A BIZOTTSÁG 1694/2002/EK RENDELETE
(2002. szeptember 27.)
az egyes acéltermékek behozatalával szembeni végleges védintézkedések elrendeléséről
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel a legutóbb a 2474/2000/EK tanácsi rendelettel[1] módosított, a behozatal közös szabályairól, valamint az 518/94/EK rendeletet hatályon kívül helyezéséről szóló, 1994. december 22-i 3285/94/EK tanácsi rendeletre[2] és különösen annak 7. és 16. cikkére,
tekintettel a legutóbb a 1138/98/EK rendelettel[3] módosított, az egyes harmadik országokból történő behozatal szabályairól, valamint az 1765/82/EGK, az 1766/82/EGK és a 3420/83/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 1994. március 7-i 519/94/EK tanácsi rendeletre[4] és különösen annak 6. és 15. cikkére,
A 3285/94/EK rendelet 4. cikke, illetve az 519/94/EK rendelet szerint létrehozott Tanácsadó Bizottsággal folytatott konzultációt követően,
mivel:
ELJÁRÁS
(1) 2002. március 6-án egyes tagállamok (a továbbiakban: "érintett tagállamok") arról tájékoztatták a Bizottságot, hogy a kereskedelmi tendenciák a jelek szerint védintézkedések elrendelését követelik meg; a 3285/94/EK rendelet 10. cikke és az 519/94/EK rendelet 8. cikke alapján meghatározott, rendelkezésre álló bizonyítékokat tartalmazó információkat nyújtottak be; és kérték a Bizottságot, hogy rendeljen el ideiglenes védintézkedéseket és kezdeményezzen korlátozásra vonatkozó vizsgálatot.
(2) Az érintett tagállamok azt állították, hogy az utóbbi időben bizonyos acéltermékek behozatala jelentősen megnőtt, és az Amerikai Egyesült Államok piacának az Amerikai Egyesült Államok általi kereskedelemkorlátozó intézkedésekkel történő lezárása nemcsak igen jelentős mértékben kiiktatta a közösségi gyártók kivitelének egyik fontos felvevő piacát, hanem lehetővé tette az acélkereskedelem jelentős mértékű átirányítását az Amerikai Egyesült Államokból az Európai Közösség felé (a továbbiakban: "Közösség"). Azt állították, hogy az Amerikai Egyesült Államokba szállítani kívánt acél a Közösségbe kerül vissza. Ez az alacsony árfekvésű, nagymértékű behozatal drámai mértékű növekedéséhez vezethet, súlyosbítva a korábbi megnövekedett behozatal miatt a közösségi acélpiac már így is nagyfokú szétesését, ami jelentős kárral fenyegette a közösségi gyártókat.
(3) Az érintett tagállamok közölték, hogy a közösségi gyártók benyújtották a vonatkozó információkat, és sürgették a közösségi védintézkedések gyorsított elrendelését, mert minden késlekedés azok meghozatalában nehezen helyrehozható károkat okozna.
(4) A Bizottság minden tagállamot tájékoztatott a vélelmezett helyzetről, és tanácskozott velük a behozatal feltételeiről, tendenciáiról és az egyes érintett ágazatok súlyos káráról vagy annak veszélyéről, valamint a gazdasági és kereskedelmi helyzet különböző szempontjairól az érintett közösségi termékekre való tekintettel.
(5) 2002. március 28-án a Bizottság vizsgálatot kezdeményezett az egyes importált acéltermékekhez hasonló vagy azokkal közvetlenül versengő termékek közösségi gyártóinak okozott súlyos kárral vagy annak veszélyével kapcsolatban. A vizsgálat tárgyát képező 21 termék a következő: (1) ötvözetlen, melegen hengerelt tekercsek, (2) ötvözetlen, melegen hengerelt lemezek és lapok, (3) ötvözetlen, melegen hengerelt keskenyszalag, (4) ötvözött, melegen hengerelt laposáru, (5) hidegen hengerelt lemezek, (6) elektromos lemezek (a GOES kivételével), (7) fémbevonatú lemezek, (8) szerves bevonatú lemezek, (9) bádogtermékek, (10) kvartó lemezek, (11) széles laposáru, (12) ötvözetlen szokásos rudak és könnyű szelvények, (13) ötvözött szokásos rudak és könnyű szelvények, (14) betonacél, (15) rozsdamentes rudak és könnyű profilok, (16) rozsdamentes huzalalapanyag, (17) rozsdamentes acélhuzal, (18) szerelvények ( 609,6 mm), (19) karimák (a rozsdamentes acélból készül karimák kivételével), (20) gázcsövek és (21) üreges profilok.
(6) Ugyanazon a napon, a kezdeményezés előtt összegyűjtött és igazolt információk alapján a vizsgálat tárgyát képező 15 acéltermékre ideiglenes intézkedéseket hoztak. Ezek a termékek a fenti (5) preambulumbekezdésben 1, 2, 3, 4, 5, 6, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 17, 18 és 19 termékszám alatt említett termékek.
(7) A Bizottság teljes körű vizsgálatot végzett a 21 termék mindegyikére nézve. A Bizottság hivatalosan felvilágosította az exportőr gyártókat és az importőröket, valamint azok ismerten érintett képviseleti szövetségeit, az exportőr gyártók és a közösségi gyártók képviselőit. A Bizottság kérdőívet küldött a fenti felek mindegyikének, valamint azoknak, akik a Kezdeményezési Felhívásban megállapított időtartamon belül megismertették magukat. Az 519/94/EK tanácsi rendelet 5. cikke és a 3285/94/EK tanácsi rendelet 6. cikke szerint a Bizottság a közvetlenül érintett feleknek ugyancsak lehetővé tette, hogy nézeteiket írásban közöljék és meghallgatást kérjenek.
(8) Egyes exportőr gyártók, közösségi gyártók és importőrök írásban nyújtottak be véleményt. Minden olyan érdekelt fél meghallgatási lehetőséget kapott, amelyik azt meghatározott időn belül kérte, és amelyik jelezte, hogy rá nézve az eljárás kimenetele várhatóan hatással lesz, és a meghallgatásnak kifejezett okai vannak. Mérlegelték a felek által benyújtott szóbeli és írásbeli megjegyzéseket, és azokat figyelembe vették a végső döntés meghozatala során. A Bizottság felkutatott és ellenőrzött minden olyan információt, amelyet szükségesnek talált a végleges döntés meghozatalához. Ellenőrző látogatást tettek 30 közösségi gyártó, 12 exportőr gyártó és 2 importőr létesítményeiben.
(9) Az 1., a 2., a 3., a 4., az 5., a 18. és a 19. számú termékekkel kapcsolatos vizsgálat eredményei az alábbiakban találhatók. A további termékekkel kapcsolatos vizsgálat eredményeit az ezekhez a termékekhez kapcsolódó külön rendeletben állapítják meg.
A VIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI
1. - 1. TERMÉK: MELEGEN HENGERELT TEKERCSEK
1.1. Az érintett termék és a hasonló vagy közvetlenül versengő termék
1.1.1. Az érintett termék
(10) Az érintett termék vasból vagy ötvözetlen fémből készült, laposan hengerelt, 600 mm vagy annál nagyobb szélességű, burkolatlan, galvanizálatlan és bevonatlan, tekercselt, a melegen hengerelést követően tovább nem munkált termék (a továbbiakban: "melegen hengerelt tekercsek"). Az érintett termék jelenleg a KN 7208 10 00, 7208 25 00, 7208 26 00, 7208 27 00, 7208 36 00, 7208 37 10, 7208 37 90, 7208 38 10, 7208 38 90, 7208 39 10, 7208 39 90 kód alá van besorolva.
(11) A melegen hengerelt tekercseket általában acélművekből nyerik a félkész acéltermékek melegen hengerelésével a végső hengerlési ellenőrzés vagy maratás, vagy folyamatos izzítás után. A melegen hengerelt tekercseket szabályos tekercsekbe tekercselik.
(12) A melegen hengerelt tekercsek különböző minőségűek és méretűek. A harmadik országból származó behozatal nagy része "szerkezeti acél" (például az Euronorm EN 10025 szerinti S235 és S275) és "lágyacél" (például az EN10011 szerinti DD11, DD12, DD13 és a "Deutsche Industrie Norm" szerinti DIN 1614/1). A fent említett minden egyes vonatkozó KN-kód megfelel egy bizonyos terméktípusnak, amelyet a fenti tartományokon belül a szélesség és vastagság alapján különböztetnek meg.
(13) Az érintett termék a felületkezelés szerint két különálló kategóriába van besorolva: fekete melegen hengerelt tekercsek (az alaptermék), és maratott melegen hengerelt tekercsek (amelyeken a melegen hengerelést követően maratásnak nevezett további felületkezelést végeznek). A fekete tekercsek és a maratott tekercsek közötti különbséget a kombinált nómenklatúra szerkezete is tükrözi, mivel a két kategóriába sorolt tekercsek specifikus és külön KN-kód alá tartoznak.
(14) A melegen hengerelt tekercseket más acéltermékek gyártásában nyersanyagként használják (széles és keskeny szalagok, minden hidegen hengerelt termék, csövek stb.).
(15) Annak ellenére, hogy minden KN-kód egy bizonyos megkülönböztethető melegen hengerelt tekercs típusnak felel meg, kimutatták, hogy azoknak mind azonosak a jellemzőik, vagy hasonlóak a fizikai és műszaki jellemzőik, felhasználásuk és alkalmazásuk. Ennek megfelelően a melegen hengerelt tekercsek minden típusa egyetlen terméket jelent, amely a fentiekben felsorolt KN-kódok közül a megfelelő alá van besorolva.
1.1.2. Hasonló vagy közvetlenül versengő termékek
(16) A Bizottság megvizsgálta, hogy a közösségi gyártók által előállított termék (a továbbiakban: "hasonló termék") hasonló-e az érintett importált termékhez. A vizsgálat során a Bizottság beadványokat kapott a melegen hengerelt tekercsek egyes fő exportőreitől és importőreitől, akik azt állították, hogy a Közösségbe behozott melegen hengerelt tekercsek bizonyos típusait nem közösségi gyártók állították elő, és azok nem tekinthetők az érintett termékhez "hasonlónak".
(17) A Bizottság részletesen megvizsgálta ezeket a beadványokat, és különösen a vizsgálat alábbi megállapításait vette figyelembe:
a) a vám szempontjából a behozott terméknek és a közösségi terméknek megegyezik a nemzetközi besorolása. Továbbá azonosak vagy hasonlóak a fizikai tulajdonságaik (például összetétel, méret, forma és felület), és azokat nemzetközileg elismert szabványok szerint gyártják;
b) a behozott terméket és a közösségi terméket hasonló vagy megegyező értékesítési csatornákon keresztül értékesítették, és az árinformációk naprakészen rendelkezésre álltak (például az árakat részletesen az időszakos ipari kiadványokban, például a Metal Bulletin és a Steel Weekly lapokban hozzák nyilvánosságra), és az érintett termék és a közösségi gyártók terméke nagyrészt az árban versengett egymással;
c) a behozott termék és a közösségi termék egyaránt alkalmas ugyanazon vagy hasonló végfelhasználásokhoz, és ezek ezért jelentős mértékben egymás alternatívái vagy helyettesítő termékei, és egyszerűen felcserélhetők voltak;
d) a fogyasztók a behozott terméket és a közösségi terméket egyaránt egy bizonyos kívánalom vagy a kereslet kielégítése céljából bizonyos funkciókat ellátó alternatív eszköznek tekintették, ebből a szempontból az exportőr/importőr által meghatározott különbségek csak az egyes vevők részére gyártott termékek közötti kismértékű változtatások voltak.
(18) A Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a termék tulajdonságaiban és jellemzőiben a beadványokban meghatározott állítólagos műszaki különbségek ellenére a behozott termék és a közösségi termék "hasonló vagy közvetlenül versengő termék".
1.2. Megnövekedett behozatal
(19) A közösség megvizsgálta, hogy az érintett terméket a Közösségbe a közösségi gyártáshoz képest abszolút vagy relatív mértékben olyan jelentősen megnövekedett mennyiségben és/vagy olyan feltételekkel importálják-e, ami a közösségi gyártóknak súlyos kárt okoz, vagy súlyos kár okozásával fenyeget. Ebben a tekintetben a Bizottság az érintett termék legutóbbi időszakban lebonyolított behozatalára fordította a figyelmét, amelyhez az adatok abszolút számokban, illetve viszonylagosan, az értékesítésre szánt gyártásra vonatkozóan (a "helyi felhasználás" kivételével) és a teljes gyártásra vonatkozóan rendelkezésre álltak. Az alábbi táblázat a behozatal növekedését mutatja abszolút mértékben és az értékesítésre szánt közösségi gyártáshoz és a teljes közösségi gyártáshoz (a helyi felhasználással együtt) viszonyítva egyaránt, az 1997-től 2001-ig terjedő időszakban.
1. termék
Melegen hengerelt tekercsek
FELHASZNÁLÁS
1997 1998 1999 2000 2001
Mennyiség (tonna) 22 943 397 22 894 274 22 544 897 23 178 301 22 501 555
AZ IMPORTRA VONATKOZÓ ADATOK
1997 1998 1999 2000 2001
Összes behozatal (szerződésben álló országokkal együtt)
Mennyiség (tonna) 3 281 808 4 817 109 3 847 708 4 829 175 5 011 290
Növekedés (%) 46,8 % -20,1 % 25,5 % 3,8 %
Piaci részesedés (%) 14,3 % 21,0 % 17,1 % 20,8 % 22,3 %
Behozatal és összes gyártás aránya (%) 4,9 % 7,4 % 5,8 % 7,2 % 8,0 %
Behozatal és értékesített mennyiség aránya (%) 14,8 % 23,7 % 18,6 % 23,8 % 25,8 %
Egységár (euró/tonna) 242 221 223 290 254
1998/1997 1999/1998 2000/1999 2001/2000
Mennyiség mint mozgó átlag (tonna) 4 049 459 4 332 409 4 338 442 4 920 233
(20) Az ázsiai válságot megelőző időszakban[5] a behozatal viszonylag stabil volt és 2,4 millió tonna körül mozgott (1995: 2,26 millió tonna, 1996: 2,39 millió tonna). Az ázsiai válság hatására 1997 és 1998 között a behozatal mintegy 47 %-kal nőtt, miközben az átlagos ár közel 9 %-kal csökkent. A közösségi össztermeléshez képest a behozatal 5 %-ról körülbelül 7 %-ra nőtt, míg az eladásokhoz képest 14,8 %-ról 23,7 %-ra növekedett. A Bizottság azonban úgy ítéli meg, hogy az 1998. évi behozatal szintje nem irányadó, az ázsiai gyártók által alkalmazott rendkívül alacsony árak és az azt követő behozatali dömping miatt.
(21) A következő évben az ázsiai válság hatásai enyhülni kezdtek, a behozatal normalizálódni kezdett, bár az 1997. évinél valamivel magasabb szinten, azonban az átlagos ár alacsony maradt. 1999-ben a behozatal az össztermeléshez és a szabad piacon eladott mennyiséghez képest is esett. Mindenesetre 1997 és 1999 összehasonlítása az import áttörésének folytatását mutatja mind abszolút mértékben, mind az értékesítésre szánt termeléshez és az összes gyártott mennyiséghez képest egyaránt.
(22) 1999 és 2000 között a behozatal 3,85 millió tonnáról 4,83 millió tonnára nőtt, azaz 0,98 millió tonnával növekedett, ami 25 %-os növekedésnek felel meg. Ugyanebben az időszakban az értékesítésre szánt termék gyártásának mennyisége kismértékben csökkent (20,7 millió tonnáról 20,3 millió tonnára) úgy, hogy a szabad piaci termeléshez képest mért növekedés 28 % volt. Az összes termelés 2000-ben közel 2 %-kal nőtt, ami a helyi felhasználásra végzett termelés növekedését tükrözi, így a behozatal növekedése az össztermeléshez képest kisebb, 24 % volt.
(23) 2000 és 2001 között a behozatal tovább emelkedett, és 5,01 millió tonnára nőtt (0,18 millió tonnás, 4 %-os növekedés). 2001-ben az értékesítési célú termelés további 4,2 %-kal 19,45 millió tonnára csökkent, így a szabad piacon értékesített mennyiséghez képest a behozatal körülbelül 8 %-kal nőtt. Az össztermelés 2001-ben ugyancsak csökkent (5,05 tonnával, azaz 7,5 %-kal), ami a helyi felhasználás csökkenését és a szabad piacon értékesített termelés csökkenését tükrözi, így az össztermeléshez képest a behozatal körülbelül 11 %-kal nőtt.
(24) Az érintett termék ára 1997 és 1998 között csökkent és 1999-ben alacsony szinten maradt. A jelek szerint az 1998. évi csökkenés és az 1999-ben folytatódó leszorított ár az ázsiai válságból fakadt. Az árak 2000-ben növekedtek (290 euró/tonnára), de 2001-ben ismét visszaestek (13 %-kal). A Bizottság megjegyzi, hogy az árak 2000. évi növekedése ellenére a behozatal növekedése (abszolút mértékben és a termeléshez képest) 2001-ben a zuhanó árak mellett tovább nőtt. A behozatal átlagos ára a 2000. évi 290 euró/tonnáról 2001-re 254 euró/tonnára csökkent. A Bizottság azt is megjegyzi, hogy a Közösségbe irányuló behozatal tovább nőtt akkor, amikor az euró az amerikai dollárhoz viszonyítva gyenge volt, és amikor az Amerikai Egyesült Államokban a melegen hengerelt tekercsek árai 30-40 %-kal magasabbak voltak, mint e terméknek a közösségi árai.
1.2.1. Kétéves mozgó átlag
(25) A Bizottság kétéves mozgó átlagokat vett figyelembe, hogy meghatározza az 1997 és 2001 közötti importszintek hátterében álló tendenciát, valamint azt, hogy a behozatal utóbbi időben bekövetkezett növekedése kialakult tendenciát jelent-e. Ezek szerint miközben 1997/1998 és 1999/2000 között, bármely kétéves időszakot nézve, a behozatal 4,05 millió tonna és 4,34 millió tonna között ingadozott, 1999/2000 és 2000/2001 között több mint 13 %-kal, 3,34 tonnáról 4,92 millió tonnára növekedett.
1.2.2. Az import piaci részesedése
(26) Az import piaci részesedése erősen növekedett 1997 és 1998 között az ázsiai válság hatására, majd 1999-ben 17,1 %-ra esett vissza, ami 1997-hez képest kb. 19 %-os növekedésnek felelt meg. 2000-től az import piaci részesedése 20,8 %-ra majd 22,3 %-ra nőtt - kb. 22 %-kal, ill. 7 %-kal.
1.2.3. Következtetés
(27) Bár a behozatal 1998-ban jelentősen nőtt, a Bizottság úgy ítéli meg, hogy ez a növekedés kivételes volt, és nem tekinthető a behozatal szokásos fejlődésének. Ezt az is tükrözi, hogy a behozatal 1999-ben lényegesen csökkent. 1998-tól eltekintve, 1997 és 1999 között a behozatal abszolút mértékben 8,6 %-kal nőtt (9,2 %-kal az össztermeléshez és 13 %-kal a szabad piacon eladott termeléshez képest). Összehasonlítás céljából: 1999 és 2000 között az éves behozatal abszolút értékben 25 % volt (24 % az össztermeléshez és 28 % a szabad piacon eladott mennyiséghez képest). Mindegyik összehasonlításban az import növekedési üteme több mint kétszer olyan nagy volt 1999 és 2000 között, mint a korábbi időszakban, és 2001-ben további növekedés volt megfigyelhető. Meg kell jegyezni, hogy az ideiglenes szakaszban kialakított kontingens kihasználtsága szerinti nagy importszint 2002-re beigazolódni látszik.
(28) A vizsgált ötéves időszak alatti import kétéves mozgó átlaga mutatja, hogy a közelmúlt importnövekményét nem az importszintek alakulásának tendenciái okozták.
(29) A Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a közelmúlt növekedései hirtelennek, erőteljesnek és jelentősnek mondhatók a korábbi évek fejleményeihez képest, különösen pedig az 1998. évi importnövekedés nem tekinthető szokásosnak.
1.3. Előre nem látott fejlemények
1.3.1. Kereskedelemkorlátozó eszközök megnövelt használata az Amerikai Egyesült Államok által
(30) 1998-tól az Amerikai Egyesült Államok, amely a világ acélfelhasználásának kb. egynyolcadát képviseli, az ázsiai válságra adott válaszként fokozta a kereskedelemkorlátozó eszközök alkalmazását az acéliparban, hogy a belföldi gyártókat megvédje a versenytől. A WTO-ban számos ilyen intézkedésről hoztak határozatot, és az alkalmazott módszerek közül néhányat a WTO-val összeférhetetlennek minősítettek. Mindenesetre az érvényben maradt intézkedések közül számos ugyanezen a módszeren alapul.
(31) Az alábbi táblázat az Amerikai Egyesült Államok által 1997 és 2001 között egy vagy több országra vonatkozóan hozott végleges dömpingellenes és kiegyenlítővám-határozatok éves számát mutatja az acélipar egészére nézve, valamint mutatja az utóbbi három év ilyen irányú tevékenységének növekedését.
Év Végleges dömpingellenes határozatok Végleges kiegyenlítővám-határozatok
1997 5 0
1998 6 1
1999 16 7
2000 14 5
2001 26 5
(32) 2001 során az Amerikai Egyesült Államok további átfogó intézkedéseket is meghirdetett az acéliparban. 2001 januárjában az Amerikai Egyesült Államok vizsgálatot indított az acélra vonatkozóan az Amerikai Egyesült Államok 1974. évi kereskedelmi törvényének 223. szakasza alapján. 2001 júliusában az egyesült államokbeli ITC átfogó vizsgálatot hirdetett az acélra az 1974. évi kereskedelmi törvény 202. szakasza alapján; decemberben az ITC védintézkedéseket javasolt az acéltermékek széles skálájára.
(33) Ezek az intézkedések egyre inkább az Amerikai Egyesült Államokba irányuló import elleni hatással rendelkeztek, és 1998 és 2001 között az amerikai acélbehozatal 33 %-os csökkenését eredményezték, majd csúcspontjukat 2002. március 5-én érték el, amikor az Amerikai Egyesült Államok bejelentette a védintézkedéseket. Az Amerikai Egyesült Államokba irányuló behozatalra különösen a bevezetés előtt hónapokon át vitatott korlátozó eljárásnak volt visszatartó hatása, a gazdasági szereplőkre nézve kialakult bizonytalanság miatt. Ez ténylegesen valamely WTO tag által kezdeményezett legnagyobb méretű védintézkedés, amely közel 17 milliárd dollárnyi behozatalra vonatkozik.
1.3.2. A kereskedelemkorlátozó eszközök megnövekedett alkalmazása az Amerikai Egyesült Államok által - az érintett termék tekintetében
(34) A melegen hengerelt tekercsekkel kapcsolatban az Amerikai Egyesült Államok 14 nagy vámmértékű dömpingellenes intézkedést (ideértve egy felfüggesztési megállapodást) és 6 kiegyenlítővám-intézkedést hozott 1999 és 2001 között. 1999 júliusában az Amerikai Egyesült Államok 41,27 % és 43,40 % közötti dömpingellenes vámokat vetett ki az érintett termék Brazíliából származó behozatalára. 2000 szeptemberében az Amerikai Egyesült Államok 40,6 % és 44,59 % közötti dömpingellenes vámokat és 41,69 %-os kiegyenlítő- vámot vetett ki (amelyek közül néhányat összesítve alkalmaztak) az Argentínából származó érintett termék behozatalára. 2000 novemberében az Amerikai Egyesült Államok 64,20 % és 90,83 % közötti dömpingellenes vámokat vetett ki a Kínából származó érintett termék behozatalára. Ugyancsak 2000 novemberében az Amerikai Egyesült Államok 36,53 % és 44,40 % közötti dömpingellenes vámokat és 8,28 % és 31,89 % közötti kiegyenlítő vámokat vetett ki (amelyek közül néhányat összesítve alkalmaztak) az Indiából származó érintett termék behozatalára.
(35) A melegen hengerelt tekercsekkel kapcsolatban 2002. március 15-ig az Amerikai Egyesült Államoknak 14 ország exportőrei ellen volt érvényben dömpingellenes intézkedése, és 6 ország exportőrei ellen volt érvényben kiegyenlítővám-intézkedése. Argentína, Brazília, Kína, India, Indonézia, Japán, Kazahsztán, Hollandia, Románia, Oroszország, Dél-Afrika, Tajvan, Thaiföld és Ukrajna voltak az ilyen eljárásokkal érintett országok. Minden esetben, a dömpingellenes vagy kiegyenlítővám intézkedések meghozása után csökkent az adott országból az érintett termékek behozatala az Amerikai Egyesült Államokba. Emellett az amerikai import 2001. évi drámai esése olyan évben következett be, amikor nemcsak 14 dömpingellenes intézkedés és 6 kiegyenlítővám volt érvényben az érintett termékre, de annak az évnek a kezdetén az Amerikai Egyesült Államok az 1974. évi egyesült államokbeli kereskedelmi törvény 223. szakasza alapján vizsgálatot kezdeményezett az acélra, és ugyanezen év közepén az egyesült államokbeli ITC átfogó vizsgálatot hirdetett az acélra az 1974. évi kereskedelmi törvény 202. szakasza alapján.
(36) 1999 és 2001 között az Amerikai Egyesült Államok behozatala 5,40 millió tonnáról 2,56 millió tonnára csökkent. Ugyanebben az időszakban a közösségi behozatal 32 %-kal emelkedett, és 3,8 millió tonnáról 5 millió tonnára nőtt.
(37) A Bizottság azt is megállapította, hogy a melegen hengerelt tekercsek csökkentett behozatala az Amerikai Egyesült Államok piacára a közösségi piacra irányuló behozatalra növelő hatást gyakorolt. A rendelkezésre álló információk alapján a Bizottság megállapította, hogy időbeli összefüggés figyelhető meg az Amerikai Egyesült Államok által az utóbbi években alkalmazott kereskedelemkorlátozó eszközök, a 2000 és 2001 közötti drasztikusan csökkentett amerikai melegenhengerelttekercs-behozatal és ugyanazon termék közösségi behozatalának ugyanabban az időszakban megfigyelhető növekedése között. 2001-ben a közösség volt a melegen hengerelt tekercsek fő exportpiaca. A Közösség piacán és az amerikai piacon azonos típusú ipari felhasználók találhatók. Az egyesült államokbeli kereskedelemkorlátozó eszközök által érintett számos exportőr évekig a Közösségbe is exportált. Ugyanakkor az amerikai behozatal drasztikus csökkenésével párhuzamosan a Közösségbe irányuló behozatal rekord nagyságúra nőtt annak ellenére, hogy 2001-ben a Közösségben a GDP növekedése mérséklődött, a termelés és felhasználás pedig csökkent.
(38) A kereskedelemkorlátozó eszközök megnövekedett és kiterjedt alkalmazását, amelyek közül néhány összeférhetetlennek bizonyult a WTO-val, nem látták előre az Uruguayi Forduló befejezésekor, és ez alkotja a Korlátozási Megállapodásban meghatározott előre nem látható körülményeket.
1.3.3. Az Amerikai Egyesült Államokba irányuló behozatal csökkenése
(39) Az alábbi táblázat a Harmonizált Kódrendszer (HSC) 720810, 720825, 720826, 720827, 720836, 720837, 720838, 720839 kódszáma alá besorolt termékek (amelyek tartalmazzák az érintett terméket és a hasonló terméket) behozatalát mutatja az Amerikai Egyesült Államokba 1997-től 2001-ig.
Év Az érintett termék behozatala az USA-ba (tonna)
1997 5 508 649
1998 9 906 857
1999 5 403 479
2000 6 368 045
2001 2 562 747
Forrás: Globális Kereskedelmi Atlasz
(40) Az Amerikai Egyesült Államokba irányuló behozatal 1997 és 1998 között növekedett, majd 1999-ben kismértékben az 1997. évi szint alá csökkent. 1999 és 2000 között a behozatal mintegy 6,4 millió tonnára nőtt. 2000 és 2001 között a behozatal jelentősen, mintegy 60 %-kal csökkent.
(41) A melegen hengerelt tekercsek amerikai importszintjének csökkenése elsősorban a fenti (21) és (26) bekezdésekben említett olyan exportőrökre vonatkozó intézkedések közvetlen hatásával magyarázható, akiknek a termékei a dömpingellenes és/vagy kiegyenlítő vám hatálya alá kerültek; de magyarázható ugyanakkor az ilyen intézkedések és az érintett terméket az Amerikai Egyesült Államokba exportáló minden exportőrre vonatkozó vizsgálatok közvetett visszatartó hatásával is.
(42) Az alábbi táblázat az egyes dömpingellenes/kiegyenlítő intézkedések hatását mutatja az érintett termék exportjára bizonyos országokból.
Ország Dömpingellenes intézkedés meghozásának dátuma Az Egyesült Államokba irányuló export (tonna)
2000 2001
India 2000 november 745 000 46 000
Tajvan 2000 november 648 000 38 000
Kína 2000 november 434 000 36 000
Románia 2000 november 369 000 52 000
Indonézia 2000 november 235 000 10 000
Thaiföld 2000 november 212 000 14 000
1.4. A közösségi gyártó meghatározása
(43) A melegen hengerelt tekercsek közösségi össztermelése évente kb. 68 millió tonna. A vizsgálatban teljes körűen résztvevő közösségi acélipari vállalatok a következők:
- Aceralia Corporacion Siderurgica, Spanyolország,
- Cockerill Sambre SA, Belgium,
- Arbed Sidmar NV, Belgium,
- Sollac SA, Franciaország,
- Stahlwerke Bremen GmbH, Németország,
- EKO Stahl GmbH, Németország,
- Corus Strip UK, Egyesült Királyság,
- Corus Staal BV, Hollandia,
- Rautaruukki Oyj, Finnország,
- Riva Ilva SpA, Olaszország,
- Salzgitter AG Stahl ... Technologie, Németország,
- SSAB Tunplatt AB, Svédország,
- Thyssen Krupp Stahl AG, Németország.
(44) Ezek a vállalatok mind tagjai az Európai Vas- és Acélipari Konföderációnak ("Eurofer"). Ezek a vállalatok adják az érintett termék közösségi össztermelésének mintegy 91,4 %-át, és a 3285/94/EK rendelet 5. cikke (3) bekezdésének c) pontja és az 519/94/EK rendelet 15. cikkének (1) bekezdése szerinti közösségi össztermelés jelentős hányadát képviselik. Ezért a vizsgálat szempontjából ők a közösségi gyártók.
1.5. Súlyos kár
1.5.1. Bevezetés
(45) Az érintett termék közösségi gyártóit ért súlyos kár, azaz a közösségi gyártók helyzetében bekövetkezett jelentős általános rosszabbodás megállapításának érdekében a Bizottság megvizsgált minden objektív és mérhető jellegű, a tárgyra vonatkozó tényezőt, amely befolyásolta a közösségi gyártók helyzetét. Az érintett termék esetében a Bizottság különösen a gyártási kapacitás, a termelés, a kapacitások kihasználása, a foglalkoztatás, a termelékenység, a pénzforgalom, a befektetett tőke megtérülése, a helyi felhasználás, a készletek, a felhasználás, az eladások, a piaci részesedés, az árak, az alákínálás és a jövedelmezőség változását vizsgálta az 1997 és 2001 közötti években. A vonatkozó gazdasági adatok ennek a termékelemzésnek a végén találhatók.
(46) A vizsgálat kimutatta, hogy a melegen hengerelt tekercsek két különálló rendeltetési cél közül az egyikre irányulnak. Azokat vagy melegen hengerelt tekercsként értékesítik, vagy házon belül alkalmazzák más termékek előállítására. Kimutatták, hogy a közösségi gyártók által előállított melegen hengerelt tekercsek mintegy 69 %-át házon belül használják fel (azaz a gyártók ezeket egy integrált folyamatban feldolgozzák, gyakran ugyanazon a gyártósoron - a továbbiakban: "helyi felhasználás"). Ezek a melegen hengerelt tekercsek egy belső, leányvállalat jellegű feldolgozási folyamat részei, amely során az esetek nagy részében nem állítanak ki számlát.
(47) A fennmaradó terméket melegen hengerelt tekercsként értékesítik piaci áron a közösségi piacon (a továbbiakban: "szabad piac"), kapcsolt és független vevők részére. A szabad piac fő vevői független hideghengerművek, csőgyártók, acélszolgáltató központok, acélkereskedők és részvényesek. A közösségi ipar által értékesített melegen hengerelt tekercseket és az importált melegen hengerelt tekercseket egyaránt ugyanazon típusú vevők részére értékesítik, és azokat ugyanazokra a célokra alkalmazzák. A szabad piacon a melegen hengerelt tekercsek értékesítése szokásosan kereskedelmi számlák kibocsátása mellett történik.
(48) A vizsgálat kimutatta, hogy egyértelműen megkülönböztethetők a helyi használatra és a szabad piacra szánt melegen hengerelt tekercsek. A Bizottság úgy találta, hogy a helyi felhasználásra szánt melegen hengerelt tekercsekre a behozatal nem hatott közvetlenül. Ezzel szemben az értékesítésre szánt termelés közvetlenül versengett az importtal.
(49) A közösségi gyártókról a lehető legteljesebb kép kialakítása érdekében a Bizottság beszerezte és elemezte a helyi használatra és a szabad piacra szánt melegen hengerelt tekercsek adatait. Mivel a szabad piacon végzett értékesítés verseng az érintett termék behozatalával, a Bizottság a szabad piacra irányította a figyelmét. Míg a Bizottság a megengedett mértékben összevonta a szabad piaci és helyi felhasználású adatokat, ahol az szükséges és kivitelezhető volt, az elemzést szétválasztotta a szabad piaci és a helyi felhasználásra.
1.5.2. Az érintett termékre vonatkozó teljes tevékenység elemzése
1.5.2.1. Termelési kapacitás és a kapacitások kihasználása
1997 1998 1999 2000 2001
Kapacitás (tonna) 78 500 000 78 500 000 78 500 000 78 500 000 78 500 000
Kapacitások kihasználása 85,2 % 83,4 % 84,3 % 85,9 % 79,4 %
(50) A vizsgálat megmutatta, hogy a vizsgált időszakban a teljes becsült elméleti termelési kapacitás jelentősen nem változott.
(51) A kapacitások kihasználása viszonylag stabil maradt 1997 és 2000 között (83,4 % és 85,9 % között ingadozva), de 2001-ben közel 8 %-kal esett (79,4 %-ra). Az acéliparnak nagy kapacitáskihasználást kell elérnie ahhoz, hogy nyereséget termeljen, és a kapacitáskihasználás ilyen drasztikus csökkenése a termelés csökkenését tükrözi.
1.5.2.2. Közösségi össztermelés
1997 1998 1999 2000 2001
Termelés (tonna) 66 892 420 65 474 371 66 184 419 67 414 844 62 361 216
(52) A közösségi össztermelés 1997 és 1998 között csökkent, de 1999-ben részben helyreállt, majd 2000-ben érte el a csúcspontját a kereslet növekedésével párhuzamosan. 2001-ben a termelés csökkent, alacsonyabb eladások és helyi felhasználás mellett. Ebben a tekintetben hivatkozunk a leányvállalatok felé irányuló legnagyobb, az 5. termékhez kapcsolódó behozatal elemzésére.
1.5.2.3. Foglalkoztatás
1997 1998 1999 2000 2001
Foglalkoztatás (időszak vége) 34 814 34 644 32 731 32 583 31 181
(53) Az érintett termékhez kapcsolódó foglalkoztatás többé-kevésbé stabil volt 1997 és 1998 során. A foglalkoztatás közel 2300 fővel (6,6 %-kal) csökkent 1998 és 1999 között a gyárbezárások során, de 2000-re stabilizálódott. A foglalkoztatás 2001-ben 1400 fővel (4,3 %-kal) tovább csökkent, és a foglalkoztatás csökkenését különösen 2001-ben lehetett érezni, a további gyárbezárások miatt. A foglalkoztatás további esése várható 2002-ben, és ezt a várakozást bizonyos mértékben igazolta egy egyesült királyságbeli gyár bezárása 2002 második felében.
1.5.2.4. Termelékenység
1997 1998 1999 2000 2001
Termelékenység (tonna/munkavállaló) 1 921 1 890 2 045 2 069 2 000
(54) A termelékenység 1997-ben és 1998-ban stabil maradt 1 900 tonna/alkalmazott értéken, majd 1999-ben több mint 2 000 tonna/alkalmazott értékre emelkedett. 2000-ben és 2001-ben végig stabil maradt ezen a szinten.
1.5.2.5. Pénzforgalom
1997 1998 1999 2000 2001
Pénzforgalom (index) 100 60 -10 67 36
(55) A pénzforgalmat csak azoknak az együttműködő vállalatoknak a szintjén lehetett vizsgálni, amelyek az érintett terméket előállították, nem magával az érintett termékkel kapcsolatban. Ezért ez a mutató kevésbé jelentős, mint a fentiek. Mindenesetre negatív helyzet figyelhető meg 1997 és 2001 között, illetve 2000-től 2001-ig.
1.5.2.6. Tőkehozamráta (ROCE)
1997 1998 1999 2000 2001
ROCE 10,5 % 14,3 % 4,7 % 7,4 % 1,6 %
(56) A ROCE csak azoknak az együttműködő vállalatoknak a szintjén volt vizsgálható, amelyek az érintett terméket előállították, nem magával az érintett termékkel kapcsolatban. Ezért ez a mutató kevésbé jelentős, mint a fentiek. Mindenesetre negatív helyzet figyelhető meg 1997 és 2001 között, illetve 2000-től 2001-ig.
(57) A ROCE nem irányadó a felhasználás, az értékesített mennyiség, a piaci részesedés, az egységárak, a jövedelmezőség vagy a készletek e fejezet szerinti elemzéséhez, mert ezeknek a mutatóknak a teljes elemzése csak a szabad piacra vonatkozott.
1.5.3. A szabad piac elemzése
1.5.3.1. Felhasználás
1997 1998 1999 2000 2001
Felhasználás (tonna) 22 943 397 22 894 274 22 544 897 23 178 301 22 501 555
(58) A melegen hengerelt tekercsek közösségi felhasználását a közösségi gyártók összes szabad piaci értékesítése és az érintett termék összes közösségi behozatala alapján határozták meg az Eurostat jelentése szerint.
(59) 1997 és 2000 között a közösségen belüli felhasználás közel 2 %-kal, 22,9 millió tonnáról 22,5 millió tonnára csökkent. 1999 és 2000 között 2,8 %-kal az ötéves időszak legmagasabb értékére növekedett (23,2 millió tonna), mielőtt 2001-ben visszaesett volna 22,5 millió tonnára (3 %-os csökkenés). A felhasználás 2000 és 2001 közötti csökkenését a Bizottság más szempontok alapján is vizsgálta, annak meghatározása érdekében, hogy az hozzájárult-e, és ha igen, milyen mértékben járult hozzá a közösségi gyártók súlyos kárához.
1.5.3.2. Értékesítés mennyisége
1997 1998 1999 2000 2001
Közösségen belüli értékesítés mennyisége (tonna) 19 661 589 18 077 165 18 697 189 18 349 126 17 490 265
(60) A hasonló termék közösségi eladásai 1997 és 1998 között 19,66 millió tonnáról 18,08 tonnára csökkentek, majd 1999-ben 18,70 tonnára emelkedtek. Ezt követően, 1999 és 2000 között a hasonló termék értékesítése ismét csökkent, ezúttal 2 %-kal. 2000 és 2001 között az értékesítés további 4 %-kal esett, és 2001-ben ötéves mélypontját érte el 17,49 millió tonnával. Ez a behozatal növekvő dominanciáját mutatja egy hanyatló piacon.
1.5.3.3. Piaci részesedés
1997 1998 1999 2000 2001
Piaci részesedés (%) 85,7 % 79,0 % 82,9 % 79,2 % 77,7 %
(61) A közösségi gyártók piaci részesedése 1997 és 1998 között 85,7 %-ról 79 %-ra esett vissza az 1998. évi dél-kelet-ázsiai behozatal jelentőse növekedése miatt, ami az ázsiai válság következménye volt. A következő évben (1999) az elvesztett piaci részesedés visszaszerzése érdekében a közösségi gyártóknak nem maradt más választásuk, mint saját áraik csökkentésével válaszolni a behozatal által kezdeményezett árcsökkentésre. 1999 óta azonban a közösségi gyártók piaci részesedése jelentősen csökkent, 2000-ben 79,2 %-ra és 2001-ben 77,7 %-ra. Ez abban az időszakban az import növekvő piaci behatolását mutatja, ami annak ellenére megtörtént, hogy a közösségi gyártók 2000 és 2001 között 8 %-kal csökkenték az áraikat. Az árak zuhanása és az import miatt a piaci részesedés elvesztése együttesen drasztikus hatással volt a közösségi gyártók jövedelmezőségére az alábbiakban tárgyaltak szerint.
