A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2008. április 2.)
a Franciaország által az Arbel Fauvet Rail SA részére nyújtott C 38/07 (ex NN 45/07) számú állami támogatásról
(az értesítés a C(2008) 1089. számú dokumentummal történt)
(Csak a francia nyelvű szöveg hiteles)
(EGT-vonatkozású szöveg)
(2008/716/EK)
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 88. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére,
tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra és különösen annak 62. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,
miután az érdekelt feleket az említett rendelkezéseknek megfelelően felkérte észrevételeik megtételére (1),
mivel:
1. ELJÁRÁS
(1)
A Bizottság panasz útján értesült a Franciaország által az Arbel Fauvet Rail (AFR) javára hozott támogatási intézkedésekről. Franciaország 2006. január 28-án, 2006. október 25-én, 2007. január 30-án és 2007. június 6-án kiegészítő információkat bocsátott a Bizottság rendelkezésére.
(2)
A Bizottság 2007. szeptember 12-i levelében tájékoztatta Franciaországot határozatáról, amely szerint e támogatással szemben megindítja az EK-Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárást.
(3)
Franciaország 2007. október 12-én, 2007. december 18-án és 19-én közlemény útján terjesztette elő észrevételeit.
(4)
A hivatalos vizsgálati eljárás kezdeményezéséről szóló bizottsági határozatot kihirdették az Európai Unió Hivatalos Lapjában (2). A Bizottság felkérte az érdekelt feleket, hogy nyújtsák be a szóban forgó támogatással kapcsolatos észrevételeiket.
(5)
A Bizottsághoz nem érkeztek észrevételek az érdekelt felek részéről.
2. A TÁMOGATÁS LEÍRÁSA
2.1. A kedvezményezett
(6)
Az AFR a teherkocsikra és a tartánykonténerekre szakosodott, vasúti járműveket gyártó vállalkozás. A vasúti gördülőállományok egyik legjelentősebb európai gyártója. A vállalat székhelye Douai-ban (Észak-Franciaország) található, és jelenleg mintegy 265 munkavállalót foglalkoztat.
(7)
Az AFR 2005-ben az Arbel SA. vállalat 100 %-os tulajdonában állt (3). Az AFR akkoriban hozzávetőleg 330 személyt foglalkoztatott.
(8)
Az AFR üzemeltetése már több éve veszteséges volt. A vállalat gazdasági nehézségei 2001-től váltak súlyosabbá. Ez a tendencia 2002 és 2005 között csak tovább fokozódott. A következő táblázat néhány fontosabb mutató tartalmaz az AFR teljesítményéről a támogatás odaítélése előtt:
(EUR)
2004.12.31-én
2003.12.31-én
2002.12.31-én
2001.12.31-én
Forgalom
22 700 000
42 700 000
42 000 000
70 000 000
Nettó eredmény
-11 589 620
-14 270 634
-2 083 746
-10 500 000
Saját tőke
-21 090 000
-23 000 000
-8 700 000
-6 600 000
2.2. Támogatási intézkedések
(9)
A Nord-Pas-de-Calais régió és Douai agglomerációs közössége 2005. július 4-én közösen 1-1 millió EUR összegű, tehát összesen 2 millió EUR visszafizetendő előleget nyújtott az AFR-nek.
(10)
A francia hatóságok által rendelkezésre bocsátott információk szerint az előleget az alábbi feltételekhez kötötték:
-
A régió a visszafizetendő előleget 4,08 %-os éves kamatlábbal adta (amely megfelelt az előleg nyújtásakor érvényes közösségi referencia-kamatlábnak) azzal a feltétellel, hogy az AFR-rel megkötik majd a kidolgozás alatt álló finanszírozási tervet. Az előleget 2006. január 1-jétől három éven át, félévenként folyósítandó törlesztéssel kellett visszafizetni. A Bizottság rendelkezésére álló információk szerint a szóban forgó előlegeket még nem fizették vissza teljes egészében.
-
Douaisis agglomerációs közössége a visszafizetendő előleget 4,08 %-os éves kamatra adta (amely megfelelt az előleg nyújtásakor érvényes közösségi referencia-kamatlábnak), azzal a feltétellel, hogy egyrészt a régió ugyanilyen feltételek mellett nyújt előleget, másrészt rendelkezésére bocsátják az AFR és a szintén az Arbel SA. irányítása alatt álló Lormafer vállalat visszavonhatatlan összeolvadásának bizonyítékát. Ezen előleget is 2006. január 1-jétől három éven át, félévenként folyósítandó törlesztéssel kellett visszafizetni.
