A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2009. október 28.)
az Olaszország által az Ixfin SpA javára nyújtott C 59/07 (ex N 127/06 és NN 13/06) állami támogatásról
(az értesítés a C(2009) 8123. számú dokumentummal történt)
(Csak az olasz nyelvű szöveg hiteles)
(EGT-vonatkozású szöveg)
(2010/359/EK)
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 88. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére,
tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra és különösen annak 62. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,
miután felkérte az érdekelt feleket, hogy az említett cikknek megfelelően tegyék meg észrevételeiket (1), és ezen észrevételek vizsgálatát követően,
mivel:
I. ELJÁRÁS
(1)
2005. november 18-án Olaszország rendeletet fogadott el, amelynek alapján megmentési támogatás nyújtását helyezte kilátásba az Ixfin SpA (a továbbiakban: Ixfin vagy a vállalkozás) javára. Az olasz hatóságok 2006. február 23-i bejelentését követően a Bizottság az ügyet eredetileg az N 127/06 számon vette nyilvántartásba. Miután bebizonyosodott, hogy a támogatást - a felfüggesztési záradék megsértésével - már 2005 decemberétől nyújtották, az ügyet másik, NN 13/06 számon vették nyilvántartásba.
(2)
A Bizottság 2006. április 5-i levelében kiegészítő információkat kért Olaszországtól, mely kérésnek utóbbi 2006. május 29-én nyilvántartásba vett levelével tett eleget. 2006. június 9-én találkozóra került sor a Bizottság és az olasz hatóságok között. Ennek keretében Olaszország tájékoztatta a Bizottságot arról, hogy esetleg szerkezetátalakítási tervet fog benyújtani.
(3)
2006. június 13-án nyilvántartásba vett levelében Olaszország tájékoztatta a Bizottságot arról, hogy miután az Ixfin kérelmezte a támogatás 17,3 millió EUR-ra történő emelését, az olasz hatóságok ehhez előzetes hozzájárulásukat adták, azzal a feltétellel, hogy az intézkedést a Bizottság is kedvezően ítéli meg. A Bizottság 2006. június 19-i levelében kiegészítő információkat kért Olaszországtól, mely kérésnek utóbbi a 2006. június 26-án nyilvántartásba vett levelével tett eleget.
(4)
A Bizottság 2006. július 5-én emlékeztetőt küldött Olaszországnak a bejelentett szerkezetátalakítási terv vonatkozásában.
(5)
2006. augusztus 9-én nyilvántartásba vett levelében Olaszország kiegészítő információkat nyújtott be, amelyek megerősítették, hogy a nápolyi bíróság (a továbbiakban: a bíróság) a vállalkozást 2006. július 5-én fizetésképtelennek nyilvánította. Miután a Bizottság 2006. november 29-én további információkat kért Olaszországtól, az olasz hatóságok a kért információk egy részét 2006. december 7-én megküldték számára. 2006. december 22-én a Bizottság újabb emlékeztetőt küldött, és felszólította Olaszországot a még hiányzó információk benyújtására, részletesebben kifejtve, hogy mely információk benyújtására van szükség. A Bizottság különösen arról kért tájékoztatást, hogy a fizetésképtelenségi eljárás végén kilátásba helyezték-e az Ixfin esetleges felszámolását a vállalkozás minden üzleti tevékenységének beszüntetésével együtt, vagy fennáll-e a lehetősége annak, hogy az Ixfin valamilyen más formában - például működő vállalkozásként történő értékesítésével - továbbfolytassa tevékenységét.
(6)
Olaszország 2007. március 14-i válaszlevelében megerősítette, hogy mindennemű üzleti tevékenység megszűnt. Ugyanezen levelében Olaszország mindazonáltal kifejtette, hogy az adott időpontban - tekintettel a vonatkozó információk beszerzését illetően felmerült nehézségekre - nem állapítható meg pontosan, hogy a későbbiekben sor kerülhet-e a vállalkozás tevékenységének esetleges újraindítása. 2007. június 14-én a Bizottság felszólította Olaszországot, hogy nyújtson számára naprakész tájékoztatást a kollektív fizetésképtelenségi eljárás keretében meghozandó minden további intézkedésről, egyúttal megjelölve, hogy mely információkat tekinti kulcsfontosságúnak.
(7)
2007 októberében a Bizottság a sajtóból értesült arról, hogy fennáll a lehetősége, hogy az Ixfin szerkezetátalakítási támogatást kapjon.
(8)
A Bizottság 2007. december 11-én határozatot fogadott el a hivatalos vizsgálati eljárás megindításáról (2) (a továbbiakban: az eljárás megindításáról szóló határozat), illetve felszólította az olasz hatóságokat, hogy egy hónapon belül adjanak választ egy sor kérdésre, a harmadik feleket pedig felkérte észrevételeik benyújtására. Olaszország 2008. január 7-én kérte az eljárás megindításáról szóló határozattal kapcsolatos észrevételei benyújtására biztosított határidő meghosszabbítását. Ugyanezen a napon a Bizottság a határidőt 2008. február 12-ig meghosszabbította. 2008. január 15-én, 2008. március 12-én és 2008. március 25-én kelt emailjeiben Olaszország csupán részleges információkat szolgáltatott.
(9)
2008. március 25-én benyújtotta észrevételeit a Bizottságnak a kollektív fizetésképtelenségi eljárás lefolytatására kijelölt felszámoló (a továbbiakban: a felszámoló), melyeket a Bizottság - egy újabb információszolgáltatási kérelemmel együtt - 2008. április 18-án továbbított az olasz hatóságoknak. E kérelemre Olaszország 2008. április 24-én válaszolt, és egyúttal megküldte a harmadik fél észrevételeire adott megjegyzéseit is.
(10)
A Bizottság 2008. október 20-án kiegészítő tájékoztatást kért Olaszországtól, mely kérésnek utóbbi 2008. október 30-i levelében tett eleget. Az olasz hatóságok továbbították a Bizottság kérését a felszámoló felé, aki 2008. november 18-án további információkat nyújtott be.