1.5.3.4. A hasonló termék ára és az alákínálás
1997 1998 1999 2000 2001
Közösségi értékesítés egységárai (euró/tonna) 273 290 235 301 277
2001 1. n.év 2001 2. n.év 2001 3. n.év 2001 4. n.év 2002 1. n.év
Közösségi értékesítés egységárai (euró/tonna) 283 277 277 270 254
(62) A hasonló termék átlagos ára 1997 és 1998 között emelkedett, majd 1999-ben 235 euró/tonnával ötéves mélypontra zuhant. Az árak ismét emelkedni kezdtek 2000-ben, majd 2001-ben ismét estek (8 %-kal) 277 euró/tonnára. Ezt a tendenciát továbbá az is igazolja, hogy a negyedéves árak 2001 1. negyedévéről 2002 2. negyedévére 283 euró/tonnáról 254 euró/tonnára estek vissza a közösségi termék áraira nézve.
(63) Az alákínálás mértékének megállapításához az árinformációkat összehasonlítható időszakokban vizsgálták, a kereskedelem azonos szintjén és hasonló vevők részére végzett értékesítéseknél. A közösségi gyártók és a Közösségbe exportáló gyártók által számlázott árak összehasonlítása alapján 2001-ben átlagosan 3,9 %-kal kínáltak a belföldi árak alá.
(64) A Bizottság megjegyzi, hogy a vizsgálat teljes időszaka alatt az import ára egyértelműen a közösségi termék ára alatt volt. A grafikon azt mutatja, hogy 1998-ban a nyomott árú import erőteljes növekedése arra kényszerítette a közösségi gyártókat, hogy 1999-ben csökkentsék az áraikat, ami a jövedelmezőség jelentős csökkenéséhez és a közösségi gyártók 1999. évi veszteségeihez vezetett. 2000-ben a nagyobb felhasználás és szokásosabb piaci viszonyok lehetővé tették a közösségi gyártók számára, hogy növeljék áraikat és jövedelmezőségüket. Abban az évben azonban a behozatal jelentős növekedése a 2001. évi árak zuhanásához vezetett. Ez a jelentős növekedés 2001-ben is tartott, és annak folytatódó hatása figyelhető meg a közösségi termék árának csökkenésében.
[pic]
1.5.3.5. Jövedelmezőség
1997 1998 1999 2000 2001
A közösségi értékesítés nettó haszna/vesztesége (%) 6,3 % 9,4 % -6,5 % 10,8 % -3,1 %
2001, 1. n.é. 2001. 2. n.é. 2001. 3. n.é. 2001 4. n.é. 2002 1. n.é.
A közösségi értékesítés nettó haszna/vesztesége (%) 1,1 % -3,0 % -3,2 % -8,2 % -10,9 %
(65) A közösségi gyártók közösségbeli eladásainak jövedelmezősége jelentősen ingadozott az érintett ötéves időszakban. 1999-ben mérték a legalacsonyabb jövedelmezőséget és 2000-ben a legmagasabbat. 2001-ben, miközben a behozatal az ötéves időszakban a legmagasabb szintet érte el, a behozatal átlagos ára 254 euró/tonnára zuhant, és a közösségi termék átlagos ára 277 euró/tonnára esett vissza. Ezt tükrözi a 2001. évi 3,9 %-os alákínálás. Az árak zuhanása az eladott mennyiségek esésével együtt a közösségi gyártók jövedelmezőségét 10,8 %-ról -3,1 %-ra csökkentette. Ezt a tendenciát továbbá az is igazolta, hogy a 2001 első negyedévétől 2002 második negyedévéig tartó időszak negyedéves adatai azt mutatták, hogy a közösségi gyártók közösségbeli eladásainak jövedelmezősége 1,1 %-ról -10,9 %-ra esett vissza.
(66) Az alákínálás azt mutatja, hogy a behozott termék ára mennyivel alacsonyabb annál az árszintnél, amit a közösségi gyártók károkozástól mentes körülmények között várhatóan képesek lettek volna elérni. Az alákínálás mértékét a közösségi termék tonnánkénti károkozásmentes árának súlyozott átlaga alapján számították ki. Ezt az árat a közösségi termék megfelelő előállítási ára alapján számították ki, amihez 8 %-os haszonkulcsot adtak hozzá. Ez a haszonkulcs reális, mert ez jellemző a közösségi gyártók hasznára a behozatal hirtelen megugrásától mentes szokásos kereskedelmi helyzetben. Ezt a károkozástól mentes árat hasonlították a behozott érintett termék tonnánkénti súlyozott átlagos árához 2001 során. A két ár közötti különbséget az importált termék CIF/közösségi határra szállított ár százalékában fejezték ki, és az 17,5 %-os alákínálást mutatott.
1.5.3.6. Készletek
1997 1998 1999 2000 2001
Záró készlet (tonna) 3 059 191 2 872 418 3 780 685 4 353 854 4 521 801
(67) A készletszintek némileg csökkentek 1998-ban, majd jelentősen nőttek 1999-ben, majd azt követően (bár nem olyan mértékben) 2000-ben és 2001-ben is. A készletek 1998. és 1999. évi növekedése egybeesett a helyi felhasználás csökkenésével és a jelek szerint nagyrészt ennek a csökkenésnek tudható be. A helyi felhasználás javulása ellenére a következő évben (2000) a készletszintek tovább nőttek, majd 2001-ben is tovább növekedtek, miközben az értékesítési és a helyi felhasználási célú termelés egyaránt csökkent.
1.5.4. A helyi felhasználás elemzése
1997 1998 1999 2000 2001
Helyi felhasználás (tonna) 44 685 095 45 361 899 44 633 623 46 702 238 42 785 150
(68) A helyi felhasználásra vonatkozó egyes mutatók átfogó jellegűek, mivel a helyi felhasználás az érintett termékhez kapcsolódó minden tevékenység elemzésének részét alkotja (azaz kapacitás és a kapacitás kihasználása, foglalkoztatás és termelékenység). Tekintettel a fentiekben a szabad piaccal kapcsolatban elemzett bizonyos más tényezőkre, például az eladási árakra, a készletekre és a jövedelmezőségre, a kapott adatok természetüknél fogva nincsenek a melegen hengerelt tekercsek szabad piaci adataival történő azonnali és objektív összehasonlításhoz igazítva, de mindenesetre nem tartalmaznak bizonyítékot arra nézve, hogy jövedelmezőbb lett volna helyi felhasználásra termelni, mint a szabad piacra. Ezért ez az elemzés a helyi felhasználást célzó termelésre összpontosít, és megvizsgálja, hogy ennek a tendenciája összehasonlítható-e a szabad piac és a világpiac tendenciáival.
(69) 1997 és 1998 között a helyi felhasználású termelés közel 700 000 tonnával nőtt, majd 1999-ben 44,6 millió tonnára esett vissza. 1999 és 2000 között a helyi felhasználás 44,6 millió tonnáról 46,7 millió tonnára nőtt (4,7 %-os növekedés). Ez lehetővé tette a közösségi gyártók számára, hogy 2000-ben növeljék az össztermelést annak ellenére, hogy a szabad piacon értékesített termelés csökkent. 2001-ben azonban a helyi felhasználás csökkent. A szabad piacon értékesített termelés csökkenésével együtt ez az össztermelés 62,4 millióra tonnára való csökkenéséhez vezetett 2001-ben (több mint 7 % csökkenés 2000-hez képest).
1.5.5. Következtetés
(70) Az adatok azt mutatják, hogy míg a kapacitások stabilak maradtak és kismértékű növekedés figyelhető meg a termelékenységben, mindent egybevetve a kapacitások kihasználása, a termelés, a foglalkoztatás negatív fejleményeket mutat és negatív elemek figyelhetők meg a pénzforgalom és a ROCE tekintetében is. Összességében a szabad piacra vonatkozó adatok, a felhasználás csökkenése és a készletek növekedése mellett negatív fejleményeket jeleznek az eladások, a piaci részesedés, az árak és a jövedelmezőség tekintetében is. A helyi felhasználásra vonatkozó adatok megmutatták, hogy hasonló tendencia vonatkozott a helyi felhasználásra is. Ezeket az eredményeket ugyancsak megerősítette az érintett termékkel kapcsolatos összes tevékenység elemzése.
(71) A Bizottság kiemeli, hogy 2001-ben, miközben a behozatal ötéves csúcsot ért el (5 millió tonna), a közösségi gyártók közösségbeli értékesítései ötéves mélypontra zuhantak (17,49 millió tonna) és a jövedelmezőség gyors tempóban csökkent. Mindez a szabad piacon eladott termelés és a felhasználás, valamint az árak párhuzamos zuhanása mellett ment végbe. Ilyen körülmények között várható lett volna a behozatal csökkenése, de ennek ellenére azok két egymást követő évben növekedtek.
(72) Ezeknek az összetett tényezőknek a közösségi gyártókra gyakorolt hatását tükrözik a gazdasági mutatók. A közösségi gyártók vesztettek piaci részesedésükből, amely 2001-ben ötéves mélypontra csökkent. A kapacitások kihasználása jelentős mértékben zuhant 2001-ben, a termelékenységgel együtt. A termelés, a közösségi eladási mennyiségek és árak zuhanásának általános hatása csökkentette a közösségi gyártók jövedelmezőségét, és 2001-re veszteséges helyzetbe hozta azokat. Ezeket a tendenciákat igazolja az árak és a termelékenység folyamatos romlása 2001 első negyedéve és 2002 első negyedéve között.
(73) Az összes fenti tényezőt figyelembe véve és különösen a szabad piaci tevékenységek alapján a Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a közösségi gyártók súlyos kárt szenvedtek.
1.6. Ok-okozati kapcsolat
(74) A megnövekedett behozatal és a súlyos károkozás közötti okozati kapcsolat meglétének vizsgálata céljából, valamint annak érdekében, hogy a más tényezők által okozott kárt ne tulajdonítsák a megnövekedett behozatalnak, a Bizottság a következőképpen járt el:
- a károk okozásáért felelősnek tartott tényezők káros hatásait egymástól megkülönböztette,
- ezeket a káros hatásokat azoknak a tényezőknek tulajdonította, amelyek azokat okozzák, és
- miután a jelenlévő okozati tényezőknek tulajdonította a károkat, a Bizottság határozott arról, hogy a nagyobb behozatal okozza-e eredendően és alapvetően a súlyos kárt.
1.6.1. A megnövekedett behozatal hatása
(75) A melegen hengerelt tekercsek piaca az ellátási források, a vevők és az árak tekintetében átlátszó piac. Mivel a melegen hengerelt tekercs alapvetően alapanyag, az érintett termék és a hasonló termék főleg az árban verseng.
(76) 1999 és 2001 között az import paci részesedése a piac 17,1 %-áról 22,3 %-ra nőtt, miközben a közösségi gyártók piaci részesedése 82,9 %-ról 77,7 %-ra esett vissza. Ugyanebben az időszakban a szabad piacon értékesített mennyiség százalékában a behozatal 18,6 %-ról 25,8 %-ra nőtt. Így a behozatal is nőtt a termeléshez képest a közösségi gyártók kárára.
(77) Az árak tekintetében 2000 és 2001 között a közösségi piacon a behozott termék átlagos egységára 290 euró/tonnáról 254 euró/tonnára csökkent. A közösségi termék átlagos egységára 301 euró/tonnáról 277 euró/tonnára zuhant. Ezen az átlátszó piacon az alákínálásnak döntő hatása volt. Csak a hasonló termék alacsonyabb átlagos egységárának hatása a közösségi gyártókra 8 %-os (440 millió eurós) csökkenést okozott volna a közösségi eladási bevételekben 2001-ben. Az értékesített mennyiségek párhuzamos esését figyelembe véve a közösség értékesítési bevételeinek csökkenése ténylegesen 678 millió euró volt. Az állandó költségek az összköltség jelentős részét teszik ki. Ezért a bevétel csökkenése a nyereség aránytalanul nagyobb zuhanását eredményezte, és 2001-ben a közösségi gyártók -3,1 %-os veszteséget könyveltek el. Az árak és jövedelmezőség esését továbbá számos gyár bezárásának és az abból következő csökkenő foglalkoztatásnak az összefüggésében kell szemlélni.
(78) Ezekből az okokból kifolyólag a Bizottság úgy vélte, hogy összefüggésben áll az alacsony árú import növekedése és a közösségi gyártók által elszenvedett kár, és az import növekedése káros hatást gyakorolt, különösen az árakra gyakorolt nyomás és a közösségi piacon a közösségi gyártók által értékesített csökkenő mennyiségek formájában.
1.6.2. A felhasználás változásainak hatása
(79) A Bizottság megvizsgálta a felhasználás 2000 és 2001 közötti csökkenésének káros hatásait. Ezt a csökkenést a vizsgált ötéves időszak általános tendenciájának összefüggésében kell figyelembe venni. A felhasználás az 1997. évi 22,9 millió tonnáról 1999-re 22,5 millió tonnára csökkent, majd 2000-ben 634 000 tonnás növekedéssel 23,2 millió tonnára nőtt, mielőtt 677 000 tonnával 22,5 millió tonnára esett volna vissza 2001-ben.
(80) Ebben az esetben a Bizottság úgy vélte, hogy a felhasználás 2000. évi nyilvánvaló emelkedését nagyrészt a behozatal és készletek ebben az évben bekövetkezett jelentős növekedése okozta. Ezért a tendenciák mozgása pontosabb képet nyújt. Bár a felhasználás 2000 és 2001 során esett, az ötéves időszak összességében a felhasználás 2 %-kal, azaz 442 000 tonnával csökkent. Ez évenként 0,4 %-os átlagos csökkenést jelent.
(81) Ennek a kérdésnek a vizsgálata során ebben az adott esetben figyelembe vették az összes piaci szereplő reakcióit a felhasználás tendenciaszerű csökkenésére. Ebben a tekintetben azt mutatták ki, hogy miközben a közösségi gyártók 2000-hez képest 2001-ben mintegy 900 000 tonnával kényszerültek csökkenti a közösségi eladásaikat, a behozatal mozgása erőteljesen az ellentétes irányba mutatott. Nem találtak semmilyen gazdasági indokot, ami megmagyarázta volna a behozatal hirtelen növekedését. Például egyetlen exportőr sem állította, hogy ezt az alacsonyabb gyártási költségek okozták.
(82) Az árhatások tekintetében a felhasználás éves szinten mindössze 0,4 %-os csökkenése szokásos körülmények között nem vezethet jelentős árhatásokhoz, ha a gyártást késlekedés nélkül a piac szükségleteihez igazítják. Ebben a tekintetben úgy tűnik, hogy a közösségi gyártók a termelés és az eladások olyan mértékű csökkentésével reagáltak, ami a felhasználás esése által indokoltnál nagyobb mértékű volt.
(83) Hasonlóképpen, ha az árra gyakorolt nyomás csökken, az alacsony árakból fakadó káros hatások is ellenőrzés alatt tarthatók. Ebben az esetben a legfontosabb tényező a nyereség, ahol minden csökkenés minimalizálható lett volna, ha az árak nem zuhannak jelentős mértékben. Ezért ésszerű azt a következtetést levonni, hogy az alacsony árú behozatal hirtelen növekedése nélkül a felhasználás csökkenése nem vezetett volna a nyereség jelentős eséséhez.
(84) Mindenesetre ha minden piaci szereplő felelősen cselekedett volna, és termelését módosítja, a közösségi gyártók akkor is kisebb mennyiséget értékesítenek. A felhasználás 2001-ben az 1999. évi szinten volt (azaz 22,5 millió tonna). A felhasználás 2000-ben 600 000 tonnával nőtt, majd 2001-ben visszaesett az 1999. évi szintre. A közösségi gyártók eladásai azonban 1999-ről 2000-re 350 000 tonnával estek a felhasználás óriási növekedése ellenére. Ugyanakkor a behozatal 2000-ben 1 000 000 tonnával nőtt 1999-hez képest. Ezért a behozatal teljes egészében fedezte a felhasználás növekedését, sőt még annál is többet. A fogyasztás 2001-ben visszaesett az 1999. évi szintre és a közösségi gyártók eladásai durván 900 000 tonnával csökkentek, mivel a behozatal folyamatosan nőtt. A felhasználás csökkenő tendenciájával kifejezve a közösségi gyártók eladásainak csökkenése évente kb. 70 000 tonna lett volna.
(85) A fentiekben megállapított okok miatt a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy jelentős, de nem lényegi kapcsolat fedezhető fel a felhasználás csökkenése és a tapasztalt káros hatások között.
1.6.3. A helyi felhasználás változásának hatása
(86) A Bizottság a melegen hengerelt tekercsek helyi felhasználásában bekövetkezett változások hatását is megvizsgálta. Ez többnyire stabil volt 1997 és 1999 között (44,6 millió tonna), de jelentősen nőtt 2000-ben (46,7 millió tonna), majd 2001-ben visszaesett (42,8 millió tonna). Az időszak alatti csökkenő tendencia kb. 2 millió tonnát tett ki. A Bizottság megjegyezte, hogy ez a tendenciális csökkenés egybevágott a köztes és a késztermékekre vonatkozó piaci feltételekkel.
(87) A helyi felhasználásra vonatkozóan kapott további adatokat a jellegüknél fogva nem igazították a melegen hengerelt tekercsek szabad piaci adataival történő közvetlen és objektív összehasonlításra, de mindenesetre azok nem tartalmaznak bizonyítékot arra, hogy jövedelmezőbb lett volna helyi felhasználásra gyártani, mint a szabad piacra.
(88) A helyi felhasználás csökkenése így károsan hatott a termelésre, ami ebből következően kihatott a kapacitások kihasználására és végül a jövedelmezőségre. A közösségi gyártók szabad piaci árainak és bevételeinek esését azonban az alacsony árfekvésű import okozta, és az igen kis mértékben vagy egyáltalán nem függ össze a helyi felhasználás csökkenésével.
1.6.4. Az exportteljesítmény változásainak hatása
(89) A Bizottság megvizsgálta az export csökkenésének hatását is.
1997 1998 1999 2000 2001
Export (tonna) 2 535 803 2 252 734 1 994 922 1 952 276 1 958 549
(90) A közösségi gyártók által exportált melegen hengerelt tekercsek mennyisége 1997 és 1999 között 2,54 millió tonnáról 1,94 millió tonnára esett vissza. A kivitel viszonylag stabil maradt 1999 és 2000 között, majd 2000-ben csökkent, és 2001-ben kis mértékben növekedett. Az ötéves időszakban a kivitel kb. 580 000 tonnával csökkent, bár ennek a csökkenésnek a legnagyobb része 1997 és 1999 között ment végbe. 1999 óta a kivitel stabil volt. Ezért a legutóbbi időszakban, azaz 2000 és 2001 között nem járult hozzá a káros hatásokhoz. Ebben a tekintetben, mivel a kivitel csökkenéséből adódó károkozás főleg az ötéves időszak korai szakaszában történt, azt kevésbé jelentősnek kell tekinteni, mintha az az ötéves időszak későbbi szakaszában történt volna.
(91) A fentiekben meghatározott okok miatt a Bizottság arra következtetésre jutott, hogy bizonyos kapcsolat található a kivitel csökkenése és az ötéves időszak korai szakaszában tapasztalt káros hatások között.
1.6.5. Az esetleges többletkapacitás hatása
(92) A Bizottság továbbá vizsgálta, hogy a káros hatásokat okozhatta-e a közösségi gyártóknál meglévő többletkapacitás. A vizsgált időszak egésze alatt a teljes becsült elméleti gyártási kapacitásban nem történt lényeges változás, és a kapacitások kihasználtsága végig 80 % fölött vagy kis mértékben az alatt alakult. Ezért semmilyen összefüggés nem volt tapasztalható a kapacitás és a káros hatások között.
1.6.6. A szerkezetátalakítás hatása
(93) A Bizottság továbbá vizsgálta a közösségi gyártók által az utóbbi években végrehajtott szerkezetátalakítás költségeinek káros hatását. Ebben a tekintetben meg kell jegyezni, hogy a szerkezetátalakítás jellemzően rövid távú költségeket jelent (például leépítési kifizetések, beszerzési költségek stb.), amelyeket a középtávú hatékonysági megtakarítások ellensúlyoznak. A folyamatban lévő racionalizálási folyamatra való tekintettel ez azt sugallja, hogy a folyamatban lévő rövid távú költségek akkor is hatottak a költségszerkezetre, ha azok kismértékűek voltak.
1.6.7. A káros hatások oka
(94) A közösségi gyártók által elszenvedett súlyos kár főleg az alacsonyabb eladások és súlyosbodó pénzügyi veszteségek formájában jelentkezett. A Bizottság azonosította azt a négy tényezőt, amelyek a behozatal növekedése mellett hozzájárultak a károkozáshoz: a felhasználás csökkenése, a helyi felhasználás csökkenése, a kivitel csökkenése és a folyamatos racionalizálási törekvések.
(95) A felhasználás kismértékben, évente kb. 0,4 %-kal csökkent, bár a csökkenés erőteljesebb volt 2001-ben, mint 2000-ben. A behozatal változása azonban egyáltalán nem követte ezt a felhasználási mintát, és a Bizottság úgy véli, hogy a felhasználás kismértékű csökkenése nem játszott jelentős szerepet sem a mennyiségekben, sem az árakban.
(96) A helyi felhasználás különösen 2000 és 2001 között megfigyelt visszaesésével kapcsolatban ez negatív hatást fejtett ki különösen a mennyiségekre nézve. Ezért ez nincs lényegi kapcsolatban a közösségi gyártókat a szabad piacon érintő ár- és bevételcsökkenéssel.
(97) A Bizottság ugyancsak megvizsgálta a közösségi gyártók exportjának csökkenését az ötéves időszakban. A csökkenés az ötéves időszak korai szakaszában történt. Az időszak későbbi szakaszában azonban, amikor a károkozás történt, a kivitel stabil maradt. Ezért a kivitel változásának lényegesen kisebb hatása volt a közösségi gyártókra a 2000/2001-es időszakban, mint a behozatal tömegének.
(98) A folyamatos racionalizálási törekvések hatásával kapcsolatban a Bizottság ugyancsak úgy vélte, hogy a közösségi gyártók költségszerkezetére gyakorolt hatás jelentéktelen, különösen ha azt az alacsony árfekvésű behozatal árhatásához hasonlítják.
(99) A Bizottság felhívta a figyelmet arra, hogy a közösségi gyártók által értékesített mennyiség, az eladási árak és a jövedelmezőség csökkenését elsősorban a behozatal növekedése okozta, ami 2001-ben nemcsak sokkal gyorsabban nőtt, mint a felhasználás, de a felhasználás 2001. évi csökkenése alatt tovább nőtt.
1.6.8. Következtetés
(100) A Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy az egyéb ismert tényezők káros hatásainak vizsgálata és azok egymástól és a megnövekedett behozatal káros hatásától való elkülönítése és megkülönböztetése után, valamint annak biztosítása után, hogy az egyéb tényezők által okozott kárt ne a behozatalnak tulajdonítsák, úgy vélhető, hogy okozati és lényegi kapcsolat áll fenn a megnövekedett behozatal és a közösségi gyártóknak okozott súlyos kár között.
1.7. További fejlemények
(101) A Bizottság továbbá számos olyan elemet vizsgált, amelyek igazolják azt a következtetést, hogy a közösségi gyártóknak okozott súlyos kár várhatóan jelentősen súlyosbodott volna, ha a behozatal a jelenlegi szinten folytatódik vagy növekszik.
1.7.1. Az Amerikai Egyesült Államok védintékedései az acélra vonatkozóan
(102) Az Amerikai Egyesült Államok 2002. március 5-én védintézkedéseket hozott bizonyos acéltermékek importjával szemben, amelyekhez a melegen hengerelt lapos szénacél termékek is tartoznak. Ezek az intézkedések 2002. március 20-án léptek érvénybe, és az Amerikai Egyesült Államokba irányuló behozatalra vonatkozó vámok az első évben ad valorem 30 %-kal, a második évben 24 %-kal és a harmadik évben 18 %-kal nőttek. Az intézkedések nem vonatkoznak Kanadára, Izraelre, Jordániára és Mexikóra, valamint számos fejlődő országnak minősített országra.
1.7.2. Az Amerikai Egyesült Államok acélra vonatkozó védintézkedéseiből adódó kereskedelemátirányítás
(103) A Bizottság megvizsgálta az Amerikai Egyesült Államok intézkedéseinek várható hatását az Amerikai Egyesült Államokba exportáló főbb országok helyzetének elemzése útján.
(104) 2001-ben az Amerikai Egyesült Államok 2 562 747 tonnát importált az érintett termékével megegyező HSC kód alá sorolt termékekből. E termékek fő exportálói az Amerikai Egyesült Államokba a következő országok voltak: Hollandia (13 %/340 000 tonna), Franciaország (13 %/320 000 tonna), Korea (11 %/270 000 tonna), Kanada (9 %/240 000 tonna), Törökország (9 %/230 000 tonna), Mexikó (9 %/230 000 tonna) és Ausztrália (9 %/230 000 tonna). Az utóbbi években India, Kína, Tajvan, Indonézia, Thaiföld, Ukrajna, Oroszország, Dél-Afrika, Brazília, Németország és Japán is jelentős szállítói voltak az Amerikai Egyesült Államok piacának.
(105) 2001-ben az amerikai védintézkedések által érintett országokból (kivéve a közösségi gyártókat, és azokat az országokat, amelyekre nem vonatkoznak az Amerikai Egyesült Államok e termékekre vonatkozó védintézkedései) az Amerikai Egyesült Államokba irányuló összes export kb. 1 millió tonnát tett ki. Bizonyos gyártók által előállított bizonyos termékeket is mentesítettek az Amerikai Egyesült Államok védintézkedései alól, de ezek mennyisége nem tekinthető jelentősnek.
(106) A Bizottság ezt követően megvizsgálta annak a valószínűségét, hogy az Amerikai Egyesült Államok védintézkedéseiből következő korlátozott bejutás az amerikai piacra a Közösségbe irányuló export növekedését okozza-e. A Bizottság megvizsgálta az együttműködő exportőr gyártók kapacitásait. Arra az eredményre jutott, hogy ezek kapacitásukat az 1997 és 1999 közötti időszak mintegy 123 millió tonnás szintjéről 2001-re 140,4 millió tonnára növelték. Az együttműködő exportőr gyártók közül egy sem mutatott hajlandóságot arra, hogy a közeljövőben csökkentse a kapacitását, illetve egy sem mutatott arra irányuló szándékot, hogy az amerikai intézkedések miatt csökkentse termelését.
(107) A legtöbbjük azt a célt tűzte ki, hogy az Amerikai Egyesült Államokba irányuló kivitelük csökkenésének kompenzálása érdekében növelje eladásait a belföldi piacon, de ezt e piacok stagnáló vagy csökkenő felhasználásának összefüggésében tették. Ebben a tekintetben igen valószínűtlen, hogy ezek a gyártók jelentősen növelni tudják az eladásaikat a belföldi piacaikon. Egyben az is valószínűtlen, hogy növelni képesek a más exportpiacokra irányuló eladásaikat, mivel az ilyen piacok többségén a gyártók már az amerikai piac jelentős leszűkítésének hatása alatt vannak, és semmilyen jel nem mutat arra, hogy rövid és középtávon ezeken a piacokon a nagyobb behozatalt felvenni képes jelentős többletfelhasználás alakulna ki.
(108) Ezért az a potenciális kereskedelem, amely a végleges intézkedések hiányában, az Amerikai Egyesült Államok intézkedései miatt a Közösségbe irányítható, 1 millió tonnát tesz ki. Annak, hogy ezt a potenciált miért nem lehet teljes egészében kihasználni, konkrét okai vannak, például az, hogy az Amerikai Egyesült Államok jelenlegi magas belföldi árai a vártnál némileg magasabb behozatali szintet eredményezhetnének a 30 %-os vám ellenére, valamint azért, mert a harmadik országbeli gyártók részben ellensúlyozhatják az amerikai piac elvesztését azzal, hogy a belföldi piacukon növelik az eladásaikat. Ez bizonyos mértékben különösen igaz lehet olyan országok esetében, amelyek az Amerikai Egyesült Államok védintézkedései ellen hoztak ellenintézkedéseket. A gyártók egy bizonyos ideig a készleteiket is növelhetik.
(109) Továbbra is megmarad azonban a közösségbe irányuló nagyobb kivitel lehetősége. A 2001 során történt növekedésnek számos oka volt, mint azt a súlyos kár elemzése során a Bizottság meghatározta, és ezek mindegyike változatlanul fennáll és hatása várhatóan a behozatalt még tovább fogja növelni. Ezenkívül új elemet jelentenek az amerikai védintézkedések, aminek következtében a termelés jelentős részére a gyártók súlyos nyomás alatt kénytelenek vevőt találni. Ilyen körülmények között joggal feltételezhető, hogy a végleges intézkedések nélkül a fentiekben kiszámított mennyiség (1 millió tonna) 25-50 %-a között van az okozott minimális kereskedelemátirányítás, amely az Amerikai Egyesült Államok piacáról átirányítható. Minden valószínűség szerint ez még nagyobb is lehet, azonban helyesebb az elemzést óvatosan végezni.
(110) Az is jelentős, hogy 2001-ben a melegen hengerelt tekercsek fő exportpiaca a Közösség volt (5 millió tonna). Ez Korea (4,2 millió tonna), az Amerikai Egyesült Államok (2,6 millió tonna), Kína (2,3 millió tonna), Japán (1,7 millió tonna) és Törökország (1,6 millió tonna) megfelelő adatával lehet összevetni. Mindez azt mutatja, hogy a Közösség a múltban is a világ egyik legnyitottabb piaca volt, és a közelmúlt intézkedéseit követően is az marad. Az euró utóbbi időben bekövetkezett felértékelődése az amerikai dollárhoz és más fő valutákhoz képest vonzóbbá teszi a közösségi gyártáshoz kapcsolódó behozatalt rövid és középtávon.
1.7.3. Az Amerikai Egyesült Államok acélra vonatkozó védintézkedéseiből adódó közösségi exportcsökkenés
(111) Az egyesült államokbeli intézkedések közvetlen hatása a melegen hengerelt tekercsek Amerikai Egyesült Államokba irányuló közösségi exportjának drasztikus csökkentése. A 30 %-os ad valorem vámok kivetése nagyrészt gátat szab ennek a kivitelnek, bár bizonyos kisebb mennyiségek bekerülhetnek az Amerikai Egyesült Államokba a jelenlegi nagy árszint miatt, aminek következtében érdemes lehet a vámot kifizetni, hogy legalább a többletkészletektől megszabaduljanak. Becslések szerint, a lehető legteljesebb mértékben számba véve az intézkedések meghozása óta az Amerikai Egyesült Államok által nyújtott mentességeket, az Amerikai Egyesült Államokba irányuló közösségi export, ami 2001-ben mintegy 820 000 tonnát tett ki, jelentősen csökkenni fog az amerikai intézkedések hatására.
(112) Az is valószínű, hogy a harmadik országokba irányuló közösségi export is csökken, egyrészt azért, mert világszerte minden gyártó egyre nehezebben lesz képes exportálni az amerikai intézkedések és más harmadik országok által végrehajtott védintézkedések miatt, másrészt azért, hogy a közösség elkerülje a saját piacaira történő átirányítást.
1.7.4. Az Amerikai Egyesült Államok intézkedéseinek tervezett hatása
(113) A Bizottság értékelte annak a lehetséges hatását a közösségi gyártókra, ha a végleges intézkedéseket nem hozzák meg, és ennek következtében bekövetkezik az amerikai védintézkedések miatti átirányítás, valamint értékelte az intézkedéseknek a közösségi exportra gyakorolt hatását. Ebben a tekintetben a Bizottság arra az eredményre jutott, hogy közösségi védintézkedések hiányában elkerülhetetlen a behozatal jelentős növekedése, ami a közösségi ipar állapotának igen súlyos és jelentős hanyatlását eredményezné. A közösségi gyártók nagyfokú érzékenysége miatt az import minden jelentős növekedése súlyos következményekkel járna. A 250 000 és 500 000 tonna közötti várható emelkedés azonnal a közösségi gyártók eladásainak további jelentős csökkenését eredményezné, és a csökkenő eladások igen gyorsan súlyos negatív következményekhez vezetnének az iparág állapotát jellemző más mutatókban is.
(114) A közösségi export folyamatos csökkenése ugyancsak hozzájárul a közösségi gyártók helyzetének romlásához. Becslések szerint az Amerikai Egyesült Államok védintézkedéseinek meghozása óta a közösségi export jelentősen csökkent, és ez a helyzet minden valószínűség szerint fennmarad, vagy tovább súlyosbodik az elkövetkező hónapokban.
(115) A behozatal feltételezett növekedése és a közösségi export feltételezett csökkenése lényegesen rontaná a közösségi ipar helyzetét minden olyan tényezővel kapcsolatban, amelyet a súlyos kár megállapításánál a Bizottság már vizsgált. Ezek azonnal az eladások és az árak további erőteljes zuhanásához vezetnének, amelyből adódóan negatív hatások érvényesülnének a gyártásra, megnőnének az egységköltségek és a veszteségek. Tulajdonképpen az általános negatív hatást tovább erősítené az, hogy a közösségi gyártók már most súlyos károkat szenvedtek az utóbbi években megnövekedett behozatal miatt.
1.7.5. Következtetés
(116) Megfelelően figyelembe véve azt, hogy a közösségi gyártókat már most súlyos kár érte, ésszerű levonni azt a következtetést, hogy a végleges intézkedések hiányában a behozatal várható további jelentős növekedése nagymértékben súlyosbítaná a közösségi gyártók helyzetét. Tovább súlyosbítja ezt a helyzetet rontaná a közösségi kivitelnek az amerikai védintézkedések miatti nagymértékű csökkenése.
1. termék
A KÖZÖSSÉGI GYÁRTÓK HELYZETE
1997 1998 1999 2000 2001
Kapacitás (tonna) 78 500 000 78 500 000 78 500 000 78 500 000 78 500 000
Kapacitás kihasználásának mértéke (%) 85,2 % 83,4 % 84,3 % 85,9 % 79,4 %
Nyitó készlet (tonna) 2 928 346 3 059 191 2 872 418 3 780 685 4 353 854
Össztermelés (tonna) 66 892 420 65 474 371 66 184 419 67 414 844 62 361 216
Vásárlás (tonna) 120 911 30 654 49 582 161 965 40 695
Összes értékesítés (tonna) 22 197 392 20 329 899 20 692 111 20 301 403 19 448 814
Helyi felhasználás (tonna) 44 685 095 45 361 899 44 633 623 46 702 238 42 785 150
Záró készlet (tonna) 3 059 191 2 872 418 3 780 685 3 252 854 4 521 801
Értékesített mennyiség az EU-n kívül (tonna) 2 535 803 2 252 734 1 994 922 1 952 276 1 958 549
Értékesített mennyiség az EU-ban (tonna) 19 661 589 18 077 165 18 697 189 18 349 126 17 490 26
EU értékesítés egységára (euró/tonna) 273 290 235 301 277
Nettó nyereség/veszteség EU-s értékesítésen (%) 6,3 % 9,4 % -6,5 % 10,8 % -3,1 %
Piaci részesedés (%) 85,7 % 79,0 % 82,9 % 79,2 % 77,7 %
Foglalkoztatás (időszak vége) 34 814 34 644 32 371 32 583 31 181
Termelékenység (tonna/munkavállaló) 1 921 1 890 2 045 2 069 2 000
AZ EU-S ÉRTÉKESÍTÉSEK MENNYISÉGE, EGYSÉGÁRAI ÉS JÖVEDELMEZŐSÉGE NEGYEDÉVES ALAPON
2001 1. n.év 2001 2. n.év 2001 3. n.év 2001 4. n.év 2002 1. n.év
Mennyiség (tonna) 4 761 821 4 761 127 4 179 049 3 788 269 4 689 210
Egységár (euró/tonna) 283 277 277 270 254
Jövedelmezőség (%) 1,1 % -3,0 % -3,2 % -8,2 % -10,9 %
Alákínálás 2001-ben = 3,9 %
Áron aluli értékesítés 2001-ben = 17,5 %
A fentiekben a közösségi gyártókról megadott adatokat mintavételezéses ellenőrzéssel és a közösségi össztermelés alábbi százalékát képviselő vállalatok helyszíni vizsgálatával igazolták: 91,4 %
2. - 2. TERMÉK: ÖTVÖZETLEN MELEGEN HENGERELT LEMEZEK ÉS LAPOK
2.1. Az érintett termék és a hasonló vagy közvetlenül versengő termék
2.1.1. Az érintett termék
(117) Az érintett termék vasból vagy ötvözetlen acélból készült, laposan hengerelt, 600 mm vagy annál nagyobb szélességű, burkolatlan, galvanizálatlan és bevonatlan, nem tekercselt, a melegen hengerelést követően a továbbiakban nem megmunkált termék
- domború mintázattal, vagy
- nem domború mintázattal, 4,75 mm vagy annál nagyobb vastagságú, de 10 mm-nél nem vastagabb és 2050 mm-nél nem szélesebb, nem négy oldalon hengerelt és nem zárt négyszögüregű és 1250 mm-t nem meghaladó szélességű, vagy
- nem domború mintázattal, 3 mm vagy annál nagyobb vastagságú, de 4,75 mm-nél nem vastagabb, nem négy oldalon hengerelt és nem zárt négyszögüregű és 1250 mm-t meghaladó szélességű és 4 mm-t meghaladó vastagságú, vagy
- nem domború mintázattal, 3 mm-nél kisebb vastagságú
(a következőkben a melegen hengerelt lemezek és lapok). Az érintett termék jelenleg a KN 7208 40 10, 7208 40 90, 7208 52 99, 7208 53 90, 7208 54 10 és 7208 54 90 kód alá van besorolva.
(118) A melegen hengerelt lemezeket és lapokat általában acélművekből nyerik a félkész acéltermékek melegen hengerelésével a végső hengerlési ellenőrzés vagy maratás vagy folyamatos izzítás után.
(119) Annak ellenére, hogy minden egyes KN-kód egy bizonyos megkülönböztethető melegen hengerelt lemez vagy lap típusnak felel meg, megállapítható, hogy azok mind azonos jellemzőkkel vagy hasonló fizikai és műszaki jellemzőkkel, felhasználásokkal és alkalmazásokkal rendelkeznek. Ennek megfelelően a melegen hengerelt lemezek és lapok minden típusa egyetlen terméket képez, amely a fentiekben felsorolt KN-kódok közül a megfelelő alá van besorolva.
2.1.2. Hasonló vagy közvetlenül versengő termékek
(120) A Bizottság megvizsgálta, hogy a közösségi gyártók által előállított termék (a továbbiakban: "hasonló termék") hasonlít-e az érintett importált termékhez. A vizsgálat során a Bizottság beadványokat kapott a melegen hengerelt lemezek és lapok egyes fő exportőreitől és importőreitől, akik azt állították, hogy a Közösségbe behozott melegen hengerelt lemezek és lapok bizonyos típusait nem közösségi gyártók állították elő, és az nem tekinthető az érintett termékhez "hasonlónak".
(121) A Bizottság részletesen megvizsgálta ezeket a beadványokat, és különösen a vizsgálat alábbi megállapításait vette figyelembe:
a) a vám szempontjából a behozott terméknek és a közösségi terméknek megegyezik a nemzetközi besorolása. Továbbá azonosak vagy hasonlóak a fizikai tulajdonságaik (összetétel, méret, forma és felület), és azokat nemzetközileg elismert szabványok szerint gyártják;
b) a behozott terméket és a közösségi terméket hasonló vagy megegyező értékesítési csatornákon keresztül értékesítették, és az árinformációk naprakészen rendelkezésre álltak (például az árakat részletesen az időszakos ipari kiadványokban, például a Metal Bulletin és a Steel Weekly lapokban hozzák nyilvánosságra), és az érintett termék és a közösségi gyártók terméke nagyrészt az árban versengett egymással;
c) a behozott termék és a közösségi termék egyaránt alkalmas ugyanazon vagy hasonló végfelhasználásokhoz, és ezek ezért jelentős mértékben egymás alternatívái vagy helyettesítő termékei és egyszerűen felcserélhetők voltak;
d) a fogyasztók a behozott terméket és a közösségi terméket egyaránt egy bizonyos kívánalom vagy kereslet kielégítése céljából bizonyos funkciókat ellátó helyettesítő eszköznek tekintették, ebből a szempontból az exportőr/importőr által meghatározott különbségek csak az egyes vevők részére gyártott termékek közötti kismértékű változtatások voltak.
