AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2006/12/EK IRÁNYELVE
(2006. április 5.)
a hulladékokról
(EGT vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 175. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
a Régiók Bizottságával folytatott konzultációt követően,
a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően (2),
mivel:
(1)
A hulladékról szóló, 1975. július 15-i 75/442/EGK tanácsi irányelvet (3) több alkalommal (4) jelentősen módosították. Az áttekinthetőség és érthetőség érdekében ezt az irányelvet kodifikálni kell.
(2)
A hulladékgazdálkodással kapcsolatos minden szabályozás alapvető célja az emberi egészség és a környezet védelme a hulladék gyűjtése, szállítása, kezelése, tárolása és lerakása által okozott káros hatások ellen.
(3)
A hulladékgazdálkodás hatékonyságának a Közösségben történő javítása érdekében egyaránt szükség van a közös terminológiára és a hulladék fogalmának meghatározására.
(4)
A hulladékártalmatlanításra és -hasznosításra vonatkozó hatékony és következetes szabályozást, néhány kivételtől eltekintve, alkalmazni kell minden ingó dologra, amelytől tulajdonosa megválik, megválni szándékozik vagy megválni köteles.
(5)
A természeti erőforrások megőrzése érdekében ösztönözni kell a hulladék hasznosítását és a hasznosított anyagok nyersanyagként történő használatát. Szükség lehet az újrahasználható hulladékokra vonatkozó különleges szabályok elfogadására.
(6)
A környezetvédelem magas szintjének elérése érdekében a tagállamoknak - azon kívül, hogy lépéseket tesznek a hulladékok felelősséggel végzett ártalmatlanításának és hasznosításának biztosítására - intézkedéseket kell tenniük a hulladéktermelés korlátozására, különösen a tiszta technológiák és a termelési folyamatba visszavezethető és újrahasználható termékek támogatásával, figyelembe véve a hasznosított hulladék meglévő vagy lehetséges piaci elhelyezési lehetőségeit.
(7)
Továbbá a tagállamoknak a hulladékártalmatlanításra és -hasznosításra vonatkozó jogszabályai közötti eltérés befolyásolhatja a környezet minőségét és a belső piac működését.
(8)
A Közösség egésze számára fontos, hogy önellátóvá váljon a hulladékártalmatlanítás területén, és kívánatos, hogy valamennyi tagállam hasonlóképpen önellátásra törekedjen.
(9)
E célok elérése érdekében a tagállamoknak hulladékgazdálkodási terveket kell készíteniük.
(10)
A hulladékok szállítását csökkenteni szükséges, és ennek érdekében a tagállamok hulladékgazdálkodási terveikben intézkedéseket tehetnek.
(11)
A magas szintű védelem és hatékony felügyelet biztosítása érdekében szükség van a hulladék ártalmatlanítását és hasznosítását végző vállalkozások működésének engedélyeztetésére és ellenőrzésére.
(12)
Az egyes vállalkozások, amelyek maguk dolgozzák fel saját hulladékaikat vagy hasznosítást végeznek, bizonyos feltételekkel, továbbá biztosítva, hogy megfeleljenek a környezetvédelem követelményeinek, mentesíthetők az engedélyezési követelmények alól. Az ilyen vállalkozásokat nyilvántartásba kell venni.
(13)
Annak érdekében, hogy a hulladék keletkezésétől a végső ártalmatlanításáig felügyelet alatt álljon, a hulladékokkal foglalkozó olyan egyéb vállalkozásokat, mint például a hulladékgyűjtéssel, -szállítással foglalkozókat és a közvetítőket, ugyancsak engedély megszerzésére kell kötelezni vagy nyilvántartásba kell venni, továbbá hatékonyan ellenőrizni kell.
(14)
A költségeknek azt a részét, amely a hulladékhasznosítás bevételeiből nem térül meg, a „szennyező fizet” elvvel összhangban kell megfizetni.
(15)
Az e határozat végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i1999/468/EK tanácsi határozattal (5) összhangban kell elfogadni.
(16)
Ez az irányelv nem érinti a III. melléklet B. részében említett irányelveknek a nemzeti jogba történő átültetésére vonatkozó határidőkkel kapcsolatos tagállami kötelezettségeket,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
(1) Ezen irányelv alkalmazásában:
a)
„hulladék”: az I. mellékletben felsorolt kategóriák bármelyikébe tartozó olyan anyag vagy tárgy, amelytől birtokosa megválik, megválni szándékozik vagy megválni köteles;
b)
„termelő”: akinek a tevékenysége során hulladék keletkezik („eredeti termelő”) és/vagy bárki, aki előkezelést, keverést vagy egyéb olyan műveletet végez, ami ezen hulladék jellegében vagy összetételében változást eredményez;
c)
„birtokos”: a hulladék termelője, illetve az a természetes vagy jogi személy, akinek a hulladék a birtokában van;
d)
„gazdálkodás”: a hulladékok gyűjtése, szállítása, hasznosítása és ártalmatlanítása, beleértve az ilyen műveletek felügyeletét és a hulladéklerakók utógondozását is;
e)
„ártalmatlanítás”: bármely művelet, amit a II. A. melléklet felsorol;
f)
„hasznosítás”: bármely művelet, amit a II. B. melléklet felsorol;
g)
„gyűjtés”: a hulladék összeszedése, válogatása és/vagy összekeverése elszállítás céljából.