II. A TÁMOGATÁS LEÍRÁSA
II.1. A kedvezményezett
(11)
Az Ixfin nagyvállalat székhelye Campania tartományban, a Caserta megyei Marcianisében található.
(12)
Az Ixfin az ún. szerződéses gyártás területén (adatlemezek és más elektronikai termékek előállítása és összeszerelése), valamint a call center és logisztikai ágazatban tevékenykedő olasz vállalkozás.
(13)
1999-ig az Ixfin az Olivetti csoport irányítása alá tartozott, és termékeit az Olivetti márkanéven forgalmazták. 1999-ben az Olivetti teljes termelőtevékenységének eladása mellett döntött, és az Ixfint a Finmek SpA részére értékesítették.
(14)
2003 óta az Ixfin a Maxfin Srl irányítása alá tartozik, utóbbi pedig a kereskedelmi, adminisztratív és logisztikai jellegű üzleti szolgáltatások területén tevékenykedő Pufin Srl - a Pugliese család tulajdonában lévő Pufin csoport anyavállalata - irányítása alá tartozik.
(15)
Közvetlenül és közvetetten az Ixfin irányítása alá tartozik négy másik vállalkozás, nevezetesen a Nicofin Srl (99 %), az Uni.com Partecipazioni Srl (100 %), az Uni.com SpA (100 %) és az Uni.com Ricerche Srl (100 %).
(16)
Az Ixfin nehézségei többek között oda vezethetők vissza, hogy a vállalkozás elsősorban harmadik felek részére végzett alvállalkozói tevékenységet végzett, tehát az üzletmenete az utóbbiak megrendeléseinek függvénye volt. Mindazonáltal az utóbbi évtizedben az elektronikai piacot általános válság sújtotta, amellyel az ágazathoz tartozó vállalkozások egyrészt a méretgazdaságosságon alapuló hatékonyság növelésével igyekeztek szembenézni, másrészt pedig oly módon, hogy a termelést az alacsony munkaerőköltségekkel jellemzett országokba helyezték át.
(17)
Amint az Ixfin válsághelyzetbe jutott, 2004 márciusában értékesítették egy olyan befektető számára, amely késznek mutatkozott arra, hogy a vállalkozás tevékenységének újraindításához szükséges forrásokat biztosítsa. A befektető tervét azonban nem hajtották végre, minek következtében a vállalkozás fizetőképességét illetően már 2004 szeptemberében igen súlyos problémák jelentkeztek. Miután az Ixfin újabb 20 millió EUR-s veszteséget könyvelt el, 2004 decemberében a vállalkozást a Pufin csoport jelképes összegért visszavásárolta. 2004 decemberében a vállalkozás beszüntette tevékenységét.
(18)
Az alábbi táblázat az Ixfin pénzügyi helyzetét mutatja be a támogatásnyújtás időszakában:
1. táblázat
(EUR)
Árbevétel
Nettó eredmény
Adóhátralék
Társadalombiztosítási hátralék
2003.12.31.
104 000 000
11 000
9 000 000
20 800 000
2004.12.31.
75 000 000
(2 000 000)
14 800 000
26 100 000
2005.5.31.
3 000 000
(4)
16 000 000 (3)
27 700 000 (3)
II.2. A támogatási intézkedés
(19)
2005. november 18-án a Gazdaságfejlesztési Minisztérium (a továbbiakban: a minisztérium) rendeletet fogadott el, amelynek alapján megmentési támogatás nyújtását helyezte kilátásba az Ixfin javára. A támogatást a tervek szerint a 2005. március 14-i 35. sz. rendelet (5) (a továbbiakban: a versenyképességről szóló rendelet) alapján biztosított forrásokból kívánták finanszírozni; e rendeletet utóbb a 2005. május 14-i 80. számú törvény (6) 11. cikkével módosították és a gazdaságtervezési tárcaközi bizottság (Comitato Interministeriale per la Programmazione Economica)2005. június 29-i 101. számú határozatával pontosították. Ezen határozat értelmében a támogatás csak kezességvállalás megléte esetén finanszírozható, és az intézkedés egy nehéz helyzetben lévő vállalkozás megmentésére irányul.
(20)
A kezességet a BancApulia bank (a továbbiakban: a bank) nyújtotta 15 millió EUR összegű kölcsönre 1,25 százalékponttal megemelt 3 hónapos EURIBOR árfolyamon, azaz az eredeti kamatláb 3,591 % volt. A kölcsön 2005. december 30-tól kezdődően hat hónapos időszakra szólt.
(21)
A támogatást elsősorban a vállalkozás tartozásai egy részének kiegyenlítésére használták fel. Olaszország állítása szerint e kifizetések sürgősek voltak, mivel egyes hitelezők már a bírósághoz fordultak követeléseik behajtása céljából.
(22)
Az olasz hatóságok emellett tájékoztatták a Bizottságot, hogy az Ixfin kérelmezte a kezesség által fedezett összeg 17,3 millió EUR-ra történő emelését.
II.3. Az Ixfin fizetésképtelensége
(23)
2006. július 5-én a vállalkozást hivatalosan fizetésképtelennek nyilvánították, és megindították a csődeljárást (7).
(24)
2007 márciusában a minisztérium, amelynek követelését a csődeljárás során felvették az adós vállalkozás tartozásai közé, kérelmezte az illetékes bíróságnál, hogy - az 1999. július 8-i 270. számú törvényrendelet (a továbbiakban: 270/1999 rendelet) által biztosított eljárás szerint - a csődeljárást alakítsák át bírósági eljárássá, amelynek lezárulásakor a vállalkozás folytathatná tevékenységét (amministrazione straordinaria, a továbbiakban: moratórium) (8).
