A Tanács 1467/97/EK rendelete
(1997. július 7.)
a túlzott hiány esetén követendő eljárás végrehajtásának felgyorsításáról és pontosításáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 104c. cikke (14) bekezdésének második albekezdésére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],
tekintettel az Európai Monetáris Intézet véleményére,
(1) mivel szükséges a Szerződés 104c. cikkében meghatározott túlzott hiány esetén követendő eljárás végrehajtását felgyorsítani és pontosítani a túlzott költségvetési hiány megelőzése, keletkezése esetén pedig az azonnali kiigazítás támogatása érdekében; mivel e rendeletnek a 104c. cikk (14) bekezdésének második albekezdése alapján, a fenti célok érdekében elfogadott rendelkezései a Szerződés 5. sz. jegyzőkönyvével együtt egy új egységes szabályrendszert alkotnak a 104c. cikk alkalmazására;
(2) mivel a Stabilitási és növekedési paktum a stabil állami pénzügyek célkitűzésén, mint olyan eszközön alapul, amely a munkahelyteremtést eredményező árstabilitás és erős fenntartható növekedés feltételeit erősíti;
(3) mivel a Stabilitási és növekedési paktumot ez a rendelet, a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1466/97/EK [3] tanácsi rendelet és a Stabilitási és növekedési paktumról [4] szóló, 1997. június 17-i európai tanácsi rendelet alkotja, amely az Európai Unióról szóló szerződés D. cikkével összhangban határozott politikai iránymutatást ad annak érdekében, hogy a Stabilitási és növekedési paktumot szigorúan és határidőre végrehajtsák, különösen pedig, hogy tiszteletben tartsák a költségvetési egyenleg egyensúly közeli vagy többletet tartalmazó helyzetére vonatkozó középtávú célkitűzést, amely iránt valamennyi tagállam elkötelezett, és meghozzák azokat a korrekciós költségvetési intézkedéseket, amelyeket stabilitási és konvergencia programjuk célkitűzéseinek eléréséhez szükségesnek tartanak, ha a középtávú költségvetési célkitűzéstől való tényleges vagy várható jelentős eltérést mutató információval rendelkeznek;
(4) mivel a gazdasági és monetáris unió (GMU) harmadik szakaszában a tagállamokra a Szerződés 104c. cikkének megfelelően egyértelműen vonatkozik a túlzott költségvetési hiány elkerülésének szerződéses kötelezettsége; mivel a Szerződéshez csatolt (11. sz.) jegyzőkönyv 5. cikke értelmében a 104c. cikk (1), (9) és (11) bekezdését az Egyesült Királyságra csak akkor kell alkalmazni, ha belép a harmadik szakaszba; mivel a 109e. cikk (4) bekezdése alapján a túlzott hiány elkerülésére vonatkozó kötelezettséget továbbra is alkalmazni kell az Egyesült Királyságra;
(5) mivel Dánia a Szerződés 12. sz. jegyzőkönyvének (1) bekezdésére hivatkozva az 1992. december 12-i edinburgh-i határozattal összefüggésben bejelentette, hogy a harmadik szakaszban nem fog részt venni; mivel ezért az említett jegyzőkönyv (2) bekezdésével összhangban a 104c. cikk (9) és (11) bekezdését Dániára nem kell alkalmazni;
(6) mivel a GMU harmadik szakaszában a tagállamok, a Szerződés rendelkezéseire is figyelemmel, nemzeti költségvetési politikájukért továbbra is felelnek; mivel a tagállamok meghozzák a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy a Szerződés rendelkezéseivel összhangban eleget tegyenek kötelezettségeiknek;
(7) mivel a költségvetési egyenleg egyensúly közeli, vagy többletet tartalmazó helyzetére vonatkozó középtávú célkitűzés megtartása - amely iránt minden tagállam elkötelezett - hozzájárul a megfelelő feltételek megteremtéséhez az árstabilitás és a munkahelyteremtést eredményező fenntartható növekedés számára minden tagállamban, és lehetővé teszi számukra a szokásos ciklikus ingadozások kezelését, miközben a költségvetési hiányt a GDP 3 %-os referenciaértékén belül tartják;
(8) mivel ahhoz, hogy a GMU jól működjön szükség van arra, hogy stabilnak és fenntarthatónak bizonyuljon azoknak a tagállamoknak a gazdasági és költségvetési teljesítményének konvergenciája, amelyek a közös valutát bevezették, a továbbiakban "résztvevő tagállamok"; mivel a GMU harmadik szakaszában az árstabilitás megőrzéséhez költségvetési fegyelemre van szükség;
