A Bizottság 1901/2000/EK rendelete
(2000. szeptember 7.)
a tagállamok közötti áruforgalomra vonatkozó statisztikákról szóló 3330/91/EGK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó egyes rendelkezésekről
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel a legutóbb az 1624/2000/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel [1] módosított, a tagállamok közötti áruforgalomra vonatkozó statisztikákról szóló, 1991. november 7-i 3330/91/EGK tanácsi rendeletre [2] és különösen annak 30. cikkére,
mivel:
(1) A legutóbb a 2535/98/EK rendelettel [3] módosított, a 3330/91/EGK rendelet végrehajtására és módosítására vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló 3046/92/EGK bizottsági rendelet [4] több alkalommal is jelentősen változott.
(2) A 2256/92/EGK [5], 1125/94/EK [6] és 2820/94/EK [7] bizottsági rendelet további rendelkezéseket fektet le a 3330/91/EGK rendelet alkalmazására nézve, elsősorban a statisztikai küszöbökre, az adatátadási határidőkre és az egyes ügyletek küszöbértékeire, a tagállamok közötti áruforgalom statisztikájára vonatkozóan.
(3) A 3046/92/EGK rendelet további módosításai során a vonatkozó szabályokat úgy kell kidolgozni, hogy e szabályok enyhítsék a vállalkozásokra és az e szabályokkal érintett igazgatási szervekre rótt terhet.
(4) A tagállamok közötti áruforgalom statisztikájának létrehozása céljából az Intrastat rendszer alkalmazási területét pontosan meg kell határozni, mind a forgalomba tartozó, mind a forgalomba nem tartozó áruk esetében.
(5) Meg kell határozni azt az időpontot, amelytől kezdve a Közösségen belüli piaci szereplőnek a gyakorlatban kell teljesítenie adatszolgáltatási kötelezettségét, és meg kell határozni azon harmadik fél kötelezettségeinek körét, akire az adatszolgáltatásra kötelezett fél átruházhatja e feladatát.
(6) Részletesen meg kell határozni bizonyos szabályokat, amelyeket az érintett szerveknek be kell tartaniuk, legfőképpen azért, hogy lehetővé váljék a Közösségen belüli piaci résztvevők jegyzékének hatékony kezelése.
(7) Az Intrastat rendszer fő eleme a Közösségen belüli ügyletekre vonatkozó hozzáadottérték-adó adatok felhasználása. Annak érdekében, hogy a statisztika teljességét ellenőrizni lehessen, célszerű korlátozó jelleggel meghatározni azokat az adatokat, amelyek a tagállamokban a hozzáadottérték-adó jogszabályok alkalmazásában és a tagállamok közötti áruforgalom statisztikájának elkészítésében illetékes igazgatási hatóságok között átadhatók.
(8) A Közösségen belüli piaci résztvevőkre rótt terhet lehetőség szerint könnyíteni kell vagy a statisztikai kötelezettségek alóli mentességek adásával, vagy az eljárások egyszerűsítésével. A terhek ilyen enyhítését csak a megfelelő minőségű statisztika iránti igény korlátozhatja, amelyet ezért pontosan meg kell határozni. Valamennyi tagállamnak rendelkeznie kell a minőség biztosításához szükséges eszközökkel, figyelembe véve saját gazdasági és kereskedelmi struktúrájukat.
(9) Meg kell határozni az egyes adatokra alkalmazandó küszöbértékek kiszámításának módját. A statisztikai eljárás céljából ezt az információt meg kell különböztetni a statisztikai jelentések és adóbevallások céljára alkalmazott eljárástól.
(10) A statisztikai küszöbértékek létezése ellenére még mindig vannak az adatszolgáltatásra kötelezett felek között olyanok, akik számos kis értékű ügyletet kötelesek teljes részletességgel jelenteni; ez a kötelezettség az így nyert adatok hasznosságához képest aránytalanul nagy terhet jelent. Ezt a terhet csökkenteni kell.
(11) Listát kell összeállítani azokról az árukról, amelyek nem tartoznak az áruforgalomra vonatkozó statisztika körébe.
(12) A bejelentendő adatokat és a jelentéstételre vonatkozó rendelkezéseket részletesebben kell meghatározni.
(13) A mennyiségi egységek közül a kilogrammban mért nettó tömeg a fő mutató, amelyet elvileg minden terméktípusnál meg kell adni. Bizonyos termékek esetében azonban nem ez a legmegfelelőbb mértékegység. Az adatszolgáltatásra kötelezett fél ilyen esetekben mentesül a nettó tömeg közlése alól.
(14) A különleges árumozgások jelentős részarányt tehetnek ki a tagállamok közötti áruforgalom statisztikáiban. A közösségi szinten harmonizált szabályozás hiánya akadályozza a statisztikák összehasonlítását a tagállamok között. Ahol lehetséges, javítani kell a különleges árumozgások területét érintő statisztikai jogszabályok harmonizáltságát, az irányadó nemzetközi ajánlások betartásával.
(15) Annak érdekében, hogy a tagállamok közötti áruforgalom közösségi statisztikái rendszeresen és ésszerű időn belül összeállíthatóak legyenek, a tagállamoknak közös ütemterv szerint kell adataikat megküldeniük. Különbséget kell tenni az átfogó és a részletes adatok között annak érdekében, hogy a felhasználói igények megfelelő kielégítése, valamint az adatgyűjtési és -feldolgozási követelmények figyelembevétele biztosítható legyen.
(16) Az e rendeletben előírt rendelkezések összhangban vannak a tagállamok közötti áruforgalom statisztikájával foglalkozó bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. CÍM
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. FEJEZET
ÁLTALÁNOS SZEMPONTOK
1. cikk
A tagállamok közötti áruforgalom statisztikájának kialakítása céljából a Közösség és tagállamai a 3330/91/EGK rendeletet (a továbbiakban "az alaprendelet") alkalmazzák, az e rendeletben meghatározott szabályok szerint.
2. cikk
Az Intrastat rendszer a 92/12/EGK tanácsi irányelv [8] 3. cikkének (1) bekezdésében említett árukra is vonatkozik, tekintet nélkül a kísérőokmány formájára és tartalmára, ha ezen áruk a tagállamok területei között mozognak.
3. cikk
(1) Az Intrastat rendszer nem vonatkozik a következőkre:
a) azokra az árukra, amelyeket aktív feldolgozással kapcsolatos vámeljárás (vámfelfüggesztési rendszer) vagy vámfelügyelet alatt történő feldolgozási eljárás alá helyeztek, vagy annak során állítottak elő;
b) azokra a termékekre, amelyek a Közösség statisztikai területének olyan részei között mozognak, amelyek legalább egyike a 77/388/EGK tanácsi irányelv [9] szerint nem része a Közösség területének.
A vámszabályok sérelme nélkül azonban e rendelet előírásait kell alkalmazni ezekre a termékekre is, kivéve a 2., 4., 5., 8-20. cikket, a 24. cikk (1) és (2) bekezdését (kivéve a harmadik franciabekezdést), (3) és (4) bekezdését és a 28., 29., 30. és 47. cikket.
(2) A tagállamok felelősek az (1) bekezdésben említett árukra vonatkozó adatoknak az ilyen termékekre vonatkozó vámeljárások alapján történő összegyűjtéséért.
(3) Ha nem áll rendelkezésre az alaprendelet 23. cikkének (1) és (2) bekezdésében felsorolt adatokat tartalmazó Egységes Vámokmány statisztikai másodpéldánya, a vámszervek legalább havonta egyszer megküldik az illetékes statisztikai szervek számára ezeknek az adatoknak az adott időszakra vonatkozó listáját árutípusonként, az említett szervek megállapodása szerint.