(25)
Ezenfelül a Bizottság a hivatalos vizsgálati eljárás megindítása előtt a sajtóból értesült arról, hogy az Ixfin tekintetében esetleg moratóriumra kerülhet sor a Caserta megye újraiparosítását célzó, az olasz intézmények, szakszervezetek és a munkaadók szövetsége (Confindustria) által aláírt szándéknyilatkozatnak (a továbbiakban: a nyilatkozat) köszönhetően. E nyilatkozat különböző intézkedések révén mintegy 40-60 millió EUR összegű befektetést tett lehetővé. A Bizottság az adott időszakban rendelkezésére álló információk alapján arra a következtetésre jutott, hogy e megállapodás célja a Caserta megyei ipari területeken folyó termelés helyreállítása, valamint az ottani foglalkoztatottság fenntartása volt.
III. A BIZOTTSÁG KÉTELYEI A 88. CIKK (2) BEKEZDÉSE SZERINTI ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSAKOR
(26)
A vizsgálati eljárás megindításáról szóló határozatában az e szakaszban rendelkezésére álló információk alapján a Bizottság kételyeit fejezte ki a tekintetben, hogy a megmentési támogatás összeegyeztethető-e a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentéséhez és szerkezetátalakításához nyújtott állami támogatásokról szóló közösség iránymutatással (9) (a továbbiakban: az iránymutatás).
(27)
A Bizottság felszólította Olaszországot, hogy szolgáltasson további információkat az Ixfin támogatásra való jogosultságának alátámasztására, valamint - annak bizonyítására, hogy a nehézségek túlságosan súlyosak voltak ahhoz, hogy azokat maga a vállalkozás kezelni tudja - nyújtsa be a Pufin és a Maxfin mérlegeit is.
(28)
Ami a megmentési támogatásnak az iránymutatással való összeegyeztethetőségét illeti, a Bizottság kétségbe vonta, hogy a támogatás összhangban áll az iránymutatás 25. pontjának d) alpontjában foglaltakkal. E rendelkezés értelmében a megmentési támogatásnak olyan összegre kell korlátozódnia, amely szükséges a vállalkozás üzleti tevékenységének fenntartásához abban az időszakban, amelyre a támogatást engedélyezik. Ezzel összefüggésben a Bizottság felkérte Olaszországot, hogy nyújtson be további információkat a megmentési támogatás összegének megfelelőségére vonatkozóan, valamint egyebek mellett erősítse meg azt a tényt, hogy a szóban forgó kezességvállalás 15 millió EUR összegű kölcsönre korlátozódik, és nem emelték fel azt - ahogyan a vállalkozás kérte - 17,3 millió EUR-ra.
(29)
A Bizottság emellett kiemelte, hogy a megmentési támogatásnak nem lehet pusztán az a célja, hogy a vállalkozás fizetésképtelenné válását késleltesse, hanem a szerkezetátalakítást kell szolgálnia. A Bizottságnak mégis az a véleménye alakult ki, hogy a megmentési támogatás egyedüli célja a tartozások visszafizetési határidejének újraütemezése - tehát a vállalkozás fizetésképtelenné válásának megakadályozása - volt. A Bizottság többek között bizonyítékokat kért arról is, hogy az Ixfin az adott időszakban szerkezetátalakítási tervet próbált kidolgozni.
(30)
A Bizottságnak kételyei merültek fel az iránymutatás 25. pontja c) alpontjának tiszteletben tartását illetően is, mely rendelkezés értelmében az érintett tagállamnak a megmentési célú támogatás engedélyezését követő hat hónapon belül a Bizottság elé kell terjesztenie egy szerkezetátalakítási vagy felszámolási tervet, illetve annak bizonyítékát, hogy a kezességvállalás megszűnt.
(31)
A Bizottság emellett kétségeit fejezte ki az iránymutatás 72. és azt követő pontjaiban foglalt „először és utoljára” elv teljesülését illetően is.
(32)
A vizsgálati eljárás megindításáról szóló határozatában a Bizottság szintén kételyeit fejezte ki a tekintetben, hogy az Ixfin részesült-e kiegészítő támogatásban (lásd e határozat (25) preambulumbekezdését) a kollektív fizetésképtelenségi eljárás megkönnyítése érdekében. A Bizottság megjegyezte, hogy még ha a támogatásnyújtásra az 1989. évi 181. törvénnyel (vagy annak későbbi módosításaival) összhangban került is sor, az intézkedés alapvetően akkor sem lenne összeegyeztethető a Bizottság által az N 214/03 ügyben hozott határozattal, mivel az engedélyezés éppen a nehéz helyzetben lévő vállalkozások - 9. cikkben foglalt - kizárásán alapult. Az Ixfin azonban az iránymutatás 10. pontjának c) alpontja alapján mindenképpen nehéz helyzetben lévő vállalkozásnak tekintendő, mivel csődeljárás indult ellene. A Bizottság mindazonáltal megjegyezte, hogy az ilyen támogatásnyújtás szerkezetátalakítási támogatásként kizárólag akkor tekinthető összeegyeztethetőnek, ha megfelel az iránymutatás 31-51. cikkében foglalt feltételeknek.
(33)
A Bizottság azonban semmilyen bejelentést nem kapott szerkezetátalakítási támogatásra vonatkozóan, és Olaszország olyan szerkezetátalakítási tervvel kapcsolatos tájékoztatást sem nyújtott számára, amely alapján a szóban forgó támogatás esetleg megfelelne azon feltételeknek, amelyeket az iránymutatás a szerkezetátalakítási támogatás engedélyezése tekintetében meghatároz. A Bizottságnak különösen afelől merültek fel kétségei, hogy a szerkezetátalakítási terv - még ha létezett volna is - képes lett volna a vállalkozás gazdasági és pénzügyi életképességének helyreállítására.
IV. AZ OLASZ HATÓSÁGOK ÉSZREVÉTELEI
(34)
2008. január 15-én Olaszország megküldte a Bizottságnak a minisztériumban 2008. január 9-én megtartott találkozó jegyzőkönyvét, melynek tárgya az Ixfin helyzete volt. E jegyzőkönyvből kitűnik, hogy a minisztérium úgy döntött, fellebbezést nyújt be a bíróság azon határozata ellen, miszerint az Ixfin vonatkozásában nem rendelhető el moratórium.