(9) mivel a 109k. cikk (3) bekezdésével összhangban a 104c. cikk (9) és (11) bekezdése csak a résztvevő tagállamokra vonatkozik;
(10) mivel meg kell határozni a 104c. cikk (2) bekezdése a) pontjában említett kivételes és átmeneti referenciaérték-túllépés fogalmát; mivel ezzel összefüggésben a Tanácsnak figyelembe kell vennie többek között a Bizottság által rendelkezésre bocsátott többéves költségvetési előrejelzéseket;
(11) mivel a 104c. cikk (3) bekezdésével összhangban a bizottság jelentése figyelembe veszi azt is, hogy a költségvetési hiány meghaladja-e az állami beruházási kiadásokat, valamint minden egyéb érdemleges tényezőt, beleértve a tagállam középtávú gazdasági és költségvetési helyzetét;
(12) mivel a gyors és hatékony végrehajtásának biztosítása érdekében határidőket kell meghatározni a túlzott hiány esetén követendő eljárás végrehajtására; mivel ezzel összefüggésben figyelembe kell venni azt a tényt, hogy az Egyesült Királyság költségvetési éve nem esik egybe a naptári évvel;
(13) mivel meg kell határozni azt, hogy a 104c. cikkben meghatározott szankciókat hogyan lehet a túlzott hiány esetén követendő eljárás hatékony végrehajtásának biztosítása érdekében megállapítani;
(14) mivel az 1466/97/EK tanácsi rendeletben meghatározott fokozott felügyeletnek, és a költségvetési helyzet 104c. cikk (2) bekezdése szerinti Bizottság által történő ellenőrzésének segítenie kell a túlzott hiány esetén követendő eljárás gyors és hatékony végrehajtását;
(15) mivel, a fentiek figyelembevételével, abban az esetben, ha a résztvevő tagállamok nem tesznek eredményes intézkedéseket a túlzott hiány kiigazítására, a túlzott hiány fennállását mutató számok nyilvánosságra hozatalától a szankció megállapítására vonatkozó határozatig - amennyiben szükséges - összesen legfeljebb tíz hónapos időszak teljesíthetőnek és megfelelőnek tűnik ahhoz, hogy az érintett résztvevő tagállamot arra ösztönözze, hogy ilyen intézkedéseket hozzon; mivel ebben az esetben, és ha az eljárás márciusban indul, a szankciókat abban a naptári évben állapítják meg, amelyben az eljárást megkezdték;
(16) mivel a Tanácsnak a túlzott hiány kiigazításával, vagy a túlzott hiány esetén követendő eljárás későbbi szakaszaival kapcsolatos eljárásra vonatkozó ajánlására kell számítania annak az érintett tagállamnak, amely a korai előrejelzés keretében már kapott figyelmeztetést; mivel a harmadik szakaszban a túlzott hiány súlyossága minden érintett sürgős intézkedését megköveteli;
(17) mivel célszerű a túlzott hiány esetén követendő eljárást felfüggeszteni, ha az érintett tagállam megfelelő lépéseket tesz a 104c. cikk (7) bekezdése szerinti ajánlásra, vagy a 104c. cikk (9) bekezdése szerinti, a tagállamokat megfelelő lépésre ösztönző felszólításra adott válaszul; mivel az az idő, amely alatt az eljárást felfüggesztik nem számíthat bele a túlzott hiány fennállását mutató számok nyilvánosságra hozatala, és a szankciók megállapítása között eltelt legfeljebb tíz hónapos időszakba; mivel célszerű az eljárást azonnal folytatni, ha az előirányzott intézkedést nem hajtják végre, vagy ha a végrehajtott intézkedés nem bizonyul megfelelőnek;
(18) mivel annak biztosítása érdekében, hogy a túlzott hiány esetén követendő eljárásnak kellőképpen elrettentő hatása legyen, az érintett résztvevő tagállamtól megfelelő összegű, nem kamatozó letétet kell megkövetelni, ha a Tanács szankció megállapításáról határoz;
(19) mivel a szankciók előre meghatározott mérték szerinti meghatározása kedvez a jogbiztonságnak; mivel célszerű a letét összegét az érintett résztvevő tagállam GDP-jéhez kötni;
(20) mivel célszerű a szankciókat fokozni, ha a nem kamatozó letét megállapítása nem indítja arra az érintett résztvevő tagállamot, hogy túlzott államháztartási hiányát megfelelő időben kiigazítsa; mivel ezt követően a letétet célszerű pénzbírsággá alakítani;