2. FEJEZET
ADATSZOLGÁLTATÓK ÉS REGISZTEREK
4. cikk
(1) Minden olyan természetes vagy jogi személy, aki/amely első alkalommal folytat Közösségen belüli tevékenységet, legyen az a termékek beérkezése vagy kiszállítása, az alaprendelet 20. cikkének (5) bekezdése szerint felel az előírt adatok szolgáltatásáért.
(2) Az (1) bekezdésben említett fél a Közösségen belüli tevékenységére vonatkozó adatokat, a rá vonatkozó küszöbérték-előírásoknak megfelelően, az alaprendelet 13. cikkében említett rendszeres jelentések útján adja meg attól a hónaptól kezdve, amikor forgalma meghaladta az asszimilációs küszöbértéket.
(3) Ha az adatszolgáltatásra kötelezett fél hozzáadottérték-adó nyilvántartási száma megváltozik annak következtében, hogy megváltozott a tulajdonjog, a név, a cím, a jogi forma, vagy egyéb olyan változás következett be, ami a Közösségen belüli ügyleteire jelentős hatást nem gyakorol, az (1) bekezdésben említett szabályt nem szükséges alkalmazni a kérdéses félre a változás időpontjában. Továbbra is ugyanazon statisztikai kötelezettségeket kell teljesítenie, mint a változás előtt.
5. cikk
(1) Az alaprendelet 9. cikke (1) bekezdésében említett harmadik fél a továbbiakban "jelentést készítő harmadik fél" - ként kerül említésre.
(2) A jelentést készítő harmadik fél az illetékes nemzeti szervek számára az alábbi adatokat köteles szolgáltatni:
a) a 6. cikk (1) bekezdésével összhangban:
- saját azonosító adatait,
- az adatszolgáltatásra kötelezett minden olyan fél azonosító adatait, akik ezt a feladatot rá ruházták át;
b) az adatszolgáltatásra kötelezett felek mindegyike esetében mindazokat az adatokat, amelyeket az alaprendelet és annak végrehajtási utasítása előír.
6. cikk
(1) Az alaprendelet 10. cikke értelmében a Közösségen belüli piaci résztvevő azonosításához szükséges adatok a következők:
- a személy vagy a társaság teljes neve,
- teljes cím postai irányítószámmal,
- az alaprendelet 10. cikkének (6) bekezdésében meghatározott körülmények esetén a hozzáadottérték-adó nyilvántartási szám.
A statisztikai szolgálatnak az alaprendelet 10. cikkének (1) bekezdésében említett szervei azonban eltekinthetnek a fenti adatok közül egynek vagy többnek a szolgáltatásától, illetve az általuk meghatározott körülmények alapján mentesíthetik a Közösségen belüli piaci résztvevőket ezen adatok szolgáltatása alól.
Az alaprendelet 10. cikkének (3) bekezdésében említett tagállamokban a Közösségen belüli piaci résztvevők azonosítására szolgáló adatokat az említett cikkben említett adóhatóságok kötelesek a fent említett statisztikai szerveknek átadni, amint ezekről az adatokról tudomást szereznek, kivéve, ha ezzel ellentétes megállapodás áll fenn az érintett szervek között.
(2) Az alaprendelet 10. cikkének értelmében a Közösségen belüli piaci résztvevők jegyzékébe felvételre kerülő adatok minimális listájának a Közösségen belüli kereskedelem valamennyi szereplője esetében legalább a következőket kell tartalmaznia:
a) a jegyzékbe való felvétel évét és hónapját;
b) a piaci résztvevők azonosításához az (1) bekezdés szerinti szükséges adatokat;
c) amennyiben lehetséges, annak jelzése, hogy a piaci résztvevő az adatszolgáltatásra kötelezett fél-e, vagy a jelentést készítő harmadik fél, mind a termékek feladására, mind azok átvételére vonatkozóan;
d) az adatszolgáltatásra kötelezett fél esetében, a Közösségen belüli áruforgalmának összértéke havonta és forgalmi irányok szerint, az alaprendelet 11. cikke (3) bekezdésében említett értékkel együtt. Ezt az adatot azonban nem szükséges rögzíteni, ha az alaprendelet 11. cikkének (3) bekezdésében említett adatok felhasználásával készült statisztikában szereplő adatok ellenőrzése, és az említett rendelet 28. cikkében említett statisztikai küszöbértékek működése a Közösségen belüli piaci résztvevők jegyzékének kezelésétől elkülönül.
Az illetékes nemzeti szervek egyéb adatokat is rögzíthetnek a jegyzékben, saját igényeiknek megfelelően.
7. cikk
Az alaprendelet 10. cikke (6) bekezdésének végrehajtása tekintetében indokolt kivételnek tekinthető az az eset, amikor az adott áruforgalomra vonatkozó adatszolgáltatási kötelezettség nem magát a gazdasági szereplőt, mint jogi személyt, hanem e jogi személynek valamely szervezeti egységét, például fiókirodáját, telephelyét vagy szakosodott egységét terheli.
8. cikk
(1) Az alaprendelet 11. cikkének (1) bekezdésében említett listákon az illetékes adóhatóságoknak fel kell tüntetniük a Közösségen belüli olyan piaci résztvevőket, akik a vizsgált időszakban bekövetkezett szétválás, egyesülés vagy tevékenységük beszüntetése miatt többé már nem szerepelnek az említett listákon.
(2) A hozzáadottérték-adó előírások alkalmazásában a tagállamnak az illetékes igazgatási hatóságai a tagállamok közötti termékforgalmi statisztika összeállításában e tagállamban illetékes szervek számára az alaprendelet 11. cikkének (4) bekezdésében említett adójellegű adatok közül azokat kötelesek átadni, amelyeket a hozzáadottérték-adó bevallásra kötelezetteknek a 77/388/EGK irányelv 22. cikke szerint kell közölniük.
9. cikk
(1) Az adatszolgáltatásra kötelezett fél az alaprendelet szerint és az annak végrehajtásakor szükséges adatokat az alábbiaknak megfelelően szolgáltatja:
a) a hatályos közösségi előírások szerint;
b) közvetlenül az illetékes nemzeti szerveken, vagy azokon az adatgyűjtő irodákon keresztül, amelyeket a tagállamok e célra, illetve egyéb statisztikai, vagy igazgatási célra hoztak létre;
c) az adott tárgyidőszakra vonatkozóan, választása szerint:
- vagy egyszeri jelentés útján, az illetékes nemzeti szervek által az adatszolgáltatásra kötelezett feleknek szóló utasításaikban megállapított határidőn belül,
- vagy több részjelentés útján. Ez esetben az illetékes nemzeti szervek előírhatják, hogy egyeztetni kell velük az átadás gyakoriságát és a határidőket, de az utolsó részjelentést a fenti első franciabekezdésben megállapított határidő letelte előtt kell átadni.
(2) Az (1) bekezdéstől eltérve, annak az adatszolgáltatásra kötelezett félnek, aki az alaprendelet 28. cikkének (4) bekezdésében előírt asszimilációs küszöbérték alkalmazásával biztosított mentességet élvezi, az adatszolgáltatáskor csak az illetékes adóhatóságok előírásait kell betartania.
(3) Az alaprendelet 34. cikke értelmében e cikknek a jelentések gyakoriságára vonatkozó rendelkezései nem akadályozhatják meg az elektronikus úton szolgáltatott adatok valós idejű adatszolgáltatásra vonatkozó egyezmény megkötését.