(35)
2008. március 12-én küldött emailjükben az olasz hatóságok arról tájékoztatták a Bizottságot, hogy a felmerült nehézségeik miatt nem sikerült beszerezniük a kért információkat, és átmeneti megoldást kértek. 2008. március 25-én az olasz hatóságok megerősítették, hogy a 40 millió EUR összegű állítólagos szerkezetátalakítási támogatást csakugyan nem hagyták jóvá az Ixfin javára.
V. HARMADIK FELEK ÉSZREVÉTELEI
(36)
Az Ixfin felszámolója 2008. március 27-én kelt levelében küldte meg észrevételeit a Bizottságnak.
(37)
Ami az Ixfin fizetésképtelenségét illeti, a felszámoló kifejtette, hogy az adott időpontban az Ixfin még mindig csődeljárás alatt állt. A csődeljárás moratóriummá eljárássá történő átalakítása bizonyos eljárási és alapvető követelmények teljesülésének függvénye. A bíróság 2008. január 4-i rendeletében megerősítette, hogy a vállalkozás gazdasági egyensúlyának helyreállításához szükséges feltételek nem állnak fenn, és ezért a csődeljárás nem alakítható át moratóriummá. E rendelet ellen a minisztérium fellebbezést nyújtott be a nápolyi fellebbviteli bíróságon (a továbbiakban: a fellebbviteli bíróság).
(38)
A felszámoló ezenkívül megjegyezte, hogy mivel a vállalkozás továbbra is csődhelyzetben található, a gazdasági tevékenysége megszűnt.
(39)
A nyilatkozattal kapcsolatosan a felszámoló kiemelte, hogy e dokumentumot a kormány elnökének hivatala 2007. június 20-án elfogadta. 2007. október 25-én koordinációs bizottság ült össze annak céljából, hogy pontosabb beruházási programot dolgozzon ki. Mindazonáltal ahogyan az a felszámoló észrevételeiből és különösen a bíróság rendeletéből kitűnik, a beruházási program nyomon követése semmilyen konkrét formában nem valósult meg; így e program csupán elvi dokumentum maradt, és nem határozta meg, hogy mely projektek támogathatóak, illetve milyen esetleges források felhasználására van mód. A felszámoló emellett hangsúlyozta, hogy a szóban forgó megmentési támogatáson kívül semmilyen egyéb állami forrást nem használtak fel az Ixfin megmentésére és/vagy szerkezetátalakítására.
(40)
A felszámoló szintén megjegyezte, hogy 2006. június 23-án az Ixfin benyújtotta szerkezetátalakítási tervének tervezetét a Sviluppo Italia SpA részére, a vállalkozás csődje miatt azonban nem történtek további lépések a terv kidolgozására. A felszámoló benyújtotta a Bizottságnak a tervezet egy, tanácsadó által kidolgozott példányát is.
(41)
A megmentési támogatás összegének megfelelősége tekintetében a felszámoló továbbította a Bizottságnak azokat a megmentési támogatásra irányuló kérelmeket, amelyeket az Ixfin 2005. szeptember 30-án, illetve 2005. november 11-én nyújtott be a Sviluppo Italia SpA részére.
(42)
Mivel a Bizottság korábban már kérte a Pufin és a Maxfin 2004., 2005. és 2006. évi mérlegeit, ezek másolatait a felszámoló nem nyújtotta be.
(43)
Ami az állami garancia lehívását illeti, a felszámoló igazolta, hogy 2006. július 3-án a bank igényelte a minisztériumnál a garantált kölcsön visszafizetését.
VI. OLASZORSZÁG MEGJEGYZÉSEI A HARMADIK FÉL ÉSZREVÉTELEIRE VONATKOZÓAN
(44)
Az olasz hatóságok megjegyzéseket fűztek a harmadik fél által benyújtott észrevételekhez. Többek között azt állították, hogy immár pontosabb választ tudnak adni a hivatalos vizsgálati eljárás megindításáról szóló határozatban felvetett állításokra, mint korábban.
(45)
A bank által nyújtott 15 millió EUR összegű kölcsönre szóló állami kezességvállalás tekintetében az olasz hatóságok a következőket emelték ki.
(46)
Mindenekelőtt az olasz hatóságok megerősítették, hogy a kezességvállalás 15 millió EUR összegű kölcsönre korlátozódott, és azt sohasem terjesztették ki 17,3 millió EUR-ra. Hangsúlyozták továbbá, hogy a megmentési támogatás összegét az iránymutatás mellékletében foglalt képlet alapján számították ki.
(47)
Másodsorban a minisztérium 2008. április 21-én és 2008. október 30-án kelt levelében tájékoztatta a Bizottságot, hogy a bank 2006. július 3-án lehívta a 15 millió EUR összegű kölcsönre és annak kamataira, azaz összesen 15 154 457,72 EUR-ra szóló garanciát. Az olasz hatóságok szintén továbbították a Bizottságnak azt a 2006. szeptember 20-án kelt levelet, amelynek alapján a Gazdasági és Pénzügyminisztérium 2006. szeptember 27-én kiegyenlítette az összeget a bank felé. E kifizetés révén a minisztériumnak követelése keletkezett az Ixfinnel szemben a fenti összegre.
(48)
Harmadsorban az olasz hatóságok benyújtották a Bizottság részére azon 2006. november 30-i levél másolatát, amelyben a minisztérium felkérte az illetékes hatóságot (nevezetesen a nápolyi kerületi ügyvédi kamarát - Avvocatura Distrettuale di Napoli), hogy nyújtson be kérelmet a hitelezők jegyzékébe történő felvételre a 270/1999 sz. rendelet 93. cikkével összhangban.