3. A HIVATALOS VIZSGÁLATI ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁNAK OKAI
(11)
A Bizottság a hivatalos vizsgálati eljárást megindító határozatában úgy ítélte meg, hogy a visszafizetendő előleg az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése szerinti állami támogatásnak tekinthető. A Bizottság nevezetesen megállapította, hogy a szóban forgó intézkedések révén az AFR előnyben részesült, hiszen a vállalat - pénzügyi helyzete következtében - nem lett volna képes arra, hogy a hitelpiacon ilyen kedvező feltételekkel pénzeszközökhöz jusson.
(12)
A Bizottság továbbá úgy ítélte meg, hogy az AFR a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentéséhez és szerkezetátalakításához nyújtott állami támogatásról szóló közösségi iránymutatás (a továbbiakban: iránymutatás) (4) értelmében nehéz helyzetben lévő vállalkozásnak minősül, következésképpen az iránymutatás fényében kell megvizsgálni a számára odaítélt állami támogatás összeegyeztethetőségét. A Bizottság szerint az iránymutatás alapján okkal megkérdőjelezhető a szóban forgó támogatás közös piaccal összeegyeztethetősége.
4. FRANCIAORSZÁG ÉSZREVÉTELEI
(13)
A francia hatóságok azt nyilatkozták, hogy bár az AFR a visszafizetendő előleg nyújtása és folyósítása idején (azaz 2005 júliusában és az év második felében) nehézségekkel küszködött, ügyfelei és hitelezői bizalmát azonban mindig megtartotta.
(14)
A francia hatóságok állításaik igazolására az ügyfelek és a hitelezők AFR iránti bizalmának jeléül a következőket sorakoztatták fel:
-
a […] (5) bank az AFR folyószámláján 2 millió EUR-val emelte a számlafedezet túllépésének engedélyezett összegét (amelyre […] vállalt kezességet),
-
az AFR 7 millió EUR összegű előleget kapott ügyfeleitől (amelyre a […] vállalt kezességet) (5), amelyet 2006 januárjában további 4 millió EUR előleg egészített ki,
-
a vállalat ugyanebben az időszakban a beszállítók 4 millió EUR összegű kezességvállalásában is részesült a […]-nál (5).
(15)
A francia hatóságok észrevételeiket dokumentumokkal támasztották alá, amelyekből az alábbiak következnek
-
2005. július 1-jén a számlafedezet túllépésének kamata 4,4199 % volt,
-
2005. május 6-án […] (5) által az AFR-ért vállalt különféle kezességek (beszállítók, piaci biztosítékok, pénzbiztosítékok) 29 millió EUR összeget tettek ki..
5. A TÁMOGATÁS ÉRTÉKELÉSE A SZERZŐDÉS 87. CIKKÉNEK FÉNYÉBEN
5.1. Állami támogatás megléte
5.1.1. Állami források
(16)
A Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése szerint, amennyiben a Szerződés másként nem rendelkezik, a közös piaccal összeegyeztethetetlen a tagállamok által vagy állami forrásból bármilyen formában nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget, amennyiben ez érinti a tagállamok közötti kereskedelmet.
(17)
A Bizottság a visszatérítendő előlegekkel kapcsolatban a következőt állapítja meg:
(18)
A Szerződés 87. cikke nemcsak a tagállamok nemzeti kormányai által nyújtott támogatásokra vonatkozik, hanem a területi önkormányzatok, így például a Nord-Pas-de-Calais régió és a Douaisis agglomerációs közössége települései által nyújtottakra is. E közösségek pénzeszközei állami források, és az AFR-nek adott előlegek odaítélésére irányuló határozatuk állami tevékenységnek minősül.
5.1.2. Bizonyos vállalkozások előnyben részesítése
(19)
Az előlegeket akkor nyújtották az AFR-nek, amikor az nehéz pénzügyi helyzetben volt. A Bizottság a hivatalos vizsgálati eljárást megindító határozatában úgy ítélte meg, hogy az AFR a támogatás nyújtásakor - a 8-as pontban ismertetett gazdasági helyzetéből fakadóan - az iránymutatás értelmében nehéz helyzetben lévő vállalkozás volt. A Bizottság megállapította azt is, hogy az előlegeket úgy adták, hogy azok visszafizetésére semmilyen biztosíték nem volt, miközben az alkalmazott kamatlábak megegyeztek a szokásos biztosítékokkal fedezett kölcsönök esetén alkalmazott kamatlábakkal (6). A Bizottság ennélfogva úgy véli, hogy kizárt, hogy az AFR - figyelembe véve pénzügyi helyzetét - a hitelpiacon ilyen kedvező feltételekkel pénzeszközökhöz juthatott volna. Ezért a szóban forgó előlegek az AFR-t előnyben részesítették.
