összege nem haladhatja meg a kárkülönbözetet.
(50)
E részleges időközi felülvizsgálat során egyéni kárkülönbözet nem határozható meg, mivel a felülvizsgálat a kérelmezőt érintő dömping kivizsgálására korlátozódott. Emiatt a jelenlegi felülvizsgálat során megállapított dömpingkülönbözetet az eredeti vizsgálat során meghatározott kárkülönbözettel hasonlították össze. Mivel az utóbbi alacsonyabb volt, mint a jelenlegi vizsgálat alatt megállapított dömpingkülönbözet, a kérelmezőre a végleges dömpingellenes vámot az eredeti vizsgálatban megállapított kárkülönbözet szintjén kell kivetni.
(51)
Az intézkedés formája tekintetében úgy ítélték meg, hogy a módosított dömpingellenes vámot ugyanolyan formában kell kivetni, mint az 1995/2000/EK rendelet által kivetett vámokat. Az intézkedések hatékonyságának biztosítása és az ármanipuláció visszaszorítása érdekében a Bizottság úgy ítélte meg, hogy a vámot tonnánként meghatározott összeg formájában kell kivetni. Következésképpen a kérelmező által gyártott és az Unióba irányuló kivitel során értékesített érintett termék behozatalára kivetendő dömpingellenes vám, amelyet az eredeti vizsgálat során meghatározott, tonnánkénti összeg formájában kifejezett kárkülönbözet alapján számítottak ki, tonnánként 20,11 EUR.
E. A DÖMPINGELLENES VÁM VISSZAMENŐLEGES HATÁLYÚ BESZEDÉSE
(52)
A fenti megállapítások fényében a kérelmező tekintetében alkalmazandó dömpingellenes vámot az érintett terméknek a 241/2009/EK rendelet 3. cikke szerint nyilvántartásba vett behozatala után a felülvizsgálat megindításának időpontjától kezdve visszamenőlegesen kell beszedni.
F. AZ INTÉZKEDÉSEK KÖZZÉTÉTELE ÉS IDŐTARTAMA
(53)
A kérelmezőt és a többi érintett felet tájékoztatták azokról az alapvető tényekről és szempontokról, amelyek alapján a végleges dömpingellenes vámot újból ki kívánják vetni a többek között Oroszországból származó, a kérelmező által az Unióba irányuló kivitelre gyártott és értékesített karbamid- és ammóniumnitrát-oldatok behozatalára, és a nyilvántartásba vett behozatalok után ezt a vámot visszamenőleg be kívánják szedni. Mindegyik félnek lehetősége volt észrevételeket tenni.
(54)
Az alaprendelet 11. cikke (2) bekezdése szerint ez a felülvizsgálat nem érinti az 1911/2006/EK rendelettel kivetett intézkedések lejárati időpontját.
G. KÖTELEZETTSÉGVÁLLALÁS
(55)
A végleges közzététel után a kérelmező kötelezettségvállalást javasolt az alaprendelet 8. cikkével összhangban. Megállapította, hogy ajánlata azon az ésszerű elváráson alapul, hogy a végleges közzététel után tett egyes észrevételeit elfogadják, és ennek következtében minimális importárat szabnak ki, amelynek betartására képes. Mivel azonban a Bizottság a kérelmező egyetlen észrevételét sem találta indokoltnak, és mivel a kérelmező láthatóan nem kíván az eredeti vizsgálatban megállapított, a kár megszüntetéséhez szükséges szinten alapuló minimális importárat felajánlani, a Bizottság szerint szükségtelen a kötelezettségvállalási felajánlást tovább elemezni annak esetleges elfogadása távlatában,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
(1) Az 1911/2006/EK rendelet 1. cikkének (2) bekezdésében szereplő táblázat a következőkkel egészül ki:
Ország
Vállalat
A vám összege
(tonnánként)
Kiegészítő TARIC-kód
„Oroszország
Acron részvénytársaság
20,11 EUR
A932”
(2) A kivetett vámot visszamenőleges hatállyal is be kell szedni a vizes vagy ammóniás oldatos karbamid és ammónium-nitrát keverékeinek behozatalára, amelyet a 241/2009/EK rendelet 3. cikkének megfelelően nyilvántartásba vettek.
(3) A vámhatóságok utasítást kapnak, hogy szüntessék be az Oroszországból származó, az Acron részvénytársaság által előállított és az Uniónak kivitelre értékesített vizes vagy ammóniás oldatos karbamid és ammónium-nitrát keverékei behozatalának nyilvántartásba vételét.
(4) Eltérő rendelkezés hiányában a vámokra vonatkozó hatályos rendelkezéseket kell alkalmazni.
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2009. december 18-án.