(49)
Ami az Ixfin fizetésképtelenségét illeti, az olasz hatóságok azt állították, hogy a vállalkozás a 2006. július 5-i csődbejelentés óta továbbra is fizetésképtelen, és egyben megerősítették a felszámoló által e tekintetben nyújtott információkat. Ezenkívül az olasz hatóságok megerősítették azt is, hogy a bírósági határozat elleni fellebbezés folyamatban van.
(50)
A nyilatkozat kapcsán az olasz hatóságok mellékelték e dokumentum másolatát, kiemelve, hogy abban semmilyen támogatást nem helyeztek kilátásba az Ixfin javára.
(51)
Továbbá az olasz hatóságok megküldték a Bizottságnak a szerkezetátalakítási terv bejelentéstervezetének másolatát is; e tervezetet azonban - Olaszország állítása szerint - végül mégsem nyújtották be a Bizottsághoz, mivel a bíróság korábban az Ixfint hivatalosan fizetésképtelenné nyilvánította.
(52)
Fentieken kívül az olasz hatóságok benyújtották a bank és az Ixfin között létrejött kölcsönmegállapodás másolatát is. Ebből kitűnik, hogy a kölcsönt 2005. december 30-án 3,591 %-os kamatlábbal nyújtották (lásd e határozat (20) preambulumbekezdését), nem pedig 3,752 %-os kamatlábbal, ahogyan az az eljárás megindításáról szóló határozat 15. pontjában - az akkor rendelkezésre álló információk alapján - szerepel.
VII. A HIVATALOS VIZSGÁLATI ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁRÓL SZÓLÓ HATÁROZATOT KÖVETŐ ESEMÉNYEK
(53)
2008. július 15-én közölt 2008. június 4-i rendeletében a fellebbviteli bíróság megerősítette a bíróság rendeletét, vagyis azt a tényt, hogy nem állnak fenn a csődeljárás moratóriummá történő átalakításához szükséges alapvető feltételek. A minisztérium e határozat ellen fellebbezést nyújtott be a Legfelsőbb Semmítőszéknél (Corte Suprema di Cassazione), amely még nem hozta meg döntését.
(54)
E tekintetben a Bizottság megjegyzi, hogy a tagállamokat a jogellenes és összeegyeztethetetlen állami támogatások visszafizettetésére felszólító bizottsági határozatok hatékony végrehajtásáról szóló bizottsági közlemény (10) 66-68. cikke értelmében a nemzeti hatóságok csak akkor támogathatják a kedvezményezett tevékenységének folytatására irányuló tervet, ha az biztosítja a támogatás összegének azonnali és tényleges visszafizetését.
VIII. A TÁMOGATÁS ÉRTÉKELÉSE
VIII.1. Az állami támogatás fennállása
(55)
Az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése előírja, hogy a közös piaccal összeegyeztethetetlen a tagállamok által vagy állami forrásból bármilyen formában nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget, amennyiben ez érinti a tagállamok közötti kereskedelmet.
(56)
Az Ixfin javára nyújtott garanciát az olasz állam saját forrásaiból fedezte, mivel az Ixfin azért semmilyen díjat nem fizetett. A kezességvállalásnak köszönhetően az Ixfinnek lehetősége nyílt a kölcsönfelvételre, amire állami garancia hiányában - tekintettel a vállalkozás súlyos pénzügyi helyzetére - nem lett volna módja. Következésképpen a kölcsön fedezésére szolgáló garancia nyújtása révén az Ixfin állami forrásból származó előnyhöz jutott.
(57)
A megmentési és szerkezetátalakítási támogatások a leginkább torzító hatású állami támogatások közé sorolhatók, mivel olyan vállalkozások támogatására nyújtanak lehetőséget, amelyek állami beavatkozás nélkül arra kényszerülnének, hogy kivonuljanak a piacról. Az Ixfin a gépjármű-, illetve a távközlési ágazat számára szolgáló elektronikus alkatrészek előállításával és forgalmazásával foglalkozott. Olyan termékekről van szó, amelyek az Európai Unión belül kerülnek forgalmazásra és nemzetek feletti piaccal rendelkeznek, ahogyan azt az olasz versenyhatóság is kiemeli határozatában (11). Továbbá a támogatás nyújtásakor az Ixfin kilátásba helyezte termelési tevékenységének folytatását. A kezességvállalás által biztosított előny tehát lehetővé tette az Ixfin számára, hogy intézkedéseket tegyen a vállalkozás megmentésére és végső soron egy bizonyos ideig tovább folytathassa gazdasági tevékenységét. A Bizottság tehát azt a következtetést vonhatja le, hogy a szóban forgó támogatás torzítja vagy legalábbis torzíthatja a versenyt, és azáltal, hogy egyes vállalkozásoknak szelektív előnyt biztosít másokkal szemben, hátrányosan befolyásolja a tagállamok közötti kereskedelmet.
(58)
Ezenkívül az EK-Szerződés 87. és 88. cikkének a kezességvállalás formájában nyújtott állami támogatásra való alkalmazásáról szóló bizottsági közlemény (12) (a továbbiakban: a közlemény) 3. cikke (2) bekezdésének a) pontja meghatározza azon feltételeket, amelyek teljesülése esetén kizárható, hogy az állami kezességvállalás állami támogatást képez. E feltételek a következők: a kedvezményezett nincs nehéz pénzügyi helyzetben, a kezességvállalás legfeljebb a kintlévő hitel 80 %-át fedezi és a garanciáért piaci alapú díjat kell fizetni. Jelen esetben a kezességvállalás a kölcsön teljes összegére kiterjed, semmiféle díjat nem fizettek utána, és - ahogyan e határozat VIII. szakaszának 2.1. pontja is rávilágít - a kedvezményezett nehéz helyzetben lévő vállalkozás.
(59)
Az intézkedés tehát az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése értelmében állami támogatásnak minősül.