(20)
Ezzel kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy a francia hatóságok a 14. pontban idézett példákra alapozva azt állították, hogy az AFR a támogatás nyújtásakor még élvezte az ügyfelei és hitelezői bizalmát. A Bizottság ezen észrevételeket úgy értelmezi, hogy Franciaország vitatja, hogy az AFR a hitelpiacon ne tudott volna hasonló feltételekkel pénzeszközökhöz jutni (amivel egyben vitatja azt is, hogy a visszatérítendő előlegek révén az AFR előnyben részesült), és még inkább azt, hogy az AFR az iránymutatások értelmében véve nehéz helyzetben lévő vállalkozás lett volna.
(21)
Franciaország észrevételei azonban a következő okokból nem képesek módosítani a hivatalos vizsgálati eljárást megindító határozatban kifejtett elemzést.
(22)
A francia hatóságok által a hitelekkel kapcsolatban felhozott példák (így például a fedezet túllépésének engedélyezése a folyószámlán vagy az ügyfelektől kapott előlegek) nem összevethetők a szóban fogható visszatérítendő előlegekkel. A folyószámlán a fedezet túllépésének engedélyezése - a három évre nyújtott visszatérítendő előlegekkel szemben - ugyanis csupán igen rövid távra nyújtott kölcsön. E különféle kölcsönformákra a hitelezők nem ugyanazt a kockázatelemezést alkalmazzák, és az alapján, hogy egy adós képes rövid távú hitelhez képes, még nem lehet megítélni, hogy milyen eséllyel juthat hosszabb lejáratú hitelhez, amelynek visszafizetése az adós túlélési képességeitől függ.
(23)
Ami az ügyfelektől kapott előleget illeti, a Bizottság megállapítja, hogy azokra egy független intézmény, a (5) viszontkezességet vállalt, tehát az ügyfelek és a beszállítók nem viseltek az AFR pénzügyi helyzetével kapcsolatos kockázatot, így nem volt okuk arra, hogy az előlegek folyósítását a vállalat pénzügyi stabilitásának ahhoz hasonló elemzésétől tegyék függővé, amelyet egy hitelező végzett volna a biztosíték nélküli hitel nyújtásának mérlegelésekor.
(24)
Következésképpen Franciaország megjegyzései alapján nem állapítható meg, hogy az AFR a hitelpiacon hasonló feltételekkel férhetett volna hozzá pénzeszközökhöz.
5.1.3. Nehéz helyzetben levő vállalkozás
(25)
A Bizottság a következőket állapítja meg az AFR - az iránymutatás értelmében - nehéz helyzetben lévő vállalkozásnak minősítésével kapcsolatban.
(26)
Az iránymutatás 10. pontjának a) bekezdése alapján egy vállalkozás nehéz helyzetben van, amikor törzstőkéjének több mint a fele nincs meg, és annak több mint egynegyede az előző 12 hónap során veszett el. E rendelkezés azt a feltételezést tükrözi, hogy a törzstőkéje jelentékeny részét elveszítő vállalat képtelen lesz felszámolni veszteségeit, és ez rövid vagy középtávon jóformán a biztos gazdasági halálba sodorja. A Bizottság meglátása szerint ez a feltételezés még inkább érvényes egy olyan vállalatra, amelyik törzstőkéje egészét elvesztette és saját tőkéje is a negatív tartományban van.
(27)
Amint a 8. pontban említett pénzügyi adatokból (amelyeket Franciaország a hivatalos vizsgálati eljárás keretében nem vitatott) is látszik, az AFR 2001 óta negatív saját tőkével rendelkezik, és a támogatás nyújtásakor nem volt képes e tendenciát megállítani és ismét pozitív saját tőkére szert tenni. Ezek fényében a Bizottság úgy ítéli meg, hogy az AFR az iránymutatások 10. pontja értelmében nehéz helyzetben lévő vállalkozás volt.