(21) mivel az érintett résztvevő tagállam által túlzott hiányának kiigazítása érdekében tett megfelelő intézkedés a szankciók megszüntetése felé tett első lépés; mivel a túlzott hiány kiigazításában történt jelentős előrelépéssel a 104c. cikk (12) bekezdésével összhangban lehetővé kell válnia a szankciók feloldásának; mivel az összes fennálló szankció megszüntetésére csak akkor kerülhet sor, ha a túlzott hiányt már teljes mértékben kiigazították;
(22) mivel az Európai Közösséget létrehozó szerződéshez csatolt, a túlzott hiány esetén követendő eljárásról szóló jegyzőkönyv alkalmazásáról szóló, 1993. november 22-i 3605/93/EK [5] tanácsi rendelet részletes szabályokat tartalmaz a költségvetési adatok tagállamok által történő jelentésére vonatkozóan;
(23) mivel a 109f. cikk (8) bekezdésével összhangban, ahol a Szerződés az Európai Központi Bank (EKB) konzultációs szerepéről rendelkezik, az EKB-ra való hivatkozásokat úgy kell tekinteni, mintha az Európai Monetáris Intézetre hivatkoznának az EKB létrehozása előtt,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. SZAKASZ
FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK ÉS ÉRTÉKELÉS
1. cikk
(1) Ez a rendelet a túlzott hiány esetén követendő eljárást felgyorsító és pontosító rendelkezéseket rögzíti azzal a céllal, hogy megakadályozzák a túlzott hiány megjelenését, keletkezése esetén pedig támogassák az azonnali kiigazítást.
(2) E rendelet alkalmazásában "résztvevő tagállam" az a tagállam, amely a Szerződéssel összhangban a közös valutát bevezeti, "kívülálló tagállam" pedig az a tagállam, amely a közös valutát nem vezeti be.
2. cikk
(1) A 104c. cikk (2) bekezdése a) pontja második francia bekezdésével összhangban kivételesnek és átmenetinek tekintendő a költségvetési hiány referenciaértékének túllépése, ha az érintett tagállam által nem befolyásolható rendkívüli esemény eredménye, amely jelentősen befolyásolja az államháztartás pénzügyi helyzetét, vagy ha súlyos gazdasági hanyatlás eredménye.
Emellett a referenciaérték túllépése átmenetinek tekintendő, ha a Bizottság által rendelkezésre bocsátott gazdasági előrejelzések azt mutatják, hogy a költségvetési hiány a rendkívüli esemény vagy a súlyos gazdasági hanyatlás után a referenciaérték alá fog esni.
(2) A 104c. cikk (3) bekezdése szerinti jelentésében a Bizottság a referenciaérték súlyos gazdasági hanyatlásból származó túllépését rendszerint csak akkor tekinti kivételesnek, ha legalább évi 2 %-al csökken a reál GDP.
(3) Amikor a Tanács a 104c. cikk (6) bekezdésével összhangban arról dönt, hogy fennáll-e a túlzott hiány, általános értékelése során figyelembe veszi a tagállam által tett minden olyan észrevételt, amelyből az derül ki, hogy mégis kivételes a reál GDP évi 2 %-nál kisebb csökkenése, figyelembe véve a további, különösen a hanyatlás váratlanságára vagy a múltbeli tendenciákhoz képest a termelés erős visszaesésére vonatkozó kiegészítő bizonyítékokat.
2. SZAKASZ
A TÚLZOTT HIÁNY ESETÉN KÖVETENDŐ ELJÁRÁS FELGYORSÍTÁSA
3. cikk
(1) A Bizottság a 104c. cikk (3) bekezdésével összhangban elkészített jelentését követő két héten belül, a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság a 104c. cikk (4) bekezdésével összhangban kialakítja véleményét.
(2) Az (1) bekezdésben említett véleményt teljes mértékben figyelembe véve a Bizottság, amennyiben úgy gondolja, hogy a túlzott hiány fennáll, a 104c. cikk (5) és (6) bekezdésével összhangban véleménnyel és ajánlással fordul a Tanácshoz.
(3) A Tanács a túlzott hiány fennállásáról a 3605/93/EK rendelet 4. cikke (2) és (3) bekezdésében előírt jelentés napjától számított három hónapon belül, a 104c. cikk (6) bekezdésével összhangban határoz. Ha a 104c. cikk (6) bekezdésével összhangban úgy határoz, hogy a túlzott hiány fennáll, a Tanács a 104c. cikk (7) bekezdésével összhangban egyidejűleg ajánlásokat is tesz az érintett tagállamoknak.