(2) Az (1) bekezdés a) pontjához a Bizottság a 18. cikk (3) bekezdésében meghatározott eljárásnak megfelelően jegyzéket készít azokról a hulladékokról, amelyek az I. mellékletben felsorolt hulladékkategóriákba tartoznak. Ezt a jegyzéket időről időre áttekinti, és ha szükséges, ugyanezen eljárás szerint felülvizsgálja.
2. cikk
(1) Nem tartoznak ezen irányelv hatálya alá:
a)
a légkörbe kibocsátott gáz-halmazállapotú anyagok;
b)
a következő hulladékok, amennyiben ezekre külön jogszabályok vonatkoznak:
i.
radioaktív hulladék;
ii.
ásványi erőforrások kutatása, kitermelése, kezelése és tárolása során, valamint a kőfejtők üzemeltetéséből származó hulladék;
iii.
állati tetemek és a következő mezőgazdasági hulladékok: trágya és más természetes, nem veszélyes anyagok, amelyeket a növénytermesztésben és állattenyésztésben használnak;
iv.
szennyvizek, a folyékony hulladékok kivételével;
v.
hatástalanított robbanóanyagok.
(2) Az egyes hulladékfajtákkal történő gazdálkodást külön irányelvekben különös vagy ezen irányelvet kiegészítő rendelkezésekkel lehet szabályozni.
3. cikk
(1) A tagállamoknak megfelelő intézkedéseket kell tenniük annak érdekében, hogy elősegítsék:
a)
elsősorban a hulladék képződésének és veszélyességének megelőzését, különösen az alábbiak révén:
i.
tiszta technológiák kifejlesztése, amelyek takarékosabban használják fel a természeti erőforrásokat;
ii.
olyan termékek műszaki kifejlesztése és forgalmazása, amelyeket úgy terveztek, hogy gyártásuk, felhasználásuk és végső ártalmatlanításuk révén ne járuljanak hozzá, vagy csak a lehető legkisebb mértékben a hulladékok mennyiségének vagy környezeti veszélyeztetésének és a környezetszennyezés kockázatának növekedéséhez;
iii.
megfelelő módszerek kifejlesztése a hasznosítani kívánt hulladékokban lévő veszélyes anyagok végső ártalmatlanítására;
b)
másodsorban:
i.
a hulladék hasznosítását újrafeldolgozás, újrahasználat, visszanyerés vagy bármely más másodlagos nyersanyag kinyerésére szolgáló művelet segítségével; vagy
ii.
a hulladék energiaforrásként való használatát.
(2) A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot minden olyan intézkedésről, amit tenni kívánnak az (1) bekezdésben szereplő célok elérése érdekében, kivéve ahol a műszaki szabványok és szabályok terén történő információszolgáltatási eljárás megállapításáról szóló, 1998. június 22-i 98/34/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (6) alkalmazandó. A Bizottság tájékoztatja a többi tagállamot és a 18. cikk (1) bekezdésében említett bizottságot ezen intézkedésekről.
4. cikk
(1) A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy a hulladék hasznosítása vagy ártalmatlanítása az emberi egészség veszélyeztetése, valamint anélkül történjen, hogy az alkalmazott eljárások vagy módszerek veszélyeztetnék a környezetet, így különösen:
a)
ne jelentsen kockázatot a vízre, levegőre, talajra, növény- és állatvilágra;
b)
ne okozzon kellemetlen zajt vagy szagot;
c)
ne befolyásolja hátrányosan a tájképet vagy a különleges érdeklődésre számot tartó helyeket.
(2) A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak érdekében is, hogy megtiltsák a hulladékok elhagyását vagy illegális lerakását, illetve ellenőrizetlen ártalmatlanítását.
5. cikk
(1) A tagállamoknak - ahol ez szükséges vagy tanácsos, más tagállamokkal együttműködve - meg kell tenniük a megfelelő intézkedéseket, hogy olyan integrált és megfelelő hulladékártalmatlanító hálózatot hozzanak létre, figyelembe véve az elérhető legjobb technológiákat, amelynek költsége elfogadható. A hálózatnak képessé kell tennie a Közösség egészét arra, hogy a hulladékártalmatlanítás területén önellátóvá váljon, és a tagállamokat, hogy törekedhessenek e cél egyénileg történő elérésére, figyelembe véve a földrajzi adottságokat és azt, hogy bizonyos típusú hulladékok számára különleges létesítmények létrehozása szükséges.