(28)
A Bizottság másodsorban megállapítja azt is, hogy az AFR a támogatás nyújtásakor a nehéz helyzetben lévő vállalat az iránymutatások 11. pontjában szereplő meghatározásának is megfelelt, amely szerint egy vállalat a 10. pontban hivatkozott feltételek hiányában is nehézségben lévőnek tekinthető, különösen akkor, ha egy vállalkozás nehéz helyzetére utaló szokásos jelek mutatkoznak, mint pl. a növekvő veszteségek és a csökkenő forgalom. A 11. pont szerint azonban egy nehéz helyzetben lévő vállalkozás mindenesetre csak akkor jogosult támogatásra, ha igazolni lehet, hogy képtelen saját erejéből, illetve a tulajdonosai/részvényesei vagy a hitelezők által biztosított források bevonásával talpra állni. E rendelkezés arra emlékeztet, hogy egy vállalat nehézségben lévőnek minősítésekor minden vonatkozó mutatót figyelembe kell venni, ugyanakkor döntő súllyal esik a latba az, hogy a vállalat képes-e az állami hatóságok beavatkozása nélkül talpra állni.
(29)
A Bizottság megállapítja (ahogy az a 8. pontban található táblázatból is következik), hogy az AFR forgalma 2001 óta folyamatosan csökken, a vesztesége pedig nem mérséklődik. Az iránymutatások 11. pontja értelmében ezek a nehéz helyzetben lévő vállalkozásra jellemző sajátosságok. A Bizottság a hivatalos vizsgálati eljárás megindítására vonatkozó határozatában már megállapította ezeket a sajátosságokat azon előzetes következtetése alátámasztására, miszerint az AFR nehéz helyzetben lévő vállalat. Ezenkívül az AFR pénzügyi helyzetének kedvezőtlen alakulása abból fakad, hogy 2004 januárjától kezdve a vállalat képtelen volt idejében törleszteni mintegy 4,3 millió EUR összegű társadalombiztosítási és adótartozását, ezért kénytelen volt az illetékes hatóságoktól moratóriumot és adósságkiegyenlítési tervet kérni.
(30)
A Franciaország által felsorakoztatott pontok közül csak a következő tényezők mutathatnak ellenkező irányba: az AFR-nek nyújtott kölcsönök (a folyószámlán a fedezet túllépése és az előlegek), továbbá az, hogy az AFR a […]-tól (5) bizonyos kezességet kapott. A Bizottság szerint ezeket az elemeket az iránymutatások 11. pontjában előírt vizsgálat keretében kell figyelembe venni, amely során azt ítélik meg, hogy a vállalat képes-e talpra állni a pénzügyi piacokon megszerezhető pénzeszközök segítségével. A Bizottság e tekintetben a következőket állapítja meg:
-
abból, hogy az AFR negatív saját tőkével rendelkezik, az következik, hogy saját forrásai segítségével nem volt képes nehéz helyzetéből kilábalni,
-
a francia hatóságok jelezték, hogy az AFR részvényese, az Arbel SA - az AFR-nek nyújtott támogatása dacára - egymagában képtelen leányvállalatát talpra állítani,
-
végül, a piaci pénzügyi forrásokat illetően megjegyzendő, hogy a Franciaország által említett hitelek és kezességek legfeljebb csak arról tanúskodnak, hogy az AFR bizonyos mértékig képes még korlátozott összegű, rövid lejáratú hitelekhez jutni. Ugyanakkor azonban - figyelembe véve az AFR nehézségeinek nagyságrendjét, különös tekintettel sajáttőke-szükségleteire - az említett hitelek alapján nem lehet megállapítani, hogy az AFR a piaci forrásokból származó finanszírozással meg tudta volna oldani problémáit.
(31)
Megállapítható tehát, hogy az AFR a támogatás nyújtásakor súlyos pénzügyi nehézségekkel küszködött, amelyek rövid vagy középtávon veszélyeztették túlélését, és amelyeket az állami hatóságok beavatkozása nélkül nem tudott volna megoldani.
(32)
A fenti megfontolások és különösen a 8. pontban található pénzügyi eredmények alapján ezért a Bizottság úgy véli, hogy az AFR a visszatérítendő támogatások nyújtása idején az iránymutatások 10. pontja és másodsorban, 11. pontja értelmében nehéz helyzetben lévő vállalkozás volt. A Bizottság úgy véli, hogy nehézségeiből fakadóan az AFR nem tudott volna a hitelpiacon hasonlóan kedvező feltételekkel pénzeszközökhöz jutni. A szóban forgó előlegek tehát előnyben részesítették az AFR-t azáltal, hogy kedvezőbb feltételű finanszírozást tettek számára lehetővé, mint amilyenekhez a hitelpiacon juthatott volna.