(122) A Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a termék tulajdonságaiban és jellemzőiben meglévő, a beadványokban meghatározott állítólagos műszaki különbségek ellenére a behozott termék és a közösségi termék hasonló vagy közvetlenül versengő termékek.
2.2. Megnövekedett behozatal
(123) A Bizottság megvizsgálta, hogy az érintett terméket a Közösségbe, a közösségi gyártáshoz képest abszolút vagy relatív mértékben olyan jelentősen megnövekedett mennyiségben és/vagy olyan feltételekkel importálják-e, ami a közösségi gyártóknak súlyos kárt okoz vagy súlyos kár okozásával fenyeget. Ebben a tekintetben a Bizottság az érintett termék legutóbbi időszakban lebonyolított behozatalára fordította a figyelmét, amelyhez az adatok abszolút számokban, illetve viszonylagosan, az értékesítésre szánt gyártásra vonatkozóan (a "helyi felhasználás" kivételével), és a teljes gyártásra vonatkozóan rendelkezésre álltak. Az alábbi táblázat a behozatal növekedését mutatja abszolút értékben és az értékesítésre szánt közösségi gyártáshoz és a teljes közösségi gyártáshoz (a helyi felhasználással együtt) viszonyítva egyaránt, az 1997-től 2001-ig terjedő időszakban.
2. termék
Ötvözetlen melegen hengerelt lemezek és lapok
FELHASZNÁLÁS
1997 1998 1999 2000 2001
Mennyiség (tonna) 2 038 964 2 291 736 2 469 281 2 220 950 2 209 059
AZ IMPORTRA VONATKOZÓ ADATOK
1997 1998 1999 2000 2001
Összes behozatal (szerződésben álló országokkal együtt)
Mennyiség (tonna) 417 598 511 040 477 067 533 107 572 133
Növekedés (%) 22,4 % -6,6 % 11,7 % 7,3 %
Piaci részesedés (%) 20,5 % 22,3 % 19,3 % 24,0 % 25,9 %
Behozatal és össztermelés aránya (%) 19,0 % 21,2 % 18,5 % 23,0 % 26,2 %
Behozatal és értékesített mennyiség aránya (%) 23,0 % 25,8 % 22,1 % 28,9 % 32,0 %
Egységár (euró/tonna) 264 248 246 305 229
1998/1997 1999/1998 2000/1999 2001/2000
Mennyiség mint mozgó átlag (tonna) 464 319 494 054 505 087 552 620
(124) Az ázsiai válságot megelőző időszakban[6] a behozatal 400 000 tonna körül viszonylag stabil volt (1996: 387 176 tonna, 1997: 417 598 tonna). Az ázsiai válság hatására azonban 1997 és 1998 között a behozatal mintegy 22 %-kal nőtt, miközben az átlagos ár közel 6 %-kal csökkent. A közösségi össztermelés és az eladásra szánt termelés is nőtt 1998-ban, így az eladásra szánt termeléshez képest a behozatal 22,9 %-ról 25,8 %-ra nőtt, míg az össztermeléshez képest 19 %-tól 21,2 %-ra nőtt. A Bizottság azonban úgy ítéli meg, hogy az 1998. évi behozatal szintje nem irányadó az ázsiai gyártók által alkalmazott rendkívül alacsony árak és az azt követő behozatali dömping miatt.
(125) A következő évben az ázsiai válság hatásai enyhülni kezdtek, és a behozatal kb. 7 %-kal visszaesett, de abszolút mértékben még így is nagyobb maradt, mint 1997-ben. Relatív mértékben (az eladásra szánt termeléshez és az össztermeléshez viszonyítva) a behozatal visszatért az 1997 körüli szintre, bár a behozatal ára nyomott maradt.
(126) 1999 és 2000 között a behozatal 477 067 tonnáról 533 107 tonnára nőtt, azaz 56 000 tonnával emelkedett, ami 12 %-os növekedésnek felel meg. Ugyanebben az időszakban az értékesítésre szánt termelés mennyisége több mint 14 %-kal, 2,16 millió tonnáról 1,85 millió tonnára csökkent. Ennek következtében az értékesítésre szánt termeléshez képest a behozatal 30 %-kal, 22,1 %-ról 28,9 %-ra nőtt. Az értékesítésre szánt termelés csökkenése és a helyi felhasználás növekedése miatt a közösségi össztermelés 2,58 millió tonnáról 2,32 millió tonnára csökkent. A behozatal az össztermelés 18,5 %-áról 23 %-ára nőtt.
(127) 2000 és 2001 között a behozatal 572 133 tonnával nőtt (kb. 39 000 tonnás, 7,3 %-os további növekedés). 2001-ben az értékesítési célú termelés további 3 %-kal csökkent 1,79 millió tonnára, így a szabad piacon értékesített mennyiséghez képest a behozatal körülbelül 11 %-kal nőtt. A közösségi össztermelés ugyancsak csökkent 2001-ben (133 000 tonnával, azaz 6 %-kal), ami a helyi felhasználásra végzett és a szabad piacon értékesített termelés csökkenését tükrözi, így a közösségi össztermeléshez képest a behozatal körülbelül 14 %-kal nőtt.
(128) Az érintett termék ára 1997 és 1998 között csökkent és 1999-ben alacsony szinten maradt. A jelek szerint az 1998. évi csökkenés és az 1999-ben továbbra is nyomott ár az ázsiai válság eredménye. Az árak 2000-ben 24 %-kal 305 euró/tonnára emelkedtek, de 2001-ben 25 %-kal csökkentek. A Bizottság megjegyzi, hogy az árak 2000. évi növekedése ellenére a behozatal növekedése (abszolút mértékben és a termeléshez képest) tovább nőtt 2001-ben, zuhanó árak mellett. A behozatal átlagos ára 2000-ben 305 euró/tonnáról 2001-re 229 euró/tonnára csökkent. A Bizottság azt is megjegyzi, hogy a közösségbe irányuló behozatal tovább nőtt akkor, amikor az euró az amerikai dollárhoz viszonyítva viszonylag gyenge volt, és amikor az Amerikai Egyesült Államokban a melegen hengerelt lemezek és lapok árai 30-40 %-kal magasabbak voltak, mint a termék közösségi árai.
2.2.1. Kétéves mozgó átlag
(129) A Bizottság kétéves mozgó átlagokat vett figyelembe, hogy meghatározza az 1997 és 2001 közötti importszintek hátterében álló tendenciát, valamint azt, hogy a behozatal utóbbi időben bekövetkezett növekedése kialakult tendenciát jelentenek-e. Ezek szerint miközben 1997/1998 és 1999/2000 között, bármely kétéves időszakot nézve a behozatal 464 319 tonna és 505 087 tonna között ingadozott (azaz 484 703 tonna +/- 4 %), 1999/2000 és 2000/2001 között több mint 9 %-kal nőtt, 505 087 tonnáról 552 620 tonnára.
2.2.2. Az import piaci részesedése
(130) Az import piaci részesedése némileg növekedett 1997 és 1998 között, majd 1999-ben 19,3 %-ra esett vissza, ami 1997-hez képest a piaci részesedés kismértékű csökkenésének felelt meg. 2000-ben és 2001-ben a behozatal piaci részesedése jelentősen nőtt, 24 %-kal, majd 25,9 %-kal - ami 24 %-os, ill. 8 %-os növekedésnek felel meg.
2.2.3. Következtetés
(131) Bár a behozatal 1998-ban jelentősen nőtt, a Bizottság úgy ítéli meg, hogy az a növekedés kivételes volt, és nem tekinthető a behozatal szokásos fejlődésének. Ezt az is tükrözi, hogy a behozatal 1999-ben csökkent. 1998-tól eltekintve, 1997 és 1999 között a behozatal abszolút értékben 7 %-kal nőtt (és negatív volt össztermeléshez és a szabad piacon eladott termeléshez viszonyítva). Összehasonlítás céljából: 1999 és 2000 között az éves behozatal abszolút értékben 12 % volt (24 % a közösségi össztermeléshez és 28 % a szabad piacon eladott mennyiséghez képest). Mindegyik összehasonlításban az import éves növekedési üteme lényegesen nagyobb volt 1999 és 2000 között, mint a korábbi időszakban, és az import 2000 és 2001 között, annak ellenére, hogy a legmagasabb értékét 2000-ben érte el, tovább növekedett, az 1997 és 1999 közötti időszakot meghaladó mértékben. Meg kell jegyezni, hogy az ideiglenes szakaszban megállapított kontingens kihasználtsága szerinti nagy importszint 2002-re beigazolódni látszik.
(132) A vizsgált ötéves időszak alatti import kétéves mozgó átlaga mutatja, hogy a közelmúlt importnövekedését nem az importszintek alakulásának szokásos tendenciái okozták.
(133) A Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a közelmúlt növekedései hirteleneknek, erőteljeseknek és jelentőseknek mondhatók a korábbi évek fejleményeihez képest, különösen pedig az 1998. évi importnövekedés nem tekinthető szokásosnak.
2.3. Előre nem látott fejlemények
2.3.1. Kereskedelemkorlátozó eszközök megnövelt használata az Amerikai Egyesült Államok által
(134) 1998-tól az Amerikai Egyesült Államok, amely a világ acélfelhasználásának kb. egynyolcadát képviseli, az ázsiai válságra adott válaszként fokozta a kereskedelemkorlátozó eszközök alkalmazását az acéliparban, hogy a belföldi gyártókat megvédje a versenytől. A WTO-ban számos ilyen intézkedésről hoztak határozatot, és az alkalmazott módszerek közül néhányat a WTO-val összeférhetetlennek minősítettek. Mindenesetre az érvényben maradt intézkedések közül számos ugyanezen a módszeren alapul.
(135) Az alábbi táblázat az Amerikai Egyesült Államok által 1997 és 2001 között egy vagy több országra vonatkozóan hozott végleges dömpingellenes és kiegyenlítővám-határozatok éves számát mutatja az acélipar egészére nézve, valamint mutatja az utóbbi három év ilyen irányú tevékenységének növekedését.
Év Végleges dömpingellenes határozatok Végleges kiegyenlítővám-határozatok
1997 5 0
1998 6 1
1999 16 7
2000 14 5
2001 26 5
(136) 2001 során az Amerikai Egyesült Államok további átfogó intézkedéseket is meghirdetett az acéliparban. 2001 januárjában az Amerikai Egyesült Államok vizsgálatot indított az acélra az Amerikai Egyesült Államok 1974. évi kereskedelmi törvényének 223. szakasza alapján. 2001 júliusában az egyesült államokbeli ITC átfogó vizsgálatot hirdetett az acélra az 1974. évi kereskedelmi törvény 202. szakasza alapján; decemberben az ITC védintézkedéseket javasolt az acéltermékek széles skálájára.
(137) Ezek az intézkedések egyre inkább az Amerikai Egyesült Államokba irányuló acéláru-import elleni hatással rendelkeztek, és 1998 és 2001 között az amerikai acélbehozatal 33 %-os csökkenését eredményezték, majd csúcspontjukat 2002. március 5-én érték el, amikor az Amerikai Egyesült Államok bejelentette a védintézkedéseket. Az Amerikai Egyesült Államokba irányuló behozatalra különösen a bevezetés előtt hónapokon át vitatott korlátozó eljárásnak volt visszatartó hatása, a gazdasági szereplőkre nézve kialakult bizonytalanság miatt. Ez ténylegesen valamely WTO tag által kezdeményezett legnagyobb méretű védintézkedés, amely közel 17 milliárd dollárnyi behozatalra vonatkozik.
2.3.2. A kereskedelemkorlátozó eszközök megnövekedett alkalmazása az Amerikai Egyesült Államok által - az érintett termék tekintetében
(138) A melegen hengerelt lemezekkel és lapokkal kapcsolatban (az Amerikai Egyesült Államok termékcsoportjai, amelyekhez a melegen hengerelt lemezek és lapok tartoznak) az Amerikai Egyesült Államok 19 nagy vámmértékű dömpingellenes intézkedést (ideértve egy felfüggesztési megállapodást) és 10 kiegyenlítővám-intézkedést hozott 1999 és 2001 között. 1999 februárjában az Amerikai Egyesült Államok 10,78 % és 67,14 % közötti dömpingellenes vámokat vetett ki a Japánból származó érintett termék behozatalára; 10,21 % és 52,14 % közötti dömpingellenes vámokat és kiegyenlítővámokat (amelyek közül néhányat összesítve alkalmaznak) vezetett be az Indonéziából származó érintett termék behozatalára. 1999 júliusában az Amerikai Egyesült Államok 41,27 % és 42,12 % közötti dömpingellenes vámokat vezetett be a Brazíliából származó érintett termék behozatalára. 2000 szeptemberében az Amerikai Egyesült Államok 40,6 % és 44,59 % közötti dömpingellenes vámokat és kiegyenlítő vámokat (amelyek közül néhányat összesítve alkalmaznak) vezetett be az Argentínából származó érintett termék behozatalára. 2000 novemberében az Amerikai Egyesült Államok 64,20 % és 90,83 % közötti dömpingellenes vámokat vetett ki a Kínából származó érintett termék behozatalára. Ugyancsak 2000 novemberében az Amerikai Egyesült Államok 8,28 % és 44,4 % közötti dömpingellenes vámokat és kiegyenlítő vámokat (amelyek közül néhányat összesítve alkalmaznak) vezetett be az Indiából származó érintett termék behozatalára.
(139) A melegen hengerelt lemezekkel és lapokkal kapcsolatban 2002. március 15-ig az Amerikai Egyesült Államoknak 17 ország exportőrei ellen volt érvényben dömpingellenes intézkedése és 9 ország exportőrei ellen volt érvényben kiegyenlítővám-intézkedése. Argentína, Brazília, Kína, Franciaország, India, Indonézia, Olaszország, Japán, Kazahsztán, Hollandia, Románia, Oroszország, Dél-Afrika, Dél-Korea, Tajvan, Thaiföld és Ukrajna voltak az ilyen eljárásokkal érintett országok. A dömpingellenes vagy kiegyenlítővám-intézkedések meghozása után minden esetben csökkent az adott országból az érintett termékek behozatala az Amerikai Egyesült Államokba. Emellett az amerikai import 2001. évi drámai esése olyan évben következett be, amikor nemcsak 19 dömpingellenes intézkedés és 10 kiegyenlítővám volt érvényben az érintett termékre, hanem annak az évnek a kezdetén az Amerikai Egyesült Államok az 1974. évi egyesült államokbeli kereskedelmi törvény 223. szakasza alapján vizsgálatot kezdeményezett az acélra, és amely év közepén az egyesült államokbeli ITC átfogó vizsgálatot hirdetett az acélra az 1974. évi kereskedelmi törvény 202. szakasza alapján.
(140) 1999 és 2001 között az Amerikai Egyesült Államok behozatala 6,61 millió tonnáról 3,63 millió tonnára csökkent. Ugyanabban az időszakban a melegen hengerelt lemezek és lapok közösségi behozatala 20 %-kal emelkedett, és 477 067 tonnáról 572 133 tonnára nőtt.
(141) A Bizottság azt is megállapította, hogy a melegen hengerelt lemezek és lapok csökkentett behozatala az Amerikai Egyesült Államok piacára növelő hatást gyakorolt a közösségi piacra irányuló behozatalra. A rendelkezésre álló információk alapján a Bizottság megállapította, hogy időbeli összefüggés figyelhető meg az Amerikai Egyesült Államok által az utóbbi években alkalmazott kereskedelemkorlátozó eszközök, a 2000 és 2001 közötti drasztikusan csökkentett amerikai melegenhengerelttekercs-behozatal, és ugyanazon termék közösségi behozatalának ugyanabban az időszakban megfigyelhető növekedése között. 2001-ben a Közösség a melegen hengerelt lemezek és lapok fontos exportpiaca volt. A Közösség piacán és az amerikai piacokon azonos típusú ipari felhasználók találhatók. Az egyesült államokbeli kereskedelemkorlátozó eszközök által érintett számos exportőr évekig a Közösségbe is exportált. Ugyanakkor az amerikai behozatal drasztikus csökkenésével párhuzamosan a Közösségbe irányuló behozatal rekordméretűre nőtt, annak ellenére, hogy 2001-ben a GDP növekedése mérséklődött, a termelés és felhasználás pedig csökkent a Közösségben.
(142) A kereskedelemkorlátozó eszközök megnövekedett és kiterjedt alkalmazása, amelyek közül néhány összeférhetetlennek bizonyult a WTO-val, nem volt előrelátható az Uruguayi Forduló befejezésekor, és ez alkotja a Korlátozási Megállapodásban meghatározott előre nem látható körülményeket.
2.3.3. Az Amerikai Egyesült Államokba irányuló behozatal csökkenése
(143) Az alábbi táblázat az Amerikai Egyesült Államok által melegen hengerelt acélként (ideértve a tekercselt lemezeket) és lemezként (ideértve a méretre vágott és bevont lemezeket) kategorizált termékek behozatalát mutatja 1997-től 2001-ig. A melegen hengerelt lemezeket és lapokat ezekbe az amerikai termékkategóriákba sorolják be.
Év Az érintett termék behozatala az USA-ba (tonna)
1997 7 065 153
1998 12 240 826
1999 6 606 789
2000 7 568 511
2001 3 630 657
Forrás: Globális Kereskedelmi Atlasz
(144) 1997 és 1998 között az Amerikai Egyesült Államok behozatala növekedett, majd 1999-ben kis mértékben az 1997. évi szint alá csökkent. 1999 és 2000 között a behozatal mintegy 7,6 millió tonnára nőtt. 2000 és 2001 között a behozatal jelentősen, mintegy 52 %-kal 3,6 millió tonnára csökkent.
(145) A melegen hengerelt lemezek és lapok amerikai importszintjének csökkenése elsősorban a fent említett intézkedések olyan exportőrökre vonatkozó közvetlen hatásával magyarázható, akiknek a termékei a dömpingellenes és/vagy kiegyenlítő vámok hatálya alá kerültek; de magyarázható ugyanakkor az ilyen intézkedések és az érintett terméket az Amerikai Egyesült Államokba exportáló minden exportőrre vonatkozó vizsgálatok közvetett visszatartó hatásával is.
(146) Az alábbi táblázat az egyes dömpingellenes/kiegyenlítő intézkedések hatását mutatja a melegen hengerelt acél (ideértve a tekercselt lemezeket) és lemez (ideértve a méretre vágott és bevont lemezeket) termékek egyes országokból az Amerikai Egyesült Államokba irányuló exportjára.
Ország Dömpingellenes intézkedés meghozásának dátuma Az Egyesült Államokba irányuló export (tonna)
2000 2001
India 2000 november 751 000 57 000
Tajvan 2000 november 653 000 46 000
Kína 2000 november 578 000 120 000
Dél-Korea 2000 november 883 000 452 000
Indonézia 2000 november 235 000 12 000
Thaiföld 2000 november 253 000 32 000
2.4. A közösségi gyártók meghatározása
(147) A melegen hengerelt lemezek és lapok közösségi össztermelése évente kb. 2,4 millió tonna. A vizsgálatban teljes körűen résztvevő közösségi acélipari vállalatok a következők:
- Cockerill Sambre SA, Belgium,
- Sidmar NV, Belgium,
- Sollac SA, Franciaország,
- EKO Stahl GmbH, Németország,
- Corus Strip UK, Egyesült Királyság,
- Corus Staal BV, Hollandia,
- Rautaruukki Oyj, Finnország,
- Riva/Ilva SpA, Olaszország,
- Salzgitter AG Stahl ... Technologie, Németország,
- SSAB Tunplatt AB, Svédország,
- Thyssen Krupp Stahl AG, Németország,
- Voest Alpine Stahl GmbH, Ausztria.
(148) Ezek a vállalatok mind tagjai az Európai Vas- és Acélipari Konföderációnak ("Eurofer"). Ezek a vállalatok adják az érintett termék közösségi össztermelésének mintegy 93 %-át, és a 3285/94/EK rendelet 5. cikke (3) bekezdésének c) pontja és az 519/94/EK rendelet 15. cikkének (1) bekezdése szerinti közösségi össztermelés jelentős hányadát képviselik. Ezért a vizsgálat szempontjából ők a közösségi gyártók.
2.5. Súlyos kár
2.5.1. Bevezetés
(149) Az érintett termék közösségi gyártóit ért súlyos kár, azaz a közösségi gyártók helyzetében bekövetkezett jelentős általános rosszabbodás megállapításának érdekében a Bizottság megvizsgált minden objektív és mérhető jellegű, a tárgyra vonatkozó tényezőt, amely befolyásolta a közösségi gyártók helyzetét. Az érintett termék esetében a Bizottság különösen a gyártási kapacitás, a termelés, a kapacitások kihasználása, a foglalkoztatás, a termelékenység, a pénzforgalom, a befektetett tőke megtérülése, a helyi felhasználás, a készletek, a felhasználás, az eladások, a piaci részesedés, az árak, az alákínálás és a jövedelmezőség változását vizsgálta az 1997 és 2001 közötti években. A vonatkozó gazdasági adatok ennek a termékelemzésnek a végén találhatók.
(150) A vizsgálat megmutatta, hogy a melegen hengerelt lemezek és lapok két különálló rendeltetési cél közül az egyikre irányulnak. Azokat vagy értékesítik, vagy házon belül alkalmazzák más termékek előállítására. Kimutatták, hogy a közösségi gyártók által előállított melegen hengerelt lemezek és lapok mintegy 17 %-át házon belül használják fel (azaz a gyártók ezeket egy integrált folyamatban feldolgozzák, gyakran ugyanazon a gyártósoron - a továbbiakban: "helyi felhasználás"). Ezek a melegen hengerelt lemezek és lapok egy belső, leányvállalat jellegű feldolgozási folyamat részei, amely során az esetek nagy részében nem állítanak ki számlát.
(151) A fennmaradó termelést piaci áron értékesítik a közösségi piacon (a továbbiakban: "szabad piac"). Az érintett termék behozatalát is a szabad piacon értékesítik. A szabad piac fő vevői független hideghengerművek, csőgyártók, acélszolgáltató központok, acélkereskedők és részvényesek. A közösségi ipar által értékesített melegen hengerelt lemezeket és lapokat és az importált melegen hengerelt lemezeket és lapokat egyaránt ugyanazon típusú vevők részére értékesítik, és azokat ugyanazokra a célokra alkalmazzák. A szabad piacon a melegen hengerelt lemezek és lapok értékesítése szokásosan kereskedelmi számlák kibocsátása mellette történik.
(152) A vizsgálat kimutatta, hogy egyértelműen megkülönböztethetők a helyi használatra és a szabad piacra szánt melegen hengerelt lemezek és lapok. Úgy találták, hogy a helyi felhasználásra szánt melegen hengerelt lemezekre és lapokra a behozatal nem hatott közvetlenül. Ezzel szemben az értékesítésre szánt termelés közvetlenül versengett az importtal.
(153) A közösségi gyártókról a lehető legteljesebb kép kialakítása érdekében a Bizottság beszerezte és elemezte a helyi használatra és a szabad piacra szánt melegen hengerelt lemezek és lapok adatait. Mivel a szabad piacon történő értékesítés versenyben áll az érintett termék behozatalával, a Bizottság a szabad piacra irányította a figyelmét. Míg a Bizottság a megengedett mértékben összevonta a szabad piaci és helyi felhasználású adatokat, ahol az szükséges és kivitelezhető volt, az elemzést szétválasztotta a szabad piaci és a helyi felhasználásra.
2.5.2. Az érintett termékre vonatkozó teljes tevékenység elemzése
2.5.2.1. Termelési kapacitás és a kapacitások kihasználása
1997 1998 1999 2000 2001
Kapacitás (tonna) 3 500 000 3 600 000 3 600 000 3 600 000 3 600 000
Kapacitások kihasználása 63 % 67 % 72 % 64 % 61 %
(154) A vizsgálat kimutatta, hogy a vizsgált időszakban a teljes becsült elméleti termelési kapacitás jelentősen nem változott, az a teljes vizsgált időszak 3,6 millió tonna körül maradt.
(155) A kapacitások kihasználása stabilan kb. 7 %-kal nőtt 1997 és 2000 között, majd 2000-ben 64 %-ra esett vissza. A kapacitások kihasználtsága ezt követően ötéves mélypontra zuhant 2001-ben (61 %). A Bizottság megjegyzi, hogy a helyi felhasználás és az export 2000 és 2001 közötti csökkenését a kapacitások kihasználásának romlása okozta. Miközben azonban a helyi felhasználás 64 000 tonnával esett, és az export 9 000 tonnával csökkent (összesen a termelés 2,7 %-a 2000-ben), a kapacitások kihasználtsága 5 %-kal csökkent. Az acéliparnak nagy kapacitáskihasználást kell elérnie ahhoz, hogy nyereséget termeljen, és a kapacitás-kihasználás ilyen drasztikus csökkenése a termelés 2001. évi csökkenését tükrözi.
2.5.2.2. Közösségi össztermelés
1997 1998 1999 2000 2001
Termelés (tonna) 2 193 175 2 406 637 2 580 125 2 317 395 2 184 078
(156) A közösségi össztermelés 1997 és 1998 között 2,19 millió tonnáról 2,41 millió tonnára nőtt, majd 1999-ben 2,58 millió tonnára emelkedett a közösségi piaci felhasználás pozitív voltának köszönhetően (ami kb. 430 000 tonnával, azaz 21 %-kal nőtt 1997 és 1999 között). Ezt követően a közösségi össztermelés 2000-ben 10 %-kal, majd 2001-ben további 6 %-kal csökkent, a csökkenő felhasználás és növekvő behozatal miatt. Ez a behozatal növekvő jelentőségét tükrözi 2000 és 2001 során, amely abszolút értékben növekedett egy zsugorodó piacon.
2.5.2.3. Foglalkoztatás
1997 1998 1999 2000 2001
Foglalkoztatás (időszak vége) 6 461 6 699 6 489 6 229 5 942
(157) A hasonló termékhez kapcsolódó foglalkoztatás 1997 és 1998 között a növekvő felhasználás miatt nőtt, majd 1999-ben visszaesett a hatékonyság javulásával. A foglalkoztatás 1999 és 2000 között közel 260 fővel, majd 2001-ben újabb 290 fővel csökkent, és azt a munkahelyek elvesztéséről és bezárásáról szóló jelentések is mutatták. További csökkenés várható 2002-ben, és ezt a várakozást bizonyos mértékben egy egyesült királyságbeli gyár 2002 második felében történő bezárása is igazolta.
2.5.2.4. Termelékenység
1997 1998 1999 2000 2001
Termelékenység (tonna/munkavállaló) 339 359 398 372 368
(158) A nagyobb termelés és jobb hatékonyság miatti 1999. évi foglalkoztatáscsökkenés következtében a termelékenység 1997 és 1998 között javult. Azonban 2000-ben a termelés visszaesése miatt, a foglalkoztatásban történt párhuzamos csökkenés ellenére, a termelékenység munkavállalónként 398 tonnáról 372 tonnára esett vissza. A termelés további esése miatt 2001-ben a termelékenység tovább romlott, de a közösségi gyártók képesek voltak megakadályozni, hogy a termelékenység munkavállalónként 368 tonna alá essen a 2000-ben és 2001 korai szakaszában történt leépítések miatt.
2.5.2.5. Pénzforgalom
1997 1998 1999 2000 2001
Pénzforgalom (index) 100 17 -22 149 -9
(159) A pénzforgalmat csak azoknak az együttműködő vállalatoknak a szintjén lehetett vizsgálni, amelyek a hasonló terméket gyártották, és nem magával a hasonló termékkel kapcsolatban. Ezért ez a mutató kevésbé jelentős, mint a fentiek. Mindenesetre negatív helyzet figyelhető meg 1997 és 2001 között, illetve 2000-től 2001-ig.
2.5.2.6. Tőkehozamráta (ROCE)
1997 1998 1999 2000 2001
ROCE 7,1 % 11,9 % 4,8 % 9,1 % 3,1 %
(160) A ROCE csak azoknak az együttműködő vállalatoknak a szintjén volt vizsgálható, amelyek a hasonló terméket gyártották, és nem magával a hasonló termékkel kapcsolatban. Ezért ez a mutató kevésbé jelentős, mint a fentiek. Mindenesetre negatív helyzet figyelhető meg 1997 és 2001 között, illetve 2000-től 2001-ig.
2.5.3. A szabad piac elemzése
2.5.3.1. Felhasználás
1997 1998 1999 2000 2001
Felhasználás (tonna) 2 038 964 2 291 736 2 469 281 2 220 950 2 209 059
(161) A melegen hengerelt lemezek és lapok közösségi felhasználását a közösségi gyártók összes szabad piaci értékesítése és az érintett termék összes közösségi behozatala alapján határozták meg az Eurostat jelentése szerint.
(162) 1997 és 1999 között a közösségen belüli felhasználás 2,04 millió tonnáról 2,47 millió tonnára nőtt. 2000-ben 2,22 millió tonnára csökkent (10 %-os visszaesés) és ezen a szinten maradt 2001-ben. A felhasználás 1999 és 2000 közötti csökkenését a Bizottság más szempontok alapján is vizsgálta, hogy megállapítsa, hozzájárult-e, és ha igen, milyen mértékben járult hozzá a közösségi gyártók súlyos kárához.
2.5.3.2. Értékesítés mennyisége
1997 1998 1999 2000 2001
Közösségen belüli értékesítés mennyisége (tonna) 1 621 366 1 780 696 1 992 214 1 687 843 1 636 936
(163) A hasonló termék közösségi eladásai 1997 és 1998 között 1,62 millió tonnáról 1,78 millió tonnára nőttek, majd 1999-ben a növekvő felhasználástól ösztönözve 1,99 millió tonnára emelkedtek. Ezt követően, 2000-ben és 2001-ben a hasonló termék közösségi eladásai 15 %-kal, ill. 3 %-kal csökkentek. Ez a csökkenés gyorsabb ütemű volt, mint a felhasználás csökkenésének üteme, és a behozatal növekvő súlyát mutatja egy zsugorodó piacon 2000-ben, illetve egy stagnáló piacon 2001-ben.
2.5.3.3. Piaci részesedés
1997 1998 1999 2000 2001
Piaci részesedés (%) 79,5 % 77,7 % 80,7 % 76,0 % 74,1 %
(164) A közösségi gyártók piaci részesedése 1997 és 1998 között 79,5 %-ról 77,7 %-ra esett vissza az 1998. évi dél-kelet ázsiai behozatal jelentős növekedése miatt, ami az ázsiai válság következménye volt. A következő évben (1999) az elvesztett piaci részesedés visszaszerzése érdekében a közösségi gyártóknak nem maradt más választásuk, mint saját áraikat csökkenteni, és tulajdonképpen sikerült is kismértékben növelni a piaci részesedésüket. 1999 óta azonban a közösségi gyártók piaci részesedése jelentősen csökkent, 2000-ben 76 %-ra és 2001-ben 74,1 %-ra esett vissza. Ugyanakkor a behozatal piaci részesedése az 1999. évi 19,3 %-ról 2000-ben 24 %-ra és 2001-ben 25,9 %-ra nőtt. Ez abban az időszakban az import növekvő piaci behatolását mutatja, ami annak ellenére bekövetkezett, hogy a közösségi gyártók 2000 és 2001 között 8 %-kal csökkenték az áraikat.
2.5.3.4. A hasonló termék ára és az alákínálás
1997 1998 1999 2000 2001
Közösségi értékesítés egységárai (euró/tonna) 321 347 286 363 334
2001. 1.n.év 2001. 2.n.év 2001. 3.n.év 2001. 4.n.év 2002. 1.n.év
Közösségi értékesítés egységárai (euró/tonna) 343 331 333 330 315
(165) A hasonló termék átlagos ára 1997 és 1998 között 347 euró/tonnára emelkedett, majd 1999-ben 286 euró/tonnára zuhant, miközben a közösségi gyártók a piaci részesedésük visszaszerzéséért harcoltak. Az árak 2000-ben ismét emelkedni kezdtek, majd 2001-ben ismét estek (8 %-kal) 334 euró/tonnára. Ezt a tendenciát továbbá az is igazolja, hogy a negyedéves árak 2001 1. negyedévéről 2002 1. negyedévére 343 euró/tonnáról 315 euró/tonnára estek vissza a közösségi termék áraira nézve.
(166) Az alákínálás mértékének megállapításához az árinformációkat összehasonlítható időszakokban vizsgálták, a kereskedelem azonos szintjén, hasonló vevők részére végzett értékesítéseknél. A közösségi gyártók és a közösségbe exportáló gyártók által számlázott árak összehasonlítása alapján 2001-ben átlagosan 27,9 %-kal kínáltak a belföldi árak alá.
2.5.3.5. Jövedelmezőség
1997 1998 1999 2000 2001
A közösségi értékesítés nettó haszna/vesztesége (%) 5,7 % 10,5 % -3,7 % 8,5 % -1,6 %
2001. 1.n.év 2001. 2.n.év 2001. 3.n.év 2001. 4.n.év 2002. 1.n.év
A közösségi értékesítés nettó haszna/vesztesége (%) 2,5 % -2,3 % -3,2 % -4,6 % -8,5 %
(167) A közösségi gyártók közösségbeli eladásainak jövedelmezősége jelentősen ingadozott az érintett ötéves időszakban. A legalacsonyabb jövedelmezőséget 1999-ben mérték, amikor a közösségi gyártók áraik csökkentésére kényszerültek, hogy a megnövekedett importtal szemben visszaszerezzék a piaci részesedésüket. A legmagasabb jövedelmezőséget 1998-ban mérték.
(168) 2001-ben, miközben a behozatal az ötéves időszakban a legmagasabb szintet érte el, a behozatal átlagos ára 229 euró/tonnára zuhant, és a közösségi termék átlagos ára 334 euró/tonnára esett vissza. A közösségi termék árának zuhanása az eladott mennyiségek esésével együtt a közösségi gyártók jövedelmezőségét 8,5 %-ról -1,6 %-ra csökkentette, és ez a negatív tendencia folytatódni látszik 2002-ben. Ezt a tendenciát továbbá az is igazolta, hogy a 2001 első negyedévétől 2002 első negyedévéig tartó időszak negyedéves adatai azt mutatják, hogy a közösségi gyártók közösségbeli eladásainak jövedelmezősége 2,5 %-ról -8,5 %-ra esett vissza.
(169) Az alákínálás azt mutatja, hogy a behozott termék ára mennyivel alacsonyabb annál az árszintnél, amit a közösségi gyártók károkozástól mentes körülmények között várhatóan képesek lettek volna elérni. Az alákínálás mértékét a közösségi termék tonnánkénti károkozásmentes árának súlyozott átlaga alapján számították ki. Ezt az árat a közösségi termék megfelelő előállítási ára alapján számították ki, amihez 8 %-os haszonkulcsot adtak hozzá. Ez a haszonkulcs reális, mert ez jellemző a közösségi gyártók hasznára a behozatal hirtelen megugrásától mentes szokásos kereskedelmi helyzetben. Ezt a károkozástól mentes árat hasonlították a behozott érintett termék tonnánkénti súlyozott átlagos árához 2001 során. A két ár közötti különbséget az importált termék CIF/közösségi határra szállított ár százalékában fejezték ki, és az 56 %-os alákínálást mutatott.
2.5.3.6. Készletek
1997 1998 1999 2000 2001
Zárókészlet (tonna) 167 389 215 337 232 342 265 431 289 264
(170) A készletszintek jelentősen nőttek 1997 és 1998 során, mivel az 1998-ra jósolt keresletnövekedést a vártnál nagyobb mértékben fedezte a behozatal jelentős növekedése abban az évben. Részben a készletek áthúzódása volt az 1999. évi árzuhanás oka. A gyártás 2000-ben ismét meghaladta a 2000. évi felhasználást, ami a készleteket tovább növelte, 232 342 tonnára. A közösségi gyártás jelentős csökkenése ellenére 2000-ben a készletszintek tovább nőttek, mivel a behozatal piaci részesedése egyetlen év alatt 24 %-kal növekedett.
(171) A közösségi gyártás további csökkenése miatt 2001-ben (több mint 120 000 tonnával a felhasználás azonos évi csökkenése fölött) ugyancsak növelte a készletszinteket, amelyek 289 264 tonnára, azaz a közösségi felhasználás 13 %-ra nőttek 2001-ben (az 1997. évi 8 %-hoz képest). Ezt a behozatal piaci részesedésének jelentős növekedése okozta 2001-ben.
2.5.4. A helyi felhasználás elemzése
1997 1998 1999 2000 2001
Helyi felhasználás (tonna) 317 941 375 788 405 835 437 013 372 850
(172) A helyi felhasználásra vonatkozó egyes mutatók átfogó jellegűek, mivel a helyi felhasználás az érintett termékhez kapcsolódó minden tevékenység elemzésének részét alkotja (kapacitás és kapacitás kihasználása, foglalkoztatás és termelékenység). Tekintettel a fentiekben a szabad piaccal kapcsolatban elemzett bizonyos más tényezőkre (eladási árak, készletek és jövedelmezőség), a kapott adatok természetüknél fogva nincsenek a melegen hengerelt lemezek és lapok szabad piaci adataival történő azonnali és objektív összehasonlításhoz igazítva. Mindenesetre azok nem tartalmaznak bizonyítékot arra nézve, hogy jövedelmezőbb lett volna helyi felhasználásra termelni, mint a szabad piacra. Ezért ez az elemzés a helyi felhasználást célzó termelésre összpontosít, és megvizsgálja, hogy ennek tendenciája összehasonlítható-e a szabad piac és a világpiac tendenciáival.
(173) 1997 és 2000 között a helyi felhasználású termelés közel 120 000 tonnával nőtt. Ez hozzájárult a közösségi össztermelés 1997 és 1999 közötti növekedéséhez (2,19 millió tonnáról 2,58 millió tonnára), és korlátozta a 2000-ben a szabad piacon értékesített termelés csökkenésének hatását. 2001-ben a helyi felhasználás 64 000 tonnával, azaz 15 %-kal csökkent. Bár az értékesítésre szánt termelés zuhanása volt a legjelentősebb tényező, a helyi felhasználás csökkenése hozzájárult ahhoz, hogy a közösségi össztermelés 2,18 millió tonnára zuhant 2001-ben (6 %-os csökkenés 2000-hez képest).
2.5.5. Következtetés
(174) Az adatok azt mutatják, hogy míg a kapacitások stabilak maradtak és kismértékű növekedés volt a termelékenységben, mindent egybevetve a kapacitások kihasználása, a termelés, a foglalkoztatás és a termelékenység negatív jeleket mutat, és negatív elemek figyelhetők meg a pénzforgalom és a ROCE tekintetében is.
(175) Összességében a szabad piacra vonatkozó adatok általánosságban, a felhasználás csökkenése és a készletek növekedése mellett negatív fejleményeket jeleznek az eladások, a piaci részesedés, az árak és a jövedelmezőség tekintetében.
(176) A helyi felhasználásra vonatkozó adatok megmutatták, hogy a 2000. évi növekedés ellenére hasonló tendencia vonatkozott a helyi felhasználásra is, és ezeket az eredményeket ugyancsak megerősítette az érintett termékkel kapcsolatos összes tevékenység elemzése.
(177) A Bizottság kiemeli, hogy 2001-ben, amikor a behozatal ötéves csúcsot ért el (572 133 tonna), a közösségi gyártók közösségbeli értékesítése ötéves mélypontra zuhant (1,64 millió tonna), jövedelmezőségük gyors tempóban zuhant, és veszteségesek lettek. Mindez a szabad piacon eladott termelés, a helyi felhasználás és a felhasználás párhuzamos zuhanása mellett ment végbe. Ilyen körülmények között várható lett volna a behozatal esése, de ehelyett az a harmadik egymás utáni évben növekedett.
(178) Ezeknek az összetett tényezőknek a közösségi gyártókra gyakorolt hatását tükrözik a teljesítménymutatók. A közösségi gyártók vesztettek piaci részesedésükből, amely 2001-ben ötéves mélypontra csökkent. A kapacitások kihasználása is ötéves mélypontra zuhant 2001-ben, a termelékenységhez hasonlóan, a 2000-ben és 2001-ben végrehajtott jelentős leépítések mellett. 2001-re a foglalkoztatás ötéves mélypontra zuhant, és további csökkenése várható. A termelés, a közösségi eladási mennyiségek és árak zuhanásának általános hatása csökkentette a közösségi gyártók jövedelmezőségét, és 2001-re veszteséges helyzetbe hozta azokat. A közösségi gyártók jelentős veszteségeket szenvednek. Ezeket a tendenciákat igazolja az árak és a termelékenység folyamatos romlása 2001 első negyedéve és 2002 első negyedéve között.