(4) A fenti (1) bekezdéstől eltérve, azokban a tagállamokban, ahol a rendszeres statisztikai jelentés a rendszeres adóbevallástól nem elválasztva történik, a statisztikai jelentéstételre vonatkozó rendelkezéseket a közösségi vagy a nemzeti adószabályokkal összhangban kell kidolgozni.
3. FEJEZET
STATISZTIKAI KÜSZÖBÉRTÉKEK ÉS MENTESSÉGEK
1. szakasz
A küszöbértékek általános működése
10. cikk
Az alaprendelet 28. cikkében említett asszimilációs és egyszerűsítési küszöbértékeket a tagállamok évente határozzák meg. Ennek során biztosítják, hogy egyrészt azok megfeleljenek az e fejezetben meghatározott minőségi követelményeknek, másrészt, hogy teljeskörűen kiaknázzák a Közösségen belüli piaci résztvevőre nehezedő terhek enyhítésére adódó lehetőségeket.
11. cikk
E szakasz alkalmazásában:
a) "hiba": a 10. cikkben említett küszöbértékek alkalmazásával és az anélkül kapott eredmények közötti eltérés. Ha a küszöbértékek alkalmazásával nyert eredményekre korrekciós eljárást alkalmaznak, a hibát a korrigált eredményekhez viszonyítva kell számítani;
b) "összérték": a küszöbérték kiigazítása céljából az egy 12 hónapos időszak alatt a Közösségen belüli piaci szereplők esetében számításba vett kimenő vagy bejövő termékek értéke, kivéve azon piaci szereplőket, akik az alaprendelet 5. cikke alapján mentességet élveznek;
c) "megfigyelési kör": egy adott összértékhez viszonyítva az asszimilációs küszöbérték feletti Közösségen belüli piaci szereplők esetében számításba vett kimenő vagy bejövő termékek értékének aránya.
12. cikk
(1) A tagállamok által meghatározott asszimilációs küszöbértékek feleljenek meg az alábbi minőségi követelményeknek:
a) Árukategóriák szerinti eredmények:
Minden tagállamnak biztosítania kell, hogy az éves értékek hibája ne haladja meg az 5 %-ot a Kombinált Nómenklatúra azon nyolc számjegyű alszámainak 90 %-a esetében, amelyek a kimenő vagy bejövő áruk összértékének legalább 0,005 %-ét képviselik.
Az egyes tagállamok azonban ezt a minőségi követelményt olyan szintre emelhetik, hogy az éves értékek hibája ne haladja meg az 5 %-ot a Kombinált Nómenklatúra azon nyolc számjegyű alszámainak 90 %-a esetében, amelyek a kimenő vagy bejövő áruk összértékének legalább 0,001 %-ét képviselik;
b) Partnerországok szerinti eredmények:
Minden tagállamnak biztosítania kell, hogy a partnerországok szerinti eredményeket tekintve éves értékeik hibája az 1 %-ot ne haladja meg, kivéve azokat az országokat, amelyek a kimenő vagy bejövő áruk összértékének 3 %-ánál kevesebbet képviselnek.
(2) Ha a Közösség kimenő vagy bejövő áruinak összértékéből egy tagállam részesedése 3 %-nál kevesebb, akkor ez a tagállam eltérhet az (1) bekezdés a) pontjának első albekezdésében meghatározott minőségi követelményektől. Ilyen esetben a 90 % és a 0,005 % helyébe 70 %, illetve 0,01 % lép.
(3) Az (1) és (2) bekezdésben rögzített minőségi követelmények teljesítése érdekében a tagállamoknak küszöbérték számításaikat a küszöbértékek bevezetését megelőző 12 hónapos időszakban a többi tagállammal lebonyolított kereskedelem eredményeire kell alapozniuk.
Azoknak a tagállamoknak, amelyek hiányos adataik miatt nem képesek ilyen számításra, az asszimilációs küszöbértékeket olyan szinten kell rögzíteniük, amely nem alacsonyabb a többi tagállam által megállapított legalacsonyabb, és nem magasabb az általuk megállapított legmagasabb küszöbértéknél. Ez a rendelkezés azonban nem kötelező a (2) bekezdés értelmében mentességet élvező tagállamokra.
(4) Ha bizonyos termékcsoportok esetében az e cikk rendelkezései szerint számított küszöbértékek alkalmazása olyan eredményekhez vezet, amelyek értelemszerűen nem teljesítik az (1) és (2) bekezdésben meghatározott minőségi követelményeket, és ha a küszöbértékek nem csökkenthetők anélkül, hogy csorbítanák azokat a könnyítéseket, amelyeket a 10. cikk biztosít a Közösségen belüli piaci szereplők számára, úgy a Bizottság kezdeményezésére vagy a tagállam kérésére az alaprendelet 30. cikkében rögzített eljárással összhangban megfelelő intézkedések tehetők.
13. cikk
(1) Az egyszerűsítési küszöbértékek bevezetésekor a tagállamok a következők szerint állapíthatják meg azokat:
- a 100000 euró feletti szinten, az alaprendelet 28. cikke (9) bekezdésének első albekezdése szerint, feltéve, hogy a kimenő vagy bejövő áruk összértékének legalább 95 %-ára kiterjednek az alaprendelet 23. cikkében előírt összes adatot tartalmazó rendszeres jelentések,
- ha a 12. cikk (2) bekezdésének alapján kivételt képeznek, akkor 100000 euró alatti szinten, az alaprendelet 28. cikke (9) bekezdésének második albekezdése szerint, az ahhoz szükséges mértékben, hogy a kimenő vagy bejövő termékek összértékének legalább 95 %-ára kiterjedjenek az alaprendelet 23. cikkében előírt összes adatot tartalmazó rendszeres jelentések.
(2) Az alaprendelet 28. cikke (5) bekezdésének egyszerűsített szabályai szerinti adatszolgáltatásra kötelezett fél jelentésében a Kombinált Nómenklatúra azon legfeljebb 10 vonatkozó alszámát tartozik közölni, amelyek értéküket tekintve a legfontosabbak a jelentéstétel időszakában. A többi termék esetében a 99500000kódot kell alkalmazni.
14. cikk
(1) Az asszimilációs küszöbértékek kiigazításához a 12. cikkben meghatározott minőségi követelményeket teljesítettnek kell tekinteni, ha az érvényesülési kör a küszöbértékek bevezetésekor meglevő szinten marad.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott feltétel akkor teljesül, ha a tagállamok:
a) a tárgyévet követő évre vonatkozó küszöbértékeiket a többi tagállammal folytatott kereskedelmük utolsó 12 hónapjának rendelkezésre álló eredményei alapján számítják ki, és
b) küszöbértékeiket olyan szinten állapítják meg, amely ugyanolyan érvényesülési kört tesz lehetővé az így meghatározott időszakra vonatkozóan, mint amilyen az a tárgyévi küszöbök számításának időszakában volt.
Ha a tagállamok ezen feltétel teljesítésére más módszert alkalmaznak, úgy erről értesítik a Bizottságot.
(3) A tagállamok szűkíthetik az érvényesülési kört, ha a 12. cikkben rögzített minőségi követelmények továbbra is teljesülnek.
(4) A tagállamok évente kiszámítják az asszimilációs küszöbértékek kiigazításait. A küszöbértékeket akkor kell kiigazítani, ha az a tárgyévi küszöbértékekben legalább 10 % változást jelent.