VIII.2. Az állami támogatás összeegyeztethetősége a közös piaccal
(60)
Az EK-Szerződés 87. cikkének (2) bekezdésében említett eltérések a vizsgált esetre nem alkalmazandók. Ami az EK-Szerződés 87. cikkének (3) bekezdése szerinti eltéréseket illeti, mivel a támogatás elsődleges célja a vállalkozás hosszú távú életképességének helyreállítása, csupán a 87. cikk (3) bekezdésének c) pontjában említett eltérés alkalmazható, amely lehetőséget biztosít az egyes gazdasági tevékenységek vagy gazdasági területek fejlődését előmozdító támogatás nyújtására, amennyiben az ilyen támogatás nem befolyásolja hátrányosan a kereskedelmi feltételeket a közös érdekkel ellentétes mértékben. A támogatás az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének c) pontja alapján kizárólag abban az esetben tekinthető a közös piaccal összeegyeztethetőnek, ha teljesülnek a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentéséhez és szerkezetátalakításához nyújtott állami támogatásokról szóló közösségi iránymutatásban rögzített feltételek.
VIII.2.1. A nehéz helyzetben lévő vállalkozás jogosultsága az állami támogatásra
(61)
Az iránymutatás 9. pontja alapján a Bizottság akkor tekint egy vállalkozást nehéz helyzetben lévőnek, ha az képtelen - akár saját erejéből, akár pedig a tulajdonosai/részvényesei vagy a hitelezői által biztosított források révén - arra, hogy megállítsa a veszteségek halmozódását, amely a hatóságok külső beavatkozása nélkül szinte teljes bizonyossággal azt eredményezné, hogy rövid vagy középtávon feladja üzleti tevékenységét. Az iránymutatás 11. pontja értelmében egy vállalkozás nehéz helyzetére utaló szokásos jelek pl. a növekvő veszteségek, a csökkenő forgalom, a felhalmozódó leltári készletek, a fölös kapacitás, a lanyhuló pénzforgalom, a növekvő adósságok, az emelkedő kamatköltségek és a zuhanó vagy nullára leírt nettó eszközérték. Az 1. táblázatból kitűnik, hogy miközben a vállalkozás adósságai emelkedtek, a pénzforgalom csökkent, és a forgalom alig 17 hónap alatt 104 millió EUR-ról 3 millió EUR-ra csökkent.
(62)
Az iránymutatás 10. pontjának c) alpontja szerint egy vállalkozás akkor is nehéz helyzetben lévőnek tekinthető, ha a hazai jog szerint megfelel a kollektív fizetésképtelenségi eljárás kritériumainak. Az Ixfin esetében a fizetésképtelenség jelei - azaz a vállalkozás képtelensége arra, hogy kötelezettségeinek kellő időben eleget tegyen - már 2004 szeptemberében megmutatkoztak. Egyébiránt Olaszország állítása szerint azt, hogy a bejelentést megelőzően nyújtott megmentési támogatást az Ixfinnek a vállalkozás sürgős likviditási szükségletei indokolták. Végül az illetékes bíróság az Ixfint 2006. július 5-én fizetésképtelenné nyilvánította.
(63)
Fentiek alapján a Bizottság úgy tekinti, hogy az Ixfin az iránymutatás 10. és 11. pontja értelmében nehéz helyzetben lévő vállalkozás.
(64)
Mindazonáltal hangsúlyozni kell, hogy az iránymutatás 13. pontja szerint egy vállalatcsoporthoz tartozó vállalkozás rendszerint nem jogosult megmentési célú vagy szerkezetátalakítási támogatásra, kivéve, ha a vállalkozás igazoltan saját működése, és nem a csoporton belüli önkényes költségfelosztás eredményeként jutott bajba, és a nehézségek túl súlyosak ahhoz, hogy csoportszinten megoldhatóak legyenek.
(65)
Az Ixfin a Pufin csoport része. Mindenekelőtt meg kell jegyezni, hogy az Ixfinnek már 3,7 millió EUR összegű tartozása áll fenn anyavállalatával, a Maxfinnel szemben. Másodsorban a hivatalos vizsgálati eljárás megindításáról szóló határozatot követően az olasz hatóságok benyújtották a Bizottság részére a Maxfin 2005. április 30-i, 2006. április 30-i és 2006. június 30-i, valamint a Pufin 2004. június 30-i, 2005. június 30-i és 2006. június 30-i mérlegeit. A Pufin és a Maxfin 2003-2005 közötti időszakra vonatkozó pénzügyi eredményeit a 2. táblázat tartalmazza. E táblázatból kitűnik, hogy sem a Maxfin, sem a Pufin pénzügyi helyzete nem tette volna lehetővé, hogy az Olaszország által nyújtott megmentési támogatáshoz hasonló szinten biztosítsák az Ixfinnek a szükséges forrásokat. Harmadsorban az Ixfin irányítása alá tartozó vállalkozások pénzügyi helyzete nem engedte meg, hogy az Ixfin megmentéséhez szükséges forrásokat felszabadítsák. Ezért azt a következtetést vonhatjuk le, hogy sem a Pufinnek, sem a Maxfinnek, sem pedig az Ixfin irányítása alá tartozó vállalkozásoknak nem állt módjában az Ixfin megmentésének finanszírozása, tehát az Ixfin nehézségei túl súlyosak voltak ahhoz, hogy csoportszinten megoldhatóak legyenek.
2. táblázat
(EUR)
2003
2004
2005
Maxfin
20 037 975
2 529 725
(997)
Pufin
12 710 759
(148 361)
(24 349)
(66)
A Bizottság azon kételyeinek eloszlására, hogy a vállalkozás a valóban a saját működése folytán, nem pedig a csoporton belüli önkényes költségfelosztás eredményeként jutott bajba, az olasz hatóságok mindenekelőtt információkat szolgáltattak arról, hogy az Ixfin nehézségei különböző tényezőknek tudhatók be, így a megrendelések csökkenésének elsősorban az Ixfin fő ügyfelei részéről, illetve az adósságok növekedésének, különösen azt a - 2004 márciusa és decembere közötti - időszakot követően, amikor a vállalkozás a befektető irányítása alatt állt (lásd erre vonatkozóan e határozat (17) preambulumbekezdését). Másodsorban az olasz hatóságok kiemelték, hogy az anyavállalat az Ixfin visszavásárlását követően semmilyen olyan műveletet nem hajtott végre, amelyet a csoporton belüli önkényes költségfelosztásnak lehetne tekinteni.