(4) A Tanács a 104c. cikk (7) bekezdésével összhangban tett ajánlása legfeljebb négy hónapos határidőt állapít meg az érintett tagállam által meghozandó hatékony intézkedésre. A Tanács ajánlása a túlzott hiány kiigazítására is megállapít egy határidőt, amelyet az annak megállapítását követő évben kell teljesíteni, kivéve ha különleges körülmények állnak fenn.
4. cikk
(1) Az e rendelet 3. cikke (4) bekezdésével összhangban meghatározott határidő elteltét követően azonnal végre kell hajtani a Tanácsnak az ajánlásai nyilvánosságra hozatalára vonatkozó határozatait, ha megállapítást nyer, hogy a 104c. cikk (8) bekezdésével összhangban nem történt eredményes intézkedés.
(2) Amikor a Tanács azt vizsgálja, hogy a 104c. cikk (7) bekezdésével összhangban tett ajánlásokra válaszul történtek-e eredményes intézkedések, határozatát az érintett tagállam kormányának nyilvánosan közzé tett határozataira alapozza.
5. cikk
A Tanácsnak azokat a határozatait, amelyekkel a 104c. cikk (9) bekezdésével összhangban az érintett résztvevő tagállamot felszólítja, hogy a költségvetési hiány csökkentésére intézkedéseket tegyen, a Tanácsnak attól a határozatától számított egy hónapon belül kell meghozni, amely megállapította, hogy a 104c. cikk (8) bekezdésével összhangban eredményes intézkedést nem hoztak.
6. cikk
Ha a 104c. cikk (11) bekezdése alkalmazásának feltételei teljesülnek, a Tanács a 104c. cikk (11) bekezdésével összhangban szankciókat állapít meg. Az ilyen határozatokat legkésőbb két hónappal a Tanács azon határozata után kell meghozni, amelyben az érintett résztvevő tagállamot a 104c. cikk (9) bekezdésével összhangban intézkedések meghozatalára felszólította.
7. cikk
Ha egy résztvevő tagállam nem a Tanács 104c. cikk (7) és (9) bekezdése szerint egymást követően hozott határozataival összhangban jár el, a Tanácsnak a 104c. cikk (11) bekezdésével összhangban szankciót megállapító határozatát az e rendelet 3. cikke (3) bekezdésében említett, a 3605/93/EK rendelet szerinti jelentések napjától számított tíz hónapon belül meg kell hoznia. Gyorsított eljárást kell alkalmazni az olyan szándékosan tervezett költségvetési hiány esetén, amelyről a Tanács úgy dönt, hogy túlzott.
8. cikk
A Tanács azokat a határozatokat, amelyekkel a 104c. cikk (11) bekezdésével összhangban, a letétek e rendelet 14. cikke szerinti pénzbírsággá változtatásán kívül a szankciókat fokozza, legkésőbb két hónappal a 3605/93/EK rendelet alapján történő jelentések napját követően meghozza. A Tanács azokat a határozatokat, amelyekkel néhány vagy valamennyi határozatát a 104c. cikk (12) bekezdésével összhangban hatályon kívül helyezi, mielőbb, de legkésőbb két hónappal a 3605/93/EK rendelet alapján történő jelentések napját követően meghozza.
3. SZAKASZ
FELFÜGGESZTÉS ÉS FELÜGYELET
9. cikk
(1) A túlzott hiány esetén követendő eljárást fel kell függeszteni:
- ha az érintett tagállam a 104c. cikk (7) bekezdésével összhangban tett ajánlásoknak eleget téve jár el,
- ha az érintett résztvevő tagállam a 104c. cikk (9) bekezdésével összhangban tett felszólításoknak eleget téve jár el.
(2) Azon időszak, amely alatt az eljárást felfüggesztik, nem számít bele sem az e rendelet 7. cikkében említett tíz hónapos időszakba, sem a 6. cikkében említett két hónapos időszakba.
10. cikk
(1) A Bizottság és a Tanács felügyeli azoknak az intézkedéseknek a végrehajtását, amelyeket:
- az érintett tagállam a 104c. cikk (7) bekezdésével összhangban tett felszólításokra adott válaszként tett,
- az érintett résztvevő tagállam a 104c cikk (9) bekezdésével összhangban tett felszólításokra adott válaszként tett.
(2) Ha valamely résztvevő tagállam az intézkedést nem hajtja végre, vagy az a Tanács véleménye szerint nem bizonyul megfelelőnek, a Tanács a 104c. cikk (9) bekezdése vagy a 104c. cikk (11) bekezdése értelmében azonnal határozatot hoz.
