A Tanács 2728/94/EK Euratom rendelete
(1994. október 31.)
a külső fellépésekre vonatkozó garanciaalap létrehozásáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 235. cikkére,
tekintettel az Európai Atomenergia-közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 203. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],
tekintettel az Európai Számvevőszék véleményére [3],
mivel az Európai Közösségek általános költségvetése fokozott pénzügyi kockázatnak van kitéve a harmadik országoknak nyújtott hiteleket fedező garanciák következtében;
mivel az Európai Tanács 1992. december 11-12-én úgy határozott, hogy a körültekintő költségvetési gazdálkodás és a pénzügyi fegyelem szempontjai új pénzügyi mechanizmus létrehozását követelik meg, és ennek megfelelően garanciaalap felállítására van szükség a harmadik országoknak nyújtott hitelekkel, valamint a harmadik országoknak nyújtott hiteleket fedező garanciákkal összefüggő kockázatok fedezésére, illetve harmadik országban kivitelezett projektek esetében; mivel e követelménynek olyan garanciaalap felállításával lehet megfelelni, amelyet az Európai Közösség tartozásainak közvetlen kifizetéséhez lehet igénybe venni;
mivel az intézmények az 1993. október 29-i intézményközi egyezmény keretében hozzájárultak ahhoz, hogy a költségvetésben tartalékot képezzenek a harmadik országok javára és harmadik országokban megvalósított hitelezési és garanciavállalási ügyletekre;
mivel a jelenleg létező mechanizmusok a garancia beváltását azok aktiválásához kötik, különösen készpénzforrások ideiglenes igénybevétele révén, az Európai Közösségek saját forrásainak rendszeréről szóló, 88/376/EGK, Euratom határozat [4] végrehajtásáról szóló, 1989. május 29-i 1552/89/EGK, Euratom rendelet 12. cikkének értelmében;
mivel a garanciaalapot a források fokozatos befizetésével kell kialakítani; mivel az alap ennélfogva kamatbevételt is szerez befektetett eszközei, valamint a nem teljesítő adósoktól behajtott összegek után, amennyiben az alap már beváltotta a garanciát;
mivel nemzetközi pénzügyi intézmények tapasztalatai szerint 10 %-os arány látszik megfelelőnek a garanciaalap forrásai és a garantált tőkekötelezettségek - megnövelve az esedékes kifizetetlen kamatokkal - között;
mivel a garanciaalap előirányzott összegének eléréséhez megfelelőnek látszik az egyes műveletek értékének 14 %-át kitevő befizetés; mivel az ilyen befizetések teljesítésének rendszerét meg kell határozni;
mivel amint az előirányzott összeget elérték, a befizetések mértékét felülvizsgálják; mivel ha a hozzájárulások meghaladják az előirányzott összeget, a többletet vissza fogják fizetni az Európai Közösségek általános költségvetésének;
mivel célszerű a garanciaalap pénzügyi igazgatását az Európai Beruházási Bankra (EBB) bízni; mivel az alap működését az Európai Számvevőszék ellenőrzése alá kell helyezni, összhangban az Európai Számvevőszék, a Bizottság és az Európai Beruházási Bank által megállapítandó eljárásokkal;
mivel a Szerződések kizárólag az EK-Szerződés 235. cikke és az Euratom-Szerződés 203. cikke szerinti felhatalmazást adják meg e rendelet elfogadására vonatkozóan,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Létrejön a garanciaalap (a továbbiakban: "alap"), amelynek forrásai a Közösség tartozásainak törlesztését szolgálják, amennyiben a Közösség által nyújtott hitel vagy garancia kedvezményezettje nem teljesíti fizetési kötelezettségét.
Az első bekezdésben említett hitelezési és garancianyújtási műveletek (a továbbiakban: "műveletek") kedvezményezettjei harmadik országok, vagy harmadik országokban megvalósuló beruházások finanszírozására szolgálnak.
2. cikk
Az alap forrásai:
- a 4. cikk értelmében az Európai Közösségek általános költségvetéséből származó befizetések,
- az alap befektetett forrásaiból származó kamatjövedelem,
- a nem teljesítő adósoktól behajtott összegek, amennyiben az alap által nyújtott garanciát már igénybe vették.
3. cikk
Az alap forrásai megfelelő szintre (a továbbiakban: "előirányzott összeg") emelkednek.
Az előirányzott összeg az egyes műveletekből származó összes közösségi tőkekötelezettség 10 %-a, megnövelve az esedékes és nem teljesített kamatokkal.
Ha év végére az előirányzott összeget túllépik, úgy a többletet vissza kell fizetni egy külön tételbe az Európai Közösségek általános költségvetésében kimutatott bevételek között.
4. cikk
(1) A 2. cikk első francia bekezdése szerinti befizetések a műveletek tőkeértékének 14 %-át teszik ki, amíg az alap el nem éri az előirányzott összeget.
A befizetési mutatókat felül kell vizsgálni, amennyiben az alap eléri az előirányzott összeget, de legkésőbb 1999 végéig.
(2) Az alapba történő befizetéseket a mellékletben megjelölt formában kell teljesíteni.
5. cikk
Ha - a nem teljesítést követő garanciaaktiválás eredményeként - az alap forrásállománya az előirányzott összeg 75 %-a alá süllyedne, úgy az új műveletekre vonatkozó befizetési mutatót 15 %-ra kell emelni, amíg az előirányzott összeget újra el nem érik, vagy - ha a nem teljesítés előbb következik be, mint az előirányzott összeget elérnék - addig, amíg a garanciabeváltás alapján kivett összeget teljes egészében vissza nem pótolták.
Ha - egyszeri vagy többszöri jelentősebb nem teljesítést követő garanciaaktiválás eredményeként - az alap forrásállománya az előirányzott összeg 50 %-a alá süllyedne, úgy a Bizottság jelentést nyújt be azon kivételes intézkedésekről, amelyek az alap újrafeltöltéséhez szükségesek lehetnek.
6. cikk
A Bizottság az alap pénzügyeinek kezelésével az EIB-t bízza meg a Közösség nevében kiadott meghatalmazás keretében.
7. cikk
A Bizottság - legkésőbb a következő pénzügyi év március 31-ig - az Európai Parlamentnek, az Európai Tanácsnak és az Európai Számvevőszéknek éves beszámolót küld az alap helyzetéről és gazdálkodásának előző évi alakulásáról.
8. cikk
Az alap bevételi és kiadási kimutatását és mérlegét a Közösségek bevételi és kiadási kimutatásaihoz, valamint mérlegéhez kell csatolni.
9. cikk
A Bizottság 1998. december 31-éig átfogó jelentésben számol be az alap működéséről.
10. cikk
E rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő hetedik napon lép hatályba.
A 4. cikk az 1993. január 1-je után eldöntött és lekötött műveletekre alkalmazható.
Ez a rendelet egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Luxembourgban, 1994. október 31-én.