(179) Az összes fenti tényezőt figyelembe véve, különösen pedig a szabad piaci tevékenységek alapján a Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a közösségi gyártók súlyos kárt szenvedtek.
2.6. Ok-okozati kapcsolat
(180) A megnövekedett behozatal és a súlyos károkozás közötti okozati kapcsolat meglétének vizsgálata céljából, valamint annak érdekében, hogy a más tényezők által okozott kárt ne tulajdonítsák a megnövekedett behozatalnak, a Bizottság a következőképpen járt el:
- a károk okozásáért felelősnek tartott tényezők káros hatásait egymástól megkülönböztette,
- ezeket a káros hatásokat azoknak a tényezőknek tulajdonította, amelyek azokat okozzák, és
- miután a jelenlévő okozati tényezőknek tulajdonította a károkat, a Bizottság határozott arról, hogy a nagyobb behozatal okozza-e eredendően és alapvetően a súlyos kárt.
2.6.1. A megnövekedett behozatal hatása
(181) A melegen hengerelt lemezek és lapok piaca az ellátási források, a vevők és az árak tekintetében átlátszó piac. Mivel a melegen hengerelt lemez és lap alapvetően alapanyag, az érintett termék és a hasonló termék főleg az árban versengtek. A behozatal növekedése káros hatást gyakorolt az árak lenyomásával és a közösségi gyártók által a közösségi piacon eladott mennyiség csökkentésével.
(182) Az 1999 és 2000 közötti időszakban az import paci részesedése a piac 19,3 %-áról 24 %-ra nőtt. Ugyanebben az időszakban a szabad piacon értékesített mennyiség százalékában a behozatal 22,1 %-ról 28,9 %-ra nőtt. Továbbá a 2000 és 2001 közötti időszakban a behozatal piaci részesedése 25,9 %-ra és az eladásra szánt termelés 32 %-ra nőtt. Így a behozatal is nőtt a termeléshez képest, a közösségi gyártók kárára.
(183) Az árak tekintetében 2000 és 2001 között a közösségi piacon az érintett termék átlagos egységára 305 euró/tonnáról 229 euró/tonnára csökkent. A hasonló termék átlagos egységára 363 euró/tonnáról 334 euró/tonnára zuhant. Ezen az átlátszó piacon az alákínálásnak döntő hatása volt. Csak a hasonló termék alacsonyabb átlagos egységárának hatása a közösségi gyártóknak 8 %-os (45 milliós eurós) csökkenést okozott volna a közösségi eladások bevételében 2001-ben. Az értékesített mennyiségek párhuzamos esését figyelembe véve a közösségi forgalom tényleges esése 66 millió euró volt. Az állandó költségek a közösségi gyártók rezsiköltségeinek jelentős részét teszik ki. Ezért a bevétel csökkenése a jövedelmezőség aránytalanul nagyobb zuhanását eredményezte, ami 2001-ben 1,6 %-ra zuhant. Az árak és jövedelmezőség esését továbbá számos gyár bezárásának és az abból következő csökkenő foglalkoztatásnak az összefüggésében kell szemlélni.
(184) Ezekből az okokból kifolyólag a Bizottság úgy vélte, hogy összefüggésben áll az alacsony árú import növekedése és a közösségi gyártók által elszenvedett kár, és az import növekedése káros hatást fejtett ki különösen az árakra gyakorolt nyomás és a közösségi piacon a közösségi gyártók által értékesített csökkenő mennyiségek formájában.
2.6.2. A felhasználásbeli változások hatása
(185) A Bizottság megvizsgálta a felhasználás 2000 és 2001 közötti csökkenésének káros hatásait. Ezt a csökkenést a vizsgált ötéves időszak általános tendenciájának összefüggésében kell figyelembe venni. A felhasználás az 1997. évi 2,04 millió tonnáról 1999-re 2,47 millió tonnára nőtt, majd 2000-ben mintegy 260 000 tonnával 2,2 millió tonnára esett vissza, és körülbelül ezen a szinten maradt 2001-ben.
(186) Ebben az esetben a Bizottság úgy vélte, hogy a felhasználás 1999. évi nyilvánvaló emelkedését nagyrészt az alacsony árakra adott válaszként a készletek ebben az évben bekövetkezett felhalmozása okozta. Ezért a tendenciák mozgása pontosabb képet nyújt. Bár a felhasználás 1999 és 2000 során esett, az ötéves időszak összességében a felhasználás 8 %-kal, azaz 170 000 tonnával nőtt. Ez évenként 1,6 %-os átlagos növekedésnek felel meg. A felhasználás általános tendenciáját nézve a közösségi gyártók eladásainak növekedniük kellett volna az ötéves időszak során, de ezzel szemben azok stagnáltak.
(187) Ennek a kérdésnek a vizsgálata során ebben az adott esetben figyelembe kell venni az összes piaci szereplő reakcióját a felhasználás tendenciaszerű csökkenésére. Ebben a tekintetben azt mutatták ki, hogy miközben a közösségi gyártók 2000-hez képest 2001-ben mintegy 51 000 tonnával kényszerültek csökkenti a közösségi eladásaikat, a behozatal alakulása erőteljesen az ellentétes irányba mutatott. A Bizottság nem talált semmilyen gazdasági indokot, ami megmagyarázta volna a behozatal hirtelen növekedését. Például egyetlen exportőr sem állította, hogy ezt az alacsonyabb gyártási költségek okozták.
(188) Az árhatásokat illetően a felhasználás kismértékű növekedése szokásos esetben nem vezethet jelentős árhatásokhoz. Ugyancsak nem vezethet jelentős árhatásokhoz az 1999 és 2000 között bekövetkezett kismértékű felhasználáscsökkenés. Hasonlóképpen, ha az árra gyakorolt nyomást csökken, az alacsony árakból fakadó káros hatások is ellenőrzés alatt tarthatók. Ebben az esetben a legfontosabb tényező a nyereség, ahol minden csökkenés minimalizálható lett volna, ha az árak nem zuhannak jelentős mértékben. Ezért ésszerű azt a következtetést levonni, hogy az alacsony árú behozatal hirtelen növekedése nélkül a felhasználás csökkenése nem vezetett volna a nyereség jelentős eséséhez.
(189) Mindenesetre ha minden piaci szereplő felelősen cselekedett volna, és termelését módosítja, a közösségi gyártók akkor is kisebb mennyiséget értékesítenek 2000-ben 1999-hez képest. A felhasználás 2001-ben kismértékben az 1997. és 1998. évi szint átlaga fölött volt (azaz 2,16 millió tonna). 1999-ben a felhasználás 180 000 tonnával nőtt, majd 2001-ben visszaesett az 1999. évi szintre. 2001-ben a felhasználás az 1997/98. évi szintre zuhant vissza és a közösségi gyártók eladásai durván 300 000 tonnával csökkentek a behozatal növekedése mellett. 1999 és 2001 között, miközben a felhasználás 10 %-kal csökkent, a közösségi gyártók közösségbeli eladásai 18 %-kal estek.
(190) A fentiekben megállapított okok miatt a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy jelentős, de nem számottevő kapcsolat fedezhető fel a felhasználás 1999 és 2000 közötti csökkenése és a tapasztalt káros hatások között.
2.6.3. A helyi felhasználás változásának hatása
(191) A Bizottság a melegen hengerelt lemezek és lapok helyi felhasználása változásainak hatását is megvizsgálta. Ez 1997 és 2000 között 317 941 tonnáról 437 013 tonnára nőtt, 2001-ben viszont 372 850 tonnára esett vissza. A Bizottság megjegyezte, hogy ez a csökkenés egybeesett a köztes és a késztermékekre vonatkozó piaci feltételekkel.
(192) A helyi felhasználásra vonatkozó egyes mutatók átfogó jellegűek, mivel a helyi felhasználás részét képezi az érintett termék teljes tevékenysége elemzésének (kapacitás és kapacitás kihasználása, foglalkoztatás és termelékenység). A fentiekben a szabad piaccal kapcsolatban elemzett néhány másik tényezőre nézve (eladási árak, készletek és jövedelmezőség), a helyi felhasználásra beszerzett további adatokat a természetüknél fogva nem igazították a melegen hengerelt lemezek és lapok szabad piaci adataival történő közvetlen és objektív összehasonlításhoz, de mindenesetre azok nem tartalmaznak bizonyítékot arra, hogy jövedelmezőbb lett volna helyi felhasználásra gyártani, mint a szabad piacra.
(193) A helyi felhasználás 2001. évi csökkenése így károsan hatott a termelésre, ami ebből következően kihatott a kapacitások kihasználására, az állandó költségekre és végül a jövedelmezőségre. A közösségi gyártók szabad piaci árainak és bevételeinek esését azonban az alacsony árú import okozta, és az igen kis mértékben vagy egyáltalán nem függ össze a helyi felhasználás csökkenésével.
2.6.4. Az exportteljesítmény hatása
(194) A Bizottság azt is megvizsgálta, hogy a súlyos kárt az export csökkenése okozta-e.
1997 1998 1999 2000 2001
Export (tonna) 196 354 202 206 165 070 159 450 150 469
(195) A közösségi gyártók által harmadik országokba exportált melegen hengerelt lemezek és lapok mennyisége 1997 és 1999 között 196 354 tonnáról 165 070 tonnára esett vissza. A kivitel viszonylag stabil maradt 1999 és 2000 között, mindössze 15 000 tonnával csökkent a két év alatt. Így az ötéves időszakban a kivitel kb. 46 000 tonnával csökkent, bár ennek a csökkenésnek a legnagyobb része 1997 és 1999 között ment végbe. 1999 óta a kivitel mindössze 15 000 tonnával, azaz a közösségi gyártók összes értékesítésének 0,7 %-ával esett. Ezért a legutóbbi időszakban, azaz 2000 és 2001 között a kivitel számottevően nem járult hozzá a káros hatásokhoz. Ebben a tekintetben, mivel a kivitel csökkenéséből adódó károkozás főleg az ötéves időszak korai szakaszában történt, azt kevésbé jelentősnek kell tekinteni, mintha az az ötéves időszak későbbi szakaszában történt volna.
(196) A fentiekben meghatározott okok miatt a Bizottság arra következtetésre jutott, hogy bizonyos kapcsolat található a kivitel esése és az ötéves időszak korai szakaszában tapasztalt káros hatások között.
2.6.5. Az esetleges többletkapacitás hatása
(197) A Bizottság továbbá vizsgálta, hogy a káros hatásokat okozhatta-e a közösségi gyártóknál meglévő többletkapacitás. A vizsgált időszak egésze alatt a teljes becsült elméleti gyártási kapacitásban nem történt lényeges változás. Ezért semmilyen összefüggést nem tapasztaltak a kapacitás és a káros hatások között.
2.6.6. A szerkezetátalakítás hatása
(198) A Bizottság azt is vizsgálta, hogy a közösségi gyártók által az utóbbi években végrehajtott szerkezetátalakítás költségeinek káros hatásai okozták-e a súlyos kárt. Ebben a tekintetben meg kell jegyezni, hogy a szerkezetátalakítás jellemzően rövid távú költségeket jelent (például leépítési kifizetések, beszerzési költségek stb.), amelyeket a középtávú hatékonysági megtakarítások ellensúlyoznak. A folyamatban lévő racionalizálási folyamatra való tekintettel ez azt sugallja, hogy a folyamatban lévő rövid távú költségek akkor is hatottak a költségszerkezetre, ha azok kismértékűek voltak.
2.6.7. A káros hatások oka
(199) A közösségi gyártók által elszenvedett súlyos kár főleg az alacsonyabb eladások és súlyosbodó pénzügyi veszteségek formájában jelentkezett. A Bizottság azonosította azt a négy tényezőt, amely a behozatal növekedése mellett hozzájárult a károkozáshoz: a felhasználás csökkenése, a helyi felhasználás csökkenése, a kivitel csökkenése és a folyamatos racionalizálási törekvések.
(200) 1999 és 2000 között a felhasználásban kb. 10 %-os csökkenés történt. A behozatal változása azonban egyáltalán nem követte ezt a felhasználási mintát, és a Bizottság úgy véli, hogy a felhasználás kismértékű csökkenése nem játszott jelentős szerepet sem a mennyiségekben, sem az árakban.
(201) A helyi felhasználás különösen 2000 és 2001 között megfigyelt visszaesésével kapcsolatban ez negatív hatást fejtett ki különösen a mennyiségekre nézve. Ezért ez nincs lényegi kapcsolatban a közösségi gyártók által a szabad piacon elszenvedett ár- és bevételcsökkenéssel.
(202) A Bizottság ugyancsak megvizsgálta a közösségi gyártók kivitelének csökkenését az ötéves időszakban. A csökkenés az ötéves időszak korai szakaszában történt. Az időszak későbbi szakaszában azonban, amikor a károkozás történt, a kivitel csökkenése jelentéktelen volt a közösségi gyártók összes eladásainak összefüggésében. Ezért a kivitel változásának lényegesen kisebb hatása volt a közösségi gyártókra a 2000/2001-es időszakban, mint a behozatal tömegének.
(203) A folyamatos racionalizálási törekvések hatásával kapcsolatban a Bizottság ugyancsak úgy vélte, hogy a közösségi gyártók költségszerkezetére gyakorolt hatás jelentéktelen, különösen akkor, ha azt az alacsony árfekvésű behozatal árhatásához hasonlítják.
(204) A Bizottság felhívta a figyelmet arra, hogy a közösségi gyártók által értékesített mennyiség, az eladási árak és a jövedelmezőség csökkenését elsősorban a behozatal növekedése okozta, amely 2000-ben a felhasználás csökkenése ellenére nőtt, és azt követően tovább növekedett a 2001. évi stagnáló felhasználás mellett.
2.6.8. Következtetés
(205) A Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy az egyéb ismert tényezők káros hatásainak vizsgálata és azok egymástól és a megnövekedett behozatal káros hatásától való elkülönítése és megkülönböztetése után, valamint annak biztosítása után, hogy a más tényezők által okozott kárt ne tulajdonítsák a behozatalnak, úgy vélhető, hogy okozati és lényegi kapcsolat áll fenn a megnövekedett behozatal és a közösségi gyártóknak okozott súlyos kár között.
2.7. További fejlemények
(206) A Bizottság továbbá számos olyan elemet vizsgált, amelyek igazolják azt a következtetést, hogy a közösségi gyártóknak okozott súlyos kár várhatóan jelentősen súlyosbodott volna, ha a behozatal a jelenlegi szinten folytatódik vagy növekszik.
2.7.1. Az Amerikai Egyesült Államok védintézkedései az acéllal kapcsolatban
(207) Az Amerikai Egyesült Államok 2002. március 5-én védintézkedéseket hozott bizonyos acéltermékekkel szemben, amelyekhez a melegen hengerelt acél és lemez hozzátartozik. Ezek az intézkedések 2002. március 20-án léptek érvénybe, és az Amerikai Egyesült Államokba irányuló behozatalra vonatkozó vámok az első évben ad valorem 30 %-kal, a második évben 24 %-kal és a harmadik évben 18 %-kal nőttek. Az intézkedések nem vonatkoznak Kanadára, Izraelre, Jordániára és Mexikóra, valamint számos fejlődő országnak minősített országra.
2.7.2. Az Amerikai Egyesült Államok acélra vonatkozó védintézkedéseiből adódó kereskedelemátirányítás
(208) A Bizottság megvizsgálta az Amerikai Egyesült Államok intézkedéseinek várható hatását az Amerikai Egyesült Államokba exportáló főbb országok helyzetének elemzése útján.
(209) 2001-ben az Amerikai Egyesült Államok 3,63 millió tonna melegen hengerelt acélt és lemezt importált, amelyből legalább 255 000 tonna esik az érintett termék definíciója alá.
(210) 2001-ben az amerikai védintézkedések által érintett országokból (kivéve a közösségi gyártókat, és azokat az országokat, amelyekre nem vonatkoznak az Amerikai Egyesült Államok védintézkedései, amennyiben az a melegen hengerelt acélra és lemezekre vonatkozik) az Amerikai Egyesült Államokba irányuló összes export több mint 200 000 tonnát tett ki. Bizonyos gyártók által előállított bizonyos termékeket is mentesítettek az Amerikai Egyesült Államok intézkedései alól, de ezek mennyisége nem tekinthető jelentősnek a melegen hengerelt acél és lemez esetében.
(211) A Bizottság ezt követően megvizsgálta annak a valószínűségét, hogy az Amerikai Egyesült Államok védintézkedéseiből következő korlátozott bejutás az amerikai piacra a közösségbe irányuló export növekedését okozza. A Bizottság megvizsgálta az együttműködő exportőr gyártók kapacitásait. Arra az eredményre jutottak, hogy ezek a kapacitásukat az 1999. évi kb. 12,2 millió tonnáról 2001-re 13,2 millió tonnára növelték. Az együttműködő exportőr gyártók közül egy sem mutatott hajlandóságot arra, hogy a közeljövőben csökkentse a kapacitását, illetve egy sem mutatott arra irányuló szándékot, hogy az amerikai intézkedések miatt csökkentse termelését.
(212) A legtöbbjük azt a célt tűzte ki, hogy az Amerikai Egyesült Államokba irányuló kivitel csökkenésének kompenzálása érdekében növelje eladásait a belföldi piacon, de ezt az állítást e piacok stagnáló vagy csökkenő felhasználásának összefüggésében tették. Ebben a tekintetben igen valószínűtlen, hogy ezek a gyártók jelentősen növelni tudják az eladásaikat a belföldi piacaikon. Egyben az is valószínűtlen, hogy növelni képesek a más exportpiacokra irányuló eladásaikat, mivel az ilyen piacok többségén a gyártók már az amerikai piac jelentős leszűkítésének hatása alatt vannak, és semmilyen jel nem mutat arra, hogy rövid és középtávon ezeken a piacokon a nagyobb behozatalt felvenni képes jelentős többletfelhasználás alakulna ki.
(213) Ezért az a potenciális kereskedelem, amely a végleges intézkedések hiányában, az Amerikai Egyesült Államok intézkedései miatt a Közösségbe irányítható, több mint 200 000 tonnát tesz ki. Annak, hogy ezt a potenciált miért nem lehet teljes egészében kihasználni, konkrét okai vannak, például az, hogy az Amerikai Egyesült Államok jelenlegi magas belföldi árai a vártnál némileg magasabb behozatali szintet eredményezhetnének a 30 %-os vám ellenére, valamint azért, mert a harmadik országbeli gyártók részben ellensúlyozhatják az amerikai piac elvesztését azzal, hogy a belföldi piacukon növelik az eladásaikat. Ez bizonyos mértékben különösen igaz lehet olyan országok esetében, amelyek az Amerikai Egyesült Államok védintézkedései ellen hoztak ellenintézkedéseket. A gyártók egy bizonyos ideig a készleteiket is növelhetik.
(214) Továbbra is fennáll azonban a közösségbe irányuló nagyobb kivitel lehetősége. A 2001 során történt növekedésnek számos oka volt, amint annak meghatározása a súlyos kár elemzése során megtörtént, és ezek mindegyike változatlanul fennáll, és hatása várhatóan még tovább fogja növelni a behozatalt. Ezenkívül új elemet jelentenek az amerikai védintézkedések, amelyek következtében a termelés jelentős részére a gyártók súlyos nyomás alatt kénytelenek vevőt találni. Ilyen körülmények között joggal feltételezhető, hogy a végleges intézkedések nélkül a fentiekben kiszámított mennyiség (200 000 tonna) 25-50 %-a között van az okozott minimális kereskedelemátirányítás, amely az Amerikai Egyesült Államok piacáról átirányítható. Minden valószínűség szerint ez még nagyobb is lehet, azonban helyesebb az elemzést óvatosan végezni.
(215) Az is irányadó, hogy 2001-ben a melegen hengerelt lemezek és lapok fő exportpiaca a Közösség volt (572 133 tonna). Ez Oroszország (258 738 tonna), az Amerikai Egyesült Államok (255 144 tonna), Kína (209 980 tonna) és Törökország (99 341 tonna) teljesítményéhez hasonlítható. Mindez azt mutatja, hogy a Közösség a múltban is a világ egyik legnyitottabb piaca volt, és a közelmúlt intézkedéseit követően is az marad. Az euró utóbbi időben bekövetkezett felértékelődése az amerikai dollárhoz és más fő valutákhoz képest vonzóbbá teszi a közösségi gyártáshoz kapcsolódó behozatalt rövid és középtávon.
2.7.3. Az Amerikai Egyesült Államok acélra vonatkozó védintézkedéseiből adódó közösségi exportcsökkenés
(216) Az egyesült államokbeli intézkedések közvetlen hatása a melegen hengerelt lemezek és lapok Amerikai Egyesült Államokba irányuló közösségi exportjának drasztikus csökkentése. A 30 %-os ad valorem vámok kivetése nagyrészt gátat szab ennek a kivitelnek, bár bizonyos kisebb mennyiségek bekerülhetnek az Amerikai Egyesült Államokba a jelenlegi nagy árszint miatt, aminek következtében érdemes lehet a vámot kifizetni, hogy legalább a többletkészletekről megszabaduljanak. Becslések szerint, a lehető legteljesebb mértékben számbavéve az intézkedések meghozása óta az Amerikai Egyesült Államok által nyújtott mentességeket, az Amerikai Egyesült Államokba irányuló közösségi export, amely 2001-ben mintegy 20 000 tonnát tett ki, jelentősen csökkenni fog az amerikai intézkedések hatására.
(217) Az is valószínű, hogy a harmadik országokba irányuló közösségi export is csökken, mert világszerte minden gyártó egyre nehezebben lesz képes exportálni egyrészt az amerikai intézkedések és a más harmadik országok által végrehajtott védintézkedések miatt, valamint azért, hogy a Közösség elkerülje a saját piacaira történő eltérítést.
2.7.4. Az Amerikai Egyesült Államok intézkedéseinek tervezett hatása
(218) A Bizottság értékelte annak a lehetséges hatását a közösségi gyártókra, ha a végleges intézkedéseket nem hozzák meg, és ennek következtében bekövetkezik az amerikai védintézkedések miatti átirányítás, valamint értékelte az intézkedéseknek a közösségi exportra gyakorolt hatását. Ebben a tekintetben a Bizottság arra az eredményre jutott, hogy közösségi védintézkedések hiányában elkerülhetetlen a behozatal jelentős növekedése, ami a közösségi ipar állapotának igen súlyos és jelentős hanyatlását eredményezné. A közösségi gyártók nagyfokú érzékenysége miatt az import minden jelentős növekedése súlyos következményekkel járna. Az 50 000 és 100 000 tonna közötti várható emelkedés azonnal a közösségi gyártók eladásainak további jelentős csökkenését eredményezné, és a csökkenő eladások igen gyorsan súlyos negatív következményekhez vezetnének az iparág állapotát jellemző más mutatókban.
(219) A közösségi export folyamatos csökkenése ugyancsak hozzájárul a közösségi gyártók helyzetének romlásához. Becslések szerint az Amerikai Egyesült Államok intézkedéseinek meghozása óta a közösségi export jelentősen csökkent, és ez a helyzet minden valószínűség szerint fennmarad vagy tovább súlyosbodik az elkövetkező hónapokban.
(220) A behozatal feltételezett növekedése és a közösségi export feltételezett zuhanása lényegesen rontaná a közösségi ipar helyzetét minden olyan tényezővel kapcsolatban, amelyet a Bizottság a súlyos kár megállapításánál már vizsgált. Ezek azonnal az eladások és árak további erőteljes zuhanásához vezetnének, amelyből adódóan negatív hatások érvényesülnének a gyártásra, megnőnének az egységköltségek és a veszteségek. Tulajdonképpen az általános negatív hatást tovább erősítené az, hogy a közösségi gyártók már most súlyos károkat szenvedtek az utóbbi években megnövekedett behozatal miatt.
2.7.5. Következtetés
(221) Figyelembe véve azt, hogy a közösségi gyártókat már most súlyos kár érte, ésszerű levonni azt a következtetést, hogy a behozatal várható további jelentős növekedése nagymértékben súlyosbítaná a közösségi gyártók helyzetét. Tovább súlyosbítja ezt a helyzetet rontaná a közösségi kivitelnek az amerikai védintézkedések miatti nagymértékű csökkenése.
2. termék
Ötvözetlen melegen hengerelt lemezek és lapok (folyt.)
A KÖZÖSSÉGI GYÁRTÓK HELYZETE
1997 1998 1999 2000 2001
Kapacitás (tonna) 3 500 000 3 600 000 3 600 000 3 600 000 3 600 000
Kapacitás kihasználásának mértéke (%) 63 % 67 % 72 % 64 % 61 %
Nyitó készlet (tonna) 109 875 167 389 215 337 232 342 265 431
Össztermelés (tonna) 2 193 175 2 406 637 2 580 125 2 317 395 2 184 078
Vásárlás (tonna) 0 0 0 0 0
Összes értékesítés (tonna) 1 817 720 1 982 901 2 157 285 1 847 294 1 787 395
Helyi felhasználás (tonna) 317 941 375 788 405 835 437 013 372 850
Záró készlet (tonna) 167 389 215 337 232 342 265 431 289 264
Értékesített mennyiség az EU-n kívül (tonna) 196 354 202 206 165 070 159 450 150 469
Értékesített mennyiség az EU-ban (tonna) 1 621 366 1 780 696 1 992 214 1 687 843 1 636 926
EU értékesítés egységára (euró/tonna) 321 347 286 363 334
Nettó nyereség/veszteség EU-s értékesítésen (%) 5,7 % 10,5 % -3,7 % 8,5 % -1,6 %
Piaci részesedés (%) 79,5 % 77,7 % 80,7 % 76,0 % 74,1 %
Foglalkoztatás (időszak vége) 6 461 6 699 6 489 6 229 5 942
Termelékenység (tonna/munkavállaló) 339 359 398 372 368
AZ EU-S ÉRTÉKESÍTÉSEK MENNYISÉGE, EGYSÉGÁRAI ÉS JÖVEDELMEZŐSÉGE NEGYEDÉVES ALAPON
2001 1. n.év 2001 2. n.év 2001 3. n.év 2001 4. n.év 2002 1. n.év
Mennyiség (tonna) 452 189 444 231 382 515 357 993 353 998
Egységár (euró/tonna) 343 331 333 330 315
Jövedelmezőség (%) 2,5 % -2,3 % -3,2 % -4,6 % -8,5 %
Alákínálás 2001-ben = 27,9 %
Áron aluli értékesítés 2001-ben = 56,0 %
A fentiekben a közösségi gyártókról megadott adatokat mintavételezéses ellenőrzéssel és a közösségi össztermelés alábbi százalékát képviselő vállalatok helyszíni vizsgálatával igazolták: 92,8 %
3. - 3. TERMÉK: ÖTVÖZETLEN MELEGEN HENGERELT KESKENYSZALAG
3.1. Az érintett termék és a hasonló vagy közvetlenül versengő termék
3.1.1. Az érintett termék
(222) Az érintett termék vasból vagy ötvözetlen acélból készült, laposan hengerelt, 600 mm-nél keskenyebb termék,
- burkolatlan, galvanizálatlan és bevonatlan, a négy oldalon és nem zárt négyszögüregű hengerelésen kívül a melegen hengerelést követően tovább nem munkált, 150 mm-t nem meghaladó szélességű és 4 mm-nél nem kisebb vastagságú, nem tekercselt és domború mintázattal nem rendelkező, vagy
- burkolt, de a burkoláson túl nem munkált
(a továbbiakban: "melegen hengerelt keskenyszalag"). Az érintett termék jelenleg a KN 7211 14 10, 7211 14 90, 7211 19 20, 7211 19 90, 7212 60 11, 7212 60 19, 7212 60 91 kód alá van besorolva.
(223) A melegen hengerelt keskenyszalagot általában acélművekből nyerik a félkész acéltermékek melegen hengerelésével a végső hengerlési ellenőrzés vagy maratás, vagy folyamatos izzítás után.
(224) Annak ellenére, hogy minden egyes KN-kód egy bizonyos megkülönböztethető melegen hengerelt keskenyszalag-típusnak felel meg, megállapították, hogy azok mind azonos jellemzőkkel vagy hasonló fizikai és műszaki jellemzőkkel, felhasználásokkal és alkalmazásokkal rendelkeznek. Ennek megfelelően a melegen hengerelt keskenyszalagok minden típusa egyetlen terméket képez, amely a fentiekben felsorolt KN-kódok közül a megfelelő alá van besorolva.
3.1.2. Hasonló vagy közvetlenül versengő termékek
(225) A Bizottság megvizsgálta, hogy a közösségi gyártók által előállított termék (a továbbiakban: "hasonló termék") hasonlít-e az érintett importált termékhez. A vizsgálat során a Bizottság beadványokat kapott a melegen hengerelt keskenyszalagok egyes fő exportőreitől és importőreitől, akik azt állították, hogy a Közösségbe behozott melegen hengerelt keskenyszalagok bizonyos típusait nem közösségi gyártók állították elő, és az nem tekinthető az érintett termékhez "hasonlónak".
(226) A Bizottság részletesen megvizsgálta ezeket a beadványokat, és különösen a vizsgálat alábbi megállapításait vette figyelembe:
a) a vám szempontjából a behozott terméknek és a közösségi terméknek megegyezik a nemzetközi besorolása. Továbbá azonosak vagy hasonlóak a fizikai tulajdonságaik (összetétel, méret, forma és felület), és azokat nemzetközileg elismert szabványok szerint gyártják;
b) a behozott terméket és a közösségi terméket hasonló vagy megegyező értékesítési csatornákon keresztül értékesítették, és az árinformációk naprakészen rendelkezésre álltak (például az árakat részletesen az időszakos ipari kiadványokban, például a Metal Bulletin és a Steel Weekly lapokban hozzák nyilvánosságra), és az érintett termék és a közösségi gyártók terméke nagyrészt az árban versengett egymással;
c) a behozott termék és a közösségi termék egyaránt alkalmas ugyanazon vagy hasonló végfelhasználásokhoz, és ezek ezért jelentős mértékben egymás alternatívái vagy helyettesítő termékei és egyszerűen felcserélhetők voltak;
d) a fogyasztók a behozott terméket és a közösségi terméket egyaránt egy bizonyos kívánalom vagy kereslet kielégítése céljából bizonyos funkciókat ellátó helyettesítő eszköznek tekintették, ebből a szempontból az exportőr/importőr által meghatározott különbségek csak az egyes vevők részére gyártott termékek közötti kismértékű változtatások voltak.
(227) A Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a termék tulajdonságaiban és jellemzőiben a beadványokban meghatározott állítólagos műszaki különbségek ellenére a behozott termék és a közösségi termék "hasonló vagy közvetlenül versengő termékek".
3.2. Megnövekedett behozatal
(228) A Bizottság megvizsgálta, hogy az érintett terméket a Közösségbe, a közösségi gyártáshoz képest abszolút vagy relatív mértékben olyan jelentősen megnövekedett mennyiségben és/vagy olyan feltételekkel importálják-e, ami a közösségi gyártóknak súlyos kárt okoz, vagy súlyos kár okozásával fenyeget. Ebben a tekintetben a Bizottság az érintett termék legutóbbi időszakban lebonyolított behozatalára fordította a figyelmét, amelyhez az adatok abszolút számokban, illetve viszonylagosan, az értékesítésre szánt gyártásra vonatkozóan (a "helyi felhasználás" kivételével) és a teljes gyártásra vonatkozóan rendelkezésre álltak. Az alábbi táblázat a behozatal növekedését mutatja abszolút értékben és az értékesítésre szánt közösségi gyártáshoz és a teljes közösségi gyártáshoz (a helyi felhasználással együtt) viszonyítva egyaránt, az 1997-től 2001-ig terjedő időszakban.
3. termék
Ötvözetlen melegen hengerelt keskenyszalagok
FELHASZNÁLÁS
1997 1998 1999 2000 2001
Mennyiség (tonna) 2 139 438 2 196 904 2 234 572 2 239 916 2 129 442
AZ IMPORTRA VONATKOZÓ ADATOK
1997 1998 1999 2000 2001
Összes behozatal (szerződésben álló országokkal együtt)
Mennyiség (tonna) 85 864 129 697 146 345 176 854 214 414
Növekedés (%) 51,0 % 12,8 % 20,8 % 21,2 %
Piaci részesedés (%) 4,0 % 5,9 % 6,5 % 7,9 % 10,1 %
Behozatal és össztermelés aránya (%) 3,1 % 4,7 % 5,5 % 6,4 % 8,4 %
Behozatal és értékesített mennyiség aránya (%) 3,6 % 5,4 % 6,1 % 7,4 % 9,8 %
Egységár (euró/tonna) 44 232 208 302 239
1998/1997 1999/1998 2000/1999 2001/2000
Mennyiség mint mozgó átlag (tonna) 107 781 138 021 161 600 195 634
(229) Az ázsiai válságot megelőző időszakban a behozatal 110 000 tonna alatt volt (1996: 108 512 tonna, 1997: 85 864 tonna). Az ázsiai válság hatására 1997 és 1998 között a behozatal több mint 50 %-kal nőtt. A közösségi össztermelés és az eladásra szánt termelés is nőtt 1998-ban, így az eladásra szánt termeléshez képest a behozatal 3,6 %-ról 5,4 %-ra, míg az össztermeléshez képest 3,1 %-ról 4,7 %-ra nőtt.
(230) A következő évben a behozatal növekedési üteme kb. 13 %-ra zuhant, de a behozatal növekedése folytatódott annak ellenére, hogy az árak 208 euró/tonnára estek. Relatív értelemben (az eladásra szánt termeléshez és az össztermeléshez viszonyítva) a behozatal ugyancsak nőtt, a közösségi össztermelés 5,5 %-ára és az eladásra szánt termelés 6,1 %-ára. A közösségi össztermeléshez képest tapasztalt nagyobb növekedés azt tükrözi, hogy a helyi felhasználás csökkenése hozzájárult a közösségi össztermelés csökkenéséhez 1999-ben annak ellenére, hogy abban az évben az eladásra szánt termelés némileg nőtt. Figyelemre méltó, hogy az ázsiai válság miatti 1998. évi hirtelen importnövekedést követően 1999-ben az árak azon a szinten állapodtak meg az abban az évben tapasztalt áresés ellenére, mivel az exportőrök képesek voltak megtartani a szélesebb vásárló bázisukat és növelni eladásaikat.
(231) 1999 és 2000 között a behozatal 146 345 tonnáról 176 854 tonnára nőtt, ami közel 21 %-os növekedésnek felel meg. Ugyanebben az időszakban az értékesítésre szánt termelés többé-kevésbé stabil volt, így a szabad piacon eladott termeléshez képest 6,1 %-ról 7,4 %-ra (azaz kb. 21 %-kal) nőtt. Részben a helyi felhasználás és az export növekedése miatt a közösségi össztermelés 2,65 millió tonnáról 2,78 millió tonnára nőtt, azaz a behozatal az össztermelés 6,4 %-áról 8,4 %-ára emelkedett.
(232) 2000 és 2001 között a behozatal 214 414 tonnára nőtt (kb. 37 000 tonnás, 21 %-os további növekedés). 2001-ben az eladásra szánt termelés további 7 %-kal 1,92 millió tonnára csökkent, így a szabad piacon értékesített mennyiséghez képest a behozatal több mint 32 %-kal nőtt (a szabad piacon értékesített mennyiség 9,8 %-ig). A közösségi össztermelés ugyancsak csökkent 2001-ben (232 000 tonnával, azaz 8 %-kal), ami a helyi felhasználásra végzett gyártás kismértékű csökkenését, az export esését és a szabad piacon értékesített termelés zuhanását tükrözte. A közösségi össztermeléshez viszonyított importnövekedés több mint 31 % volt.
(233) Az érintett termék ára 1997 és 1998 között kis mértékben nőtt, de 1999-ben 208 euró/tonnára csökkent az import 1998. évi növekedése által okozott túlkínálat miatt, ami a jelek szerint az ázsiai válságból adódott. Az árak 2000-ben 302 euró/tonnára nőttek, de 2001-ben több mint 20 %-kal csökkentek. A Bizottság megjegyzi, hogy bár az árak 2000-ben növekedtek, a behozatal növekedése (abszolút értelemben és a termeléshez viszonyítva) tovább folytatódott 2001-ben, csökkenő árak mellett. A behozatal átlagos ára a 2000. évi 302 euró/tonnáról 2001-re 239 euró/tonnára csökkent. A Bizottság azt is megjegyzi, hogy a Közösségbe irányuló behozatal tovább nőtt akkor, amikor az euró az amerikai dollárhoz viszonyítva viszonylag gyenge volt, és amikor az Amerikai Egyesült Államokban a melegen hengerelt keskenyszalagok árai 30-40 %-kal magasabbak voltak, mint a termék közösségi árai.
3.2.1. Kétéves mozgó átlag
(234) A Bizottság kétéves mozgó átlagokat vett figyelembe, hogy meghatározza az 1997 és 2001 közötti importszintek hátterében álló tendenciát, valamint azt, hogy a behozatal utóbbi időben bekövetkezett növekedése kialakult tendenciát jelent-e. Ezek szerint a behozatal több mint 21 %-kal nőtt az időszak végéhez közeledve.
3.2.2. Az import piaci részesedése
(235) Az import piaci részesedése a vizsgált időszak minden évében nőtt, az 1997. évi 4,0 %-ról 10,1 %-ra 2001-ben. 2000-ről 2001-re a behozatal piaci részesedése közel 28 %-kal nőtt.
3.2.3. Következtetés
(236) Bár a behozatal 1998-ban jelentősen nőtt, a Bizottság úgy ítéli meg, hogy ez a növekedés kivételes volt, és nem tekinthető a behozatal szokásos fejlődése részének.
(237) A vizsgált ötéves időszak alatti import kétéves mozgó átlaga mutatja, hogy a közelmúlt importnövekedését nem az importszintek alakulásának szokásos tendenciái okozták.
(238) A Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a közelmúlt növekedései hirtelennek, erőteljesnek és jelentősnek mondhatók a korábbi évek fejleményeihez képest, különösen pedig az 1998. évi importnövekedés nem tekinthető szokásosnak.
3.3. Előre nem látott fejlemények
3.3.1. Kereskedelemkorlátozó eszközök megnövelt használata az Amerikai Egyesült Államok által
(239) 1998-tól az Amerikai Egyesült Államok, amely a világ acélfelhasználásának kb. egynyolcadát képviseli, az ázsiai válságra adott válaszként fokozta a kereskedelemkorlátozó eszközök alkalmazását az acéliparban, hogy a belföldi gyártókat megvédje a versenytől. A WTO-ban számos ilyen intézkedésről hoztak határozatot, és az alkalmazott módszerek közül néhányat a WTO-val összeférhetetlennek minősítettek. Mindenesetre az érvényben maradt intézkedések közül számos ugyanezen a módszeren alapul.
(240) Az alábbi táblázat az Amerikai Egyesült Államok által 1997 és 2001 között egy vagy több országra vonatkozóan hozott végleges dömpingellenes és kiegyenlítővám-határozatok éves számát mutatja az acélipar egészére nézve, valamint mutatja az utóbbi három év ilyen irányú tevékenységének növekedését.
Év Végleges dömpingellenes határozatok Végleges kiegyenlítővám-határozatok
1997 5 0
1998 6 1
1999 16 7
2000 14 5
2001 26 5
(241) 2001 során az Amerikai Egyesült Államok további átfogó intézkedéseket is meghirdetett az acéliparban. 2001 januárjában az Amerikai Egyesült Államok vizsgálatot indított az acélra az Amerikai Egyesült Államok 1974. évi kereskedelmi törvényének 223. szakasza alapján. 2001 júliusában az egyesült államokbeli ITC átfogó vizsgálatot hirdetett az acélra az 1974. évi kereskedelmi törvény 202. szakasza alapján; decemberben az ITC védintézkedéseket javasolt az acéltermékek széles skálájára.