15. cikk
(1) Az egyszerűsítési küszöbértékek kiigazításához azok a tagállamok, amelyek ezeket:
- az alaprendelet 28. cikkének (8) bekezdésében meghatározott értékeknél magasabb szinten állapítják meg, kötelesek biztosítani, hogy az e rendelet 13. cikke (1) bekezdésének első franciabekezdésében meghatározott feltétel teljesüljön,
- az említett értékeknél alacsonyabb szinten állapítják meg, mivel e rendelet 12. cikke (2) bekezdése alapján mentességet élveznek, kötelesek biztosítani, hogy azok összhangban legyenek e rendelet 13. cikke második franciabekezdésében megszabott határértékkel.
(2) Ahhoz, hogy a 13. cikk (1) bekezdése első franciabekezdésében említett feltételeket teljesítsék, vagy hogy a 13. cikk (1) bekezdése második franciabekezdésében említett küszöbértéknek megfeleljenek, elegendő, ha a tagállamok az egyszerűsítési küszöbértékek kiigazítását az asszimilációs küszöbértékek kiigazítására vonatkozó, a 14. cikk (2) bekezdésében meghatározott módszerrel számítják ki. Ha a tagállamok más módszert alkalmaznak, úgy erről értesítik a Bizottságot.
16. cikk
Az asszimilációs és egyszerűsítési küszöbértékek kiigazításával kapcsolatos információkat legkésőbb előző év október 31-ig nyilvánosságra kell hozni.
17. cikk
(1) Az adatszolgáltatásra kötelezett feleket olyan mértékben kell mentesíteni e kötelezettségük alól, amennyit az adott évre megállapított asszimilációs és egyszerűsítési küszöbértékek alkalmazása lehetővé tesz, feltéve, hogy az előző évben nem lépték túl ezeket a küszöbértékeket.
(2) Az elfogadott rendelkezések minden statisztikai küszöbérték esetében az egész évre vonatkoznak.
Ha azonban az adatszolgáltatásra kötelezett fél által lebonyolított Közösségen belüli ügyletek értéke az év során valamikor meghaladja a rá vonatkozó küszöbértéket, Közösségen belüli ügyleteiről - az érvényessé váló küszöbértékre vonatkozó rendelkezések szerint - attól a hónaptól kezdve adatot kell szolgáltatnia, amikor a küszöböt átlépte. Ha e rendelkezés az alaprendelet 13. cikkében említett rendszeres jelentések benyújtását jelenti, a tagállamok határidőt állapítanak meg ezeknek a jelentéseknek az átadására, saját igazgatási intézkedéseikkel összhangban.
18. cikk
A tagállamok a nyilvánosságra hozatalt legalább két héttel megelőzően tájékoztatják a Bizottságot a kiszámított küszöbértékekről. A Bizottság kérésére a küszöbök megállapításához szükséges információkat is közölni kell, mind arra az időszakra, amelyen a számítás alapul, mind az adott naptári évre vonatkozóan.
2. szakasz
Egyedi küszöbértékek és mentességek
19. cikk
E rendelet 24. cikke (3) bekezdésének és az alaprendelet 23. cikke (3) bekezdésének végrehajtása céljából a tagállamok a termékek beérkezésére és kiszállítására vonatkozó külön küszöböket állapítanak meg olyan értékben, hogy az adatszolgáltatók legalább 95 %-a mentesüljön a "statisztikai érték", "szállítási feltételek", "fuvarozási mód" és "statisztikai eljárás" adatok szolgáltatásának kötelezettsége alól.
Ami a "statisztikai érték" - et illeti, a tagállamok kötelesek biztosítani, hogy kiszállításaik és beérkezéseik összértékének legalább 70 %-a az érvényesülési körbe tartozzon. Az adatszolgáltatók 95 %-ára vonatkozó határérték 90 %-ra csökkenthető, ha a kiszállítások és a beérkezések összértékének 70 %-a nem tartozik az érvényesülési körbe.
A tagállamok ezeket a küszöböket a többi tagállammal az utolsó 12 hónap során lebonyolított kereskedelmük eredményéből számítják ki.
Az e küszöbértékek bevezetésére vonatkozó információkat legkésőbb 2000. október 31-ig nyilvánosságra kell hozni.
A tagállamok minden naptári évben kiigazíthatják a küszöböket, feltéve, hogy az e cikkben meghatározott minőségi követelményeknek továbbra is megfelelnek. Az érintett tagállamoknak a küszöbök kiigazítására vonatkozó tájékoztatót legkésőbb előző év október 31-ig nyilvánosságra kell hozniuk.
20. cikk
(1) Az egyedi ügyletekre vonatkozó küszöbérték a (2) és (3) bekezdésben meghatározott feltételek mellett alkalmazható. A (2) bekezdés sérelme nélkül, e küszöb az adatszolgáltatásra kötelezett feleknek lehetőséget nyújt minden olyan ügyletnek a Kombinált Nómenklatúra egy gyűjtő vámtarifaszáma alatti rögzítésére, amelynek értéke e küszöbértékek alatt marad. Ez esetben az alaprendelet 23. cikkének alkalmazását az alábbi adatok szolgáltatására kell korlátozni:
- beérkezés esetén a feladó tagállam,
- kiszállítás esetén a rendeltetési tagállam,
- az áruk értéke.
Az (1) bekezdésben említett gyűjtő vámtarifaszám a 99500000 KN-kód.
E cikk alkalmazásában az "ügylet" az e rendelet 25. cikke (1) bekezdés a) pontjában ismertetett bármely tevékenységet jelenti.
Minden egyes ügylet küszöbértéke 100 euró.
(2) E cikk szerint a tagállamok elutasíthatják vagy korlátozhatják az (1) bekezdésben szereplő lehetőség alkalmazását, ha úgy vélik, hogy a statisztikai adatok megfelelő minőségének fenntartása fontosabb az adatszolgáltatási teher csökkentésénél.
(3) A tagállamok az adatszolgáltatásra kötelezett felektől megkívánhatják, hogy előzetesen engedélyt kérjenek a tagállamok közötti áruforgalmi statisztika összeállításában illetékes nemzeti szervtől az (1) bekezdésben említett lehetőség kihasználására.
(4) A Bizottság kérésére a tagállamok megadják az e rendelet alkalmazásának figyelemmel kíséréséhez szükséges tájékoztatást.
21. cikk
Az I. mellékletben felsorolt árukra vonatkozó adatokat ki kell hagyni a feldolgozásból, és így az alaprendelet 25. cikke (4) bekezdésének megfelelően az adatgyűjtésből is.
4. FEJEZET
STATISZTIKAI ADATOK
22. cikk
Azokat a tagállamokat, amelyek statisztikai területe az 1172/95/EK tanácsi rendelet [10] 9. cikkének (1) bekezdése szerint évente elfogadott ország-nómenklatúrában szerepel, az adathordozón az alábbi kódokkal kell jelölni:
Belgium | BE vagy 017 |
Dánia | DK vagy 008 |
Németország | DE vagy 004 |
Görögország | GR vagy 009 |
Spanyolország | ES vagy 011 |
Franciaország | FR vagy 001 |
Írország | IE vagy 007 |
Olaszország | IT vagy 005 |
Luxemburg | LU vagy 018 |
Hollandia | NL vagy 003 |
Ausztria | AT vagy 038 |
Portugália | PT vagy 010 |
Finnország | FI vagy 032 |
Svédország | SE vagy 030 |
Egyesült Királyság | GB vagy 006 |
23. cikk
A termékek adathordozón feltüntetendő mennyiségének meghatározásakor:
a) "nettó tömeg": a csomagolás nélkül vett termék tényleges tömege, amelyet kilogrammban kell megadni. A Kombinált Nómenklatúra II. mellékletében megadott alszámokhoz tartozó nettó tömeget azonban az adatszolgáltatásra kötelezett félnek nem kötelező jelentenie. Annak érdekében, hogy az adatszolgáltatásra kötelezett felet tájékoztassák a Mellékletnek a Kombinált Nómenklatúra évenkénti változtatásaiból eredő lehetséges frissítéseiről, magyarázó jegyzetet tesznek közzé az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában (C sorozat);
b) a "kiegészítő mértékegységek": azok a mennyiségi egységek, amelyek eltérnek a nettó tömeget kilogrammban kifejező mértékegységtől. Ezeket a mértékegységeket a Kombinált Nómenklatúra aktuális változatában azon érintett alszámok mellett közölt tájékoztatás szerint kell feltüntetni, melyek listáját az említett nómenklatúra "Előzetes rendelkezések" című I. része tartalmazza.