5.1.4. A kereskedelemre és a versenyre gyakorolt hatás
(33)
A visszatérítendő előlegek az AFR-t előnyben részesítik más hasonló helyzetben lévő vállalatokhoz képest, amennyiben azokat kizárólag az AFR számára nyújtják.
(34)
A vasúti gördülőállomány-gyártás ágazatában több európai gazdasági szereplő is jelen van és közösségen belüli kereskedelem jellemzi. Az AFR-nek nyújtott előny tehát torzíthatja a versenyt és a tagállamok közötti kereskedelmet.
5.1.5. Következtetés
(35)
A Bizottság a fenti megfontolások alapján úgy véli, hogy az AFR-nek nyújtott visszatérítendő előlegek az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése szerinti állami támogatásnak minősülnek.
5.2. A támogatás összege
(36)
A nehéz helyzetben lévő vállalkozásoknak kölcsön formájában nyújtott támogatás esetén a támogatási elem a ténylegesen alkalmazott kamatláb és azon kamatláb különbözetében áll, amellyel a kedvezményezett vállalkozás a magánhitelpiacon ugyanahhoz a hitelhez juthatott volna (7).
(37)
A Bizottság a referencia-kamatláb és a leszámítolási kamatláb megállapításának módjáról szóló közleményében (6) megállapítja, hogy a referencia-kamatláb olyan minimális érték, amely különleges kockázattal járó helyzetekben - például ha egy vállalkozás nehéz helyzetbe kerül vagy hiányzik a bankok által általában kért biztosíték - emelhető, és pontosan meghatározza, hogy ilyen esetekben a prémium értéke elérheti vagy meghaladhatja a 400 bázispontot.
(38)
Így tehát a Bizottság a Chemische Werke Piesteritz ügyben (7) úgy ítélte meg, hogy a nehéz helyzetben lévő vállalatnak nyújtott kölcsön 400 bázispontos kamatprémiumot tett indokolttá. A Bizottság ezt az ítéletet a Biria ügyben (8) is megerősítette, ahol a biztosíték hiányából fakadó kockázat további 400 bázispontnyi prémiumot tesz indokolttá, amely összesen 800 bázispont felárat jelent. A Bizottság úgy véli, hogy a szóban forgó körülmények nagyban emlékeztetnek a fent említett esetekre, különösen a biztosítékok hiányát és a nehézségek fokát illetően. Ennélfogva az AFR-nek adott visszatérítendő előlegekkel kapcsolatos kockázatot is hasonlóképpen lehet megvizsgálni.
(39)
A visszatérítendő előlegek által képzett állami támogatás tehát a visszatérítendő előlegekért ténylegesen járó kamat és az előleg odaítélésekor érvényes referencia-kamatláb alkalmazásával kiszámított, 800 bázisponttal emelt kamat közötti különbségben áll.
5.3. A támogatás összeegyeztethetősége a közös piaccal
(40)
Figyelembe véve, hogy az AFR-nek, a támogatás nyújtásakor fennálló - a 8. pontban ismertetett - gazdasági helyzetét (több éven át tartó veszteséges üzemeltetés, negatív saját tőke, csökkenő forgalom), a Bizottság úgy véli, hogy a visszatérítendő előlegek odaítélésekor az AFR az iránymutatások értelmében nehéz helyzetben lévő vállalkozás volt. Franciaország észrevételei - a 22. és 23. pontban említett okokból - nem teszik lehetővé ezen értékelés módosítását.
(41)
2005-ben az AFR valóban az Arbel SA holding irányítása alatt álló csoportba tartozott. Ennek a (AFR-ből és a Lormaferből álló) vasúti ágán túl volt egy építőipari ága is, amely ablakgyártásra szakosodott építőipari vállalatokból állt. A francia hatóságok által a hivatalos vizsgálati eljárást megelőző levelezés során szolgáltatott információkból azonban az tűnik ki, hogy az AFR nehézségei a csoporton belül csak rá korlátozódtak, hiszen tevékenysége semmiben nem kapcsolódik az építőipari ághoz. A Bizottság megállapítja továbbá, hogy az AFR nehézségei túlságosan nagyok voltak ahhoz, hogy azokat a csoporton belül meg lehessen oldani, hiszen ez utóbbi is csak közepes eredményeket mutatott fel. A Bizottság tehát úgy ítéli meg, hogy az iránymutatás 13. pontja nem zárja ki, hogy az AFR - függetlenül attól, hogy egy csoporthoz tartozik - a vállalkozások megmentésére és szerkezetátalakítására nyújtott támogatásokra legyen jogosult.