(242) Ezek az intézkedések egyre inkább az Amerikai Egyesült Államokba irányuló acéláru-import elleni hatással rendelkeztek, és 1998 és 2001 között az amerikai acélbehozatal 33 %-os csökkenését eredményezték, majd csúcspontjukat 2002. március 5-én érték el, amikor az Amerikai Egyesült Államok bejelentette a védintézkedéseket. Az Amerikai Egyesült Államokba irányuló behozatalra különösen a bevezetés előtt hónapokon át vitatott korlátozó eljárásnak volt visszatartó hatása, a gazdasági szereplőkre nézve kialakult bizonytalanság miatt. Ez ténylegesen valamely WTO tag által kezdeményezett legnagyobb méretű kereskedelemkorlátozó intézkedés, amely közel 17 milliárd dollárnyi behozatalra vonatkozik.
3.3.2. A kereskedelemkorlátozó eszközök megnövekedett alkalmazása az Amerikai Egyesült Államok által - az érintett termék tekintetében
(243) A melegen hengerelt lemezekkel és lapokkal kapcsolatban (az Amerikai Egyesült Államok termékcsoportjai, amelyeknek a melegen hengerelt keskenyszalagok a részét képezik) az Amerikai Egyesült Államok 19 dömpingellenes intézkedést (ideértve egy felfüggesztési megállapodást) és 10 kiegyenlítővám-intézkedést hozott 1999 és 2001 között. 1999 februárjában az Amerikai Egyesült Államok 10,78 % és 67,14 % közötti dömpingellenes vámokat vetett ki a Japánból származó érintett termék behozatalára; és 10,21 % és 52,14 % közötti dömpingellenes vámokat és kiegyenlítő vámokat (amelyek közül néhányat összesítve alkalmaznak) vezetett be az Indonéziából származó érintett termék behozatalára. 1999 júliusában az Amerikai Egyesült Államok 41,27 % és 42,12 % közötti dömpingellenes vámokat vezetett be a Brazíliából származó érintett termék behozatalára. 2000 szeptemberében az Amerikai Egyesült Államok 40,6 % és 44,59 % közötti dömpingellenes vámokat és kiegyenlítő vámokat (amelyek közül néhányat összesítve alkalmaznak) vezetett be az Argentínából származó érintett termék behozatalára. 2000 novemberében az Amerikai Egyesült Államok 64,20 % és 90,83 % közötti dömpingellenes vámokat vetett ki a Kínából származó érintett termék behozatalára. Ugyancsak 2000 novemberében az Amerikai Egyesült Államok 8,28 % és 44,4 % közötti dömpingellenes vámokat és kiegyenlítő vámokat (amelyek közül néhányat összesítve alkalmaznak) vezetett be az Indiából származó érintett termék behozatalára.
(244) A melegen hengerelt lemezekkel és lapokkal kapcsolatban 2002. március 15-ig az Amerikai Egyesült Államoknak 17 ország exportőrei ellen volt érvényben dömpingellenes intézkedése, és 9 ország exportőrei ellen volt érvényben kiegyenlítővám-intézkedése. Argentína, Brazília, Kína, Franciaország, India, Indonézia, Olaszország, Japán, Kazahsztán, Hollandia, Románia, Oroszország, Dél-Afrika, Dél-Korea, Tajvan, Thaiföld és Ukrajna voltak az ilyen eljárásokkal érintett országok. Minden egyes esetben a dömpingellenes vagy kiegyenlítővám-intézkedések meghozása után csökkent az adott országból az érintett termékek behozatala az Amerikai Egyesült Államokba. Emellett az amerikai import 2001. évi drasztikus esése olyan évben következett be, amikor nemcsak 19 dömpingellenes intézkedés és 10 kiegyenlítővám-intézkedés volt érvényben az érintett termékre, de annak az évnek a kezdetén az Amerikai Egyesült Államok az 1974. évi egyesült államokbeli kereskedelmi törvény 223. szakasza alapján vizsgálatot kezdeményezett az acélra, és amely év közepén az egyesült államokbeli ITC átfogó vizsgálatot hirdetett az acélra az 1974. évi kereskedelmi törvény 202. szakasza alapján.
(245) 1999 és 2001 között az Amerikai Egyesült Államok behozatala 6,61 millió tonnáról 3,63 millió tonnára csökkent. Ugyanabban az időszakban a közösségi behozatal 146 345 tonnáról 214 414 tonnára nőtt, ami 20 %-os növekedést jelent.
(246) A Bizottság azt is megállapította, hogy a melegen hengerelt lemezek és lapok csökkentett behozatala az Amerikai Egyesült Államok piacára növekedő hatást gyakorolt a melegen hengerelt szalagok behozatalára a közösségi piacra. A rendelkezésre álló információk alapján a Bizottság megállapította, hogy időbeli összefüggés figyelhető meg az Amerikai Egyesült Államok által az utóbbi években alkalmazott kereskedelemkorlátozó eszközök, a 2000 és 2001 közötti drasztikusan csökkentett amerikai melegen hengerelt lemez és lap behozatala és a melegen hengerelt keskenyszalag megnövekedett közösségi behozatala között. 2001-ben a Közösség a melegen hengerelt keskenyszalagok fontos exportpiaca volt. A közösség és az amerikai piacokon azonos típusú ipari felhasználók találhatók. Az egyesült államokbeli kereskedelemkorlátozó eszközök által érintett számos exportőr évekig a Közösségbe is exportált. Ugyanakkor az amerikai behozatal drasztikus zuhanásával párhuzamosan a Közösségbe irányuló behozatal rekordméretűre nőtt annak ellenére, hogy 2001-ben a GDP növekedése, a termelés és felhasználás a Közösségben csökkent.
(247) A kereskedelemkorlátozó eszközök megnövekedett és kiterjedt alkalmazása, amelyek közül néhány összeférhetetlennek bizonyult a WTO-val, nem volt előrelátható az Uruguayi Forduló befejezésekor, és ez alkotja a Korlátozási Megállapodásban meghatározott előre nem látható körülményeket.
3.3.3. Az Amerikai Egyesült Államokba irányuló behozatal csökkenése
(248) Az alábbi táblázat az Amerikai Egyesült Államok által melegen hengerelt acélként (ideértve a tekercselt lemezeket) és lemezként (ideértve a méretre vágott és bevont lemezeket) kategorizált termékek behozatalát mutatja 1997-től 2001-ig. A melegen hengerelt keskenyszalagot ezekbe az amerikai termékkategóriákba sorolják.
Év Az érintett termék behozatala az USA-ba (tonna)
1997 7 065 153
1998 12 240 826
1999 6 606 789
2000 7 568 511
2001 3 630 657
Forrás: Globális Kereskedelmi Atlasz
(249) 1997 és 1998 között az Amerikai Egyesült Államok behozatala növekedett, majd 1999-ben kismértékben az 1997. évi szint alá csökkent. 1999 és 2000 között a behozatal mintegy 7,6 millió tonnára nőtt. 2000 és 2001 között a behozatal több mint 52 %-kal csökkent.
(250) A melegen hengerelt lemezek és lapok amerikai importszintjének csökkenése elsősorban a fenti (21)-(26) bekezdésekben említett intézkedések közvetlen hatásával magyarázható azokra az exportőrökre, akiknek a termékei a dömpingellenes és/vagy kiegyenlítő vámok hatálya alá kerültek; de magyarázható ugyanakkor az ilyen intézkedések és az érintett terméket az Amerikai Egyesült Államokba exportáló minden exportőrre vonatkozó vizsgálatok közvetett visszatartó hatásával is.
(251) Az alábbi táblázat az egyes dömpingellenes/kiegyenlítő intézkedések hatását mutatja a melegen hengerelt acél (ideértve a tekercselt lemezeket) és lemez (ideértve a méretre vágott és bevont lemezeket) termékek egyes országokból az Amerikai Egyesült Államokba irányuló exportjára.
Ország Dömpingellenes intézkedés meghozásának dátuma USA-ba irányuló export (tonna)
2000 2001
India 2000 november 751 000 57 000
Tajvan 2000 november 653 000 46 000
Kína 2000 november 578 000 120 000
Dél-Korea 2000 november 883 000 452 000
Indonézia 2000 november 235 000 12 000
Thaiföld 2000 november 253 000 32 000
3.4. A közösségi gyártók meghatározása
(252) A melegen hengerelt keskenyszalagok közösségi össztermelése évente kb. 3,5 millió tonna. A vizsgálatban teljes körűen résztvevő közösségi acélipari vállalatok a következők:
- Corus Strip UK, Egyesült Királyság,
- Corus Staal BV, Hollandia,
- Rautaruukki Oyj, Finnország,
- Riva/Ilva SpA, Olaszország,
- Salzgitter AG Stahl ... Technologie, Németország,
- Sollac SA, Franciaország,
- SSAB Tunplatt AB, Svédország,
- Thyssen Krupp Stahl AG, Németország,
- Voest Alpine Stahl GmbH, Ausztria.
(253) Ezek a vállalatok mind tagjai az Európai Vas- és Acélipari Konföderációnak ("Eurofer"). Ezek a vállalatok adják az érintett termék közösségi össztermelésének mintegy 72 %-át. A 3285/94/EK rendelet 5. cikke (3) bekezdésének c) pontja és az 519/94/EK rendelet 15. cikkének (1) bekezdése szerinti közösségi össztermelés jelentős hányadát ezek a vállalatok képviselik. Ezért a vizsgálat szempontjából ők a közösségi gyártók.
3.5. Súlyos kár
(254) Az érintett termék közösségi gyártóit ért súlyos kár, azaz a közösségi gyártók helyzetében bekövetkezett jelentős általános rosszabbodás megállapításának érdekében a Bizottság megvizsgált minden objektív és mérhető jellegű, a tárgyra vonatkozó tényezőt, amely befolyásolta a közösségi gyártók helyzetét. Az érintett termék esetében a Bizottság különösen a gyártási kapacitás, a termelés, a kapacitások kihasználása, a foglalkoztatás, a termelékenység, a pénzforgalom, a befektetett tőke megtérülése, a helyi felhasználás, a készletek, a felhasználás, az eladások, a piaci részesedés, az árak, az alákínálás és a jövedelmezőség változását vizsgálta az 1997 és 2001 közötti években. A vonatkozó gazdasági adatok ennek a termékelemzésnek a végén találhatók.
(255) A vizsgálat megmutatta, hogy az érintett termék két különálló rendeltetési cél közül az egyikre irányul. Azokat vagy értékesítik, vagy házon belül alkalmazzák más termékek előállítására. Kimutatták, hogy a közösségi gyártók által előállított érintett termék mintegy 17 %-át házon belül használják fel (azaz a gyártók ezeket egy integrált folyamatban feldolgozzák, gyakran ugyanazon a gyártósoron - a továbbiakban: "helyi felhasználás"). Ezek a termékek egy belső, leányvállalat jellegű feldolgozási folyamat részei, amely során az esetek nagy részében nem állítanak ki számlát.
(256) A fennmaradó termelést piaci áron értékesítik a közösségi piacon (a továbbiakban: "szabad piac"). Az érintett termék behozatalát is a szabad piacon értékesítik. A szabad piac fő vevői független hideghengerművek, csőgyártók, acélszolgáltató központok, acélkereskedők és részvényesek. A közösségi ipar által értékesített érintett terméket és az importált érintett terméket egyaránt ugyanazon típusú vevők részére értékesítik, és azokat ugyanazokra a célokra alkalmazzák. A szabad piacon az érintett termék értékesítése szokásosan kereskedelmi számlák kibocsátása mellett történik.
(257) A vizsgálat kimutatta, hogy egyértelműen megkülönböztethetők a helyi használatra és az értékesítésre szánt érintett termékek. Úgy találták, hogy a helyi felhasználásra szánt érintett termékre a behozatal nem hatott közvetlenül. Ezzel szemben az értékesítésre szánt termelés közvetlenül versengett az importtal.
(258) A közösségi gyártókról a lehető legteljesebb kép kialakítása érdekében a Bizottság beszerezte és elemezte a helyi használatra és az értékesítésre szánt melegen hengerelt keskenyszalagok adatait. Mivel a szabad piacon történő értékesítés verseng az érintett termék behozatalával, a Bizottság a szabad piacra irányította a figyelmét. Míg a Bizottság a megengedett mértékben összevonta a szabad piaci és helyi felhasználású adatokat, ahol az szükséges és kivitelezhető volt, az elemzést szétválasztotta szabad piaci és helyi felhasználásra.
3.5.1. Az érintett termékre vonatkozó teljes tevékenység elemzése
3.5.1.1. Termelési kapacitás és a kapacitások kihasználása
1997 1998 1999 2000 2001
Kapacitás (tonna) 3 810 000 3 810 000 3 810 000 3 810 000 3 810 000
Kapacitások kihasználása 72 % 73 % 69 % 73 % 67 %
(259) A vizsgálat kimutatta, hogy a vizsgált időszakban a teljes becsült elméleti termelési kapacitás jelentősen nem változott.
(260) A kapacitások kihasználása viszonylag stabil volt 1997 és 1998 során (72 %/73 %), de 1999-ben az alacsonyabb termelés miatt csökkent. A kapacitások kihasználtsága 2000-ben visszatért a megelőző időszak szintjére a korábbi termelési szint ismételt elérésének köszönhetően, de 2001-ben ötéves mélypontra zuhant (67 %). A Bizottság megjegyzi, hogy a kapacitások rosszabb kihasználásához hozzájárult az export csökkenése, valamint a helyi felhasználás 2000 és 2001 közötti csökkenése. Mialatt azonban a helyi felhasználás 9 000 tonnával és az export 41 000 tonnával esett (összesen a termelés kb. 1,3 % 2000-ben), a kapacitások kihasználtsága több mint 8 %-kal zuhant.
3.5.1.2. Közösségi össztermelés
1997 1998 1999 2000 2001
Termelés (tonna) 2 736 501 2 763 332 2 646 967 2 784 800 2 553 066
(261) A közösségi össztermelés 1997 és 1998 során stabil maradt, majd 1999-ben csökkent a növekvő behozatal a csökkenő készletek, a kivitel és a helyi felhasználás miatt. 2000-ben a termelés a korábbi szintjei fölé nőtt a megnövekedett kivitel és helyi felhasználás, valamint újrakészletezés ellenére. 2001-ben azonban a termelés csökkent, mivel a felhasználás 5 %-os csökkenése ellenére a behozatalnak abszolút mértékben nagyobb volt a részesedése a közösségi piacon.
(262) A szabad piacon értékesített termelés 1997 és 2000 között többé-kevésbé stabil volt, bár az első két évben kismértékű felfelé ívelő görbét követett, mielőtt a harmadik évben némileg visszaesett volna. Ezt követően az értékesítésre szánt termelés 148 000 tonnával, azaz 7 %-kal csökkent 2000 és 2001 között a csökkenő kivitel és a csökkenő közösségi eladások együttes hatása miatt. Ez 2001-ben a behozatal növekvő dominanciáját mutatja egy zsugorodó piacon. A vizsgált időszak egésze alatt a melegen hengerelt keskenyszalag közösségi kivitele a szabad piacon értékesített termelés kb. egynyolcadát tette ki. A közösségi kivitel az 1997. évi 330 618 tonnás csúcsról 2001-re 273 737 tonnára esett vissza. Az exportra termelés esését tovább vizsgálják "más tényezők" alapján, hogy megállapítsák annak a közösségi gyártókra gyakorolt hatását.
3.5.1.3. Foglalkoztatás
1997 1998 1999 2000 2001
Foglalkoztatás (időszak vége) 8 852 9 082 8 727 8 310 7 812
(263) A hasonló termékhez kapcsolódó foglalkoztatás a csúcspontját 1998-ban érte el, amikor a termelés a legnagyobb volt. Az 1999. és 2000. évi hatékonyságjavulás és a 2001. évi alacsonyabb termelés miatt a foglalkoztatás ezekben az években csökkent. A foglalkoztatás mintegy 500 fővel (azaz 6 %-kal) csökkent 2000 és 2001 között, és ezt tükrözték a leépítésekről és gyárbezárásokról szóló jelentések is. További csökkenés várható 2002-ben, és ezt a várakozást bizonyos mértékben egy egyesült királyságbeli gyár 2002 második negyedévében történő bezárása is igazolta.
3.5.1.4. Termelékenység
1997 1998 1999 2000 2001
Termelékenység (tonna/munkavállaló) 309 304 303 335 327
(264) A termelékenység 1997-től 1999-ig kb. 303-309 euró/tonna körül stabil maradt. A termelékenység 2000-ben 335 euró/tonnára nőtt, mivel a közösségi gyártók csökkentették a munkavállalóik számát a hatékonysági nyereségek miatt. 2001-ben a termelékenység a foglalkoztatás csökkenése ellenére csökkent, mivel a csökkenő termelés alacsonyabb hatékonysághoz vezetett. A termelés további esését kizárva a termelékenység 2002-ben várhatóan stabilizálódni fog, mivel az elbocsátások hatása 2001 késői szakaszában kimerül.
3.5.1.5. Pénzforgalom
1997 1998 1999 2000 2001
Pénzforgalom (index) 100 63 -20 55 67
(265) A pénzforgalmat csak azoknak az együttműködő vállalatoknak a szintjén lehetett vizsgálni, amelyek az érintett terméket gyártották, és nem magával az érintett termékkel kapcsolatban. Ezért ez a mutató kevésbé jelentős, mint a fentiek. Mindenesetre negatív helyzet figyelhető meg 1997 és 2001 között.
3.5.1.6. Tőkehozamráta (ROCE)
1997 1998 1999 2000 2001
ROCE 11,2 % 16,7 % 9,9 % 12,6 % 7,8 %
(266) A ROCE csak azoknak az együttműködő vállalatoknak a szintjén volt vizsgálható, amelyek az érintett terméket gyártották, és nem magával az érintett termékkel kapcsolatban. Ezért ez a mutató kevésbé jelentős, mint a fentiek. Mindenesetre negatív helyzet figyelhető meg 1997 és 2001 között, illetve 2000-től 2001-ig.
3.5.1.7. Egyéb mutatók
(267) A Bizottság nem tekintette helyénvalónak a felhasználás, eladások mennyisége, piaci részesedés, egységárak, jövedelmezőség és készletek ebben a fejezetben történő elemzését, mivel ezeknek a mutatóknak a teljes elemzése kizárólag a szabad piacra vonatkozott.
3.5.2. A szabad piac elemzése
3.5.2.1. Felhasználás
1997 1998 1999 2000 2001
Felhasználás (tonna) 2 139 438 2 196 904 2 234 572 2 239 916 2 129 442
(268) A melegen hengerelt keskenyszalagok közösségi felhasználását a közösségi gyártók összes szabad piaci értékesítése és az érintett termék összes közösségi behozatala alapján határozták meg az Eurostat importstatisztikái és a gyártók által a kérdőívekre adott válaszok alapján.
(269) 1997 és 1999 között a közösségen belüli felhasználás 2,14 millió tonnáról 2,23 millió tonnára nőtt. 2000-ben a felhasználás stabil maradt, de 2001-re 2,13 millió tonnára csökkent. A felhasználás 1999 és 2000 közötti csökkenését más szempontok alapján is vizsgálják annak megállapítására, hogy az hozzájárult-e, és ha igen, milyen mértékben járult hozzá a közösségi gyártók súlyos kárához.
3.5.2.2. Értékesítés mennyisége
1997 1998 1999 2000 2001
Közösségen belüli értékesítés mennyisége (tonna) 2 053 574 2 067 207 2 088 227 2 063 062 1 915 028
(270) A hasonló termék közösségi eladásai 1997 és 1998 között 2,05 millió tonnáról 2,07 millió tonnára nőttek, majd 1999-ben a növekvő felhasználástól ösztönözve 2,09 millió tonnára emelkedtek. Ezt követően 2000-ben (2,06 millió tonnára) és 2001-ben (1,92 millió tonnára) csökkentek (az utóbbi évben nagyobb mértékben). 2001-ben a hasonló termék közösségi eladásának csökkenése 7 % volt, ami némileg magasabb, mint a felhasználás 5 %-os csökkenése. Ez a behozatal növekvő súlyát mutatja egy olyan piacon, ahol a felhasználás 2001-ben csökkent.
3.5.2.3. Piaci részesedés
1997 1998 1999 2000 2001
Piaci részesedés (%) 96,0 % 94,1 % 93,5 % 92,1 % 89,9 %
(271) A közösségi gyártók piaci részesedése 1997 és 1998 között 96,0 %-ról 94,1 %-ra esett vissza az 1998. évi dél-kelet ázsiai behozatal jelentőse növekedése miatt, ami az ázsiai válság következménye volt. A következő év (1999) csökkenő árainak ellenére a piaci részesedés tovább csökkent, bár kisebb mértékben. 1999 és 2000 között a közösségi gyártók piaci részesedése ismét csökkent, és ez 2000 és 2001 között megismétlődött. A közösségi gyártók piaci részesedése 89,9 %-ra, azaz a vizsgált időszak kezdeti szintjénél 6,1 százalékponttal alacsonyabb szintre zuhant. Meg kell jegyezni, hogy 2000 és 2001 között a piaci részesedés csökkenése erőteljesebben folytatódott, annak ellenére, hogy abban az időszakban a közösségi gyártók csökkentették az áraikat.
3.5.2.4. A hasonló termék ára és az alákínálás
1997 1998 1999 2000 2001
Közösségi értékesítés egységárai (euró/tonna) 334 347 298 359 343
2001 1. n.év 2001 2. n.év 2001 3. n.év 2001 4. n.év 2002 1. n.év
Közösségi értékesítés egységárai (euró/tonna) 349 342 341 337 332
(272) A hasonló termék átlagos ára 1997 és 1998 között 347 euró/tonnára emelkedett, majd 1999-ben 298 euró/tonnára zuhant, miközben a közösségi gyártók piaci részesedésük visszaszerzéséért harcoltak. Az árak ismét emelkedni kezdtek 2000-ben, majd 2001-ben ismét estek (4,5 %-kal) 343 euró/tonnára. Ezt a tendenciát továbbá az is igazolja, hogy a negyedéves árak 2001 1. negyedévéről 2002 1. negyedévére 349 euró/tonnáról 332 euró/tonnára estek vissza a közösségi termék áraira nézve.
(273) Az alákínálás mértékének megállapításához az árinformációkat összehasonlítható időszakokban vizsgálták, a kereskedelem azonos szintjén, hasonló vevők részére végzett értékesítéseknél. A közösségi gyártók és a közösségbe exportőr gyártók által számlázott árak összehasonlítása alapján 2001-ben átlagosan 26,7 %-kal kínáltak a belföldi árak alá.
3.5.2.5. Jövedelmezőség
1997 1998 1999 2000 2001
A közösségi értékesítés nettó haszna/vesztesége (%) 2,3 % 5,8 % -3,2 % 5,5 % -1,7 %
2001 1. n.év 2001 2. n.év 2001 3. n.év 2001 4. n.év 2002 1. n.év
A közösségi értékesítés nettó haszna/vesztesége (%) 1,6 % -1,9 % -2,8 % -5,2 % -8,5 %
(274) A közösségi gyártók közösségbeli eladásainak jövedelmezősége jelentősen ingadozott az érintett ötéves időszakban. A legalacsonyabb jövedelmezőséget 1999-ben mérték, amikor a közösségi gyártók áraik csökkentésére kényszerültek, hogy az import terén visszaszerezzék piaci részesedésüket. A legmagasabb jövedelmezőséget 2000-ben mérték. 2001-ben, amikor a behozatal az ötéves időszakban a legmagasabb szintet érte el, a behozatal átlagos ára 239 euró/tonnára zuhant, és a közösségi termék átlagos ára 343 euró/tonnára esett vissza. A közösségi termék árának zuhanása az eladott mennyiségek esésével együtt a közösségi gyártók jövedelmezőségét 5,5 %-ról -1,7 %-ra csökkentette, és ez a negatív tendencia folytatódni látszik 2002-ben. Ezt a tendenciát továbbá az is igazolta, hogy a 2001 első negyedévétől 2002 első negyedévéig tartó időszak negyedéves adatai azt mutatják, hogy a közösségi gyártók közösségbeli eladásainak jövedelmezősége 1,6 %-ról -8,5 %-ra esett vissza.
(275) Az alákínálás azt mutatja, hogy a behozott termék ára mennyivel alacsonyabb annál az árszintnél, amelyet a közösségi gyártók károkozástól mentes körülmények között várhatóan képesek lettek volna elérni. Az alákínálás mértékét a közösségi termék tonnánkénti károkozásmentes árának súlyozott átlaga alapján számították ki. Ezt az árat a közösségi termék megfelelő előállítási árával számították ki, amihez 8 %-os haszonkulcsot adtak hozzá. Ez a haszonkulcs reális, mert ez jellemző a közösségi gyártók hasznára a behozatal hirtelen megugrásától mentes szokásos kereskedelmi helyzetben. Ezt a károkozástól mentes árat hasonlították a behozott érintett termék tonnánkénti súlyozott átlagos árához 2001 során. A két ár közötti különbséget az importált termék CIF/közösségi határra szállított ár százalékában fejezték ki, és az 53,5 %-os alákínálást mutatott.
3.5.2.6. Készletek
1997 1998 1999 2000 2001
Zárókészlet (tonna) 190 212 198 033 113 383 142 532 138 595
(276) A készletszintek 1997 és 1998 során stabilak voltak, de 1999-ben, az év korai és középső részében tapasztalt árcsökkenésére reagálva, a közösségi gyártók csökkentették termelésüket. 2000-ben a készletek 142 535 tonnára emelkedtek, és stabilak maradtak e szint környékén 2001-ben.
3.5.3. A helyi felhasználás elemzése
1997 1998 1999 2000 2001
Helyi felhasználás (tonna) 344 566 365 693 351 081 377 552 368 239
(277) A helyi felhasználásra vonatkozó egyes mutatók átfogó jellegűek, mivel a helyi felhasználás az érintett termékhez kapcsolódó minden tevékenység elemzésének részét alkotja (azaz kapacitás és kapacitás kihasználása, foglalkoztatás és termelékenység). Tekintettel a fentiekben a szabad piaccal kapcsolatban elemzett bizonyos más tényezőkre (eladási árak, készletek és jövedelmezőség), a kapott adatok természetüknél fogva nincsenek a melegen hengerelt keskenyszalagok szabad piaci adataival történő azonnali és objektív összehasonlításhoz igazítva. Mindenesetre azok nem tartalmaznak bizonyítékot arra nézve, hogy jövedelmezőbb lett volna helyi felhasználásra termelni, mint a szabad piacra. Ezért ez az elemzés a helyi felhasználást célzó termelésre összpontosít, és megvizsgálja, hogy ennek tendenciája összehasonlítható-e a szabad piac és a világpiac tendenciáival.
(278) 1997 és 2000 között a helyi felhasználásra végzett gyártás a közösségi össztermelés 13 %-át tette ki. Az össztermelés zuhanása miatt azonban 2001-re a közösségi össztermelés kb. 14 %-ára emelkedett. Abszolút mértékben a helyi felhasználás többé-kevésbé stabil maradt az ötéves időszakban, bár egy némileg felfelé ívelő görbét követett 344 566 tonna és 377 552 tonna között váltakozva.
3.5.4. Következtetés
(279) Az adatok azt mutatják, hogy míg a gyártási kapacitások stabilak maradtak, és kismértékű növekedés volt megfigyelhető a termelékenységben, mindent egybevetve a kapacitások kihasználása, a termelés, a foglalkoztatás negatív jeleket mutat, és negatív elemek is megfigyelhetők a pénzforgalom és a ROCE tekintetében.
(280) Összességében a szabad piacra vonatkozó adatok a stagnáló felhasználás és csökkenő készletek mellett negatív fejleményeket jeleznek az eladások, a piaci részesedés, az árak és a jövedelmezőség tekintetében.
(281) A helyi felhasználásra vonatkozó adatok a helyi felhasználás tekintetében stabil tendenciát mutattak. Ezeket az eredményeket támasztotta alá az érintett termék összes tevékenységének elemzése.
(282) A Bizottság kiemeli, hogy 2001-ben, amikor a behozatal ötéves csúcsot ért el (214 414 tonna), a közösségi gyártók közösségbeli értékesítései ötéves mélypontra zuhantak (1,92 millió tonna), és jövedelmezőségük gyors tempóban csökkent. Mindez a termelés és felhasználás párhuzamos csökkenése mellett ment végbe. Ilyen körülmények között várható lett volna a behozatal esése, de ennek ellenére az a negyedik egymás utáni évben növekedett.
(283) Ezeknek az összetett tényezőknek a közösségi gyártókra gyakorolt hatását tükrözik a teljesítménymutatók. A közösségi gyártók jövedelmezősége a 2000. évi 5,5 %-ról 2002 első negyedévére - 8,5 %-os veszteséggé változott. A közösségi gyártók vesztettek piaci részesedésükből, amely 2001-ben ötéves mélypontra csökkent. A kapacitások kihasználása is ötéves mélypontra zuhant 2001-ben, a termelékenységhez hasonlóan, a 2000-ben és 2001-ben végrehajtott jelentős leépítések ellenére. 2001-re a foglalkoztatás ötéves mélypontra zuhant. Ezeket a tendenciákat igazolja az árak és a termelékenység folyamatos romlása 2001 első negyedéve és 2002 első negyedéve között.
(284) Az összes fenti tényezőt figyelembe véve, különösen pedig a szabad piaci tevékenységek elemzése alapján a Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a közösségi gyártók súlyos kárt szenvedtek.
3.6. Ok-okozati kapcsolat
(285) A megnövekedett behozatal és a súlyos károkozás közötti okozati kapcsolat meglétének vizsgálata céljából, valamint annak érdekében, hogy a más tényezők által okozott kárt ne tulajdonítsák a megnövekedett behozatalnak, a Bizottság a következőképpen járt el:
- a károk okozásáért felelősnek tartott tényezők káros hatásait egymástól megkülönböztette,
- ezeket a káros hatásokat azoknak a tényezőknek tulajdonította, amelyek azokat okozzák, és
- miután a jelenlévő okozati tényezőknek tulajdonította a károkat, a Bizottság határozott arról, hogy a nagyobb behozatal okozza-e eredendően és alapvetően a súlyos kárt.
3.6.1. A megnövekedett behozatal hatása
(286) A melegen hengerelt keskenyszalagok piaca az ellátási források, a vevők és az árak tekintetében átlátszó piac. Mivel a melegen hengerelt keskenyszalag alapvetően alapanyag, az érintett termék és a hasonló termék főleg az árban versengenek. Az 1999 és 2001 közötti időszakban az import paci részesedése 6,5 %-ról 10,1 %-ra nőtt. Ez idő alatt a közösségi termék piaci részesedése az 1999. évi 93,5 %-ról 2001-re 89,9 %-ra csökkent. Ugyanebben az időszakban a behozatal az eladásra szánt gyártás 6,1 %-áról 9,8 %-ára nőtt (a közösségi össztermelés 5,5 %-ról 8,4 %-ra). Így a behozatal is nőtt a termeléshez képest a közösségi gyártók kárára.
(287) Az árak tekintetében 2000 és 2001 között a közösségi piacon az érintett termék átlagos egységára 302 euró/tonnáról 239 euró/tonnára csökkent. A hasonló termék átlagos egységára 359 euró/tonnáról 343 euró/tonnára zuhant. Ezen az átlátszó piacon az alákínálásnak döntő hatása volt. Csak a hasonló termék alacsonyabb átlagos egységárának hatása a közösségi gyártóknak 4,5 %-os (33 millió eurós) csökkenést okozott volna a közösségi eladási bevételekben 2001-ben. Az értékesített mennyiségek párhuzamos esését figyelembe véve a közösségi forgalom tényleges esése 89 millió euró volt. Az állandó költségek a közösségi gyártók rezsiköltségeinek jelentős részét teszik ki. Ezért a bevétel csökkenése a haszon aránytalanul nagyobb zuhanását eredményezte, és így 2001-ben a közösségi gyártók -1,6 %-os veszteséget könyveltek el. Az árak és jövedelmezőség esését továbbá számos gyár bezárásának és az abból következő csökkenő foglalkoztatásnak az összefüggésében kell szemlélni.
(288) Ezekből az okokból kifolyólag a Bizottság úgy vélte, hogy összefüggésben áll az alacsony árú import növekedése és a közösségi gyártók által elszenvedett kár, és az import növekedése káros hatást gyakorolt különösen az árakra gyakorolt nyomás és a közösségi piacon a közösségi gyártók által értékesített csökkenő mennyiségek formájában.
3.6.2. A felhasználásbeli változások hatása
(289) A Bizottság megvizsgálta a felhasználás 2000 és 2001 közötti csökkenésének káros hatásait. Ezt a csökkenést a vizsgált ötéves időszak általános tendenciájának összefüggésében kell figyelembe venni. A felhasználás az 1997. évi 2,14 millió tonnáról 1999-re 2,23 millió tonnára nőtt, majd 2000-ben 2,24 millió tonnára, mielőtt mintegy 110 000 tonnával 2,13 millió tonnára esett volna vissza 2001-ben.
(290) A 2000 és 2001 közötti esés ellenére a felhasználás az ötéves időszak egészében stabil maradt.
(291) A 2000 és 2001 közötti csökkenés vizsgálata során figyelembe kell venni az összes piaci szereplő reakcióját a felhasználás csökkenésére. Ebben a tekintetben azt mutatták ki, hogy miközben a közösségi gyártók 2000-hez képest 2001-ben mintegy 150 000 tonnával kényszerültek csökkenteni a közösségi eladásaikat, a behozatal mozgása erőteljesen az ellentétes irányba mutatott. Nem találtak semmilyen gazdasági indokot, ami megmagyarázta volna a behozatal hirtelen növekedését. Például egyetlen exportőr sem állította, hogy ezt az alacsonyabb gyártási költségek okozták.
(292) Az árhatásokat illetően a stabil felhasználás szokásos esetben nem vezethet árcsökkenéshez, és még a 2001. évi 4 %-os csökkenés sem vezethetne jelentős árhatásokhoz, ha a termelést haladéktalanul a piac igényeihez igazítják. Ebben a tekintetben a jelek szerint a közösségi gyártók a termelés és az eladások olyan mértékű csökkentésével reagáltak, amelynek mértéke meghaladta azt a mértéket, amit a felhasználás csökkenéséhez történő igazodás indokolttá tett volna.
(293) Hasonlóképpen, ha az árra gyakorolt nyomás csökken, az alacsony árakból fakadó káros hatások is ellenőrzés alatt tarthatók. Ebben az esetben a legfontosabb tényező a nyereség, ahol minden csökkenés minimalizálható lett volna, ha az árak nem zuhannak jelentős mértékben. Ezért ésszerű azt a következtetést levonni, hogy az alacsony árú behozatal hirtelen növekedése nélkül a felhasználás csökkenése nem vezetett volna a nyereség jelentős eséséhez.
(294) Mindenesetre ha minden piaci szereplő felelősen cselekedett volna, és termelését módosítja, a közösségi gyártók akkor is kisebb mennyiséget értékesítenek 2001-ben, mint 2000-ben. A közösségi gyártók eladásai 2000-hez képest 2001-ben 150 000 tonnával csökkentek. Ugyanakkor 2000-hez képest a behozatal 40 000 tonnával nőtt. A felhasználás ötéves tendenciája alapján a közösségi gyártók eladásainak szinten kellett volna maradniuk.
(295) A fentiekben megállapított okok miatt a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy jelentős, de nem számottevő kapcsolat fedezhető fel a felhasználás csökkenése és a tapasztalt káros hatások között.
3.6.3. A helyi felhasználás változásának hatása
(296) A Bizottság a melegen hengerelt keskenyszalagok helyi felhasználása változásainak hatását is megvizsgálta. Ez 1997 és 2000 között 344 566 tonnáról 377 552 tonnára nőtt, de 2001-ben 368 239 tonnára esett vissza. A Bizottság megjegyezte, hogy ez a csökkenés egybeesett a köztes és a késztermékekre vonatkozó piaci feltételekkel.
(297) A helyi felhasználásra vonatkozó egyes mutatók átfogó jellegűek, mivel a helyi felhasználás részét képezi az érintett termék teljes tevékenysége elemzésének (kapacitás és kapacitás kihasználása, foglalkoztatás és termelékenység). A fentiekben a szabad piaccal kapcsolatban elemzett néhány másik tényezőre nézve (eladási árak, készletek és jövedelmezőség) a helyi felhasználásra beszerzett további adatokat a természetüknél fogva nem igazították a melegen hengerelt lemezek és lapok szabad piaci adataival történő közvetlen és objektív összehasonlításhoz, de mindenesetre azok nem tartalmaznak bizonyítékot arra, hogy jövedelmezőbb lett volna helyi felhasználásra gyártani, mint a szabad piacra.
(298) A helyi felhasználás csökkenése káros hatást gyakorolt a termelésre, ami ebből következően kihatott a kapacitások kihasználására és végül a jövedelmezőségre. Ennek csak kis hatása volt, a közösségi gyártók szabad piaci árainak és bevételeinek esését azonban az alacsony árfekvésű import okozta, és az igen kis mértékben vagy egyáltalán nem függ össze a helyi felhasználás csökkenésével.
3.6.4. Az exportteljesítmény hatása
(299) A Bizottság azt is megvizsgálta, hogy a súlyos kárt az export csökkenése okozta-e.
1997 1998 1999 2000 2001
Export (tonna) 330 618 322 611 292 309 315 037 273 737
(300) A közösségi gyártók által harmadik országokba exportált melegen hengerelt keskenyszalagok mennyisége 1997 és 2001 között 330 618 tonnáról 273 737 tonnára esett vissza. 1997 és 1999 között folyamatos csökkenés volt megfigyelhető, amit 2000-ben növekedés, majd további csökkenés követett. Az ötéves időszakban a kivitel kb. 57 000 tonnával csökkent. Így az ötéves időszakban a kivitel elmaradása néhány káros hatást okozott.
(301) A fentiekben meghatározott okok miatt a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy bizonyos kapcsolat fedezhető fel a kivitel csökkenése és a tapasztalt káros hatások között.
3.6.5. Az esetleges többletkapacitás hatása
(302) A Bizottság továbbá vizsgálta, hogy a káros hatásokat okozhatta-e a közösségi gyártóknál meglévő többletkapacitás. A vizsgált időszak egésze alatt a teljes becsült elméleti gyártási kapacitásban nem történt lényeges változás. Ezért semmilyen összefüggést nem találtak a kapacitás és a káros hatások között.
3.6.6. A szerkezetátalakítás hatása
(303) A Bizottság azt is vizsgálta, hogy a közösségi gyártók által az utóbbi években végrehajtott szerkezetátalakítás költségeinek káros hatásai okozták-e a súlyos kárt. Ebben a tekintetben meg kell jegyezni, hogy a szerkezetátalakítás jellemzően rövid távú költségeket jelent (például leépítési kifizetések, beszerzési költségek stb.), amelyeket a középtávú hatékonysági megtakarítások ellensúlyoznak. A folyamatban lévő racionalizálásra való tekintettel ez azt sugallja, hogy a folyamatban lévő rövid távú költségek akkor is hatottak a költségszerkezetre, ha azok kismértékűek voltak.
3.6.7. A káros hatások oka
(304) A közösségi gyártók által elszenvedett súlyos kár főleg az alacsonyabb eladások és súlyosbodó pénzügyi veszteségek formájában jelentkezett. A Bizottság azonosította azt a négy tényezőt, amely a behozatal növekedése mellett hozzájárult a károkozáshoz: a felhasználás csökkenése, a helyi felhasználás csökkenése, a kivitel csökkenése és a folyamatos racionalizálási törekvések.
(305) 2000 és 2001 között a felhasználás csökkent, bár az ötéves tendencia stabil volt. A behozatal változása azonban egyáltalán nem követte ezt a felhasználási mintát, és a Bizottság úgy véli, hogy a felhasználás kismértékű csökkenése nem játszott jelentős szerepet sem a mennyiségekben, sem az árakban.
(306) A helyi felhasználás 2000 és 2001 között megfigyelt visszaesésével kapcsolatban ez kismértékű hatást gyakorolt a mennyiségekre. Ez azonban nincs lényegi kapcsolatban a közösségi gyártók által a szabad piacon elszenvedett ár- és bevételcsökkenéssel.
(307) A Bizottság ugyancsak megvizsgálta a közösségi gyártók kivitelének csökkenését az ötéves időszakban. Az ötéves időszakban csökkenés volt megfigyelhető. Ezt a csökkenést azonban a közösségi gyártók összes eladásának összefüggésében kell értelmezni. Ebben az összefüggésben az export változása lényegesen kisebb mértékben hatott a közösségi gyártókra a 2000/2001-es időszakban, mint a behozatal tömege.
(308) A folyamatos racionalizálási törekvések hatásával kapcsolatban a Bizottság ugyancsak úgy vélte, hogy a közösségi gyártók költségszerkezetére gyakorolt hatás nem jelentős, különösen ha azt az alacsony árfekvésű behozatal árhatásához hasonlítják.