(67)
Ezért a Bizottság a rendelkezésére álló információk alapján úgy ítéli meg, hogy az Ixfin megfelel az iránymutatás 13. pontjában meghatározott feltételeknek.
VIII.2.2. A megmentési támogatás közös piaccal való összeegyeztethetősége
(68)
A közös piaccal való összeegyeztethetőség érdekében a megmentési támogatásnak meg kell felelnie az iránymutatás 25. pontjában rögzített feltételeknek.
(69)
Az iránymutatás 25. pontjának a) alpontja szerint a megmentési célú támogatásnak hitelgarancia, illetve kölcsön formájában nyújtott likviditási támogatásból kell állnia. A kölcsön kamatlábának mindkét esetben legalábbis összehasonlíthatónak kell lennie a jól működő vállalkozásoknak nyújtott kölcsönöknél szokásos kamatlábbal.
(70)
Elsősorban jelen esetben a megmentési támogatás likviditási támogatásból áll (lásd e határozat (20) preambulumbekezdését). A kamatláb tekintetében a Bizottságnak felül kell vizsgálnia előzetes megállapításait, melyek szerint az alkalmazott kamatláb látszólag megfelel a jól működő vállalkozások esetében alkalmazott kamatlábnak. Mivel a kezességvállalás tárgyát képező kölcsönre ténylegesen alkalmazott kamatláb 3,591 % volt, szemben a Bizottság Olaszországra vonatkozó 4,08 %-os referencia-árfolyamával, a Bizottság azt a következtetést vonja le, hogy az alkalmazott kamatláb nem felel meg a jól működő vállalkozások esetében alkalmazott kamatlábnak. A Bizottság ezért megállapítja, hogy az Ixfinnek nyújtott megmentési támogatás nem teljesíti az iránymutatás 25. pontjának a) alpontjában foglalt feltételeket.
(71)
Az iránymutatás 25. pontjának b) alpontjában szereplő feltételek tekintetében a Bizottság úgy véli, hogy az adott esetben e feltételek teljesültek, mivel a megmentési támogatást súlyos szociális problémák enyhítése céljából nyújtották, és a támogatásnyújtás nem járt olyan nemkívánatos hatással, amely begyűrűzött volna a többi tagállamba.
(72)
Az iránymutatás 25. pontjának d) alpontja úgy rendelkezik, hogy a megmentési támogatásnak olyan összegre kell korlátozódnia, amely szükséges a vállalkozás üzleti tevékenységének fenntartásához abban az időszakban, amelyre a támogatást engedélyezik; a szükséges összeget a vállalat veszteségekből fakadó likviditásszükségletei alapján kell megállapítani. A Bizottság megjegyzi, hogy jóllehet a vállalkozás likviditásszükségleteinek meghatározása csakugyan az iránymutatás mellékletében foglalt képlet alapján történt, a támogatás összege meghaladja a 10 millió EUR-t, és az olasz hatóságok nem szolgáltattak elegendő információt arra vonatkozóan, hogy ez az összeg mennyiben felel meg annak, amire az Ixfinnek a tevékenysége fenntartásához ténylegesen szüksége volt. Ezért a Bizottság szerint az olasz hatóságok nem szolgáltattak kellő bizonyítékot arra, hogy - az iránymutatás 25. pontjának d) alpontjával összhangban - a kapott támogatás összege ténylegesen olyan összegre kell korlátozódik, amely a vállalkozás üzleti tevékenységének fenntartásához elengedhetetlenül szükséges.
(73)
Az iránymutatás 25. pontjának e) alpontja értelmében a támogatást az iránymutatás 72. és azt követő pontjaiban foglalt „először és utoljára” elv tiszteletben tartásával kell nyújtani. Az olasz hatóságok állítása szerint az „először és utoljára” elv teljesült, azaz a vállalkozás az elmúlt tíz év során semmilyen megmentési vagy szerkezetátalakítási támogatásban nem részesült. Ezért a Bizottság a rendelkezésére álló információk alapján úgy ítéli meg, hogy az iránymutatás 25. pontjának e) alpontjában meghatározott feltétel teljesült.
(74)
A szóban forgó esetben a megmentési támogatás nyújtására az iránymutatás 25. pontjának c) alpontja szerint rendelkezésre álló hat hónapos időszak 2005. december 30-tól2006. június 30-ig tartott. Az iránymutatás 25. pontja a) alpontjának utolsó mondata szerint az első részlet folyósításától számított legfeljebb hat hónapon belül minden kölcsönt vissza kell fizetni és minden kezességvállalásnak meg kell szűnnie. Továbbá a 25. pont c) alpontjának utolsó mondata értelmében „be nem jelentett támogatás esetén [az érintett tagállam] az intézkedés legelső végrehajtását követő hat hónapon belül a Bizottság elé terjeszt egy szerkezetátalakítási vagy felszámolási tervet, illetve annak bizonyítékát, hogy a kölcsönt teljes egészében visszafizették és/vagy a kezességvállalás megszűnt”. Az iránymutatás 26. pontja eltekint a hat hónapos szabály alkalmazásától abban az esetben, ha az érintett tagállam a hat hónapos időszak alatt szerkezetátalakítási vagy felszámolási tervet terjeszt be. Az említett időszakban az olasz hatóságok sem szerkezetátalakítási, sem felszámolási tervet nem nyújtottak be a Bizottsághoz. Másfelől a garanciát 2006. július 3-án lehívták, és az Ixfin a kapott kölcsönt egyáltalán nem fizette vissza. Következésképpen az Ixfin számára nyújtott megmentési támogatást a közös piaccal összeegyeztethetetlennek kell tekinteni.