24. cikk
(1) Az alaprendelet 23. cikke (1) bekezdése d) pontjában említett áruk értékét a statisztikai adathordozón a (2) és (3) bekezdésben meghatározott feltételeknek megfelelően kell jelenteni.
(2) Az áruknak a statisztikai adathordozó "számlázott összeg" mezőjében jelentendő értéke a 77/388/EGK irányelv szerint adózási célra megállapítandó adóalap. A jövedékiadó-köteles termékek esetében azonban ezeknek az adóknak az összegét az áruk értéke nem tartalmazhatja.
Amikor az adóalapot adózási célra nem kell bevallani, az áruk feltüntetett értéke feleljen meg a hozzáadottérték-adó nélküli számlaértéknek, vagy ennek hiányában annak az összegnek, amelyet bármilyen eladás vagy vétel esetén kiszámláztak volna.
Bérmunka esetén az ilyen műveletek céljából vagy eredményeként szállított áruk értéke egyezzen meg a bármely eladás vagy vétel esetén kiszámlázandó teljes összeggel.
(3) Az áruk (5) bekezdésben meghatározott statisztikai értékét is jelenteni kötelesek a statisztikai adathordozón e célra biztosított mezőben azok az adatszolgáltatók, akiknél az éves beérkezések vagy kiszállítások összege meghaladja az egyes tagállamok által a 19. cikk szerint meghatározott határértékeket.
(4) A (3) bekezdéstől eltérve a tagállamok mentesíthetik az adatszolgáltatókat az áruk statisztikai értékének jelentése alól.
Ebben az esetben az érintett tagállamok az áruk statisztikai értékét árufajtánként, az (5) bekezdésben meghatározott módon számítják ki.
(5) A statisztikai értéknek az adatszolgáltatók által a (2) bekezdés értelmében jelentett árukon kell alapulnia. Ennek az értéknek a járulékos költségeket, úgymint a fuvarozási és biztosítási költségek, az útnak arra a részére kell tartalmaznia, amely:
- kiszállítás esetén a kiszállító tagállam statisztikai területén belül található,
- beérkezés esetén a beléptetési tagállam statisztikai területén kívül található.
(6) Az előző bekezdésekben meghatározott áruk értékét nemzeti valutában kell megadni; az alkalmazandó árfolyam:
- az adóalap meghatározására adózási célokból alkalmazható árfolyam, amennyiben ilyen meg lett állapítva,
- egyébként a bevallás időpontjában érvényes hivatalos átváltási árfolyam, vagy a vámérték kiszámítására alkalmazható árfolyam, ha a tagállamok nem hoznak egyéb különleges rendelkezést.
(7) Összhangban az alaprendelet 26. cikkével, a Bizottságnak küldendő eredmények között szereplő áruérték az (5) bekezdésben meghatározott statisztikai érték kell, hogy legyen.
(8) Kérésre a tagállamok megadják a Bizottságnak azt a tájékoztatást, amely lehetővé teszi a (3) bekezdés alkalmazásának megítélését.
25. cikk
(1) E fejezet alkalmazásában:
a) "ügylet": minden olyan kereskedelmi vagy egyéb művelet, ami a tagállamok közötti áruforgalom statisztikájához tartozó árumozgáshoz vezet;
b) "ügylet jellege": azok a sajátosságok, amelyek megkülönböztetik az egyik ügyletet a másiktól.
(2) Különbséget kell tenni az eltérő jellegű ügyletek között, a III. mellékletben közölt lista szerint.
Az ügylet jellegét az adathordozón a fent említett lista A oszlopában szereplő megfelelő kategóriához tartozó kódszámmal kell meghatározni.
(3) A (2) bekezdésben említett lista keretein belül a tagállamok olyan szinten írhatják elő az ügylet jellegére vonatkozó adatok gyűjtését, mint amit a harmadik országokkal való kereskedelmük adatainak gyűjtésére alkalmaznak, függetlenül attól, hogy azokat az ügylet jellegére, vagy a vámeljárásokra vonatkozó adatokként gyűjtik.
26. cikk
(1) "Származási ország": az az ország, ahonnan a termék származik.
Az a termék, amelyet teljes egészében egy adott országból szereztek be vagy ott állítottak elő, abból az országból származik.
Az a termék, amelynek előállításában két vagy több ország vett részt, abból az országból származik, ahol egy e célra felszerelt vállalkozásnál az utolsó jelentős, gazdaságilag indokolt olyan feldolgozás vagy megmunkálás történik, amely új termék gyártásához vezet, vagy fontos gyártási szakaszt képvisel.
(2) A származási országot a legutóbb a 374/98/EK tanácsi rendelettel módosított 1172/95/EK rendelet [11] 9. cikkében foglalt ország-nómenklatúra aktuális változata szerinti kód jelöli.
27. cikk
(1) "Származási régió": a kiszállító tagállamnak azt a régióját jelöli, ahol a terméket előállították, vagy ahol azt összeállították, összeszerelték, feldolgozták, javították, illetve karbantartották. Ennek hiányában a származási régiót vagy az a régió helyettesíti, ahol a kereskedelmi folyamat lezajlott, vagy az, ahonnan a terméket kiszállították.
(2) "Rendeltetési régió": a beérkezési tagállamnak az a régiója, ahol a terméket elfogyasztják, vagy ahol azt összeállítják, összeszerelik, feldolgozzák, javítják, illetve karbantartják. Ennek hiányában a rendeltetési régiót vagy az a régió helyettesíti, ahol a kereskedelmi folyamat lezajlik, vagy az, ahová a terméket kiszállítják.
(3) Az alaprendelet 23. cikke (2) bekezdése b) pontjában szereplő lehetőséggel élő minden tagállam listát készít régióiról, és meghatározza azt a legfeljebb két karakterből álló kódot, amellyel e régiókat jelöli az adathordozón.
28. cikk
(1) E rendelet alkalmazásában a "szállítási feltételek": az adásvételi szerződésnek azon rendelkezései, amelyek meghatározzák az eladó és a vevő kötelezettségeit a IV. mellékletben felsorolt, a Nemzetközi Kereskedelmi Kamara által kiadott Incoterms-szokványok szerint.
(2) A 19. cikkben és az (1) bekezdésben említett listán meghatározott keretek között a tagállamok előírhatják, hogy a szállítási feltételekre vonatkozó adatokat az adathordozón jelenteni kell, meghatározva az adatszolgáltatás részleteit is.
29. cikk
(1) "feltételezett szállítási mód": kiszállítás esetén azon aktív szállítóeszközök által meghatározott szállítási mód, amelyekkel a termék a kiszállító tagállam statisztikai területét feltehetően elhagyja; beérkezéskor pedig azon aktív szállítóeszközök által meghatározott szállítási módot jelöli, amelyekkel a termék a beérkezési tagállam statisztikai területére feltehetően belépett.