(309) A Bizottság felhívta a figyelmet arra, hogy a közösségi gyártók által értékesített mennyiség, az eladási árak és a jövedelmezőség csökkenését elsősorban a behozatal növekedése okozta, ami a felhasználás 2001. évi esésének ellenére tovább nőtt.
3.6.8. Következtetés
(310) A Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy az egyéb ismert tényezők káros hatásainak vizsgálata és azok egymástól és a megnövekedett behozatal káros hatásától való elkülönítése és megkülönböztetése után, valamint annak biztosítása után, hogy a más tényezők által okozott kárt ne tulajdonítsák a behozatalnak, úgy vélhető, hogy okozati és lényegi kapcsolat áll fenn a megnövekedett behozatal és a közösségi gyártóknak okozott súlyos kár között.
3.7. További fejlemények
(311) A Bizottság továbbá számos olyan elemet vizsgált, amelyek igazolják azt a következtetést, hogy a közösségi gyártóknak okozott súlyos kár várhatóan jelentősen súlyosbodott volna, ha a behozatal a jelenlegi szinten folytatódik vagy növekszik.
3.7.1. Az Amerikai Egyesült Államok védintézkedései az acéllal kapcsolatban
(312) Az Amerikai Egyesült Államok 2002. március 5-én védintézkedéseket hozott bizonyos acéltermékek importjával szemben, amelyekhez a melegen hengerelt acél és lemezek tartoznak. Ezek az intézkedések 2002. március 20-án léptek érvénybe, és az Amerikai Egyesült Államokba irányuló behozatalra vonatkozó vámok az első évben ad valorem 30 %-kal, a második évben 24 %-kal és a harmadik évben 18 %-kal nőttek. Az intézkedések nem vonatkoznak Kanadára, Izraelre, Jordániára és Mexikóra, valamint számos fejlődő országnak minősített országra.
3.7.2. Az Amerikai Egyesült Államok acélra vonatkozó védintézkedéseiből adódó kereskedelemátirányítás
(313) A Bizottság megvizsgálta az Amerikai Egyesült Államok intézkedéseinek várható hatását az Amerikai Egyesült Államokba exportáló főbb országok helyzetének elemzése útján. Mivel az Amerikai Egyesült Államokba irányuló, az intézkedésektől nem mentes behozatal mennyisége jelentéktelen, a Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a Közösségbe irányuló következményes kereskedelemátirányítás minden valószínűség szerint jelentéktelen mértékű lesz.
3.7.3. A közösségi export csökkenése az Amerikai Egyesült Államok által az acélra vonatkozóan hozott védintézkedések miatt
(314) Az amerikai intézkedések miatt az Amerikai Egyesült Államokba irányuló közösségi export csökkenése várhatóan ugyancsak kismértékű. Mindenesetre valószínű, hogy a más harmadik piacokra irányuló közösségi kivitel ugyancsak csökkenni fog azért, mert a gyártók világszerte egyre nagyobb nehézségekkel tudnak exportálni részben az Amerikai Egyesült Államok intézkedései miatt, részben a más harmadik országok és a Közösség által, a saját piacaikra történő kereskedelemátirányítás elkerülése végett hozott védintézkedések miatt.
3.7.4. Az Amerikai Egyesült Államok intézkedéseinek tervezett hatásai
(315) A Bizottság mindenesetre megvizsgálta az együttműködő exportőr gyártók kapacitásait. Arra az eredményre jutottak, hogy ezek kapacitásukat az 1999. évi kb. 12,2 millió tonnáról 2001-re 13,2 millió tonnára növelték. Az együttműködő exportőr gyártók közül egy sem mutatott hajlandóságot arra, hogy a közeljövőben csökkentse a kapacitását, és egy sem mutatott arra irányuló szándékot, hogy az amerikai intézkedések miatt csökkentse termelését.
(316) A legtöbbjük azt a célt tűzte ki, hogy az Amerikai Egyesült Államokba irányuló kivitel csökkenésének kompenzálása érdekében növelje eladásait a belföldi piacon, de ezt az állítást e piacok stagnáló vagy csökkenő felhasználásának összefüggésében tették. Ebben a tekintetben igen valószínűtlen, hogy ezek a gyártók jelentősen növelni tudják az eladásaikat a belföldi piacaikon. Egyben az is valószínűtlen, hogy növelni képesek a más exportpiacokra irányuló eladásaikat, mivel az ilyen piacok többségén a gyártók már az amerikai piac jelentős leszűkítésének hatása alatt vannak, és semmilyen jel nem mutat arra, hogy rövid és középtávon ezeken a piacokon a nagyobb behozatalt felvenni képes jelentős többletfelhasználás alakulna ki.
(317) A Bizottság értékelte annak a lehetséges hatását a közösségi gyártókra, ha a végleges intézkedéseket nem hozzák meg, és ennek következtében bekövetkezik az amerikai védintézkedések miatti átirányítás, valamint értékelte az intézkedéseknek a közösségi exportra gyakorolt hatását. Ebben a tekintetben a Bizottság arra az eredményre jutott, hogy a közösségi védintézkedések hiányában a behozatal a jelenlegi szinten vagy annál magasabb szinten folytatódna, aminek hatására a közösségi ipar igen súlyos és nagymértékű visszaesés jeleit mutatná, különösen a piac zsugorodása miatt. A közösségi gyártók nagyfokú érzékenysége miatt az importnak akár a jelenlegi szinten történő folytatása is súlyos következményekkel járna, a közösségi gyártók eladásainak további jelentős csökkenését eredményezné, és a csökkenő eladások pedig igen gyorsan súlyos negatív következményekhez vezetnének az iparág állapotát jellemző más mutatókban.
(318) A közösségi export folyamatos csökkenése ugyancsak hozzájárul a közösségi gyártók helyzetének romlásához. Becslések szerint az Amerikai Egyesült Államok intézkedéseinek meghozása óta a közösségi export jelentősen csökkent és ez a helyzet minden valószínűség szerint fennmarad vagy tovább súlyosbodik az elkövetkező hónapokban.
(319) A behozatal és a közösségi export várható szintje rontana a közösségi ipar helyzetén minden olyan tényezővel kapcsolatban, amelyet a súlyos kár megállapításánál a Bizottság már vizsgált. Ezek azonnal az eladások és árak további erőteljes zuhanásához vezetnének, amelyből adódóan negatív hatások érvényesülnének a gyártásra, megnőnének az egységköltségek és a veszteségek. Tulajdonképpen az általános negatív hatást tovább erősítené az, hogy a közösségi gyártók már most súlyos károkat szenvedtek az utóbbi években megnövekedett behozatal miatt.
3.7.5. Következtetés
(320) Figyelembe véve azt, hogy a közösségi gyártókat már most súlyos kár érte, ésszerű levonni azt a következtetést, hogy a behozatal folytatódása akár a jelenlegi szinten nagymértékben súlyosbítaná a közösségi gyártók helyzetét. Tovább nehezíti ezt a helyzetet a közösségi kivitelnek az amerikai védintézkedések miatti nagymértékű csökkenése.
3. termék
Ötvözetlen melegen hengerelt keskenyszalagok (folyt.)
A KÖZÖSSÉGI GYÁRTÓK HELYZETE
1997 1998 1999 2000 2001
Kapacitás (tonna) 3 810 000 3 810 000 3 810 000 3 810 000 3 800 000
Kapacitás kihasználásának mértéke (%) 72 % 73 % 69 % 73 % 67 %
Nyitó készlet (tonna) 182 468 190 212 198 033 113 383 142 532
Össztermelés (tonna) 2 736 501 2 763 332 2 646 967 2 784 800 2 553 066
Vásárlás (tonna) 0 0 0 0 0
Összes értékesítés (tonna) 2 384 192 2 389 818 2 380 537 2 378 099 2 188 765
Helyi felhasználás (tonna) 344 566 365 693 351 081 377 552 368 239
Záró készlet (tonna) 190 212 198 033 113 383 142 532 138 595
Értékesített mennyiség az EU-n kívül (tonna) 330 618 322 611 292 309 315 037 273 737
Értékesített mennyiség az EU-ban (tonna) 2 053 574 2 067 207 2 088 227 2 063 062 1 915 028
EU értékesítés egységára (euró/tonna) 334 347 298 359 343
Nettó nyereség/veszteség EU-s értékesítésen (%) 2,3 % 5,8 % -3,2 % 5,5 % -1,7 %
Piaci részesedés (%) 96,0 % 94,1 % 93,5 % 92,1 % 89,9 %
Foglalkoztatás (időszak vége) 8 852 9 082 8 727 8 310 7 812
Termelékenység (tonna/munkavállaló) 309 304 303 335 327
AZ EU-S ÉRTÉKESÍTÉSEK MENNYISÉGE, EGYSÉGÁRAI ÉS JÖVEDELMEZŐSÉGE NEGYEDÉVES ALAPON
2001 1. n.év 2001 2. n.év 2001 3. n.év 2001 4. n.év 2002 1. n.év
Mennyiség (tonna) 565 520 498 165 422 842 428 502 484 470
Egységár (euró/tonna) 349 342 341 337 332
Jövedelmezőség (%) 1,6 % -1,9 % -2,8 % -5,2 % -8,5 %
Alákínálás 2001-ben = 26,7 %
Áron aluli értékesítés 2001-ben = 53,5 %
A fentiekben a közösségi gyártókról megadott adatokat mintavételezéses ellenőrzéssel és a közösségi össztermelés alábbi százalékát képviselő vállalatok helyszíni vizsgálatával igazolták: 72,1 %
4. - 4. TERMÉK: ÖTVÖZÖTT MELEGEN HENGERELT LAPOSÁRU
4.1. Az érintett termék és a hasonló vagy közvetlenül versengő termék
4.1.1. Az érintett termék
(321) Az érintett termék bizonyos ötvözött melegen hengerelt laposáru (a továbbiakban: "ötvözött termékek"). Az érintett termék jelenleg a KN 7225 19 10, 7225 30 00, 7225 40 80, 7226 19 10, 7226 91 10, 7226 91 90 és 7226 99 20 kód alá van besorolva.
(322) Az ötvözött termékeket a melegen hengerelt tekercsekkel, lemezekkel és lapokkal azonos módon gyártják, de az alapfémhez ötvözőelemet adnak hozzá. Ezek lehetnek tekercseltek vagy sem, és alapanyagként használják más acéltermékek előállításához.
(323) A fentiekben felsorolt minden irányadó KN-kód egy bizonyos terméktípusnak felel meg, amelyek a fenti tartományokon belül szélesség és vastagság szerint különböznek.
(324) Annak ellenére, hogy minden KN-kód egy bizonyos megkülönböztethető ötvözött terméktípusnak felel meg, megállapították, hogy azok mind azonos jellemzőkkel vagy hasonló fizikai és műszaki jellemzőkkel, felhasználásokkal és alkalmazásokkal rendelkeznek. Ennek megfelelően az ötvözött termékek minden típusa egyetlen terméket képez, amely a fentiekben felsorolt KN-kódok közül a megfelelő alá van besorolva.
4.1.2. Hasonló vagy közvetlenül versengő termék
(325) A Bizottság megvizsgálta, hogy a közösségi gyártók által előállított termék (a továbbiakban: "hasonló termék") hasonlít-e az érintett importált termékhez. A vizsgálat során a Bizottság beadványokat kapott az ötvözött termékek egyes fő exportőreitől és importőreitől, akik azt állították, hogy a közösségbe behozott ötvözött termékek bizonyos típusait nem közösségi gyártók állították elő, és azok nem tekinthetők az érintett termékhez "hasonlónak".
(326) A Bizottság részletesen megvizsgálta ezeket a beadványokat, és különösen a vizsgálat alábbi megállapításait vette figyelembe:
a) a vám szempontjából a behozott terméknek és a közösségi terméknek megegyezik a nemzetközi besorolása. Továbbá azonosak vagy hasonlóak a fizikai tulajdonságaik (összetétel, méret, forma és felület), és azokat nemzetközileg elismert szabványok szerint gyártják;
b) a behozott terméket és a közösségi terméket hasonló vagy megegyező értékesítési csatornákon keresztül értékesítették, és az árinformációk naprakészen rendelkezésre álltak (például az árakat részletesen az időszakos ipari kiadványokban, például a Metal Bulletin és a Steel Weekly lapokban hozzák nyilvánosságra), és a termék és a közösségi gyártók terméke nagyrészt az árban versengett egymással;
c) a behozott termék és a közösségi termék egyaránt alkalmas ugyanazon vagy hasonló végfelhasználásokhoz, és ezek ezért jelentős mértékben egymás alternatívái vagy helyettesítő termékei, és egyszerűen felcserélhetők voltak;
d) a fogyasztók a behozott terméket és a közösségi terméket egyaránt egy bizonyos kívánalom vagy kereslet kielégítése céljából bizonyos funkciókat ellátó helyettesítő eszköznek tekintették, ebből a szempontból az exportőr/importőr által meghatározott különbségek csak az egyes vevők részére gyártott termékek közötti kismértékű változtatások voltak.
(327) A Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a termék tulajdonságaiban és jellemzőiben a beadványokban meghatározott állítólagos műszaki különbségek ellenére a behozott termék és a közösségi termék hasonló vagy közvetlenül versengő termékek.
4.2. Megnövekedett behozatal
(328) A Bizottság megvizsgálta, hogy az érintett terméket a Közösségbe, a közösségi gyártáshoz képest abszolút vagy relatív mértékben olyan jelentősen megnövekedett mennyiségben és/vagy olyan feltételekkel importálják-e, ami a közösségi gyártóknak súlyos kárt okoz vagy súlyos kár okozásával fenyeget. Ebben a tekintetben a Bizottság az érintett termék legutóbbi időszakban lebonyolított behozatalára fordította a figyelmét, amelyhez az adatok abszolút számokban, illetve viszonylagosan, az értékesítésre szánt gyártásra vonatkozóan (a "helyi felhasználás" kivételével) és a teljes gyártásra vonatkozóan rendelkezésre álltak. Az alábbi táblázat a behozatal növekedését mutatja abszolút mértékben és az értékesítésre szánt közösségi gyártáshoz és a teljes közösségi gyártáshoz (a helyi felhasználással együtt) viszonyítva egyaránt, az 1997-től 2001-ig terjedő időszakban.
4. termék
Ötvözött melegen hengerelt laposáru
FELHASZNÁLÁS
1997 1998 1999 2000 2001
Mennyiség (tonna) 2 432 368 2 374 912 2 173 281 2 749 210 2 723 826
AZ IMPORTRA VONATKOZÓ ADATOK
1997 1998 1999 2000 2001
Összes behozatal
Mennyiség (tonna) 3 374 5 063 25 719 158 233 468 773
Növekedés (%) 50,1 % 408,0 % 515,2 % 196,3 %
Piaci részesedés (%) 0,1 % 0,2 % 1,2 % 5,8 % 17,2 %
Behozatal és össztermelés aránya (%) 0,1 % 0,2 % 0,9 % 4,5 % 15,1 %
Behozatal és értékesített mennyiség aránya (%) 0,1 % 0,2 % 1,1 % 5,7 % 18,9 %
Egységár (euró/tonna) 542 253 314 304 240
1998/1997 1999/1998 2000/1999 2001/2000
Mennyiség mint mozgó átlag (tonna) 4 219 15 391 91 976 313 503
(329) 1999 és 2000 között a behozatal 25 719 tonnáról 158 233 tonnára nőtt, azaz 515 %-kal növekedett. Ugyanebben az időszakban az értékesítésre szánt termelés több mint 21 %-kal nőtt, így a szabad piacra történt termeléshez képest viszonyítva a növekedés több mint 400 %-os volt. Az össztermelés növekedett (ugyancsak 21 %-kal), így a behozatal össztermeléshez viszonyított növekedése kb. 400 % volt.
(330) 2000 és 2001 között a behozatal 468 773 tonnára nőtt (kb. 200 %-os további növekedés). 2001-ben az értékesítési célú termelés 11 %-kal csökkent, így a szabad piacon értékesített mennyiséghez képest a behozatal több mint 232 %-kal növekedett. 2001-ben az össztermelés is csökkent (12 %-kal), így a behozatal össztermeléshez viszonyított növekedése 236 % volt.
(331) Az érintett termék ára valójában csak 1999-től válik megbízhatóvá (az alacsony mennyiségek miatt). Az árak 1999-től 2001-ig jelentősen (24 %-kal) csökkentek.
4.2.1. Kétéves mozgó átlag
(332) A Bizottság kétéves mozgó átlagokat vett figyelembe, hogy meghatározza az 1997 és 2001 közötti importszintek hátterében álló tendenciát, valamint azt, hogy a behozatal utóbbi időben bekövetkezett növekedése kialakult tendenciát jelent-e. Ezek szerint a behozatal 1997/98 és 1998/99 közötti növekedése ellenére a legjelentősebb növekedés 1998/99-től 2000/2001-ig következett be.
4.2.2. Az import piaci részesedése
(333) Az import piaci részesedése erőteljesen növekedett az 1997 és 2001 közötti időszak egészében, bár a legjelentősebb növekedés az 1999 és 2001 közötti időszakban történt, amikor a behozatal piaci részesedése 1,2 %-ról 17,2 %-ra nőtt.
4.2.3. Következtetés
(334) A behozatal abszolút értelemben több mint 1700 %-os és a szabad piacon értékesített és az össztermeléshez viszonyított több mint 1500 %-os növekedése 1999 és 2001 között hirtelen, erőteljes és jelentős volt. A behozatal utóbbi időben bekövetkezett növekedését nem lehet az importszintek szokásos magas- és mélypontjainak tulajdonítani, amilyeneket a vizsgált ötéves időszak alatti mozgó átlagok mutatnak.
(335) A Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a közelmúlt növekedései hirtelennek, erőteljesnek és jelentősnek mondhatók a korábbi évek fejleményeihez képest.
4.3. Előre nem látott fejlemények
4.3.1. Kereskedelemkorlátozó eszközök megnövelt használata az Amerikai Egyesült Államok által - Általános
(336) 1998-tól az Amerikai Egyesült Államok, amely a világ acélfelhasználásának kb. egynyolcadát képviseli, az ázsiai válságra[7] adott válaszként fokozta a kereskedelemkorlátozó eszközök alkalmazását az acéliparban, hogy a belföldi gyártókat megvédje a versenytől. A WTO-ban számos ilyen intézkedésről hoztak határozatot, és az alkalmazott módszerek közül néhányat a WTO-val összeférhetetlennek minősítettek. Mindenesetre az érvényben maradt intézkedések közül számos ugyanezen a módszeren alapul.
(337) Az alábbi táblázat az Amerikai Egyesült Államok által 1997 és 2001 között egy vagy több országra vonatkozóan hozott végleges dömpingellenes és kiegyenlítővám-határozatok éves számát mutatja az acélipar egészére nézve, valamint mutatja az utóbbi három év ilyen irányú tevékenységének növekedését.
Év Végleges dömpingellenes határozatok Végleges kiegyenlítővám-határozatok
1997 5 0
1998 6 1
1999 16 7
2000 14 5
2001 26 5
(338) 2001 során az Amerikai Egyesült Államok további átfogó intézkedéseket is meghirdetett az acéliparban. 2001 januárjában az Amerikai Egyesült Államok vizsgálatot indított az acélra az Amerikai Egyesült Államok 1974. évi kereskedelmi törvényének 223. szakasza alapján. 2001 júliusában az egyesült államokbeli ITC átfogó vizsgálatot hirdetett az acélra az 1974. évi kereskedelmi törvény 202. szakasza alapján; decemberben az ITC védintézkedéseket javasolt az acéltermékek széles skálájára.
(339) Ezek az intézkedések egyre inkább az Amerikai Egyesült Államokba irányuló acéláru-import elleni hatással rendelkeztek, és 1998 és 2001 között az amerikai acélbehozatal 33 %-os csökkenését eredményezték, majd csúcspontjukat 2002. március 5-én érték el, amikor az Amerikai Egyesült Államok bejelentette a védintézkedéseket. Az Amerikai Egyesült Államokba irányuló behozatalra különösen a bevezetés előtt hónapokon át vitatott korlátozó eljárásnak volt visszatartó hatása a gazdasági szereplőkre nézve kialakult bizonytalanság miatt. Ez ténylegesen valamely WTO tag által kezdeményezett legnagyobb méretű védintézkedés, amely közel 17 milliárd dollárnyi behozatalra vonatkozik.
4.3.2. A kereskedelemkorlátozó eszközök megnövekedett alkalmazása az Amerikai Egyesült Államok által - az érintett termék tekintetében
(340) A melegen hengerelt laposáruval kapcsolatban (az érintett terméket magában foglaló termék) az Amerikai Egyesült Államok 14 nagy vámmértékű dömpingellenes intézkedést (ideértve egy felfüggesztési megállapodást) és 6 kiegyenlítővám-intézkedést hozott 1999 és 2001 között. Különösen 1999 júliusában az Amerikai Egyesült Államok 41,27 % és 43,40 % közötti dömpingellenes vámokat vetett ki a Brazíliából származó érintett termék behozatalára. 2000 szeptemberében az Amerikai Egyesült Államok 40,6 % és 44,59 % közötti dömpingellenes vámokat és 41,69 %-os kiegyenlítő vámokat (amelyek közül néhányat összesítve alkalmaznak) vezetett be a Argentínából származó érintett termék behozatalára. 2000 novemberében az Amerikai Egyesült Államok 64,20 % és 90,83 % közötti dömpingellenes vámokat vetett ki a Kínából származó érintett termék behozatalára. Ugyancsak 2000 novemberében az Amerikai Egyesült Államok 36,53 % és 44,40 % közötti dömpingellenes vámokat és 8,28 % és 31,89 % közötti kiegyenlítő vámokat (amelyek közül néhányat összesítve alkalmaznak) vezetett be az Indiából származó érintett termék behozatalára.
(341) A melegen hengerelt laposáruval kapcsolatban 2002. március 15-ig az Amerikai Egyesült Államoknak 14 ország exportőrei ellen volt érvényben dömpingellenes intézkedése, és 6 ország exportőrei ellen volt érvényben kiegyenlítővám-intézkedése. Argentína, Brazília, Kína, India, Indonézia, Japán, Kazahsztán, Hollandia, Románia, Oroszország, Dél-Afrika, Tajvan, Thaiföld és Ukrajna voltak az ilyen eljárásokkal érintett országok. Minden esetben a dömpingellenes vagy kiegyenlítővám-intézkedések meghozása után csökkent az adott országból az érintett termékek behozatala az Amerikai Egyesült Államokba. Emellett az amerikai import 2001. évi drámai esése olyan évben következett be, amikor nemcsak 14 dömpingellenes intézkedés és 6 kiegyenlítővám volt érvényben az érintett termékre, de annak az évnek a kezdetén az Amerikai Egyesült Államok az 1974. évi egyesült államokbeli kereskedelmi törvény 223. szakasza alapján vizsgálatot kezdeményezett az acélra, és amely év közepén az egyesült államokbeli ITC átfogó vizsgálatot hirdetett az acélra az 1974. évi kereskedelmi törvény 202. szakasza alapján.
(342) 1999 és 2001 között az Amerikai Egyesült Államok melegenhengereltlaposáru- behozatala 5,40 millió tonnáról 2,56 millió tonnára csökkent. Ugyanabban az időszakban a melegen hengerelt laposáru közösségi behozatala 2,87 millió tonnáról 4,20 millió tonnára nőtt, ami 46 %-os növekedést jelent.
(343) A Bizottság azt is megállapította, hogy a melegen hengerelt laposáru csökkentett behozatala az Amerikai Egyesült Államok piacára növelő hatást gyakorolt a közösségi piacra irányuló behozatalokra. A rendelkezésre álló információk alapján a Bizottság megállapította, hogy időbeli összefüggés figyelhető meg az Amerikai Egyesült Államok által az utóbbi években alkalmazott kereskedelemkorlátozó eszközök, a 2000 és 2001 közötti drasztikusan csökkentett amerikai melegenhengereltlaposáru-behozatal, és az ugyanabban az időszakban megfigyelhető közösségi behozatalának növekedése között. 2001-ben a közösség a melegen hengerelt laposáru fontos exportpiaca volt. A közösségi és az amerikai piacon azonos típusú ipari felhasználók találhatók. Az egyesült államokbeli kereskedelemkorlátozó eszközök által érintett számos exportőr évekig a Közösségbe is exportált. Ugyanakkor az amerikai behozatal drasztikus zuhanásával párhuzamosan a Közösségbe irányuló behozatal rekordméretűre nőtt, annak ellenére, hogy 2001-ben a GDP növekedése, a termelés és felhasználás a Közösségben csökkent.
(344) A kereskedelemkorlátozó eszközök megnövekedett és kiterjedt alkalmazását, amelyek közül néhány összeférhetetlennek bizonyult a WTO-val, nem látták előre az Uruguayi Forduló befejezésekor, és ez alkotja a Korlátozási Megállapodásban meghatározott előre nem látható körülményeket.
4.3.3. Az Amerikai Egyesült Államokba irányuló behozatal csökkenése
(345) Az alábbi táblázat az Amerikai Egyesült Államok által a Harmonizált Kódrendszer (HSC) szerint a 7225 19, 7225 30, 7225 40, 7226 19, 7226 91 és 7226 99 alá sorolt termékek (amelyek tartalmazzák a kérdése és a hasonló terméket) behozatalát mutatja 1999 és 2001 között.
Év Az érintett termék behozatala az USA-ba (tonna)
1999 606 643
2000 561 905
2001 477 434
Forrás: Globális Kereskedelmi Atlasz
(346) 1999 és 2001 között az Amerikai Egyesült Államok behozatala csökkent. Az import különösen nagy mértékben, mintegy 15 %-kal csökkent 2001-ben (kb. 84 000 tonnával).
(347) Az Amerikai Egyesült Államokba irányuló behozatal szintjének csökkenése elsősorban a fent említett intézkedések olyan exportőrökre vonatkozó közvetlen hatásával magyarázható, akiknek a termékei a dömpingellenes és/vagy kiegyenlítő vámok hatálya alá kerültek; de magyarázható ugyanakkor az ilyen intézkedések és az érintett terméket az Amerikai Egyesült Államokba exportáló minden exportőrre vonatkozó vizsgálatok közvetett visszatartó hatásával is.
(348) Az alábbi táblázat az egyes dömpingellenes/kiegyenlítő intézkedések hatását mutatja a fent említett termékek egyes országokból származó exportjára.
Ország USA-ba irányuló export (tonna)
2000 2001
Japán 103 000 93 000
Közösség 250 000 192 000
4.4. A közösségi gyártók meghatározása
(349) Az érintett termék közösségi össztermelése évente kb. 3,1 millió tonna. A vizsgálatban teljes körűen résztvevő közösségi acélipari vállalatok a következők:
- Corus Staal BV, Hollandia,
- Riva/Ilva SpA, Olaszország,
- Salzgitter AG Stahl ... Technologie, Németország,
- Sidmar NV, Belgium,
- Sollac SA, Franciaország,
- SSAB Tunplatt AB, Svédország,
- Thyssen Krupp Stahl AG, Németország,
- Lucchini SpA, Olaszország.
(350) Ezek a vállalatok mind tagjai az Európai Vas- és Acélipari Konföderációnak ("Eurofer"). Ezek a vállalatok adják az érintett termék közösségi össztermelésének mintegy 75 %-át, és a 3285/94/EK rendelet 5. cikke (3) bekezdésének c) pontja és az 519/94/EK rendelet 15. cikkének (1) bekezdése szerinti közösségi össztermelés jelentős hányadát képviselik. Ezért a vizsgálat szempontjából ők a közösségi gyártók.
4.5. Súlyos kár
(351) Az érintett termék közösségi gyártóit ért súlyos kár, azaz a közösségi gyártók helyzetében bekövetkezett jelentős általános rosszabbodás megállapításának érdekében a Bizottság megvizsgált minden objektív és mérhető jellegű, a tárgyra vonatkozó tényezőt, amely befolyásolta a közösségi gyártók helyzetét. Az érintett termék esetében a Bizottság különösen a gyártási kapacitás, a termelés, a kapacitások kihasználása, a foglalkoztatás, a termelékenység, a pénzforgalom, a befektetett tőke megtérülése, a helyi felhasználás, a készletek, a felhasználás, az eladások, a piaci részesedés, az árak, az alákínálás és a jövedelmezőség változását vizsgálta az 1997 és 2001 közötti években. A vonatkozó gazdasági adatok ennek a termékelemzésnek a végén találhatók.
(352) A vizsgálat megmutatta, hogy az érintett termék két különálló rendeltetési cél közül az egyikre irányul. Azokat vagy értékesítik, vagy házon belül alkalmazzák más termékek előállítására. Kimutatták, hogy a közösségi gyártók által előállított érintett termék mintegy 22 %-át házon belül használják fel (azaz a gyártók ezeket egy integrált folyamatban feldolgozzák, gyakran ugyanazon a gyártósoron - a továbbiakban: "helyi felhasználás"). Ezek a termékek egy belső, leányvállalat jellegű feldolgozási folyamat részei, amely során az esetek nagy részében nem állítanak ki számlát.
(353) A fennmaradó termelést piaci áron értékesítik a közösségi piacon (a továbbiakban: "szabad piac"). Az érintett termék behozatalát is a szabad piacon értékesítik. A szabad piac fő vevői független hideghengerművek, csőgyártók, acélszolgáltató központok, acélkereskedők és részvényesek. A közösségi ipar által értékesített érintett terméket és az importált érintett terméket egyaránt ugyanazon típusú vevők részére értékesítik, és azokat ugyanazokra a célokra alkalmazzák. A szabad piacon az érintett termék értékesítése szokásosan kereskedelmi számlák kibocsátása mellette történik.
(354) A vizsgálat kimutatta, hogy egyértelműen megkülönböztethetők a helyi használatra és a szabad piacra szánt érintett termékek. Úgy találták, hogy a helyi felhasználásra szánt érintett termékre a behozatal nem hatott közvetlenül. Ezzel szemben az értékesítésre szánt termelés közvetlenül versengett az importtal.
(355) A közösségi gyártókról a lehető legteljesebb kép kialakítása érdekében a Bizottság beszerezte és elemezte a helyi használatra és a szabad piacra szánt érintett termékek adatait. Mivel a szabad piacon történő értékesítés verseng az érintett termék behozatalával, a Bizottság a szabad piacra irányította a figyelmét. Míg a Bizottság a megengedett mértékben összevonta a szabad piaci és helyi felhasználású adatokat, ahol az szükséges és kivitelezhető volt, az elemzést szétválasztotta szabad piaci és helyi felhasználásra.
4.5.1. Az érintett termékre vonatkozó teljes tevékenység elemzése
4.5.1.1. Termelési kapacitás és a kapacitások kihasználása
(356) A becsült elméleti gyártási kapacitás a vizsgált időszak egészében stabil maradt, és 4,5 millió tonna körül volt. A kapacitások kihasználása 1997 és 1999 között csökkent (74,5 %-ról 65,0 %-ra), de 2000-ben nőtt (78,6 %-ra) majd 2001-ben csökkent (69,1 %-ra).
1997 1998 1999 2000 2001
Kapacitás (tonna) 4 500 000 4 500 000 4 500 000 4 500 000 4 500 000
Kapacitások kihasználása 74,5 % 71,6 % 65,9 % 78,6 % 69,1 %
4.5.1.2. Össztermelés
(357) 1997 és 1999 között a hasonló termék közösségi össztermelése 3,35 millió tonnáról 2,9 millió tonnára csökkent. 1999 és 2000 között a termelés 3,5 millió tonnára nőtt, majd 2001-ben 12 %-kal csökkenve az ötéves időszak alatti legalacsonyabb értékére, 3,1 millió tonnára zuhant.
1997 1998 1999 2000 2001
Termelés (tonna) 3 350 622 3 222 004 2 922 827 3 538 723 3 111 090
4.5.1.3. Foglalkoztatás
(358) A hasonló termékhez kapcsolódó foglalkoztatás a vizsgált időszakban folyamatosan csökkent. Az 1997. évi kb. 3 170 főről 15 %-kal csökkenve, 2 705 főre esett 2001-re.
1997 1998 1999 2000 2001
Foglalkoztatás 3 170 3 246 2 829 2 964 2 705
4.5.1.4. Termelékenység
(359) 1997 és 2001 között a termelékenység az 1997. évi munkavállalónkénti 1 057 tonna és a 2001. évi munkavállalónkénti 1 150 tonna között ingadozott.
1997 1998 1999 2000 2001
Termelékenység 1 057 992 1 033 1 194 1 150
4.5.1.5. Pénzforgalom
(360) A pénzforgalmat csak azoknak az együttműködő vállalatoknak a szintjén lehetett vizsgálni, amelyek az érintett termékek gyártották, és nem magával az érintett termékkel kapcsolatban. Ezért ez a mutató kevésbé jelentős, mint a fentiek. Mindenesetre negatív helyzet figyelhető meg 1997 és 2001 között.
1997 1998 1999 2000 2001
Pénzforgalom (index) 100 48 -76 39 77
4.5.1.6. Tőkehozamráta (ROCE)
(361) A ROCE csak azoknak az együttműködő vállalatoknak a szintjén volt vizsgálható, amelyek az érintett terméket gyártották, és nem magával az érintett termékkel kapcsolatban. Ezért ez a mutató kevésbé jelentős, mint a fentiek. Mindenesetre negatív helyzet figyelhető meg 1997 és 2001 között, illetve 2000-től és 2001-ig.
1997 1998 1999 2000 2001
ROCE 8,8 % 17,6 % 10,2 % 11,2 % 3,8 %
4.5.1.7. Egyéb mutatók
(362) A Bizottság nem tekintette szükségesnek a felhasználás, az eladások mennyisége, a piaci részesedés, az egységárak, a jövedelmezőség és készletek elemzését ebben a fejezetben, mivel ezeknek a mutatóknak a teljes elemzése kizárólag a szabad piacra vonatkozott.
4.5.2. A szabad piac elemzése
4.5.2.1. Felhasználás
(363) Az érintett termék közösségi felhasználását a közösségi (együttműködő és nem együttműködő) gyártók összes szabad piaci értékesítése és az érintett termék összes közösségi behozatala alapján határozták meg az Eurostat importstatisztikái szerint.
(364) Amint azt az alábbi táblázat mutatja, 1997 és 1999 között a közösségen belüli felhasználás kb. 11 %-kal, 2,43 millió tonnáról 2,17 millió tonnára csökkent. 1999 és 2000 között több mint 26 %-kal nőtt, és az ötéves időszak alatti legmagasabb értékét érte el (2,75 millió tonna), majd 2001-ben 2,72 millió tonnára esett vissza.
1997 1998 1999 2000 2001
Felhasználás (tonna) 2 432 368 2 374 912 2 173 281 2 749 210 2 723 826
4.5.2.2. Értékesítés mennyisége
(365) A hasonló termék közösségi eladásai 1997 és 1999 között 2,4 millió tonnáról 2,1 millió tonnára csökkentek. 1999 és 2000 között ezek az eladások 21 %-kal az ötéves időszak alatti legmagasabb szintre nőttek (2,6 millió tonnára), majd 2001-ben 2,3 millió tonnára csökkentek.
(366) A termék kivitele 1997 és 1999 között 0,37 millió tonnáról 0,19 millió tonnára csökkent. 1999 és 2001 között azonban ezek az eladások 19 %-kal nőttek, de nem érték el sem az 1997. évi, sem az 1998. évi kivitel szintjét.
1997 1998 1999 2000 2001
Közösségen belüli értékesítés mennyisége (tonna) 2 428 994 2 369 849 2 147 562 2 590 977 2 255 053
4.5.2.3. Piaci részesedés
(367) A közösségi gyártók piaci részesedése az időszakban folyamatosan csökkent, az 1997. évi 99,9 %-ról a 2001. évi 82,8 %-ra.
1997 1998 1999 2000 2001
Piaci részesedés (%) 99,9 % 99,8 % 98,8 % 94,2 % 82,8 %
4.5.2.4. A hasonló termék ára és az alákínálás
(368) A közösségi gyártók átlagos egységára a vizsgált időszakban 341 és 302 euró/tonna között ingadozott. Az árak a vizsgált időszak egészében növekedtek, de amint azt az alábbiak mutatják, a jövedelmezőség ingadozott, és 2001-ben legalacsonyabb szintjére esett. Ezt megmagyarázza az importált ötvözött termékek alákínálását, amit az alábbiakban fejtünk ki. Ez az árnyomás azt jelentette, hogy az áremelkedéseket lenyomták egy olyan termék esetében, amelynél a termék minőségében és a vevőkre történő összpontosításban végzett javítások megnövelték a költségeket. Ezt a tendenciát továbbá az is igazolja, hogy a negyedéves árak 2001 1. negyedévéről 2002 1. negyedévére 340 euró/tonnáról 315 euró/tonnára estek vissza a közösségi termék áraira nézve.
(369) Az alákínálás mértékének megállapításához a Bizottság az árinformációkat összehasonlítható időszakokban vizsgálta, a kereskedelem azonos szintjén, hasonló vevők részére végzett értékesítéseknél. A közösségi gyártók és a Közösségbe exportáló gyártók által számlázott árak összehasonlítása alapján 2001-ben átlagosan 25,9 %-kal kínáltak a belföldi árak alá.
1997 1998 1999 2000 2001
Közösségi értékesítés egységárai (euró/tonna) 314 334 302 332 341
2001 1. n.év 2001 2. n.év 2001 3. n.év 2001 4. n.év 2002 1. n.év
Közösségi értékesítés egységárai (euró/tonna) 340 337 347 342 315
4.5.2.5. Jövedelmezőség
(370) Amint azt a fentiekben említettük, a közösségi gyártók közösségbeli eladásai a vizsgált öt év alatt ingadoztak. A gyártók a legalacsonyabb jövedelmezőséget 2001-ben, a legmagasabbat pedig 1998-ban érték el, amikor a megfelelő árak, illetve a kismértékű import 9,0 %-os nyereség elérését tette lehetővé. A negyedéves adatok 2000-től 2001-ig folytatódó csökkenő tendenciát mutattak, majd 2002 első negyedévében 5,0 %-os veszteséghez vezettek (ez a változás az alacsony árú behozatal drasztikus növekedése mellett történt). A közösségi gyártók 2001-ben egyértelműen megpróbálták növelni az eladási áraikat, hogy javítsák a jövedelmezőségüket, de 2001 negyedik negyedévére ez a politika kudarcot vallott, és az árak ismét csökkentek. Figyelembe kell venni, hogy a fentiekben említettek szerint az ötéves időszak egészében a termelékenység nőtt.
(371) Az alákínálás azt mutatja, hogy a behozott termék ára mennyivel alacsonyabb annál az árszintnél, amelyet a közösségi gyártók károkozástól mentes körülmények között várhatóan képesek lettek volna elérni. Az alákínálás mértékét a közösségi termék tonnánkénti károkozásmentes árának súlyozott átlaga alapján számították ki. Ezt az árat a közösségi termék megfelelő előállítási árával számították ki, amihez 8 %-os haszonkulcsot adtak hozzá. Ez a haszonkulcs reális, mert ez jellemző a közösségi gyártók hasznára a behozatal hirtelen megugrásától mentes szokásos kereskedelmi helyzetben. Ezt a károkozástól mentes árat hasonlították a behozott érintett termék tonnánkénti súlyozott átlagos árához 2001 során. A két ár közötti különbséget az importált termék CIF/közösségi határra szállított ár százalékában fejezték ki, és az 44,2 %-os alákínálást mutatott.
1997 1998 1999 2000 2001
A közösségi értékesítés jövedelmezősége 6,4 % 9,0 % 4,1 % 7,2 % 3,2 %
2001 1. n.év 2001 2. n.év 2001 3. n.év 2001 4. n.év 2002 1. n.év
A közösségi értékesítés jövedelmezősége 6,1 % 2,2 % 4,2 % -0,1 % -5,0 %
4.5.2.6. Készletek
(372) A készletszintek a vizsgált időszakban és különösen 2001-ben több mint 22 %-kal nőttek.
1997 1998 1999 2000 2001
Záró készlet (tonna) 142 675 120 568 127 254 168 856 207 112
2.5.4. A helyi felhasználás elemzése
(373) A helyi felhasználásra vonatkozó egyes mutatókat átfogó jelleggel vizsgálták, mivel a helyi felhasználás az érintett termékhez kapcsolódó összes tevékenység elemzésének részét alkotja (kapacitás és kapacitás kihasználása, foglalkoztatás és termelékenység). Tekintettel a fentiekben a szabad piaccal kapcsolatban elemzett bizonyos más tényezőkre (eladási árak, készletek és jövedelmezőség), a kapott adatok természetüknél fogva nincsenek az érintett termék szabad piaci adataival történő azonnali és objektív összehasonlításhoz igazítva, de mindenesetre azok nem tartalmaznak bizonyítékot arra nézve, hogy jövedelmezőbb lett volna helyi felhasználásra termelni, mint a szabad piacra. Ezért ez az elemzés a helyi felhasználást célzó termelésre összpontosít és megvizsgálja, hogy ennek tendenciája összehasonlítható-e a szabad piac és a világpiac tendenciáival.