(3) Ha a tényleges adatok a 3605/93/EK rendelet alapján azt mutatják, hogy a túlzott hiányt egy résztvevő tagállam a 104c. cikk (7) bekezdése alapján kiadott ajánlásokban, vagy a 104c. cikk (9) bekezdés alapján kiadott felszólításokban meghatározott határidőn belül nem igazította ki, a Tanács a 104c. cikk (9) bekezdése vagy a 104c. cikk (11) bekezdése alapján azonnal határozatot hoz.
4. SZAKASZ
SZANKCIÓK
11. cikk
Ha a Tanács úgy határoz, hogy valamely tagállammal szemben a 104c. cikk (11) bekezdésével összhangban szankciókat alkalmaz, rendszerint nem kamatozó letétet ír elő. A Tanács határozhat úgy, hogy ezt a letétet a 104c. cikk (11) bekezdésének első és második francia bekezdésében meghatározott intézkedésekkel kell kiegészíteni.
12. cikk
(1) Ha a túlzott hiány annak eredménye, hogy a 104c. cikk (2) bekezdése a) pontjában meghatározott, a költségvetési hiány arányára vonatkozó szempont nem teljesül, az első letét összege tartalmaz egy állandó elemet, amely a GDP 0,2 %-ával egyenlő, és egy változó elemet, amely egyenlő az előző évi GDP százalékában kifejezett költségvetési hiány, illetve a GDP 3 %-ában kifejezett referenciaérték közötti különbség egytizedével.
(2) Minden egyes ezt követő évben, amíg a túlzott hiány fennállásáról szóló határozat hatályát nem veszti, a Tanács értékeli, hogy az érintett résztvevő tagállam a Tanácsnak a 104c. cikk (9) bekezdésével összhangban tett felszólítására adott válaszként hatékony intézkedéseket tett-e. Ebben az éves értékelésben a Tanács a 104c. cikk (11) bekezdésével összhangban, és e rendelet 13. cikkének sérelme nélkül határoz a szankciók fokozásáról, kivéve ha az érintett résztvevő tagállam a Tanács felszólításának eleget tett. Ha további letét előírásáról határoztak, az egyenlő az előző évi GDP százalékában kifejezett költségvetési hiány, illetve a GDP 3 %-ában kifejezett referenciaérték közötti különbség egytizedével.
(3) Az (1) és (2) bekezdésben említett egyes letétek nem haladhatják meg a GDP 0,5 %-os felső határát.
13. cikk
A letétet a Tanács a 104c. cikk (11) bekezdésével összhangban rendszerint pénzbírsággá változtatja, ha a Tanács véleménye szerint a túlzott hiányt két évvel az érintett résztvevő tagállam számára a letét elhelyezését előíró határozat után sem igazították ki.
14. cikk
(1) A 104c. cikk (12) bekezdésével összhangban a Tanács a 104c. cikk (11) bekezdése első és második francia bekezdésében említett szankciókat az érintett tagállam által a túlzott költségvetési hiány kiigazításában elért fejlődés jelentőségétől függően hatályon kívül helyezi.
15. cikk
A 104c. cikk (12) bekezdésével összhangban a Tanács az összes fennálló szankciót hatályon kívül helyezi, ha a túlzott költségvetési hiány fennállására vonatkozó határozatot hatályon kívül helyezi. Az e rendelet 13. cikkével összhangban kiszabott pénzbírságok az érintett résztvevő tagállam részére nem kerülnek visszatérítésre.
16. cikk
Az e rendelet 11. és 12. cikkében említett letéteket a Bizottságnál kell elhelyezni. A letétek kamatai és az e rendelet 13. cikkében említett pénzbírságok a Szerződés 201. cikkében említett egyéb bevételeket képeznek és azokat a 104c. cikk (6) bekezdésével összhangban meghatározottak alapján túlzott hiánnyal nem rendelkező résztvevő tagállamok között a jogosult tagállamok összes GNP-jében való részesedésük arányában kell felosztani.
5. SZAKASZ
ÁTMENETI ÉS ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
17. cikk
E rendelet alkalmazásában, és mindaddig, amíg az Egyesült Királyság költségvetési éve nem a naptári évhez igazodik, az e rendelet 2., 3., és 4. szakaszának rendelkezéseit az Egyesült Királyságra a melléklettel összhangban kell alkalmazni.
18. cikk
Ez a rendelet 1999. január 1-jén lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 1997. július 7-én.