VIII.2.3. Szerkezetátalakítási támogatás
(75)
A Bizottság nem tekintheti a megmentési támogatást szerkezetátalakítási intézkedésként. Egyrészt Olaszország nem nyújtott be a Bizottsághoz szerkezetátalakítási tervet. Másrészt a megmentési támogatás nem felel meg az iránymutatás 31. és azt követő pontjainak, amelyek rögzítik a szerkezetátalakítási intézkedések közös piaccal való összeegyeztethetőségének feltételeit. A Bizottságnak semmiféle olyan további részletről nincs tudomása, amely alapján a megmentési támogatást szerkezetátalakítási intézkedésként a közös piaccal összeegyeztethetőnek ítélhetné meg.
(76)
Ami az Ixfinnek állítólagosan nyújtott szerkezetátalakítási támogatást illeti, a hivatalos vizsgálati eljárás során a Bizottság elé terjesztett információk eloszlatták a Bizottság kételyeit a tekintetben, hogy az Ixfin szerkezetátalakítási támogatásban részesült (lásd e határozat (32) preambulumbekezdését). Ezért, mivel a szerkezetátalakítási támogatás fennállása nem igazolódott be, az ilyen támogatás összeegyeztethetőségének értékelése mellőzhető.
IX. KÖVETKEZTETÉS
(77)
A Bizottság lezárja a jogellenesen nyújtott megmentési támogatás és a feltételezett szerkezetátalakítási támogatás ügyében a 2007. december 11-i határozattal elindított hivatalos vizsgálati eljárást.
(78)
A Bizottság azt a következtetést vonja le, hogy az Olaszország által az Ixfin javára jogellenesen, az EK-Szerződés 88. cikke (3) bekezdésének megsértésével nyújtott 15 millió EUR összegű kölcsönre kezességvállalás formájában nyújtott állami támogatás a közös piaccal összeegyeztethetetlen. Olaszországnak vissza kell fizettetnie a kedvezményezettel a támogatás összegét.
(79)
A támogatás összegének számszerűsítése tekintetében a Bizottság a közlemény 4.1. pontjának a) alpontjára hivatkozik, miszerint „a nehéz helyzetben levő társaságok esetében a piaci hitelező, ha egyáltalán van ilyen, a kezesség vállalásakor a várható nemfizetési arányra tekintettel magas díjat számítana fel; ha különösen megnő annak valószínűsége, hogy a hitelfelvevő nem lesz képes a hitel visszafizetésére, akkor elképzelhető, hogy ez a piaci arány nem is létezik, és kivételes körülmények között a kezesség támogatási eleme elérheti a kezességgel ténylegesen fedezett összeget.”
(80)
Tekintettel az Ixfin súlyos pénzügyi nehézségeire a kezességvállalás által érintett időszakban, a Bizottság véleménye szerint rendkívül valószínűtlen, hogy a vállalkozás bankhitelhez juthatott volna a piacon az állami beavatkozás nélkül; a Bizottság ezért úgy tekinti, hogy a támogatás összege megegyezik a kölcsön teljes összegével.
(81)
A feltételezett szerkezetátalakítási támogatásra vonatkozó hivatalos vizsgálati eljárás lezárult, mivel annak során nem igazolódott be, hogy Olaszország ténylegesen nyújtott szerkezetátalakítási támogatást az Ixfin javára,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
Az Olaszország által jogellenesen, az EK-Szerződés 88. cikke (3) bekezdésének megsértésével, az Ixfinnek a BancApulia által 2005. december 30-án nyújtott kölcsön fedezetéül szolgáló kezességvállalás formájában nyújtott támogatás állami támogatást képez, és a közös piaccal összeegyeztethetetlen.
2. cikk
(1) Olaszországnak vissza kell fizettetnie a kedvezményezettel az 1. cikkben említett támogatást.
(2) A visszafizettetendő összeget kamat terheli a támogatás kiutalásának napjától addig a napig, amíg a kedvezményezett azt ténylegesen vissza nem fizeti.
(3) A kamatokat a 794/2004/EK bizottsági rendelet (13) V. fejezetével összhangban kamatos kamattal kell kiszámítani.
(4) Olaszország a jelen határozat elfogadásának időpontjától kezdve megszünteti az 1. cikkben említett támogatás valamennyi függőben lévő kifizetését.
3. cikk
(1) Az 1. cikkben hivatkozott támogatás visszafizettetésének azonnali hatállyal, ténylegesen meg kell történnie.
(2) Olaszországnak gondoskodnia kell arról, hogy jelen határozatot az arról szóló értesítéstől számított négy hónapon belül végrehajtsák.
4. cikk
(1) Az e határozatról szóló értesítéstől számított két hónapon belül Olaszországnak be kell nyújtania az alábbi információkat:
a)
a kedvezményezettel visszafizettetendő teljes összeg (a támogatás összege és a kamatok);
b)
a jelen határozat végrehajtása érdekében már elfogadott, illetve kilátásba helyezett intézkedések részletes ismertetése;
c)
dokumentumok annak igazolására, hogy a kedvezményezettet felszólították a támogatás visszafizetésére.
(2) Mindaddig, amíg az 1. cikkben hivatkozott támogatás teljes visszafizetése meg nem történik, Olaszországnak folyamatosan tájékoztatnia kell a Bizottságot azokról a nemzeti szintű intézkedésekről, amelyeket a jelen határozat végrehajtása érdekében tett. A Bizottság kérésére Olaszországnak haladéktalanul adatokat kell szolgáltatnia a jelen határozat végrehajtása érdekében már elfogadott, illetve kilátásba helyezett intézkedésekről. Ezenkívül részletes tájékoztatást kell nyújtania a kedvezményezett által már visszafizetett támogatási és kamatösszegről.
5. cikk
E határozat címzettje az Olasz Köztársaság.
Kelt Brüsszelben, 2009. október 28-án.