(374) A helyi felhasználású termelés az 1997. évi 540 000 tonnáról 2000-re 699 000 tonnára nőtt, majd 2001-ben 593 000 tonnára esett vissza. A termelés szintjéhez viszonyítva a helyi felhasználásra végzett termelés 18 % körül maradt az időszak egészében, és ezért az jelentősnek tekinthető. Figyelembe véve azonban azt, hogy a helyi felhasználás 2001-ben az 1999. évi szint fölött volt, és az össztermeléshez képest stabil maradt, a Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy ez a tényező nem járult hozzá jelentősen a kár elemzéséhez.
1997 1998 1999 2000 2001
Helyi felhasználás (tonna) 539 014 561 488 579 540 698 505 593 000
4.5.4. Következtetés
(375) Az adatok azt mutatják, hogy míg a kapacitások stabilak maradtak, és kismértékű növekedés volt megfigyelhető a termelékenységben, mindent egybevetve a kapacitások kihasználása, a termelés, a foglalkoztatás és a termelékenység negatív jeleket mutatott, és negatív elemek is megfigyelhetők a pénzforgalom és a ROCE tekintetében.
(376) Összességében a szabad piacra vonatkozó adatok növekvő készleteket és negatív fejleményeket jeleznek az eladások a piaci részesedés és a jövedelmezőség tekintetében.
(377) A helyi felhasználásra vonatkozó adatok hasonlóan negatív tendenciát mutatnak. Ezeket az eredményeket az érintett termékkel kapcsolatos összes tevékenység elemzése is alátámasztotta, amelyben a helyi felhasználás jelentős részt képvisel.
(378) A Bizottság különösen kiemeli azt, hogy 2001-ben, a behozatal növekedésével párhuzamosan, a közösségi gyártók közösségi eladásainak mennyisége 13 %-kal csökkent, és a jövedelmezőség is gyors tempóban esett.
(379) Ezeknek az összetett tényezőknek a közösségi gyártókra gyakorolt hatását tükrözik a gazdasági mutatók. A közösségi gyártók vesztettek piaci részesedésükből, amely 2001-ben ötéves mélypontra csökkent. A kapacitások kihasználása nagymértékben csökkent 2001 során, a termelékenységhez hasonlóan. A foglalkoztatás szintje is csökkent, és 2002-ben további csökkenés várható. A termelés és a közösségi eladások mennyisége csökkenésének általános hatása rontotta a közösségi gyártók jövedelmezőségét, és 2001-ben nagymértékben lenyomta a nyereséget. Ezeket a tendenciákat igazolja az árak és a termelékenység folyamatos romlása 2001 első negyedéve és 2002 első negyedéve között, amikor különösen a közösségi gyártók kezdtek el jelentős veszteségeket termelni.
(380) Az összes fenti tényezőt figyelembe véve és különösen a szabad piaci tevékenységek alapján a Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a közösségi gyártók súlyos kárt szenvedtek.
4.6. Ok-okozati kapcsolat
(381) A megnövekedett behozatal és a súlyos károkozás közötti okozati kapcsolat meglétének vizsgálata céljából, valamint annak érdekében, hogy a más tényezők által okozott kárt ne tulajdonítsák a megnövekedett behozatalnak, a Bizottság a következőképpen járt el:
- a károk okozásáért felelősnek tartott tényezők káros hatásait egymástól megkülönböztette,
- ezeket a káros hatásokat azoknak a tényezőknek tulajdonította, amelyek azokat okozzák, és
- miután a jelenlévő okozati tényezőknek tulajdonította a károkat, a Bizottság határozott arról, hogy a nagyobb behozatal okozza-e eredendően és alapvetően a súlyos kárt.
4.6.1. A megnövekedett behozatal hatása
(382) Az érintett termék piaca az ellátási források, a vevők és az árak tekintetében átlátszó piac. Mivel az érintett termék alapvetően alapanyag, az érintett termék és a hasonló termék főleg az árban versengenek.
(383) Az 1999 és 2001 közötti időszakban az import piaci részesedése a piac 0,1 %-áról 17,2 %-ra nőtt, miközben a közösségi gyártók piaci részesedése 99,9 %-ról 82,8 %-ra esett. Ugyanebben az időszakban a szabad piacon értékesített mennyiség százalékában a behozatal 0,1 %-ról 18,9 %-ra nőtt. Így a behozatal is nőtt a termeléshez képest a közösségi gyártók kárára.
(384) 2000 és 2001 között az importált termék átlagos ára a közösségi piacon 304 euró/tonnáról 240 euró/tonnára esett. Ez árleszorító hatást gyakorolt a közösségi gyártókra, akiknek alacsonyabb eladott mennyiségekkel kellett szembenézniük, ami aránytalanul nagyobb nyereségcsökkenést okozott, és 2001-ben a közösségi gyártók veszteséges helyzetbe kerültek. Ez a trend 2002 első negyedévében tovább fokozódott (5,0 %-os veszteség). Ezt a negatív helyzetet számos gyár bezárásának és az abból következő csökkenő foglalkoztatásnak az összefüggésében kell szemlélni.
(385) Ezekből az okokból kifolyólag a Bizottság úgy vélte, hogy összefüggésben áll az alacsony árú import növekedése és a közösségi gyártók által elszenvedett kár, és az import növekedése káros hatást gyakorolt különösen az árakra gyakorolt nyomás és a közösségi piacon a közösségi gyártók által értékesített csökkenő mennyiségek formájában.
4.6.2. A felhasználásbeli változások hatása
(386) 1999 és 2001 között a felhasználás 25 %-kal nőtt. A Bizottság megállapította, hogy a súlyos kárt nem a közösségi felhasználás szintjének változása okozza.
4.6.3. A helyi felhasználás változásának hatása
(387) A Bizottság az érintett termék helyi felhasználása változásainak hatását is megvizsgálta. Meg kell jegyezni azonban, hogy az érintett termék esetében a helyi felhasználás az össztermelés kevesebb mint 20 %-át teszi ki. A helyi felhasználás kismértékben növekedett az 1997 és 2001 közötti időszakban. 2000 során azonban nagymértékű növekedés, majd 2001-ben visszaesés történt.
(388) A helyi felhasználásra vonatkozó további adatokat a természetüknél fogva nem igazították az érintett termék szabad piaci adataival történő közvetlen és objektív összehasonlításhoz, de mindenesetre azok nem tartalmaznak bizonyítékot arra, hogy jövedelmezőbb lett volna helyi felhasználásra gyártani, mint a szabad piacra.
(389) A Bizottság ezért azt a következtetést vonta le, hogy a helyi felhasználás 1997 és 2000 között nem okozott kárt. A helyi felhasználás 2001. évi csökkenése azonban kismértékben káros hatást gyakorolt a termelésre, ami ebből következően kihatott a kapacitások kihasználására és végül a jövedelmezőségre. A közösségi gyártók szabad piaci árainak és bevételeinek esését azonban az alacsony árfekvésű import okozta, és az igen kis mértékben vagy egyáltalán nem függ össze a helyi felhasználás csökkenésével.
4.6.4. Az exportteljesítmény hatása
(390) A közösségi gyártók exportja 1997 és 1999 között 370 000 tonnáról 189 000 tonnára esett vissza. 1999 és 2001 között a kivitel 19 %-kal nőtt. Az ötéves időszakban a kivitel kb. 145 000 tonnával csökkent. Így annak ellenére, hogy 1997 és 1999 között az export kiesére okozhatott káros hatásokat, a legutóbbi időszakban, azaz 2000 és 2001 között az nem járult hozzá a káros hatásokhoz. Ebben a tekintetben, mivel a kivitel csökkenéséből adódó károkozás főleg az ötéves időszak korai szakaszában történt, azt kevésbé jelentősnek kell tekinteni, mintha az az ötéves időszak későbbi szakaszában történt volna.
(391) A fentiekben meghatározott okok miatt a Bizottság arra következtetésre jutott, hogy bizonyos kapcsolat található a kivitel csökkenése és az ötéves időszak korai szakaszában tapasztalt káros hatások között.
Mennyiség (tonna) 1997 1998 1999 2000 2001
Közösségi gyártók export eladásai 369 977 312 774 189 038 207 640 224 780
4.6.5. Az esetleges többletkapacitás hatása
(392) A Bizottság továbbá vizsgálta, hogy a káros hatásokat okozhatta-e a közösségi gyártóknál meglévő többletkapacitás. A vizsgált időszak egésze alatt a teljes becsült elméleti gyártási kapacitásban nem történt lényeges változás, és a kapacitások kihasználása a teljes ötéves vizsgált időszakban viszonylag magas szinten mozgott. Mindenesetre 2000 és 2001 között a kapacitások kihasználtsága csökkent, ami hozzájárulhatott a jövedelmezőség növekvő egységköltségek miatti csökkenéséhez. Mivel azonban az érintett termékkel kapcsolatban az elszenvedett súlyos kár az eladott mennyiségek csökkenését, az árak leszorítását és a piaci részesedés elvesztését is magában foglalta a Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy semmilyen többletkapacitás nem lehetett a súlyos kár oka.
4.6.6. A szerkezetátalakítás hatása
(393) A Bizottság továbbá azt is vizsgálta, hogy a közösségi gyártók által az utóbbi években végrehajtott szerkezetátalakítás költségeinek káros hatásai okozták-e a súlyos kárt. Ebben a tekintetben meg kell jegyezni, hogy a szerkezetátalakítás jellemzően rövid távú költségeket jelent (például leépítési kifizetések, beszerzési költségek stb.), amelyeket a középtávú hatékonysági megtakarítások ellensúlyoznak. A folyamatban lévő racionalizálási folyamatra való tekintettel ez azt sugallja, hogy a folyamatban lévő rövid távú költségek akkor is hatottak a költségszerkezetre, ha azok kismértékűek voltak.
4.6.7. A káros hatások oka
(394) A közösségi gyártók által elszenvedett súlyos kár főleg az alacsonyabb eladások és súlyosbodó pénzügyi helyzet formájában jelentkezett. A Bizottság azonosította azt a négy tényezőt, amelyek a behozatal növekedése mellett hozzájárultak a károkozáshoz: a helyi felhasználás csökkenése, az exportteljesítmény csökkenése, a szerkezetátalakítások hatása és a kapacitások kihasználásának csökkenése.
(395) A kapacitások kihasználása 2001-ben csökkent, de ezt a termelés időleges esése okozta, és a kihasználás nem csökkent olyan szintre, amit alacsonynak lehetne mondani. A Bizottság úgy véli, hogy ezért a kapacitások kihasználásának csökkenése nem okozott jelentős kárt a mennyiségek vagy az árak tekintetében.
(396) A fentiekben említettek szerint a Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy bizonyos kapcsolat van az export csökkenése és a tapasztalt káros hatások között, de ezek a hatások az 1997 és 1999 közötti időszakban jelentkeztek, és ezért kevésbé jelentősek, mintha az ötéves időszak későbbi szakaszában történtek volna.
(397) A helyi felhasználás 2000 és 2001 közötti csökkenése negatívan hatott, de a jövedelmezőséggel kapcsolatos negatív hatásokat a szabad piaci eladásokra kalkulálták, és a helyi felhasználás csökkenése nem volt hatással erre a mutatóra. Továbbá a helyi felhasználás szintje nem bírt nagy jelentőséggel e termékre nézve, és a helyi felhasználás 20 % körüli csökkenésének hatása nem tekinthető az okozott jelentős kár fő okának.
(398) A folyamatos racionalizálási törekvések hatásával kapcsolatban a Bizottság ugyancsak úgy vélte, hogy a közösségi gyártók költségszerkezetére gyakorolt hatás jelentéktelen, különösen ha azt az alacsony árfekvésű behozatal árhatásához hasonlítják.
(399) A Bizottság felhívta a figyelmet arra, hogy a közösségi gyártók által értékesített mennyiség, az eladási árak és a jövedelmezőség csökkenését elsősorban a behozatal növekedése okozta.
4.6.8. Következtetés
(400) A Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy az egyéb ismert tényezők káros hatásainak vizsgálata és azok egymástól és a megnövekedett behozatal káros hatásától való elkülönítése és megkülönböztetése után, valamint annak biztosítása után, hogy a más tényezők által okozott kárt ne tulajdonítsák a behozatalnak, úgy vélhető, hogy okozati és lényegi kapcsolat áll fenn a megnövekedett behozatal és a közösségi gyártóknak okozott súlyos kár között.
4.7. További fejlemények
(401) A Bizottság továbbá számos olyan elemet vizsgált, amelyek igazolják azt a következtetést, hogy a közösségi gyártóknak okozott súlyos kár várhatóan jelentősen súlyosbodott volna, ha a behozatal a jelenlegi szinten folytatódik vagy növekszik.
4.7.1. Az Amerikai Egyesült Államok védintékedései
(402) Az Amerikai Egyesült Államok 2002. március 5-én védintézkedéseket hozott bizonyos acéltermékek importjával szemben, amelyek magukban foglalták az ötvözött termékeket. Ezek az intézkedések 2002. március 20-án léptek érvénybe, és az Amerikai Egyesült Államokba irányuló behozatalra vonatkozó vámok az első évben ad valorem 30 %-kal, a második évben 24 %-kal, a harmadik évben pedig 18 %-kal nőttek. Az intézkedések nem vonatkoznak Kanadára, Izraelre, Jordániára és Mexikóra, valamint számos fejlődő országnak minősített országra.
4.7.2. Az Amerikai Egyesült Államok acélra vonatkozó védintézkedéseiből adódó kereskedelemátirányítás
(403) A Bizottság megvizsgálta az Amerikai Egyesült Államok intézkedéseinek várható hatását az Amerikai Egyesült Államokba exportáló főbb országok helyzetének elemzése útján.
(404) 2001-ben az Amerikai Egyesült Államok mintegy 480 000 tonna árut importált a HSC hatjegyű kódja közül a 7225 19, 7225 30, 7225 40, 7226 19, 7226 91 és 7226 99 alá sorolt termékekből (amelyekhez az érintett termék tartozik). E termékek fő exportőrei az Amerikai Egyesült Államokba a Közösség (40 %/192 000 tonna), Kanada (27 %/127 000 tonna), Japán (20 %/94 000 tonna) és Brazília (6 %/30 000 tonna) voltak. Románia, Dél-Korea és Ukrajna ugyancsak 1 %-nál többet exportált ebből a termékből az Amerikai Egyesült Államokba 2001-ben.
(405) 2001-ben az amerikai védintézkedések által érintett országokból (kivéve a közösségi gyártókat, valamint azokat az országokat, amelyekre nem vonatkoznak az Amerikai Egyesült Államok védintézkedései, amennyiben az az érintett termékre vonatkozik) az Amerikai Egyesült Államokba irányuló összes export kb. 125 000 tonnát tett ki.
(406) A Bizottság ezt követően megvizsgálta annak a valószínűségét, hogy az Amerikai Egyesült Államok védintézkedéseiből következő korlátozott bejutás az amerikai piacra a Közösségbe irányuló export növekedését okozza. A Bizottság megvizsgálta az együttműködő exportőr gyártók kapacitásait. Arra az eredményre jutottak, hogy ezek kapacitásukat az 1997. évi 3,14 millió tonnáról 2000-re 3,81 millió tonnára növelték. Az együttműködő exportőr gyártók közül egy sem mutatott hajlandóságot arra, hogy a közeljövőben csökkentse a kapacitását, és egy sem mutatott arra irányuló szándékot, hogy az amerikai intézkedések miatt csökkentse termelését.
(407) A legtöbbjük azt a célt tűzte ki, hogy az Amerikai Egyesült Államokba irányuló kivitelük csökkenésének kompenzálása érdekében növelje eladásait a belföldi piacon, de ezt az állítást e piacok stagnáló vagy csökkenő felhasználásának összefüggésében tették. Ebben a tekintetben igen valószínűtlen, hogy ezek a gyártók jelentősen növelni tudják az eladásaikat a belföldi piacaikon. Egyben az is valószínűtlen, hogy növelni képesek a más exportpiacokra irányuló eladásaikat, mivel az ilyen piacok többségén a gyártók már az amerikai piac jelentős leszűkítésének hatása alatt vannak, és semmilyen jel nem mutat arra, hogy rövid és középtávon ezeken a piacokon a nagyobb behozatalt felvenni képes jelentős többletfelhasználás alakulna ki.
(408) Ezért az a potenciális kereskedelem, amit a végleges intézkedések hiányában, az Amerikai Egyesült Államok intézkedései miatt a Közösségbe lehetne irányítani, több mint 125 000 tonnát tesz ki. Annak, hogy ezt a potenciált miért nem lehet teljes egészében kihasználni, konkrét okai vannak, például az, hogy az Amerikai Egyesült Államok jelenlegi magas belföldi árai a vártnál némileg magasabb behozatali szintet eredményezhetnének a 30 %-os vám ellenére, valamint azért, mert a harmadik országbeli gyártók részben ellensúlyozhatják az amerikai piac elvesztését azzal, hogy a belföldi piacukon növelik az eladásaikat. Ez bizonyos mértékben igaz lehet olyan országok esetében, amelyek az Amerikai Egyesült Államok védintézkedései ellen hoztak ellenintézkedéseket. A gyártók egy bizonyos ideig a készleteiket is növelhetik.
(409) Továbbra is fennáll azonban a Közösségbe irányuló nagyobb kivitel lehetősége. A 2001 során történt növekedésnek számos oka volt, mint azt a súlyos kár elemzése során a Bizottság már megállapította, és ezek mindegyike változatlanul fennáll, és hatása várhatóan még tovább fogja növelni a behozatalt. Ezenkívül új elemet jelentenek az amerikai védintézkedések, aminek következtében a termelés jelentős részére a gyártók súlyos nyomás alatt kénytelenek vevőt találni. Ilyen körülmények között joggal feltételezhető, hogy a végleges intézkedések nélkül a fentiekben kiszámított mennyiség (30 000-60 000 tonna) 25-50 %-a között van az okozott minimális kereskedelemátirányítás, amely az Amerikai Egyesült Államok piacáról átirányítható. Minden valószínűség szerint ez még nagyobb is lehet, azonban helyesebb az elemzést óvatosan végezni.
(410) Az is fontos, hogy 2001-ben az ötvözött termékek fő exportpiaca a közösség volt (0,47 millió tonna). Ez Kína (0,68 millió tonna), az Amerikai Egyesült Államok (0,48 millió tonna), Mexikó (0,18 millió tonna), Thaiföld (0,17 millió tonna) és Oroszország (0,17 millió tonna) megfelelő adatával hasonlítható össze. Mindez azt mutatja, hogy a Közösség a múltban is a világ egyik legnyitottabb piaca volt, és a közelmúlt intézkedéseit követően is az marad. Az euró utóbbi időben bekövetkezett felértékelődése az amerikai dollárhoz és más fő valutákhoz képest vonzóbbá teszi a közösségi gyártáshoz kapcsolódó behozatal rövid és középtávon.
4.7.3. Az Amerikai Egyesült Államok acélra vonatkozó védintézkedéseiből adódó közösségi exportcsökkenés
(411) Az egyesült államokbeli intézkedések közvetlen hatása az érintett termék Amerikai Egyesült Államokba irányuló közösségi exportjának drasztikus csökkentése. A 30 %-os ad valorem vámok kivetése nagyrészt gátat szab ennek a kivitelnek, bár bizonyos kisebb mennyiségek bekerülhetnek az Amerikai Egyesült Államokba a jelenlegi nagy árszint miatt, aminek következtében érdemes lehet a vámot kifizetni, hogy legalább a többletkészletekről megszabaduljanak. Becslések szerint, a lehető legteljesebb mértékben számbavéve az intézkedések meghozása óta az Amerikai Egyesült Államok által nyújtott mentességeket, az Amerikai Egyesült Államokba irányuló közösségi export (2001-ben 195 000 tonna) jelentősen csökkenni fog az amerikai intézkedések hatására.
(412) Az is valószínű, hogy a harmadik országokba irányuló közösségi export is csökken, mert világszerte minden gyártó egyre nehezebben lesz képes exportálni egyrészt az amerikai intézkedések, másrészt a más harmadik országok és a Közösség által végrehajtott védintézkedések miatt, a saját piacaira történő átirányítás elkerülése érdekében.
4.7.4. Az Amerikai Egyesült Államok intézkedéseinek tervezett hatása
(413) A Bizottság értékelte annak a lehetséges hatását a közösségi gyártókra, ha a végleges intézkedéseket nem hozzák meg, és ennek következtében bekövetkezik az amerikai védintézkedések miatti átirányítás, valamint értékelte az intézkedéseknek a közösségi exportra gyakorolt hatását. Ebben a tekintetben a Bizottság arra az eredményre jutott, hogy közösségi védintézkedések hiányában elkerülhetetlen a behozatal jelentős növekedése, ami a közösségi ipar állapotának igen súlyos és jelentős hanyatlását eredményezné. A közösségi gyártók nagyfokú érzékenysége miatt az import minden jelentős növekedése súlyos következményekkel járna. A 30 000 és 60 000 tonna közötti várható növekedés (ami kb. 10 %-os emelkedésnek felel meg) azonnal a közösségi gyártók eladásainak további jelentős csökkenését eredményezné, és a csökkenő eladások igen gyorsan súlyos negatív következményekhez vezetnének az iparág állapotát jellemző más mutatókban is.
(414) A közösségi export folyamatos csökkenése ugyancsak hozzájárul a közösségi gyártók helyzetének romlásához. Az Amerikai Egyesült Államok intézkedéseinek meghozása óta elkerülhetetlen a közösségi export jelentősen csökkenése, és ez a helyzet minden valószínűség szerint fennmarad vagy tovább súlyosbodik az elkövetkező hónapokban.
(415) A behozatal feltételezett növekedése és a közösségi export feltételezett csökkenése lényegesen rontaná a közösségi ipar helyzetét minden olyan tényezővel kapcsolatban, amelyet a súlyos kár megállapításánál a Bizottság már vizsgált. Ezek azonnal az eladások és árak további erőteljes zuhanásához vezetnének, amelyből adódóan negatív hatások érvényesülnének a gyártásban, megnőnének az egységköltségek és a veszteségek. Tulajdonképpen az általános negatív hatást tovább erősítené az, hogy a közösségi gyártók már most súlyos károkat szenvedtek az utóbbi években megnövekedett behozatal miatt.
4.7.5. Következtetés
(416) Figyelembe véve azt, hogy a közösségi gyártókat már most súlyos kár érte, ésszerű levonni azt a következtetést, hogy a behozatal várható további jelentős növekedése nagymértékben súlyosbítaná a közösségi gyártók helyzetét. Tovább súlyosbítja ezt a helyzetet a közösségi kivitelnek az amerikai védintézkedések miatti nagymértékű csökkenése.
4. termék
Ötvözött melegen hengerelt laposáru (folytatás)
A KÖZÖSSÉGI GYÁRTÓK HELYZETE
1997 1998 1999 2000 2001
Kapacitás (tonna) 4 500 000 4 500 000 4 500 000 4 500 000 4 500 000
Kapacitás kihasználásának mértéke (%) 74,5 % 71,6 % 65,0 % 78,6 % 69,1 %
Nyitó készlet (tonna) 130 038 142 675 120 568 127 254 168 856
Össztermelés (tonna) 3 350 622 3 222 004 2 922 827 3 538 723 3 111 090
Vásárlás (tonna) 0 0 0 0 0
Összes értékesítés (tonna) 2 798 972 2 682 622 2 336 601 2 798 617 2 479 833
Helyi felhasználás (tonna) 539 014 561 488 579 540 698 505 593 000
Záró készlet (tonna) 142 675 120 568 127 254 168 856 207 112
Értékesített mennyiség az EU-n kívül (tonna) 369 977 312 774 189 038 207 640 224 780
Értékesített mennyiség az EU-ban (tonna) 2 428 994 2 369 849 2 147 562 2 590 977 2 255 053
EU értékesítés egységára (euró/tonna) 314 334 302 332 341
Nettó haszon/veszteség EU-s értékesítésen (%) 6,4 % 9,0 % 4,1 % 7,2 % 3,2 %
Piaci részesedés (%) 99,9 % 99,8 % 98,8 % 94,2 % 82,8 %
Foglalkoztatás (időszak vége) 3 170 3 246 2 829 2 964 2 705
Termelékenység (tonna/munkavállaló) 1 057 992 1 033 1 194 1 150
AZ EU-S ÉRTÉKESÍTÉSEK MENNYISÉGE, EGYSÉGÁRAI ÉS JÖVEDELMEZŐSÉGE NEGYEDÉVES ALAPON
2001 1. n.év 2001 2. n.év 2001 3. n.év 2001 4. n.év 2002 1. n.év
Mennyiség (tonna) 667 308 657 477 478 552 451 717 555 739
Egységár (euró/tonna) 340 337 347 342 315
Jövedelmezőség (%) 6,1 % 2,2 % 4,2 % -0,1 % -5,0 %
Alákínálás 2001-ben = 25,9 %
Áron aluli értékesítés 2001-ben = 44,2 %
A fentiekben a közösségi gyártókról megadott adatokat mintavételezéses ellenőrzéssel és a közösségi össztermelés alábbi százalékát képviselő vállalatok helyszíni vizsgálatával igazolták: 74,2 %
5. - 5. TERMÉK - HIDEGEN HENGERELT LEMEZEK
5.1. Az érintett termék és hasonló vagy közvetlenül versengő termék
5.1.1. Az érintett termék
(417) Az érintett termék bizonyos hidegen hengerelt lemezek (a továbbiakban a "hidegen hengerelt lemezek"). Az érintett termék jelenleg az alábbi KN-kódok alá van besorolva:
7209 15 00, 7209 16 90, 7209 17 90, 7209 18 91, 7209 25 00, 7209 26 90, 7209 27 90, 7209 28 90, 7209 90 10, 7209 90 90, 7225 20 90, 7225 50 00, 7211 23 10, 7211 23 99, 7211 29 20, 7211 29 50, 7211 29 90, 7219 01 17, 7211 90 90, 7212 60 93, 7212 60 99, 7226 92 10 és 7226 92 90.
(418) A hidegen hengerelt lemezeket a melegen hengerelt tekercsek kitekercselése és hidegen hengerelése útján állítják elő. Ezeket számos más acéltermék gyártásához alapanyagként használják (pl. fémbevonatú lemezek, szerves bevonatú lemezek és bádogtermékek).
(419) A fentiekben felsorolt minden irányadó KN-kód egy bizonyos terméktípusnak felel meg. Ezek a fenti tartományokon belül szélesség és vastagság szerint különböznek.
(420) Annak ellenére, hogy minden KN-kód egy bizonyos megkülönböztethető hidegen hengerelt terméktípusnak felel meg, megállapították, hogy azok mind azonos jellemzőkkel vagy hasonló fizikai és műszaki jellemzőkkel, felhasználásokkal és alkalmazásokkal rendelkeznek. Ennek megfelelően a hidegen hengerelt lemezek minden típusa egyetlen terméket képez, amely a fentiekben felsorolt KN-kódok közül a megfelelő alá van besorolva.
5.1.2. Hasonló vagy közvetlenül versengő termékek
(421) A Bizottság megvizsgálta, hogy a közösségi gyártók által előállított termék (a továbbiakban: "hasonló termék") hasonlít-e az érintett importált termékhez. A vizsgálat során a Bizottság beadványokat kapott a hidegen hengerelt lemezek egyes fő exportőreitől és importőreitől, akik azt állították, hogy a Közösségbe behozott hidegen hengerelt lemezek bizonyos típusait nem közösségi gyártók állították elő, és azok nem tekinthetők az érintett termékhez "hasonlónak".
(422) A Bizottság részletesen megvizsgálta ezeket a beadványokat, és különösen a vizsgálat alábbi megállapításait vette figyelembe:
a) a vám szempontjából a behozott terméknek és a közösségi terméknek megegyezik a nemzetközi besorolása. Továbbá azonosak vagy hasonlóak a fizikai tulajdonságaik (összetétel, méret, forma és felület), és azokat nemzetközileg elismert szabványok szerint gyártják;
b) a behozott terméket és a közösségi terméket hasonló vagy megegyező értékesítési csatornákon keresztül értékesítették, és az árinformációk naprakészen rendelkezésre álltak (például az árakat részletesen az időszakos ipari kiadványokban, többek között a Metal Bulletin és a Steel Weekly lapokban hozzák nyilvánosságra), és az érintett termék és a közösségi gyártók terméke nagyrészt az árban versengett egymással;
c) a behozott termék és a közösségi termék egyaránt alkalmas ugyanazon vagy hasonló végfelhasználásokhoz, és ezek ezért jelentős mértékben egymás alternatívái vagy helyettesítő termékei és egyszerűen felcserélhetők voltak;
d) a fogyasztók a behozott terméket és a közösségi terméket egyaránt egy bizonyos kívánalom vagy kereslet kielégítése céljából bizonyos funkciókat ellátó helyettesítő eszköznek tekintették; ebből a szempontból az exportőr/importőr által meghatározott különbségek csak az egyes vevők részére gyártott termékek közötti kismértékű változtatások voltak.
(423) A Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a termék tulajdonságaiban és jellemzőiben a beadványokban meghatározott állítólagos műszaki különbségek ellenére a behozott termék és a közösségi termék hasonló vagy közvetlenül versengő termékek.
5.2. Megnövekedett behozatal
(424) A Bizottság megvizsgálta, hogy az érintett terméket a Közösségbe, a közösségi gyártáshoz képest abszolút vagy relatív mértékben olyan jelentősen megnövekedett mennyiségben és/vagy olyan feltételekkel importálják-e, ami a közösségi gyártóknak súlyos kárt okoz, vagy súlyos kár okozásával fenyeget. Ebben a tekintetben a Bizottság az érintett termék legutóbbi időszakban lebonyolított behozatalára fordította a figyelmét, amelyhez az adatok abszolút számokban, illetve viszonylagosan, az értékesítésre szánt gyártásra vonatkozóan (a "helyi felhasználás" kivételével) és a teljes gyártásra vonatkozóan rendelkezésre álltak. Az alábbi táblázat a behozatal növekedését mutatja abszolút mértékben és az értékesítésre szánt közösségi gyártáshoz, illetve a teljes közösségi gyártáshoz (a helyi felhasználással együtt) viszonyítva egyaránt, az 1997-től 2001-ig terjedő időszakban.
5. termék
Hidegen hengerelt lemezek
FELHASZNÁLÁS
1997 1998 1999 2000 2001
Mennyiség (tonna) 15 353 318 15 233 990 14 262 302 14 712 170 13 251 241
AZ IMPORTRA VONATKOZÓ ADATOK
Összes behozatal (szerződésben álló országokkal együtt) 1997 1998 1999 2000 2001
Mennyiség (tonna) 1 228 151 1 839 053 1 312 704 2 445 101 2 460 647
Növekedés (%) 49,7 % -28,6 % 86,3 % 0,6 %
Piaci részesedés (%) 8,0 % 12,1 % 9,2 % 16,6 % 18,6 %
Behozatal és össztermelés aránya (%) 2,6 % 3,8 % 2,8 % 4,9 % 5,5 %
Behozatal és értékesített mennyiség aránya (%) 7,3 % 11,9 % 8,7 % 17,3 % 19,9 %
Egységár (euró/tonna) 362 315 278 346 311
1998/1997 1999/1998 2000/1999 2001/2000
Mennyiség mint mozgó átlag (tonna) 1 533 602 1 575 879 1 878 903 2 452 874
(425) Az ázsiai válságot megelőző időszakban[8] a behozatal viszonylag stabil volt, 1,2 millió tonna körül mozgott (1996: 1,1 millió tonna, 1997: 1,2 millió tonna). Az ázsiai válság hatására 1997 és 1998 között a behozatal mintegy 50 %-kal nőtt, miközben az átlagos ár közel 13 %-kal csökkent. A közösségi össztermeléshez képest a behozatal kb. 3 %-ról kb. 4 %-ra nőtt, míg az összes eladáshoz képest 7,3 %-ról 11,9 %-ra növekedett. A Bizottság azonban úgy ítéli meg, hogy az 1998. évi behozatal szintje nem irányadó az ázsiai gyártók által alkalmazott rendkívül alacsony árak,, és az azt követő behozatali dömping miatt.
(426) A következő évben az ázsiai válság hatásai enyhülni kezdtek, és a behozatal, bár az 1997. évinél valamivel magasabb szinten, kezdett visszatérni a szokásos szintre, az átlagos ár alacsony maradt. 1999-ben a behozatal az eladásra szánt termeléshez és az össztermeléshez képest is esett. Mindenesetre 1997 és 1999 összehasonlítása abszolút mértékben az import áttörésének folytatását mutatja, csakúgy mint az értékesítésre szánt termeléshez és az össztermeléshez képest.
(427) 1999 és 2000 között a behozatal 1,31 millió tonnáról 2,44 millió tonnára emelkedett, azaz 1,1 millió tonnával, 86 %-kal nőtt. Ugyanebben az időszakban az értékesítésre szánt termelés kis mértékben csökkent (15,1 millió tonnáról 14,2 millió tonnára), így a szabad piacra történt termeléshez képest viszonyítva a csökkenés 4,3 %-os volt. 2000-ben az össztermelés közel 6,5 %-kal növekedett, ami a helyi felhasználásra történt gyártás növekedését tükrözi, azaz az össztermeléshez viszonyítva a behozatal növekedése kisebb volt.
(428) 2000 és 2001 között a behozatal 2,4 millió tonnára nőtt (kb. 0,01 millió tonnás, azaz 5 %-os további növekedés). 2001-ben az értékesítési célú termelés további 13 %-kal, 14,2 millió tonnáról 12,3 millió tonnára csökkent, így a szabad piacon értékesített termeléshez képest a behozatal több mint 15 %-kal nőtt. Az össztermelés is csökkent 2001-ben (5,69 millió tonnával, azaz 11,3 %-kal), ami a helyi felhasználásra történt termelés és a szabad piacon értékesített mennyiség csökkenését tükrözi, így a behozatal az össztermeléshez képest 12,5 %-kal nőtt.
(429) Az érintett termék ára 1997 és 1999 között csökkent. Az árak 2000-ben (346 euró/tonnára) nőttek, majd 2001-ben ismét (10 %-kal) csökkentek. Meg kell jegyezni, hogy bár az árak 2000-ben növekedtek, a behozatal növekedése (abszolút és a termeléshez képest relatív értelemben) tovább folytatódott 2001-ben, csökkenő árak mellett. Az import 2000. évi átlagos ára 346 euró/tonnáról 2001-ben 311 euró/tonnára csökkent. A Bizottság megjegyzi, hogy a Közösségbe irányuló behozatal további növekedése akkor következett be, amikor az euró viszonylag gyenge volt az amerikai dollárhoz képest.
5.2.1. Kétéves mozgó átlag
(430) A Bizottság kétéves mozgó átlagokat vett figyelembe, hogy meghatározza az 1997 és 2001 közötti importszintek hátterében álló tendenciát, valamint azt, hogy a behozatal utóbbi időben bekövetkezett növekedése kialakult tendenciát jelent-e. Ezek szerint míg a behozatal 1997/1998 és 1999/2000 között bármely kétéves időszakban 1,49 millió tonna és 1,83 millió tonna között ingadozott, 1999/2000 és 2000/2001 között azonban több mint 30 %-kal 2,45 millió tonnára nőtt.
5.2.2. Az import piaci részesedése
(431) Az import piaci részesedése erőteljesen növekedett az 1997 és 1998 között az ázsiai válság miatt, majd 1999-ben 9 %-kal csökkent, ami 1997-hez képest 1,2 százalékpontos növekedést jelent. 2000-től a behozatal piaci részesedése 16,6 %-ra, majd 18,1 %-ra nőtt - ami 83 %-os, ill. 12 %-os növekedésnek felel meg.
5.2.3. Következtetés
(432) Bár a behozatal 1998-ban jelentősen nőtt, a Bizottság úgy ítéli meg, hogy az a növekedés kivételes volt, és nem tekinthető a behozatal szokásos fejlődése részének. Ezt az is tükrözi, hogy a behozatal 1999-ben jelentősen csökkent. 1998-tól eltekintve, 1997 és 1999 között a behozatal abszolút mértékben éves szinten kevesebb mint 5 %-kal nőtt. Összehasonlítás céljából: 1999 és 2000 között az éves behozatal abszolút mértékben 86 % volt (78 % a közösségi össztermeléshez és 98 % a szabad piacon eladott mennyiséghez képest). Mindegyik összehasonlításban az import éves növekedési üteme háromszor nagyobb volt 1999 és 2000 között, mint a korábbi időszakban. Ezenkívül 2001-ben a behozatal tovább nőtt.
(433) Az import kétéves mozgó átlagának változása a vizsgált ötéves időszakban mutatja azt, hogy a behozatal utóbbi időben bekövetkezett növekedését nem lehet az importszintek szokásos tendenciáinak tulajdonítani.
(434) A Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a közelmúlt növekedései hirtelennek, erőteljesnek és jelentősnek mondhatók a korábbi évek fejleményeihez képest, különösen pedig az 1998. évi importnövekedés nem tekinthető szokásosnak.
5.3. Előre nem látott fejlemények
5.3.1. Kereskedelemkorlátozó eszközök megnövelt használata az Amerikai Egyesült Államok által
(435) 1998-tól az Amerikai Egyesült Államok, amely a világ acélfelhasználásának kb. egynyolcadát képviseli, az ázsiai válságra adott válaszként fokozta a kereskedelemkorlátozó eszközök alkalmazását az acéliparban, hogy a belföldi gyártókat megvédje a versenytől. A WTO-ban számos ilyen intézkedésről hoztak határozatot, és az alkalmazott módszerek közül néhányat a WTO-val összeférhetetlennek minősítettek. Mindenesetre az érvényben maradt intézkedések közül számos ugyanezen a módszeren alapul.
(436) Az alábbi táblázat az Amerikai Egyesült Államok által 1997 és 2001 között egy vagy több országra vonatkozóan hozott végleges dömpingellenes és kiegyenlítővám-határozatok éves számát mutatja az acélipar egészére nézve, valamint mutatja az utóbbi három év ilyen irányú tevékenységének növekedését.
Év Végleges dömpingellenes határozatok Végleges kiegyenlítővám-határozatok
1997 5 0
1998 6 1
1999 16 7
2000 14 5
2001 26 5
(437) 2001 során az Amerikai Egyesült Államok további átfogó intézkedéseket is meghirdetett az acéliparban. 2001 januárjában az Amerikai Egyesült Államok vizsgálatot indított az acélra az Amerikai Egyesült Államok 1974. évi kereskedelmi törvényének 223. szakasza alapján. 2001 júliusában az egyesült államokbeli ITC átfogó vizsgálatot hirdetett az acélra az 1974. évi kereskedelmi törvény 202. szakasza alapján; decemberben az ITC védintézkedéseket javasolt az acéltermékek széles skálájára.
(438) Ezek az intézkedések egyre inkább az Amerikai Egyesült Államokba irányuló acéláru-import elleni hatással rendelkeztek, és 1998 és 2001 között az amerikai acélbehozatal 33 %-os csökkenését eredményezték, majd csúcspontjukat 2002. március 5-én érték el, amikor az Amerikai Egyesült Államok bejelentette a védintézkedéseket. Az Amerikai Egyesült Államokba irányuló behozatalra különösen a bevezetés előtt hónapokon át vitatott korlátozó eljárásnak volt visszatartó hatása a gazdasági szereplőkre nézve kialakult bizonytalanság miatt. Ez ténylegesen valamely WTO-tag által kezdeményezett legnagyobb méretű védintézkedés, amely közel 17 milliárd dollárnyi behozatalra vonatkozik.
5.3.2. A kereskedelemkorlátozó eszközök megnövekedett alkalmazása az Amerikai Egyesült Államok által - az érintett termék tekintetében
(439) 1999 júniusában az Amerikai Egyesült Államok dömpingellenes eljárást kezdeményezett 12 országgal szemben, és előzetes dömpingellenes intézkedéseket hozott 1999 novemberében és 2000 januárjában; a vámok végleges meghatározása 2000 februárjában kezdődött. A vámok 25 %-tól 81 %-ig terjedtek.