(42)
A támogatás összeegyeztethetőségét az iránymutatás fényében kell megítélni.
(43)
A Bizottság megállapítja, hogy a szerkezetátalakításához nyújtott támogatások összeegyeztethetőségének az iránymutatásban előírt feltételei nem teljesülnek. Így tehát a Bizottság a következőket állapítja meg:
-
a francia hatóságok nem nyújtották be az iránymutatások 34-37. pontja szerinti szerkezetátalakítási tervet,
-
a Bizottság nem értesült a támogatásból fakadó bármilyen túlzott versenytorzító hatás megelőzését szolgáló kompenzációs intézkedésekről (az iránymutatások 38-42. pontja).
(44)
A támogatás nem tesz eleget a megmentési célú támogatásokra vonatkozóan az iránymutatásban előírt feltételeknek, mivel a visszafizetendő előlegeket hat hónapot meghaladó időtartamra nyújtották (lásd az iránymutatások 25. pontját).
(45)
E megfontolások elegendőek annak megállapításához, hogy a támogatás a közös piaccal nem összeegyeztethető.
6. KÖVETKEZTETÉS
A Bizottság megállapítja, hogy Franciaország a Szerződés 88. cikke 3. bekezdésének megsértésével jogellenesen hajtotta végre a szóban forgó támogatást. Mivel a támogatás a közös piaccal nem összeegyeztethető, Franciaországnak azt be kell fejeznie és a kedvezményezettől vissza kell téríttetnie a már folyósított összegeket,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
Az Arbel Fauvet Rail SA számára Franciaország által nyújtott állami támogatás a közös piaccal nem összeegyeztethető.
2. cikk
(1) Franciaország minden szükséges intézkedést megtesz annak érdekében, hogy az 1. cikkben említett, jogellenesen rendelkezésre bocsátott támogatást visszatéríttesse a kedvezményezettől.
(2) Amennyiben a nemzeti eljárás lehetővé teszi a határozat azonnali, tényleges végrehajtását, a visszafizettetés haladéktalanul a nemzeti eljárás szerint történik. A támogatást a kedvezményezett számára történő rendelkezésre bocsátás napjától a visszafizetés napjáig felszámolt kamatokkal kell visszafizetni.
(3) A kamatokat a 794/2004/EK rendelet V. fejezetével összhangban kamatos kamattal kell kiszámítani.
(4) Franciaország a jelen határozat elfogadásának időpontjától kezdve megszünteti az 1. cikkben említett támogatás valamennyi függőben lévő kifizetését.
3. cikk
(1) Franciaország biztosítja, hogy e határozatot az arról szóló értesítéstől számított négy hónapon belül végrehajtja.
(2) Az e határozatról szóló értesítéstől számított két hónapon belül Franciaország tájékoztatja a Bizottságot az annak való megfelelés érdekében hozott intézkedésekről és főleg az alábbiakról:
a)
a kedvezményezettől visszakövetelendő teljes összeg (támogatás és kamatok);
b)
az e határozatnak való megfelelés érdekében meghozott és tervezett intézkedések részletes leírása;
c)
igazoló dokumentumok arra vonatkozóan, hogy a támogatás kedvezményezettjével szemben megindították a visszatérítési eljárást.
(3) Franciaország folyamatosan tájékoztatja a Bizottságot az ezen határozat végrehajtása érdekében hozott nemzeti intézkedésekről, amíg az 1. cikkben említett támogatás visszatérítése be nem fejeződött. Franciaország a Bizottság kérésére haladéktalanul továbbít valamennyi információt a határozatnak való megfelelés érdekében már meghozott és tervezett intézkedésekről, valamint részletes tájékoztatást ad a kedvezményezettek által visszafizetendő támogatás és a kamatok összegéről.
4. cikk
Ennek a határozatnak a Francia Köztársaság a címzettje.
Kelt Brüsszelben, 2008. április 2-án.