A Bizottság 1598/95/EK rendelete
(1995. június 30.)
a tej- és tejtermékágazatban kivetett kiegészítő importvámokkal kapcsolatos rendelkezések alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról
Az EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel a legutóbb az 1538/95/EK rendelettel [1] módosított, a tej- és tejtermékpiac közös szervezéséről szóló, 1968. június 27-i 804/68/EGK tanácsi rendeletre [2] és különösen annak 15. cikke (4) bekezdésére,
mivel 1995. július 1-jétől a 804/68/EGK tanácsi rendelet hatálya alá tartozó egy vagy több termék behozatalát kiegészítő vámok megfizetéséhez köti, amennyiben a többoldalú kereskedelmi tárgyalások Uruguayi Fordulójával kapcsolatban megkötött mezőgazdasági megállapodásból eredő egyes feltételek teljesülnek, kivéve ha nem valószínű, hogy a behozatal megzavarja a Közösség piacát, vagy ha a következmények aránytalanok lennének a kitűzött célhoz képest, mivel ilyen kiegészítő importvámot akkor kell kivetni, ha a behozatali árak a küszöbár alatt vannak;
mivel ezért e rendszer alkalmazásáról szóló részletes szabályokat a tej- és tejtermékágazat számára meg kell állapítani, és a küszöbárat közzé kell tenni;
mivel a kiegészítő importvámok kiszabásakor figyelembe vett behozatali árakat az adott terméknek a világpiacon vagy a közösségi behozatali piacon érvényes irányadó árai alapján kell ellenőrizni; mivel meg kell állapítani, hogy a tagállamok az értékesítés különböző szakaszaiban rendszeres időközönként továbbítják az árakat, lehetővé téve, hogy a Bizottság rögzítse az irányadó árakat és a megfelelő kiegészítő vámokat;
mivel az importőrnek lehetősége van úgy dönteni, hogy ne az irányadó ár alapján számítsák ki a kiegészítő vámot, mivel ilyen esetben azonban biztosíték letétbe helyezését kell előírni, amelymegegyező mértékű azokkal a kiegészítő vámokkal, amelyeket az importőr akkor fizetett volna, ha a számítás az irányadó árak alapján történik; mivel a biztosítékot fel kell oldani, ha egy meghatározott határidőn belül igazolják, hogy a kérdéses szállítmány forgalomba bocsátása a feltételeknek megfelel; mivel az utólagos ellenőrzésekkel kapcsolatban szükséges pontosítani, hogy a vámtartozások a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló, 1992. október 12-i 2913/92/EGK tanácsi rendelet [3] 220. cikkével összhangban behajthatók, mivel azt is szükséges megállapítani, hogy a vámtartozások után - valamennyi ellenőrzéssel kapcsolatban - jár-e kamat;
mivel a tej és tejtermékek behozatali árainak ellenőrzése alapjául szolgáló adatok rendszeres ellenőrzéséből következik, hogy egyes termékek behozatala esetén kiegészítő vámokat kell kivetni, figyelembe véve a származási helytől függő árkülönbözeteket; mivel az árakat ezért közzé kell tenni;
mivel az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak a Tej- és Tejtermékpiaci Irányítóbizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
(1) A 804/68/EGK rendelet 15. cikkének (1) bekezdésében említett kiegészítő importvámok, a továbbiakban "kiegészítő vámok", a mellékletben felsorolt termékekre vonatkoznak.
(2) A 804/68/EGK rendelet 15. cikkének (2) bekezdésében említett küszöbárat a melléklet tartalmazza.
(3) E rendelet alkalmazásában az irányadó ár a 2. cikkel összhangban megállapított ár.
2. cikk
(1) A 804/68/EGK rendelet 15. cikkének (3) bekezdésében említett irányadó árak meghatározásakor különösen figyelembe kell venni a következőket
- a harmadik országok piacain meghatározott árak,
- a közösségi határparitásos ajánlati árak,
- a behozott termékek Közösségen belüli értékesítésének különböző szakaszaiban meghatározott árai.
(2) Az irányadó árakat a Bizottság rögzíti. Az árak módosításukig hatályban maradnak.
(3) A 4. cikk (3) bekezdése szerint alkalmazandó kiegészítő vámokat az irányadó árakkal egy időben rögzítik.
