A Bizottság határozata
(2001. február 19.)
a csomagolásról és a csomagolási hulladékról szóló 94/62/EK irányelvben meghatározott nehézfémkoncentráció-szintekkel kapcsolatban az üvegcsomagolásra vonatkozó eltérés feltételeinek meghatározásáról
(az értesítés a C(2001) 398. számú dokumentummal történt)
(EGT vonatkozású szöveg)
(2001/171/EK)
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel a csomagolásról és a csomagolási hulladékról szóló, 1994. december 20-i 94/62/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre [1] és különösen annak 11. cikke (3) bekezdésére,
mivel:
(1) A 94/62/EK irányelv a 11. cikkében előírja a csomagolásokban a nehézfémek koncentrációjának fokozatos csökkentését.
(2) A 11. cikk alkalmazásának első évében szerzett tapasztalatok azt mutatták, hogy az üvegágazatban sajátos probléma áll fenn, mivel az anyagában hasznosított üveg magas ólomtartalmú üveganyaggal szennyezett.
(3) A 2001. június 30-ától hatályba lépő 100 ppm koncentráció teljes körű alkalmazása azt eredményezheti, hogy a 11. cikk előírásainak való megfelelés érdekében az anyagában hasznosított üveg használatát korlátozzák. Ez a fejlemény környezetvédelmi szempontból nem kívánatos.
(4) Az eltérés az üvegcsomagolásra vonatkozik, figyelembe véve az üveg nehézfém-kibocsátással kapcsolatos jellemzőit, valamint az üveg anyagában történő hasznosítása további ösztönzésének fontosságát.
(5) Az eltérésnek vonatkoznia kell a 100 ppm határértékre.
(6) A gyártóüzemek mérési eredményeit és az alkalmazott mérési módszereket igény esetén az illetékes hatóságok rendelkezésére kell bocsátani.
(7) Az eltérés 2006. június 30-ig hatályos, amennyiben ezt a határidőt nem hosszabbítják meg a 94/62/EK irányelv 21. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően.
(8) Az e határozatban előírt intézkedések összhangban vannak a 94/62/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 21. cikke értelmében létrehozott bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
Ezt a határozatot a 94/62/EK irányelv hatálya alá tartozó üvegcsomagolásra kell alkalmazni, és célja azon feltételek meghatározása, amelyek megléte esetén a 94/62/EK irányelv 11. cikkében megállapított koncentrációszintek nem alkalmazandók.
2. cikk
E határozat alkalmazásában:
- a 94/62/EK irányelv 3. cikkében előírt meghatározásokat kell alkalmazni,
- "szándékosan hozzáadott": "egy csomagolás vagy egy csomagolási összetevő kialakításában tudatosan felhasznált anyag, amennyiben annak folyamatos jelenléte egy különleges jellemző, a kívánt külső megjelenés vagy a minőség elérése érdekében szükséges a végső csomagolásban vagy a csomagolási összetevőben"; amennyiben az anyagában hasznosított anyag egyes részeiben szabályozott fémek is találhatók, az anyagában hasznosított anyag új csomagolóanyag nyersanyagaként történő felhasználása nem minősül "szándékosan hozzáadott"-nak.
3. cikk
2001. június 30-át követően az üvegcsomagolás túllépheti a 94/62/EK irányelv 11. cikkében megállapított, tömegre vetített 100 ppm határértéket, amennyiben megfelel e határozat 4. és 5. cikkében meghatározott összes feltételnek.
4. cikk
A gyártási folyamat során ólom, kadmium, higany vagy hatvegyértékű króm szándékos hozzáadására nem kerül sor.
A csomagolóanyag kizárólag az anyagában hasznosított anyag hozzáadása miatt lépheti túl a határértékeket.
5. cikk
Amennyiben az átlagos nehézfém-koncentráció az egyes üvegkemencék normális és rendszeres termelési tevékenységét képviselő mintakemencében végzett bármely tizenkét egymást követő havi ellenőrzés során túllépi a 200 ppm határértéket, a minta előállítója vagy annak meghatalmazott képviselője jelentést küld a tagállamok illetékes hatóságainak. Ez a jelentés legalább a következő információkat tartalmazza:
- mért értékek,
- az alkalmazott mérési módszerek leírása,
- a jelen lévő nehézfém-koncentráció feltételezett forrása,
- a nehézfém-koncentráció csökkentésére tervezett intézkedések részletes leírása.
Amennyiben sem a gyártó, sem meghatalmazott képviselője nem rendelkezik székhellyel az Európai Unióban, akkor az illetékes hatóságok felé történő jelentéstételi kötelezettség a közösségi piacon a terméket forgalmazó személyt terheli.
A gyártóüzemek mérési eredményeit és az alkalmazott mérési módszereket igény esetén bármikor az illetékes hatóságok rendelkezésére kell bocsátani.
6. cikk
Ez a határozat 2003. június 30-án hatályát veszti, amennyiben különösen e határozat 5. cikke és a 94/62/EK irányelv 17. cikke szerinti jelentések alapján és a 94/62/EK irányelv 21. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően nem hosszabbítják meg.
7. cikk
Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 2001. február 19-én.