(2) A 19. cikkben megjelölt keretek között az adathordozón feltüntetendő szállítási módok a következők:
Kód | Cím |
1 | Tengeri szállítás |
2 | Vasúti szállítás |
3 | Közúti szállítás |
4 | Légi szállítás |
5 | Postai küldemény |
7 | Csővezetékes szállítás |
8 | Belvízi szállítás |
9 | Saját hajtás |
A szállítási módot az említett adathordozón a megfelelő kódszámmal kell jelölni.
30. cikk
(1) "Statisztikai eljárás": a kiszállítás vagy beléptetés olyan kategóriája, amelyre nincs megfelelő utalás a III. mellékletben található ügyletek listájának A vagy B oszlopában.
(2) A 19. cikkben meghatározott határokon belül a tagállamok előírhatják, hogy a statisztikai eljárásra vonatkozó adatokat az adathordozón jelenteni kell, meghatározva az adatszolgáltatás részleteit is.
II. CÍM
KÜLÖNÖS RENDELKEZÉSEK
1. FEJEZET
A KÜLÖNLEGES ÁRUMOZGÁSOK MEGHATÁROZÁSA ÉS ÁLTALÁNOS SZEMPONTOK
31. cikk
(1) Az alaprendelet 33. cikkében említett "különleges árumozgások" olyan különleges tulajdonságokkal rendelkeznek, amelyek az adatok értelmezése szempontjából jelentőséggel bírnak, és magából az árumozgásból, az áru jellegéből, az árumozgást eredményező ügyletből, vagy az adatszolgáltató személyéből adódnak.
(2) A különleges árumozgások a következőkre vonatkoznak:
a) ipari létesítmények;
b) hajók és repülőgépek, a 3. fejezet szerint;
c) tengeri termékek;
d) hajók és repülőgépek raktárkészlete és ellátmánya;
e) osztott szállítmányok;
f) katonai áruk;
g) tengeri létesítmények;
h) űrhajók és indítóállványaik;
i) gépjármű és repülőgép alkatrészek;
j) hulladék.
(3) Amennyiben e rendelet másként nem rendelkezik, vagy az alaprendelet 30. cikke szerinti rendelkezések hiányában, a különleges árumozgást a vonatkozó nemzeti rendelkezések szerint kell feltüntetni.
(4) Az alaprendelet 13. cikkének sérelme nélkül, a tagállamok megfelelő rendelkezéseket hoznak annak érdekében, hogy alkalmazni tudják az ebben a címben foglaltakat, és szükség esetén a 3590/92/EGK bizottsági rendeletben [12] foglaltakon túlmenően más statisztikai forrásokat is használhassanak.
2. FEJEZET
IPARI LÉTESÍTMÉNYEK
32. cikk
(1) "Komplett ipari üzem": a Harmonizált Rendszer különböző termékcsoportjaiba tartozó olyan gépek, készülékek, felszerelések, berendezések, eszközök és anyagok (a továbbiakban "alkotóelemek") összessége, amelyek a Harmonizált Rendszer Nómenklatúrája alapján különböző alszámokhoz tartoznak, és arra szolgálnak, hogy komplett egységként működve termékeket állítsanak elő, vagy szolgáltatásokat nyújtsanak.
A komplett ipari létesítmény létrehozásához felhasznált minden egyéb áru annak alkotóelemeként kezelhető, feltéve, hogy az alaprendelet nem zárja ki azokat a statisztikai számbavételből.
(2) A komplett ipari létesítmények beléptetésének vagy kiszállításának számbavételére egyszerűsített jelentéstételi eljárás alkalmazható. A statisztikai adatszolgáltatóknak kérésükre lehetővé kell tenni, hogy ilyen egyszerűsített eljárást alkalmazzanak, az e szakaszban ismertetett feltételek szerint.
(3) Az egyszerűsített eljárás csak azokra a komplett ipari létesítményekre alkalmazható, amelyek mindegyikének statisztikai összértéke meghaladja a 1,5 millió eurót, kivéve az újrahasznosításra szolgáló komplett ipari létesítményeket.
Az ipari létesítmény összértékét úgy számítják ki, hogy összegezik az alkotóelemek statisztikai értékeit, valamint az (1) bekezdés második albekezdésében említett áruk statisztikai értékeit. A figyelembevételre kerülő összeg az áru számla szerinti értéke, vagy ha ez nem áll rendelkezésre, akkor az az összeg, amit értékesítés vagy beszerzés esetén kiszámláznának.
33. cikk
(1) E fejezet alkalmazásában az egy adott árucsoportba tartozó alkotóelemeket a 98. árucsoportnak a megfelelő komplett ipari létesítményeket tartalmazó alszámai alá kell besorolni, kivéve, ha a 35. cikkben említett illetékes szerv azt kívánja, hogy az áruk a 98. árucsoportban, a Harmonizált Rendszer Nómenklatúrájának a megfelelő komplett ipari létesítményekre vonatkozó alszámai alatt legyenek osztályozottak, vagy azt, hogy a (2) bekezdés rendelkezéseit alkalmazzák.
Az egyszerűsített eljárás azonban nem akadályozza meg az illetékes szervet abban, hogy bizonyos alkotóelemeket a Kombinált Nómenklatúra megfelelő alszámai alá osztályozzon, a 2658/87/EGK tanácsi rendelet [13] 1. cikkének (2) bekezdése b) pontja szerint.
(2) Ha az (1) bekezdésben említett illetékes szerv a komplett ipari létesítmények egyes tételeinek értékét túl alacsonynak ítéli ahhoz, hogy azokat a megfelelő árucsoportok komplett ipari létesítményekre vonatkozó alszámai alá sorolja, akkor a Kombinált Nómenklatúra komplett ipari létesítményekre vonatkozó különleges alszámait kell alkalmazni.
34. cikk
Összhangban a Kombinált Nómenklatúrával, a komplett ipari létesítményekre vonatkozó alszámokat az alábbi szabályoknak megfelelően kell kialakítani:
1. A kód nyolc számjegyből áll.
2. Az első két számjegy 9 és 8.
3. A komplett ipari létesítmény azonosítására szolgáló harmadik számjegy a 8.
4. A negyedik számjegy 0-9 között változik, a komplett ipari létesítményben folytatott gazdasági alaptevékenységtől függően, az alábbiak szerint:
Kód | Gazdasági tevékenységek |
0 | Energiagazdaság (beleértve a gőz és a forró víz termelését és elosztását) |
1 | Nem energiahordozó ásványok kitermelése (beleértve a fémércek előkészítését és a tőzeg kitermelését); nem fémes ásványi termékek előállítása (beleértve az üveg és üvegáru gyártását) |
2 | Vas- és acélipar; fémtermékek gyártása (kivéve a gépgyártást és a közlekedési eszközök gyártását) |
3 | Gépgyártás és közlekedési eszközök gyártása; műszeripar |
4 | Vegyipar (beleértve a műszálgyártást); gumi- és műanyagipar |
5 | Élelmiszeripar és dohányipar |
6 | Textil-, bőr-, cipő- és ruházati ipar |
7 | Fa- és papíripar (beleértve a nyomdaipart és a kiadói tevékenységet); máshová nem sorolt feldolgozó iparágak |
8 | Közlekedés (kivéve a szállítással kapcsolatos szolgáltatásokat, az utazásszervező ügynökök szolgáltatásait, a szállítmányozókat és más, személy- vagy áruszállítási, tárolási és raktározási ügynököket) és hírközlés |
9 | Víz gyűjtése, tisztítása és elosztása; közlekedéssel kapcsolatos szolgáltatások; máshová nem sorolt gazdasági tevékenységek. |
5. Az 5. és a 6. számjegy a Kombinált Nómenklatúra azon árucsoportjának száma, amelyhez a komplett ipari létesítmény alszáma tartozik. A 33. cikk (2) bekezdése céljára azonban az 5. és 6. számjegy 9 legyen.