3. cikk
Amennyiben a kiegészítő vámnak a 4. cikk (1) vagy (3) bekezdésével összhangban történő megállapításához szükséges behozatali ár, a továbbiakban "behozatali ár", és a küszöbár közötti különbség
a) nem haladja meg a küszöbár 10 %-át, akkor a kiegészítő vám nulla;
b) több mint a küszöbár 10 %-a, de kevesebb mint annak 40 %-a, a kiegészítő vám a 10 %-ot meghaladó összeg 30 %-a;
c) több mint a küszöbár 40 %-a, de kevesebb mint annak 60 %-a, a kiegészítő vám a 40 %-ot meghaladó összeg 50 %-a, plusz a b) pontban említett kiegészítő vám;
d) több mint a küszöbár 60 %-a, de kevesebb mint annak 75 %-a, a kiegészítő vám a 60 %-ot meghaladó összeg 70 %-a, plusz a b) és c) pontokban említett kiegészítő vámok;
e) több mint a küszöbár 75 %-a, a kiegészítő vám a 75 %-ot meghaladó összeg 90 %-a, plusz a b), c) és d) pontokban említett kiegészítő vámok,
a mellékletben lévő táblázattal összhangban.
4. cikk
(1) Az importőr a kiegészítő vám meghatározása céljából kérheti a kérdéses szállítmánynál a CIF behozatali ár alkalmazását, amennyiben ez meghaladja a 2. cikk (2) bekezdésében említett alkalmazható irányadó árat.
Az adott szállítmány CIF behozatali árának alkalmazása a kiegészítő illeték meghatározása céljából attól függ, hogy az importáló tagállam illetékes hatóságainak az érdekelt fél be tudja-e mutatni legalább a következő igazoló okmányokat:
- adásvételi szerződés vagy más egyenértékű bizonyíték,
- biztosítási szerződés,
- számla,
- fuvarozási szerződés (amennyiben alkalmazható),
- származási bizonyítvány,
- és tengeri szállítás esetén a hajórakjegy.
(2) Az (1) bekezdésben említett esetben, az importőr által adott biztosíték összegének egyenlőnek kell lennie a kiegészítő vám azon összegével, amelyet abban az esetben kellett volna az importőrnek fizetnie, ha azt az adott termék irányadó ára alapján számolták volna ki.
Az importőrnek a kérdéses termékek értékesítésétől számított egy hónapig, a szabad forgalomba bocsátáshoz benyújtott vámáru-nyilatkozat elfogadásának napjától számított négy hónapos határidőn belül kell bizonyítania, hogy a szállítmányt olyan feltételek szerint bocsátották forgalomba, amelyek megerősítik az (1) bekezdésben említett árak tényleges alkalmazását. A fent említett határidők bármelyikének a be nem tartása a biztosíték elvesztését eredményezi. Azonban az importőr kérelmére a négy hónapos határidőt az illetékes hatóság meghosszabbíthatja három hónappal, feltéve hogy az indoklás megfelelő.
A biztosítékot feloldják, feltéve, hogy a forgalomba bocsátás feltételeinek teljesítését a vámhatóságok megelégedésére igazolják. Ha nem, akkor a biztosíték a kiegészítő vámok megfizetése gyanánt elvész. Ha ellenőrzés során az illetékes hatóságok úgy találják, hogy e cikk feltételei nem teljesültek, akkor a 2913/92/EGK rendelet 220. cikkével összhangban behajtják a vámtartozást. A behajtandó vagy a jövőben behajtandó vámok összegének meghatározásakor figyelembe kell venni az áruk szabad forgalomba bocsátásának napja és a behajtás napja közötti aktuális kamatot. Az alkalmazott kamatláb a hatályos nemzeti jogszabályok szerint a behajtási eljárásokra vonatkozó kamatláb.
(3) Az (1) bekezdésben említett kérelem hiányában az adott szállítmány CIF behozatali ára, amelyet a kiegészítő vám meghatározásakor vesznek figyelembe, a 2. cikk (2) bekezdésében említett irányadó ár. Ebben az esetben a kiegészítő vámot a mellékletben lévő táblázat alapján kell kiszámolni.
5. cikk
Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 1995. június 30-án.