(2) A hálózatnak alkalmasnak kell lennie arra, hogy a hulladék az egyik legközelebbi, a célnak megfelelő létesítményben legyen ártalmatlanítható a leginkább alkalmas módszerek és technológiák segítségével azért, hogy biztosítható legyen a környezet- és az egészségvédelem magas szintje.
6. cikk
A tagállamok létrehozzák vagy kijelölik az ezen irányelv végrehajtásáért felelős illetékes hatóságot vagy hatóságokat.
7. cikk
1. Annak érdekében, hogy a 3., 4. és 5. cikkben meghatározott célok megvalósuljanak, a 6. cikkben említett illetékes hatóság vagy hatóságok - a lehető leghamarabb - egy vagy több hulladékgazdálkodási tervet készítenek. Az ilyen terveknek különösen az alábbiakra kell kitérniük:
a)
a hasznosítandó vagy ártalmatlanítandó hulladék típusa, mennyisége és eredete;
b)
általános műszaki követelmények;
c)
bármely, egyes hulladékokra vonatkozó különleges rendelkezések;
d)
megfelelő ártalmatlanító telepek vagy létesítmények.
(2) Az (1) bekezdésben említett tervek tartalmazhatják például a következőket:
a)
azon természetes vagy jogi személyeket, akik hulladékgazdálkodási tevékenység végzésére felhatalmazással rendelkeznek;
b)
a hasznosítási és ártalmatlanítási műveletek becsült költségeit;
c)
a hulladék gyűjtésének, válogatásának és kezelésének ésszerűsítését támogató intézkedéseket.
(3) A tagállamok az ilyen tervek készítésénél más érintett tagállamokkal és a Bizottsággal adott esetben együttműködnek. Ezekről a tervekről értesíteniük kell a Bizottságot.
(4) A tagállamok intézkedhetnek annak érdekében, hogy megakadályozzák annak a hulladéknak a mozgását, amely nincs összhangban a hulladékgazdálkodási terveikkel. Az ilyen intézkedésekről a Bizottságot és a tagállamokat értesíteniük kell.
8. cikk
A tagállamoknak meg kell tenniük a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy bármely hulladékbirtokos:
a)
átadja hulladékát kezelésre egy magán- vagy közületi hulladékgyűjtőnek vagy egy olyan vállalkozásnak, aki a II. A. vagy II. B. mellékletben felsorolt műveleteket végzi;
vagy
b)
maga hasznosítsa vagy ártalmatlanítsa a hulladékát ezen irányelv rendelkezéseivel összhangban.
9. cikk
(1) A 4., 5. és 7. cikk végrehajtása céljából minden olyan létesítménynek vagy vállalkozásnak, amelyik a II. A. mellékletben felsorolt műveleteket végez, engedélyt kell beszereznie a 6. cikkben említett illetékes hatóságtól.
Ennek az engedélynek különösen a következőkre kell kiterjednie:
a)
a hulladék típusára és mennyiségére;
b)
a műszaki követelményekre;
c)
a meghozandó biztonsági intézkedésekre;
d)
az ártalmatlanító telepre;
e)
a kezelési módszerre.
(2) Az engedély adható egy meghatározott időszakra, megújítható, feltételekhez és kötelezettségekhez köthető, vagy ha a tervezett ártalmatlanítási módszer környezetvédelmi szempontból nem elfogadható, akkor megtagadható.
10. cikk
A 4. cikkben szereplő célok végrehajtása érdekében valamennyi olyan létesítménynek vagy vállalkozásnak, amely a II. B. mellékletben felsorolt műveleteket végez, engedélyt kell beszereznie.
11. cikk
(1) A veszélyes hulladékokról szóló, 1991. december 12-i 91/689/EGK tanácsi irányelv (7) sérelme nélkül a következők mentesíthetők a 9. vagy 10. cikkekben előírt kötelezettségek alól:
a)
olyan létesítmények vagy vállalkozások, amelyek maguk végzik saját hulladékuknak a képződés helyszínén történő ártalmatlanítását;
és
b)
olyan létesítmények vagy vállalkozások, amelyek hulladékhasznosítást végeznek.
(2) Az (1) bekezdésben említett mentesítést csak akkor lehet alkalmazni:
a)
ha az illetékes hatóságok általános szabályokat fogadtak el valamennyi tevékenységtípusra, megjelölve a hulladékok típusait és mennyiségét, valamint azokat a feltételeket, amelyek mellett a kérdéses tevékenységet mentesíteni lehet az engedélyezési kötelezettség alól;
és
b)
ha a hulladékok típusa vagy mennyisége és ártalmatlanításuk vagy hasznosításuk módja olyan, hogy az kielégíti a 4. cikkben meghatározott feltételeket.