6. Olyan komplett ipari létesítményre vonatkozó alszám esetében, amelynél:
- a Kombinált Nómenklatúra árucsoportja esetén a 7. és 8. számjegynek 0-nak kell lennie,
- a Harmonizált Rendszer vámtarifaszámai esetén a 7. és a 8. számjegy feleljen meg a vámtarifaszám 3. és 4. számjegyének.
7. A statisztikai adathordozón alkalmazandó, a komplett ipari létesítmény alkotóelemeinek azonosítására szolgáló megnevezést és KN-kódot a 33. cikk (2) bekezdésében említett illetékes szerv írja elő.
35. cikk
(1) Összhangban azzal a részletes szabályozással, amelyet e fejezet keretei között minden tagállamnak meg kell határoznia, a statisztikai adatszolgáltatásra kötelezettek nem alkalmazhatják az egyszerűsített jelentéstételi eljárást a tagállamok közötti áruforgalmi statisztika összeállításában illetékes szerv előzetes engedélye nélkül.
(2) Ha egy komplett ipari létesítmény alkotóelemeit több tagállam forgalmazza, az egyes tagállamok külön-külön adják meg az őket érintő forgalommal kapcsolatban az egyszerűsített jelentéstételi eljárás alkalmazására vonatkozó engedélyt.
3. FEJEZET
HAJÓK ÉS REPÜLŐGÉPEK
36. cikk
E fejezet alkalmazásában:
a) "hajók": a tengeri szállításra használt, a Kombinált Nómenklatúra 89. árucsoportja 1. és 2. kiegészítő megjegyzésében említett hajók és a hadihajók;
b) "repülőgép": a 8802KN-kód alá tartozó olyan repülőgépek, amelyeket polgári célra légitársaság használ, vagy katonai célt szolgálnak;
c) "hajó vagy repülőgép tulajdonjoga": az a tény, hogy természetes vagy jogi személyt a hajó vagy a repülőgép tulajdonosaként bejegyeztek;
d) "partnerország":
- beérkezéskor a gyártó tagállam, ha a hajó vagy repülőgép új, és a Közösségben gyártották. Más esetekben az a tagállam, ahol a hajó vagy repülőgép tulajdonjogát átruházó természetes vagy jogi személy letelepedett,
- kiszállításkor az a tagállam, ahol az a természetes vagy jogi személy letelepedett, akire a hajó vagy repülőgép tulajdonjoga átszáll.
37. cikk
(1) Egy adott tagállamban a tagállamok közötti áruforgalmi statisztika, és a Bizottságnak átadandó adatok köre az alábbiakra terjed ki:
a) hajó vagy repülőgép tulajdonosváltása az egyik tagállamban letelepedett természetes vagy jogi személyről az adott tagállamban letelepedett természetes vagy jogi személyre. Ezt az ügyletet beérkezésként kell kezelni;
b) hajó vagy repülőgép tulajdonosváltása az adott tagállamban letelepedett természetes vagy jogi személyről egy másik tagállamban letelepedett természetes vagy jogi személyre. Ezt az ügyletet kiszállításként kell kezelni.
Ha a hajó vagy repülőgép új, a kiszállítást a gyártó tagállamban kell számba venni;
c) hajó vagy repülőgép kiszállítása vagy beérkezése bérmunka céljából, vagy azt követően.
(2) Az (1) bekezdés a) és b) pontjában említett ügyletekre vonatkozóan a tagállamok által a Bizottságnak küldött havi jelentések az alábbi adatokat tartalmazzák:
a) az alaprendelet 21. cikke szerinti áruosztályozási alosztálynak megfelelő kódot;
b) a partner tagállam kódját;
c) a mennyiséget; hajók esetében a tételek számát és minden egyéb, a nómenklatúrában előírt kiegészítő mértékegységet; repülőgépek esetében a mennyiséget nettó tömegben, valamint kiegészítő mértékegységekben;
d) a statisztikai értéket.
4. FEJEZET
HAJÓK ÉS REPÜLŐGÉPEK RAKTÁRKÉSZLETE ÉS ELLÁTMÁNYA
38. cikk
E fejezet alkalmazásában,
- "hajók és repülőgépek raktárkészlete": a hajók vagy a repülőgép személyzetének és utasainak fogyasztására szolgáló különböző termékek,
- "hajók és a repülőgép ellátmánya": a hajókon vagy repülőgépen lévő motorok, gépek és egyéb berendezések működtetéséhez szükséges termékek - üzemanyag, olaj és kenőanyagok,
- "más tagállam hajói vagy repülőgépe": egy adott tagállam esetében a "nemzeti" hajóval vagy repülőgéppel ellentétben azokat a hajókat vagy repülőgépet jelenti, amelyek kereskedelmi hasznosításáért felelős természetes vagy jogi személy egy másik tagállamban telepedett le.
39. cikk
(1) Egy adott tagállamban a tagállamok közötti áruforgalom statisztikája és a Bizottságnak átadandó adatok köre az alábbiakra terjed ki:
a) a hajók és a repülőgép raktárkészletének és ellátmányának másik tagállam olyan hajóira vagy repülőgépére történő bármilyen szállítása, amely a jelentést tevő tagállam kikötőjében vagy repülőterén állomásozik, feltéve, hogy ezek közösségi áruk, illetve olyan nem-közösségi áruk, amelyeket aktív feldolgozási vámeljárás alá vontak, vagy amelyek feldolgozási vámeljárás alatt állnak. Ezt a műveletet kiszállításként kell kezelni;
b) a hajók és repülőgépek raktárkészletének és üzemanyagának közvetlen szállítása egy másik tagállamból olyan nemzeti hajóra vagy repülőgépre, amely a jelentést tevő tagállam kikötőjében vagy repülőterén állomásozik. Ezt a műveletet beérkezésként kell kezelni.
(2) A tagállam által a Bizottságnak küldött, az (1) bekezdés a) pontjában említett műveletekre vonatkozó havi jelentések az alábbi adatokat tartalmazzák:
a) a termékkódot, legalább az alábbi egyszerűsített kódolás szerint:
- 99302400: áruk a Harmonizált Rendszer 1-24 árucsoportjából,
- 99302700: áruk a Harmonizált Rendszer 27. árucsoportjából,
- 99309900: máshol osztályozott áruk;
b) a QR (vagy 951) különleges országkódot;
c) a mennyiséget nettó tömegben;
d) a statisztikai értéket.
5. FEJEZET
RÉSZSZÁLLÍTMÁNYOK
40. cikk
E fejezet alkalmazásában a "részszállítmányok": a komplett áruk alkotóelemeinek szétszerelt állapotban, több beszámolási időszak során való beérkezései vagy kiszállításai, valamely kereskedelmi vagy szállítással kapcsolatos okból.
41. cikk
A tagállamok által a Bizottságnak küldött havi jelentésekben a részszállítmányok beérkezésére és kiszállítására vonatkozó adatokat csak egyszer kell jelenteni, éspedig az utolsó részszállítmány beérkezésének vagy kiszállításának hónapjában, a komplett áru teljes értékének és az áru Nómenklatúra-kódjának feltüntetésével.
6. FEJEZET
KATONAI ÁRUK
42. cikk
(1) A tagállamok közötti áruforgalom statisztikája és a Bizottság felé történő adatközlés a tagállamokban hatályos meghatározás szerint katonai célra szánt áruk kiszállítására és beérkezésére is kiterjed.
(2) Az (1) bekezdésben említett műveletekre kiterjedő, a tagállamok által a Bizottságnak küldött havi jelentések az alábbi adatokat tartalmazzák:
a) az alaprendelet 21. cikke szerinti áruosztályozási alosztálynak megfelelő kódot;
b) a partner tagállam kódját;
c) a mennyiséget nettó tömegben, és adott esetben kiegészítő mértékegységben;
d) a statisztikai értéket.
(3) Azoknak a tagállamoknak, amelyekben a katonai titokvédelem nem teszi lehetővé a (2) bekezdés rendelkezéseinek alkalmazását, megfelelő intézkedéseket kell tenniük annak biztosítására, hogy a Bizottságnak küldött havi jelentések legalább a katonai célra szánt áruk kiszállításának és beérkezésének statisztikai értékét tartalmazzák.
7. FEJEZET
TENGERI LÉTESÍTMÉNYEK
43. cikk
(1) E fejezet alkalmazásában "tengeri létesítmények": a nyílt tengeren telepített, ásványi erőforrások kutatására és kitermelésére szolgáló berendezések és készülékek.
(2) A "külföldi" létesítmény, a "nemzeti" létesítménnyel szemben az a létesítmény, amely kereskedelmi hasznosításáért felelős természetes vagy jogi személy más tagállamban telepedett le.
44. cikk
(1) Egy adott tagállamban a tagállamok közötti áruforgalom statisztikája és a Bizottságnak átadandó adatok köre az alábbiakra terjed ki:
a) áruszállítás nemzeti létesítménybe, közvetlenül egy másik tagállamból vagy külföldi létesítményből. Ezt a műveletet beérkezésként kell kezelni;
b) áruszállítás nemzeti létesítményből egy másik tagállamba vagy külföldi létesítménybe. Ezt a műveletet kiszállításként kell kezelni;
c) termék beérkezése e tagállam statisztikai területén lévő külföldi létesítményből;
d) termék kiszállítása e tagállam statisztikai területéről egy külföldi létesítménybe.
(2) Az (1) bekezdésben említett műveletekre vonatkozó, a tagállamok által a Bizottságnak küldött havi jelentések az alábbi adatokat tartalmazzák:
a) az alaprendelet 21. cikke szerinti áruosztályozási alosztálynak megfelelő kódot.
Azonban, a vámszabályok sérelme nélkül, a 38. cikkben említett áruk esetében a tagállamoknak lehetőségük van a 39. cikk (2) bekezdés a) pontjában szereplő egyszerűsített kódok alkalmazására;
b) a partner tagállam kódját.
Azonban a vámszabályok sérelme nélkül, a létesítményekből beérkező vagy oda kiszállítandó termékek esetében a partner ország az az ország, ahol a kérdéses létesítmény kereskedelmi használatáért felelős természetes vagy jogi személy letelepedett. Ha ez az adat nem áll rendelkezésre, QC kódot (vagy a 959-et) kell alkalmazni;
c) a mennyiséget nettó tömegben;
d) a statisztikai értéket.
8. FEJEZET
ŰRHAJÓK
45. cikk
E fejezet alkalmazásában:
a) "űrhajó": olyan eszköz, például műhold, amely a föld légkörén kívül, az űrben közlekedik;
b) "űrhajó tulajdonjoga": az a tény, hogy természetes vagy jogi személyt az űrhajó tulajdonosaként bejegyeztek.
46. cikk
(1) A tagállamok közötti áruforgalom statisztikája és a Bizottságnak átadandó adatok köre az alábbiakra terjed ki:
a) az űrhajó kiszállítása vagy beérkezése bérmunka céljából, vagy azt követően;
b) különböző tagállamokban letelepedett két természetes vagy jogi személy közötti tulajdonosváltás tárgyát képező űrhajó kilövése. E műveletet az alábbiak szerint kell számba venni:
- kiszállításként abban a tagállamban, ahol a kész űrhajót előállították,
- beérkezésként abban a tagállamban, ahol az új tulajdonos letelepedett;
c) különböző tagállamokban letelepedett két természetes vagy jogi személy között a pályára bocsátott űrhajó tulajdonjogának átruházása. E műveletet az alábbiak szerint kell számba venni:
- kiszállításként abban a tagállamban, ahol a korábbi tulajdonos letelepedett,
- beérkezésként abban a tagállamban, ahol az új tulajdonos letelepedett.
(2) Az 1. cikk b) és c) pontjában említett műveletekre vonatkozóan a tagállamok által a Bizottságnak küldött havi jelentések az alábbi adatokat tartalmazzák:
a) az alaprendelet 21. cikke szerinti áruosztályozási alosztálynak megfelelő kódot;
b) a partner tagállam kódját.
Az (1) bekezdés d) és c) pontjában említett kiszállítás esetén a partner tagállam az az ország, amelyben az a természetes vagy jogi személy letelepedett, akire/amelyre az űrhajó tulajdonjoga átszáll.
Az (1) bekezdés b) pontjában említett beérkezés esetén a partner tagállam az az ország, amely a kész űrhajót gyártotta.
Az (1) bekezdés c) pontjában említett beérkezés esetén a partner tagállam az az ország, ahol az a természetes vagy jogi személy letelepedett, akire/amelyre az űrhajó tulajdonjoga átszáll;
c) a mennyiséget nettó tömegben és kiegészítő mértékegységben;
d) a statisztikai értéket.
Az (1) bekezdés b) pontjában említett beérkezés esetén a statisztikai érték a kilövő állásra való szállítással és az űrutazással kapcsolatos szállítási és biztosítási költségeket is magában foglalja.
9. FEJEZET
EGYÉB RENDELKEZÉSEK
47. cikk
Azok a tagállamok, amelyek részletesebb adatokat igényelnek annál, mint ami az alaprendelet 21. cikkének alkalmazásából adódik, e cikktől eltérve, megszervezhetik az ilyen adatok gyűjtését egy vagy több különleges árucsoportra vonatkozóan, feltéve, hogy az adatszolgáltatásra kötelezett fél megválaszthatja, hogy ezeket az adatokat a Kombinált Nómenklatúra vagy a kiegészítő albontás szerint közli.
Az e lehetőséggel élő tagállamok erről kötelesek tájékoztatni a Bizottságot. Ugyanakkor megindokolják a döntésüket, megadják a Kombinált Nómenklatúra vonatkozó alszámainak listáját, és ismertetik az alkalmazott adatgyűjtési módot.
III. CÍM
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
48. cikk
A tagállamok a Bizottság (Eurostat) elé terjesztik a tagállamok közötti áruforgalom statisztikájának az alaprendelet szerint összeállított havi adatait legkésőbb:
- nyolc héttel a tárgyhó vége után az összértékeket kiszállításkor a rendeltetési tagállamok, beérkezéskor a feladó tagállamok szerinti bontásban,
- 10 héttel a tárgyhó vége után a részletes eredményeket, az alaprendelet 23. cikke (1) bekezdésében említett összes adatra vonatkozóan.
49. cikk
(1) A 3046/92/EGK rendelet a 22. cikk és az azt módosító rendeletek [14] kivételével, a 2256/92/EGK rendelet, a 1125/94/EK és a 2820/94/EK rendelet 2001. január 1-jétől hatályát veszti.
(2) A hatályon kívül helyezett rendeletekre való hivatkozásokat az e rendeletre való hivatkozásoknak kell tekinteni, és az V. mellékletben közölt megfelelési táblázat szerint kell kezelni.
50. cikk
Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő 20. napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2001. január 1-jétől kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2000. szeptember 7-én.