(3) Az (1) bekezdésben meghatározott létesítményeket vagy vállalkozásokat az illetékes hatóságoknak nyilvántartásba kell venniük.
(4) A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot a (2) bekezdés a) pontja értelmében elfogadott általános szabályokról.
12. cikk
Azokat a létesítményeket vagy vállalkozásokat, amelyek hivatásszerűen végeznek hulladékgyűjtést vagy -szállítást, vagy akik mások megbízásából járnak el hulladékártalmatlanítás vagy -hasznosítás ügyében (kereskedők vagy közvetítők), abban az esetben, ha nincsenek engedély beszerzésére kötelezve, az illetékes hatóságok nyilvántartásba veszik.
13. cikk
Azokat a létesítményeket vagy vállalkozásokat, amelyek a 9-12. cikkben meghatározott műveleteket végeznek, időszakonként az illetékes hatóság megfelelő rendszerességgel ellenőrzi.
14. cikk
(1) A 9. és 10. cikkben meghatározott valamennyi létesítmény vagy vállalkozás:
a)
az I. mellékletben meghatározott hulladékok és a II. A. vagy II. B. mellékletben felsorolt műveletek vonatkozásában nyilvántartást vezet a hulladék mennyiségéről, tulajdonságairól, eredetéről, és ahol az releváns, rendeltetéséről, gyűjtési gyakoriságáról, szállítási módjáról és kezelési módszeréről;
b)
ezeket az információkat - kérésre - a 6. cikkben említett illetékes hatóságok rendelkezésére bocsátja.
(2) A tagállamok kötelezhetik a termelőket arra is, hogy tegyenek eleget az (1) bekezdés rendelkezéseinek.
15. cikk
A „szennyező fizet” elvvel összhangban a hulladékártalmatlanítással kapcsolatban felmerülő költségeket az alábbiak viselik:
a)
a hulladékbirtokos, aki a hulladékot átadja egy hulladékgyűjtőnek vagy a 9. cikk értelmében vett vállalkozásnak;
és/vagy
b)
az előző birtokosok vagy azon termék gyártója, amelyből a hulladék származik.
16. cikk
A tagállamok 3 éves időközönként tájékoztatást küldenek a Bizottságnak ennek az irányelvnek a végrehajtásáról ágazati jelentés formájában, amely más, ehhez tartozó közösségi irányelveket is felölel. Ezt a jelentés a 18. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban a Bizottság által a kidolgozott kérdőív vagy vázlat alapján kell elkészíteni. A kérdőívet vagy vázlatot a jelentés által felölelt időszak kezdete előtt 6 hónappal küldik meg a tagállamoknak. A tagállamok a jelentést az általa felölelt 3 éves időszak végétől számított 9 hónapon belül küldik meg a Bizottságnak.
A Bizottság a tagállamok jelentésének benyújtását követő 9 hónapon belül közösségi jelentést tesz közzé az irányelv végrehajtásáról
17. cikk
Azokat a módosításokat, amelyek ahhoz szükségesek, hogy ezen irányelv mellékleteit hozzáigazítsák a tudományos és a műszaki fejlődéshez, a 18. cikk (3) bekezdésében említett eljárással összhangban kell elfogadni.
18. cikk
(1) A Bizottságot egy bizottság segíti.
(2) Az e bekezdésre történő hivatkozás esetén az 1999/468/EK határozat 4. és 7. cikkét kell alkalmazni, figyelemmel 8. cikkének rendelkezéseire.
Az 1999/468/EK határozat 4. cikkének (3) bekezdésében megállapított határidő egy hónap.
(3) Az e bekezdésre történő hivatkozás esetén az 1999/468/EK határozat 5. és 7. cikkét kell alkalmazni, figyelemmel 8. cikkének rendelkezéseire.
Az 1999/468/EK határozat 5. cikkének (6) bekezdésében megállapított határidő három hónap.
(4) A bizottság elfogadja eljárási szabályzatát.
19. cikk
A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
20. cikk
A 75/442/EGK irányelv hatályát veszti, a III. melléklet B. részében említett irányelveknek a nemzeti jogba történő átültetésére vonatkozó határidőkkel kapcsolatos tagállami kötelezettségek sérelme nélkül.
A hatályon kívül helyezett irányelvre való hivatkozásokat erre az irányelvre való hivatkozásként kell értelmezni, a IV. mellékletben foglalt megfelelési táblázattal összhangban.
21. cikk
Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
22. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Strasbourgban, 2006. április 5-én.