(440) Az Amerikai Egyesült Államok 2001 októberében 20 gyártó ország ellen kezdeményezett dömpingellenes intézkedéseket, és azok előzetes meghatározását 2002 májusában végezte. A vámok mértéke kevesebb mint 10 %-tól (főleg a Közösség tagállamai esetében) 154 %-ig (India esetében) terjedt.
(441) Ezek az intézkedések az Amerikai Egyesült Államok által az érintett termékre hozott kereskedelemkorlátozó intézkedések példái, és a fent említett védintézkedéseket egészítik ki. A fenti vizsgálatban résztvevő egyes országokra az 1999 és 2001 közötti kiegyenlítővám-intézkedések is vonatkoztak.
(442) A kereskedelemkorlátozó eszközök megnövekedett és kiterjedt alkalmazása, amelyek közül néhány összeférhetetlennek bizonyult a WTO-val, nem volt előrelátható az Uruguayi Forduló befejezésekor, és ez alkotja a Korlátozási Megállapodásban meghatározott előre nem látható körülményeket.
5.3.3. Az Amerikai Egyesült Államokba irányuló behozatal csökkenése
(443) Az alábbi táblázat az Amerikai Egyesült Államok által a Harmonizált Kódrendszer (HSC) szerint a 720915, 720916, 720917, 720918, 720925, 720926, 720927, 720928, 720990, 721123, 721129, 721190, 721260, 722520, 722550, 722692 kód alá sorolt termékek behozatalát mutatja, amelyek tartalmazzák az terméket. 1998 és 2001 között az Amerikai Egyesült Államok behozatala 3,62 millió tonnáról 2,75 millió tonnára, azaz 0,87 millió tonnával csökkent. Ugyanebben az időszakban az érintett termék közösségi behozatala 1,80 millió tonnáról 2,40 millió tonnára emelkedett, azaz kb. 0,6 millió tonnával nőtt.
(444) 2001-ben a Közösség az érintett termék fő exportpiaca volt. A Közösségben és az amerikai piacokon azonos típusú ipari felhasználók találhatók. Az egyesült államokbeli kereskedelemkorlátozó eszközök által érintett számos exportőr évekig a Közösségbe is exportált. Ugyanakkor az amerikai behozatal drasztikus zuhanásával párhuzamosan a Közösségbe irányuló behozatal rekordméretűre nőtt annak ellenére, hogy 2001-ben a GDP növekedése, a termelés és felhasználás csökkent a Közösségben.
1997 1998 1999 2000 2001
Behozatal az USA-ba (tonna) 3 207 436 3 618 875 3 022 558 2 463 123 2 750 793
Forrás: Globális Kereskedelmi Atlasz
(445) A fenti termékek Amerikai Egyesült Államokba irányuló behozatalának csökkenése elsősorban a fent említett intézkedések olyan exportőrökre vonatkozó közvetlen hatásával magyarázható, akiknek a termékei a kereskedelemkorlátozó eszközök részét képező vámok hatálya alá kerültek; de magyarázható ugyanakkor az intézkedések és az érintett terméket az Amerikai Egyesült Államokba exportáló minden exportőrre vonatkozó vizsgálatok közvetett visszatartó hatásával is.
(446) Az alábbi táblázat az egyes dömpingellenes/kiegyenlítő intézkedések hatását mutatja a fent említett termékek egyes országokból származó exportjára.
Ország Dömpingellenes intézkedés meghozásának dátuma USA-ba irányuló export (ezer tonna)
1999 2000
Oroszország 1999 november 378 268
Japán 1999 november 369 339
Thaiföld 1999 november 67 22
Brazília 1999 november 283 195
5.4. A közösségi gyártók meghatározása
(447) A hidegen hengerelt lemezek közösségi össztermelése 2001-ben 44,46 millió tonna volt. A vizsgálatban teljes körűen résztvevő közösségi acélipari vállalatok a következők:
- Aceralia Corporacion Siderurgica, Spanyolország,
- Cockerill Sambre SA, Belgium,
- Sidmar NV, Belgium,
- Sollac SA, Franciaország,
- EKO Stahl GmbH, Németország,
- Corus Strip UK, Egyesült Királyság,
- Corus Staal BV, Hollandia,
- Rautaruukki Oyj, Finnország,
- Riva Ilva SpA, Olaszország,
- Salzgitter AG Stahl ... Technologie, Németország,
- SSAB Tunplatt AB, Svédország,
- Stahlwerke Bremen GmbH, Németország, és
- Thyssen Krupp Stahl AG, Németország.
(448) Ezek a vállalatok mind tagjai az Európai Vas- és Acélipari Konföderációnak ("Eurofer"). Ezek a vállalatok adják az érintett termék közösségi össztermelésének mintegy 75 %-át, és a 3285/94/EK rendelet 5. cikke (3) bekezdésének c) pontja és az 519/94/EK rendelet 15. cikkének (1) bekezdése szerinti közösségi össztermelés jelentős hányadát képviselik. Ezért a vizsgálat szempontjából ők a közösségi gyártók.
5.5. Súlyos kár
5.5.1. Bevezetés
(449) A hasonló termék közösségi gyártóit ért súlyos kár, azaz a közösségi gyártók helyzetében bekövetkezett jelentős általános rosszabbodás megállapítása érdekében a Bizottság megvizsgált minden objektív és mérhető jellegű, a tárgyra vonatkozó tényezőt, amely befolyásolta a közösségi gyártók helyzetét. Az érintett termék esetében a Bizottság különösen a gyártási kapacitás, a termelés, a kapacitások kihasználása, a foglalkoztatás, a termelékenység, a pénzforgalom, a befektetett tőke megtérülése, a helyi felhasználás, a készletek, a felhasználás, az eladások, a piaci részesedés, az árak, az alákínálás és a jövedelmezőség változását vizsgálta az 1997 és 2001 közötti években. A vonatkozó gazdasági adatok ennek a termékelemzésnek a végén találhatók.
(450) A vizsgálat megmutatta, hogy az érintett termék két különálló rendeltetési cél közül az egyikre irányul. Azokat vagy értékesítik, vagy házon belül alkalmazzák más termékek előállítására. Kimutatták, hogy a közösségi gyártók által előállított érintett termék mintegy 67 %-át házon belül használják fel, azaz a gyártók ezeket egy integrált folyamatban feldolgozzák, gyakran ugyanazon a gyártósoron - a továbbiakban: "helyi felhasználás". Ezek a termékek egy belső, leányvállalat jellegű feldolgozási folyamat részei, amely során az esetek nagy részében nem állítanak ki számlát.
(451) A fennmaradó termelést piaci áron értékesítik a közösségi piacon (a továbbiakban a "szabad piac"). Az érintett termék behozatalát is a szabad piacon értékesítik. A szabad piac fő vevői független hideghengerművek, csőgyártók, acélszolgáltató központok, acélkereskedők és részvényesek. A közösségi ipar által értékesített érintett terméket és az importált terméket egyaránt ugyanazon típusú vevők részére értékesítik, és azokat ugyanazokra a célokra alkalmazzák. A szabad piacon az érintett termék értékesítése szokásosan kereskedelmi számlák kibocsátása mellette történik.
(452) A vizsgálat kimutatta, hogy egyértelműen megkülönböztethetők a helyi használatra és a szabad piacra szánt érintett termékek. Úgy találták, hogy a helyi felhasználásra szánt érintett termékre a behozatal nem hatott közvetlenül. Ezzel szemben az értékesítésre szánt termelés közvetlenül versengett az importtal.
(453) A közösségi gyártókról a lehető legteljesebb kép kialakítása érdekében a Bizottság beszerezte és elemezte a helyi használatra és a szabad piacra szánt hidegen hengerelt lemezek adatait. Mivel a szabad piacon történő értékesítés verseng az érintett termék behozatalával, a Bizottság a szabad piacra irányította a figyelmét. Míg a Bizottság a megengedett mértékben összevonta a szabad piaci és helyi felhasználású adatokat, ahol az szükséges és kivitelezhető volt, az elemzést szétválasztotta szabad piaci és helyi felhasználásra.
5.5.2. Az érintett termékre vonatkozó teljes tevékenység elemzése
5.5.2.1. Termelési kapacitás és a kapacitások kihasználása
(454) A gyártási kapacitás 1997 és 2001 között 2 %-os általános csökkenést mutatott, és az 1997. évi 59,0 tonnáról a 2001. évi 57,8 tonnára esett vissza.
(455) A kapacitások kihasználása 1997 és 1999 között viszonylag stabil maradt (79,6 % és 78,9 % között ingadozva), de 2000 során növekedett (84,0 %-ra), majd 2001-ben több mint 8 %-kal esett (76,9 %). A 2001-ben tapasztalt kihasználtsági szint az ötéves vizsgált időszak legalacsonyabb szintje volt. Az acéliparnak magas kapacitáskihasználást kell elérnie, hogy hasznot termeljen, és a kapacitások kihasználásának utóbbi meredek zuhanása a termelés csökkenését tükrözi.
1997 1998 1999 2000 2001
Kapacitás (tonna) 59 059 300 60 630 200 59 571 800 59 703 500 57 815 300
Kapacitások kihasználása 79,6 % 78,9 % 79,0 % 84,0 % 76,9 %
5.5.2.2. Közösségi össztermelés
(456) 1997 és 1999 között a közösségi össztermelés stabil volt, és 47 és 47,8 millió tonna között alakult, 2000-ben 50,15 millió tonnára nőtt, majd azt követően 2001-ben 44,5 millió tonnára csökkent (kb. 11 %-os csökkenés 2000-hez képest). A 2001. évi termelési szint az ötéves vizsgált időszak alatti legalacsonyabb érték volt az eladások és a helyi felhasználás csökkenésével párhuzamosan.
1997 1998 1999 2000 2001
Össztermelés (tonna) 47 011 191 47 837 266 47 061 756 50 150 980 44 460 000
5.5.2.3. Foglalkoztatás
(457) A hasonló termékhez kapcsolódó foglalkoztatás a vizsgált időszakban egyenletesen és folyamatosan csökkent. Az 1997. évi közel 24 000 főről 2001-ben kevéssel 22 000 fő alá csökkent 2001-ben, ami 9 %-os csökkenésnek felel meg. Hirtelen csökkenést volt 1998 és 1999, valamint 2000 és 2001 között.
1997 1998 1999 2000 2001
Foglalkoztatás 23 766 23 514 22 546 22 412 21 739
5.5.2.4. Termelékenység
(458) 1997 és 2000 között a termelékenység az 1997. évi munkavállalónkénti 1978 tonna és a 2000. évi munkavállalónkénti 2238 tonna között ingadozott. A termelékenység azonban 2001-ben 9 %-kal esett, ami annak az évnek a jelentős termelésbeli zuhanását tükrözi.
1997 1998 1999 2000 2001
Termelékenység (tonna/munkavállaló) 1978 2 034 2 087 2 238 2 045
5.5.2.5. Pénzforgalom
(459) A pénzforgalmat csak azoknak az együttműködő vállalatoknak a szintjén lehetett vizsgálni, amelyek az érintett terméket gyártották, és nem magával az érintett termékkel kapcsolatban. Ezért ez a mutató kevésbé jelentős, mint a fentiek. Mindenesetre negatív helyzet figyelhető meg 1997 és 2001 között, illetve 2000-től 2001-ig.
1997 1998 1999 2000 2001
Pénzforgalom (index) 100 104 96 99 80
5.5.2.6. Tőkehozamráta (ROCE)
(460) A ROCE csak azoknak az együttműködő vállalatoknak a szintjén volt vizsgálható, amelyek az érintett terméket gyártották, és nem magával az érintett termékkel kapcsolatban. Ezért ez a mutató kevésbé jelentős, mint a fentiek. Mindenesetre negatív helyzet figyelhető meg 1997 és 2001 között, illetve 2000-től 2001-ig.
1997 1998 1999 2000 2001
ROCE 10,1 % 10,1 % 3,1 % 7,4 % 3,8 %
5.5.2.7. Egyéb mutatók
(461) A Bizottság nem tartotta szükségesnek a felhasználás, az eladások mennyisége, a piaci részesedés, az egységárak, a jövedelmezőség és a készletek elemzését ebben a fejezetben, mivel ezeknek a mutatóknak a teljes elemzése kizárólag a szabad piacra vonatkozott.
5.5.3. A szabad piac elemzése
5.5.3.1. Felhasználás
(462) Az érintett termék közösségi felhasználását a közösségi (együttműködő és nem együttműködő) gyártók összes szabad piaci értékesítése és az érintett termék összes közösségi behozatala alapján határozták meg az Eurostat importstatisztikái szerint.
(463) 1997 és 1999 között a Közösségen belüli felhasználás kb. 7 %-kal, 15,4 millió tonnáról 14,3 millió tonnára csökkent. 1999 és 2000 között több mint 2,8 %-kal nőtt, és az ötéves időszak alatti legmagasabb értékét érte el (14,7 millió tonna), majd 2001-ben 13,2 millió tonnára esett vissza. A Bizottság a felhasználás 2000 és 2001 közötti csökkenését más tényezők alapján is vizsgálta, hogy az hozzájárult-e, és ha igen, milyen mértékben járult hozzá a közösségi gyártók súlyos kárához.
1997 1998 1999 2000 2001
Felhasználás (tonna) 15 353 319 15 233 991 14 262 302 14 712 171 13 251 242
5.5.3.2. Értékesítés mennyisége
(464) A hasonló termék közösségi eladásai 1997 és 2001 között 14,1 millió tonnáról 10,8 millió tonnára csökkentek. Ennek a folyamatos csökkenésnek a mértéke 23,6 % volt.
1997 1998 1999 2000 2001
Közösségen belüli értékesítés mennyisége (tonna) 14 125 168 13 394 938 12 949 598 12 267 070 10 790 595
5.5.3.3. Piaci részesedés
(465) A közösségi gyártók piaci részesedése az időszakban folyamatosan csökkent, az 1997. évi 92 %-ról 81,4 %-ra 2001-ben, és bár 1998 és 1999 között növekedett, különösen nagy mértékben esett 1999 és 2000 között.
1997 1998 1999 2000 2001
Piaci részesedés mennyiségben 92,0 % 87,9 % 90,8 % 83,4 % 81,4 %
5.5.3.4. A hasonló termék ára és az alákínálás
(466) A hasonló termék közösségbeli eladásainak átlagos ára 1999-ben 305 euró/tonnára esett, majd 2000-ben emelkedni kezdett. Az árak azonban 2001-ben ismét csökkentek (3 %-kal) 360 euró/tonnára a behozatal alacsony ára miatt (amelynek ára 10 %-kal csökkent). Ezt a tendenciát továbbá az is igazolja, hogy a negyedéves árak 2001 1. negyedévéről 2002 1. negyedévére 386 euró/tonnáról 328 euró/tonnára estek vissza a közösségi termék áraira nézve.
(467) Az alákínálás mértékének megállapításához a Bizottság az árinformációkat összehasonlítható időszakokban vizsgálta, a kereskedelem azonos szintjén, hasonló vevők részére végzett értékesítéseknél. A közösségi gyártók és a Közösségbe exportáló gyártók által számlázott árak összehasonlítása alapján 2001-ben átlagosan 10 %-kal kínáltak a belföldi árak alá.
(468) A Bizottság megjegyzi, hogy 1998-tól kezdődően az import ára egyértelműen a közösségi termék ára alatt volt.
1997 1998 1999 2000 2001
Közösségi értékesítés egységárai (euró/tonna) 354 370 305 371 360
2001 1. n.év 2001 2. n.év 2001 3. n.év 2001 4. n.év 2002 1. n.év
Közösségi értékesítés egységárai (euró/tonna) 386 363 351 342 328
5.5.3.5. Jövedelmezőség
(469) A közösségi gyártók közösségbeli eladásainak jövedelmezősége jelentősen csökkent a vizsgált ötéves időszakban. A legalacsonyabb jövedelmezőséget 1999-ben érték el, amikor az árak a legalacsonyabbak voltak, a legmagasabbat pedig 1998-ban, amikor az árak megközelítették az ötéves csúcspontjukat. A közösségi gyártók jövedelmezősége 2001-ben -7,9 %-ra csökkent az arra az évre kimutatott alákínálás mellett, és a negyedéves adat megerősíti a negatív tendencia romlását 2002-ben, közel 18 %-os veszteségekkel. Ez a helyzet az alacsonyabb eladott mennyiségek és az alacsonyabb árak miatt következett be. Meg kell jegyezni, hogy a fentiekben említettek szerint ezek a veszteségek annak ellenére bekövetkeztek, hogy a termelékenység általánosságban növekedett az ötéves időszakban. Az alacsonyabb árfekvésű import miatti árcsökkenés jelentős tényező volt a közösségi gyártók jelenlegi veszteséges helyzetének kialakulásában, és meg kell jegyezni, hogy a közösségi termék ára 2001-ben és 2002 első negyedévében nyomott volt.
(470) Az alákínálás azt mutatja, hogy a behozott termék ára mennyivel alacsonyabb annál az árszintnél, amelyet a közösségi gyártók károkozástól mentes körülmények között várhatóan képesek lettek volna elérni. Az alákínálás mértékét a közösségi termék tonnánkénti károkozásmentes árának súlyozott átlaga alapján számították ki. Ezt az árat a közösségi termék megfelelő előállítási árával számították ki, amihez 8 %-os haszonkulcsot adtak hozzá. Ez a haszonkulcs reális, mert ez jellemző a közösségi gyártók hasznára a behozatal hirtelen megugrásától mentes, szokásos kereskedelmi helyzetben. Ezt a károkozástól mentes árat hasonlították a behozott érintett termék tonnánkénti súlyozott átlagos árával 2001 során. A két ár közötti különbséget az importált termék CIF/közösségi határra szállított ár százalékában fejezték ki, és az 32 %-os alákínálást mutatott.
1997 1998 1999 2000 2001
A közösségi értékesítés jövedelmezősége 1,8 % 3,4 % -11,6 % 1,9 % -7,9 %
2001 1. n.év 2001 2. n.év 2001 3. n.év 2001 4. n.év 2002 1. n.év
A közösségi értékesítés jövedelmezősége -0,8 % -9,7 % -9,8 % -14,5 % -17,9 %
5.5.3.6. Készletek
(471) A készletszintek a vizsgált időszakban viszonylag stabilak maradtak; abszolút értelemben a záró készletszintek 2,0 millió és 2,3 millió tonna közötti tartományban mozogtak. Relatív értelemben a záró készletszintek az egész időszakban 4,5 % körül alakultak. Ezt a stabilitást szem előtt tartva a Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a készletszintek nem járultak hozzá a kárelemzésben a termeléssel kapcsolatban megállapítottakhoz.
1997 1998 1999 2000 2001
Zárókészlet (tonna) 2 044 553 2 202 337 2 000 325 2 337 687 2 165 350
5.5.4. A helyi felhasználás elemzése
(472) A helyi felhasználásra vonatkozó egyes mutatókat átfogó jelleggel vizsgálták, mivel a helyi felhasználás az érintett termékhez kapcsolódó összes tevékenység elemzésének részét alkotja (kapacitás és kapacitás kihasználása, foglalkoztatás és termelékenység). Tekintettel a fentiekben a szabad piaccal kapcsolatban elemzett bizonyos más tényezőkre (eladási árak, készletek és jövedelmezőség), a kapott adatok természetüknél fogva nincsenek a hidegen hengerelt lemezek szabad piaci adataival történő azonnali és objektív összehasonlításhoz igazítva, de mindenesetre azok nem tartalmaznak bizonyítékot arra nézve, hogy jövedelmezőbb lett volna helyi felhasználásra termelni, mint a szabad piacra. Ezért ez az elemzés a helyi felhasználást célzó termelésre összpontosít, és megvizsgálja, hogy ennek tendenciája összehasonlítható-e a szabad piac és a világpiac tendenciáival.
(473) A helyi felhasználású termelés 1997 és 1999 között viszonylag stabil maradt. 2000-ben jelentős növekedést mutatott, majd 2001-ben az időszak korábbi szakaszaiban mutatott szintre esett vissza. Ez az elemzés a fentiekben az össztermeléshez hasonló általános tendenciát mutat.
1997 1998 1999 2000 2001
Helyi felhasználás (tonna) 30 611 562 32 714 240 32 495 657 36 022 989 32 565 915
5.5.4. Következtetés
(474) Az adatok azt mutatják, hogy míg a kapacitások stabilak maradtak, általános negatív változás figyelhető meg a termelési kapacitás, a kapacitások kihasználtsága, a termelés, a foglalkoztatás tekintetében, és ugyancsak negatív változások tapasztalhatók a pénzforgalom és a ROCE tekintetében is. A szabad piacra vonatkozó adatok negatív változásokat mutatnak különösen az eladott mennyiségek és az eladási árak, a piaci részesedés és a jövedelmezőség tekintetében. A helyi felhasználásra vonatkozó adatok hasonlóan negatív tendenciát mutatnak. Ezeket az eredményeket az érintett termékkel kapcsolatos összes tevékenység elemzése is alátámasztotta, amelyben a helyi felhasználás jelentős részt képvisel.
(475) A Bizottság különösen kiemeli azt, hogy 2001-ben, miközben a behozatal az ötéves időszak alatti legmagasabb értékét érte el (2,5 millió tonna), a közösségi gyártók közösségbeli eladásainak mennyisége ötéves mélypontra zuhant (10,8 millió tonna), és jövedelmezőségük gyors tempóban csökkent. Ez a szabad piacon értékesített termelés, a felhasználás és az árak párhuzamos csökkenése mellett történt. Ezzel a háttérrel várható lett volna a behozatal csökkenése, de ehelyett azok tovább emelkedtek, meghaladva a 2000-ben elért igen magas szintet.
(476) Ezeknek az összetett tényezőknek a közösségi gyártókra gyakorolt hatását tükrözik a gazdasági mutatók. A közösségi gyártók vesztettek piaci részesedésükből, amely 2001-ben ötéves mélypontra csökkent. A kapacitások kihasználása nagymértékben csökkent 2001 során, a termelékenységhez hasonlóan. A foglalkoztatás szintje is csökkent, és 2002-ben további csökkenés várható. A termelés, a közösségbeli eladások mennyisége és az árak csökkenésének általános hatása rontotta a közösségi gyártók jövedelmezőségét, és 2001-ben veszteséges helyzetbe hozta azokat. Ezeket a tendenciákat igazolja az árak és a termelékenység folyamatos romlása 2001 első negyedéve és 2002 első negyedéve között.
(477) Az összes fenti tényezőt figyelembe véve és különösen a szabad piaci tevékenységek alapján a Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a közösségi gyártók súlyos kárt szenvedtek.
5.6. Ok-okozati kapcsolat
(478) A megnövekedett behozatal és a súlyos károkozás közötti okozati kapcsolat meglétének vizsgálata céljából, valamint annak érdekében, hogy a más tényezők által okozott kárt ne tulajdonítsa a megnövekedett behozatalnak, a Bizottság a következőképpen járt el:
- a károk okozásáért felelősnek tartott tényezők káros hatásait egymástól megkülönböztette,
- ezeket a káros hatásokat azoknak a tényezőknek tulajdonította, amelyek azokat okozzák, és
- miután a jelenlévő okozati tényezőknek tulajdonította a károkat, a Bizottság határozott arról, hogy a nagyobb behozatal okozza-e eredendően és alapvetően a súlyos kárt.
5.6.1. A megnövekedett behozatal hatása
(479) Az érintett termék piaca az ellátási források, a vevők és az árak tekintetében átlátszó piac. Mivel az érintett termék alapvetően alapanyag, az érintett termék és a hasonló termék főleg az árban versengenek.
(480) Az 1999 és 2001 közötti időszakban az import paci részesedése 9,2 %-ról 18,6 %-ra nőtt, miközben a közösségi gyártók piaci részesedése 90,8 %-ról 81,4 %-ra esett. Ugyanebben az időszakban a szabad piacon értékesített mennyiség százalékában a behozatal 2,8 %-ról 5,5 %-ra nőtt. Így a behozatal is nőtt a termeléshez képest a közösségi gyártók kárára.
(481) Az árakkal kapcsolatban 2000 és 2001 között az importált termék átlagos egységára a közösségi piacon 346 euró/tonnáról 311 euró/tonnára esett. A közösségi termék átlagos egységára 371 euró/tonnáról 360 euró/tonnára csökkent. Ezen az átlátszó piacon az alákínálásnak döntő szerepe volt. Csak magának a hasonló termék átlagos egységára csökkenésének a hatása 2001-ben 3 %-kal (137 millió euró) csökkentette volna a közösségi gyártók közösségbeli eladásait. A eladott mennyiség párhuzamos csökkenésével együtt a Közösségben az értékesítési bevételek ténylegesen 670 millió euróval csökkentek. Így az értékesítési bevételekben történt esés aránytalanul nagyobb csökkenést okozott a haszonban, és 2001-ben a közösségi gyártók -7,9 %-os veszteséget könyveltek el. Emellett az árak és a jövedelmezőség e csökkenését számos gyár bezárásának és az abból következő csökkenő foglalkoztatásnak az összefüggésében kell szemlélni.
(482) Ezekből az okokból kifolyólag a Bizottság úgy vélte, hogy összefüggésben áll az alacsony áru import növekedése és a közösségi gyártók által elszenvedett kár, és hogy az import növekedése káros hatást fejtett ki különösen az árakra gyakorolt nyomás és a közösségi piacon a közösségi gyártók által értékesített csökkenő mennyiségek formájában.
5.6.2. A felhasználásbeli változások hatása
(483) A Bizottság megvizsgálta a felhasználás csökkenésének káros hatását. A felhasználás az 1997. évi 15,4 millió tonnáról 1999-re 14,3 millió tonnára csökkent, majd 2000-ben 14,7 millió tonnára nőtt, 2001-ben pedig 13,3 millió tonnára esett vissza.
(484) Ennek a kérdésnek a vizsgálata során figyelembe kell venni az összes piaci szereplő reakcióját a felhasználás tendenciaszerű csökkenésére. Ebben a tekintetben a Bizottság azt mutatta ki, hogy miközben a közösségi gyártók 2001-ben csökkenteni kényszerültek a közösségi eladásaikat, a behozatal mozgása erőteljesen az ellentétes irányba mutatott. Nem találtak semmilyen gazdasági indokot, ami megmagyarázta volna a behozatal hirtelen növekedését. Például egyetlen exportőr sem állította, hogy ezt az alacsonyabb gyártási költségek okozták.
(485) A felhasználás csökkenése szokásos körülmények között nem vezethet jelentős árhatásokhoz, ha a gyártást késlekedés nélkül a piac szükségleteihez igazítják. Ebben a tekintetben úgy tűnik, hogy a közösségi gyártók a termelés és az eladások olyan mértékű csökkentésével reagáltak, amely a felhasználás esése által indokoltnál nagyobb mértékű volt.
(486) Hasonlóképpen, ha az árra gyakorolt nyomás csökken, az alacsony árakból fakadó káros hatások is ellenőrzés alatt tarthatók. Ebben az esetben a legfontosabb tényező a nyereség, ahol minden csökkenés minimalizálható lett volna, ha az árak nem zuhannak jelentős mértékben. Ezért ésszerű azt a következtetést levonni, hogy az alacsony árú behozatal hirtelen növekedése nélkül a felhasználás csökkenése nem vezetett volna a nyereség jelentős csökkenéséhez.
(487) A fentiekben ismertetett okok miatt a Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy jelentős, de nem számottevő kapcsolat áll fenn a felhasználás csökkenése és a tapasztalt káros hatások között.
5.6.3. A helyi felhasználás változásának hatása
(488) A Bizottság az érintett termék helyi felhasználása változásainak hatását is megvizsgálta. Ez jelentősen nőtt 2000-ben a korábbi évekhez képest, majd 2001-ben csökkent. Ez a tendencia megegyezik a köztes és a késztermékekre vonatkozó piaci feltételekkel.
(489) A helyi felhasználásra vonatkozó további adatokat a természetüknél fogva nem igazították az érintett termék szabad piaci adataival történő közvetlen és objektív összehasonlításhoz, de mindenesetre azok nem tartalmaznak bizonyítékot arra, hogy jövedelmezőbb lett volna helyi felhasználásra gyártani, mint a szabad piacra.
(490) A helyi felhasználás csökkenése (ami kizárólag 2001-re vonatkozik) így károsan hatott a termelésre, ez pedig ebből következően kihatott a kapacitások kihasználására és végül a jövedelmezőségre. A közösségi gyártók szabad piaci árainak és bevételeinek esését azonban az alacsony árfekvésű import okozta, és az csak kismértékben vagy egyáltalán nem függ össze a helyi felhasználás csökkenésével.
5.6.4. Az exportteljesítmény hatása
(491) A Bizottság ugyancsak megvizsgálta a kivitel csökkenésének hatását.
1997 1998 1999 2000 2001
Kivitel (tonna) 2 677 024 2 122 206 2 150 840 1 907 032 1 546 528
(492) A közösségi gyártók exportja 1997 és 2001 között 2,68 millió tonnáról 1,55 millió tonnára esett vissza. Meg kell azonban jegyezni, hogy mivel a jövedelmezőséget a közösségi gyártók közösségbeli forgalmuk alapján mérték, azt a mutatót az export szintje nem befolyásolja. Az ötéves időszakban a kivitel elvesztésének tulajdonítható kár egyértelműen elkülöníthető attól, amit a megnövekedett behozatal okozott. Hasonlóképpen, az export-értékesítés szintjének csökkenése (kb. 1,1 millió tonna) az össztermelés kb. 2,5 %-át teszi ki.
(493) Mindenesetre a fentiekben meghatározott okok miatt a Bizottság arra következtetésre jutott, hogy nem zárható ki bizonyos kapcsolat fennállása a kivitel csökkenése és az ötéves időszak korai szakaszában tapasztalt káros hatások között.
5.6.5. Az esetleges többletkapacitás hatása
(494) A Bizottság továbbá vizsgálta, hogy a káros hatásokat okozhatta-e a közösségi gyártóknál meglévő többletkapacitás. A vizsgált időszak egésze alatt a teljes becsült elméleti gyártási kapacitásban nem történt lényeges változás, és a kapacitások kihasználása a teljes ötéves vizsgált időszakban 75 % fölött maradt. Ezért semmilyen összefüggést nem találtak a kapacitások és a káros hatások között.
5.6.6. A szerkezetátalakítás hatása
(495) A Bizottság továbbá azt is vizsgálta, hogy a közösségi gyártók által az utóbbi években végrehajtott szerkezetátalakítás költségeinek káros hatásai okozták-e a súlyos kárt. Ebben a tekintetben meg kell jegyezni, hogy a szerkezetátalakítás jellemzően rövid távú költségeket jelent (például leépítési kifizetések, beszerzési költségek stb.), amelyeket a középtávú hatékonysági megtakarítások ellensúlyoznak. A folyamatban lévő racionalizálási folyamatra való tekintettel ez azt sugallja, hogy a folyamatban lévő rövid távú költségek akkor is hatottak a költségszerkezetre, ha azok kismértékűek voltak.
5.6.7. A káros hatások oka
(496) A közösségi gyártók által elszenvedett súlyos kár főleg alacsonyabb eladások és súlyosbodó pénzügyi veszteségek formájában jelentkezett. A Bizottság azonosította azt a négy tényezőt, amelyek a behozatal növekedése mellett hozzájárultak a károkozáshoz: a felhasználás változása, a helyi felhasználás változása, az exportteljesítmény változása és a folyamatos racionalizálási erőfeszítések.
(497) A felhasználás 1997 és 2001 között csökkent. A behozatal változása azonban nem követte ezt a felhasználási tendenciát, és a Bizottság úgy véli, hogy a felhasználás csökkenése, annak ellenére, hogy az hozzájárult az eladott mennyiségek csökkenéséhez, nyilvánvalóan nem játszott annyira jelentős szerepet, mint az alacsony árú behozatal jelentős növekedése.
(498) A helyi felhasználás 2000 és 2001 közötti csökkenése negatívan hatott, de a jövedelmezőséggel kapcsolatos negatív hatásokat a szabad piaci eladásokra kalkulálták, és a helyi felhasználás csökkenése nem volt hatással erre a mutatóra. Továbbá az észlelt hatások csak a mennyiségeket befolyásolták volna, és nem járultak volna hozzá az árak 2001. évi párhuzamos eséséhez.
(499) A fentiekben említettek szerint a Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy bizonyos kapcsolat fedezhető fel az export csökkenése és a tapasztalt káros hatások között, de ez nem befolyásolta a jövedelmezőség csökkenését, amelyet a közösségi eladások alapján számítottak ki. Mindenesetre ez a tényező nem járult hozzá jelentősen a tapasztalt kárhoz, más tényezőkkel szemben.
(500) A folyamatos racionalizálási törekvések hatásával kapcsolatban a Bizottság ugyancsak úgy vélte, hogy a közösségi gyártók költségszerkezetére gyakorolt hatás jelentéktelen, különösen ha azt az alacsony árfekvésű behozatal árhatásához hasonlítják. A Bizottság felhívta a figyelmet arra, hogy a közösségi gyártók által értékesített mennyiség, az eladási árak és a jövedelmezőség csökkenését elsősorban a behozatal növekedése okozta, amely nemcsak sokkal gyorsabban nőtt, mint a felhasználás 2000-ben, de 2001-ben a felhasználás csökkenése mellett is tovább növekedett.
5.6.8. Következtetés
(501) A Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy az egyéb ismert tényezők káros hatásainak vizsgálata és azok egymástól és a megnövekedett behozatal káros hatásától való elkülönítése és megkülönböztetése után, valamint annak biztosítása után, hogy a más tényezők által okozott kárt ne tulajdonítsák a behozatalnak, úgy vélhető, hogy okozati és lényegi kapcsolat áll fenn a megnövekedett behozatal és a közösségi gyártóknak okozott súlyos kár között.
5.7. További fejlemények
(502) A Bizottság továbbá számos olyan elemet vizsgált, amelyek igazolják azt a következtetést, hogy a közösségi gyártóknak okozott súlyos kár várhatóan jelentősen súlyosbodott volna, ha a behozatal a jelenlegi szinten folytatódik vagy növekszik.
5.7.1. Az Amerikai Egyesült Államok védintézkedései
(503) Az Amerikai Egyesült Államok 2002. március 5-én védintézkedéseket hozott bizonyos acéltermékekkel szemben, amelyekhez az érintett termékek tartoznak. Ezek az intézkedések 2002. március 20-án léptek érvénybe, és az Amerikai Egyesült Államokba irányuló behozatalra vonatkozó vámok az első évben ad valorem 30 %-kal, a második évben 24 %-kal, a harmadik évben pedig 18 %-kal nőttek. Az intézkedések nem vonatkoznak Kanadára, Izraelre, Jordániára és Mexikóra, valamint számos fejlődő országnak minősített országra.
5.7.1.1. Az Amerikai Egyesült Államok acélra vonatkozó védintézkedéseiből adódó kereskedelemátirányítás
(504) A Bizottság megvizsgálta az Amerikai Egyesült Államok intézkedéseinek várható hatását, az Amerikai Egyesült Államokba exportáló főbb országok helyzetének elemzése útján.
(505) 2001-ben az Amerikai Egyesült Államok mintegy 2,75 millió tonna árut importált a HSC 720915, 720916, 720917, 720918, 720925, 720926, 720927, 720928, 720990, 721123, 721129, 721190, 721260, 722520, 722550, 722692 kód alá sorolt termékekből (amelyekhez az érintett termék tartozik). E termékek fő exportálói az Amerikai Egyesült Államokba a Közösség (18,2 %/500 000 tonna), Dél-Korea (18,5 %/509 000 tonna), Japán (12,3 %/340 000 tonna), Oroszország (10 %/268 000 tonna), Brazília (7 %/195 000 tonna), Kanada (6,5 %/178 000 tonna) és Mexikó (6 %/168 000 tonna) voltak. Argentína, Tajvan, Kína, Dél-Afrika, Törökország, Venezuela és Ausztrália ugyancsak 1 %-nál többet exportáltak ebből a termékből az Amerikai Egyesült Államokba 2001-ben.
(506) 2001-ben az amerikai védintézkedések által érintett országokból (kivéve a közösségi gyártókat, valamint azokat az országokat, amelyekre nem vonatkoznak az Amerikai Egyesült Államok védintézkedései, amennyiben az az érintett termékre vonatkozik) az Amerikai Egyesült Államokba irányuló összes export kb. 1,9 millió tonnát tett ki.
(507) A Bizottság ezt követően megvizsgálta annak a valószínűségét, hogy az Amerikai Egyesült Államok védintézkedéseiből következő korlátozott bejutás az amerikai piacra a Közösségbe irányuló export növekedését okozza. A Bizottság megvizsgálta az együttműködő exportőr gyártók kapacitásait, és arra az eredményre jutott, hogy ezek kapacitásukat az 1997. évi 63,5 millió tonnáról 2001-re 70 millió tonnára növelték. Az együttműködő exportőr gyártók közül egy sem mutatott hajlandóságot arra, hogy a közeljövőben csökkentse a kapacitását, és egy sem mutatott arra irányuló szándékot, hogy az amerikai intézkedések miatt csökkentse termelését.
(508) A legtöbbjük azt a célt tűzte ki, hogy az Amerikai Egyesült Államokba irányuló kivitel csökkenésének kompenzálása érdekében növelje eladásait a belföldi piacon, de ezt az állítást e piacok stagnáló vagy csökkenő felhasználásának összefüggésében tették. Ebben a tekintetben igen valószínűtlen, hogy ezek a gyártók jelentősen növelni tudják eladásaikat a belföldi piacaikon. Egyben az is valószínűtlen, hogy növelni képesek a más exportpiacokra irányuló eladásaikat, mivel az ilyen piacok többségén a gyártók már az amerikai piac jelentős leszűkítésének hatása alatt vannak, és semmilyen jel nem mutat arra, hogy rövid és középtávon ezeken a piacokon a nagyobb behozatalt felvenni képes jelentős többletfelhasználás alakulna ki.
(509) Ezért az a potenciális kereskedelem, amelyet a végleges intézkedések hiányában az Amerikai Egyesült Államok intézkedései miatt a közösségbe lehetne irányítani, 1,9 millió tonnát tesz ki. Annak, hogy ezt a potenciált miért nem lehet teljes egészében kihasználni, konkrét okai vannak, például az, hogy az Amerikai Egyesült Államok jelenlegi magas belföldi árai a vártnál némileg magasabb behozatali szintet eredményezhetnének a 30 %-os vám ellenére, valamint azért, mert a harmadik országbeli gyártók részben ellensúlyozhatják az amerikai piac elvesztését azzal, hogy a belföldi piacukon növelik az eladásaikat. Ez bizonyos mértékben különösen igaz lehet olyan országok esetében, amelyek az Amerikai Egyesült Államok védintézkedései ellen hoztak ellenintézkedéseket. A gyártók egy bizonyos ideig a készleteiket is növelhetik.
(510) Továbbra is fennáll azonban a közösségbe irányuló nagyobb kivitel lehetősége. A 2001 során történt növekedésnek számos oka volt, mint azt a súlyos kár elemzése során a Bizottság már megállapította, és ezek mindegyike változatlanul fennáll, és hatása várhatóan még tovább fogja növelni a behozatalt. Ezenkívül új elemet jelentenek az amerikai védintézkedések, aminek következtében a termelés jelentős részére a gyártók súlyos nyomás alatt kénytelenek vevőt találni. Ilyen körülmények között joggal feltételezhető, hogy a végleges intézkedések nélkül a fent említett 1,9 millió tonna 25-50 %-a között, azaz 475 000 és 950 000 tonna között van a minimális kereskedelemátirányítás, amely az Amerikai Egyesült Államok piacáról átirányítható. Minden valószínűség szerint ez még nagyobb is lehet, azonban helyesebb az elemzést óvatosan végezni.
(511) Az is fontos, hogy 2001-ben a hidegen hengerelt termékek fő exportpiaca a Közösség volt (2,5 millió tonna). Ez Kína (5,7 millió tonna), az Amerikai Egyesült Államok (2,75 millió tonna), Hongkong (0,9 millió tonna), Malajzia (0,8 millió tonna) és Japán (0,7 millió tonna) megfelelő adatával hasonlítható össze. Mindez azt mutatja, hogy a Közösség a múltban is a világ egyik legnyitottabb piaca volt, és a közelmúlt intézkedéseit követően is az marad. Az euró utóbbi időben bekövetkezett felértékelődése az amerikai dollárhoz és más fő valutákhoz képest vonzóbbá teszi a közösségi gyártáshoz kapcsolódó behozatalt rövid és középtávon.
5.7.1.2. Az Amerikai Egyesült Államok acélra vonatkozó védintézkedéseiből adódó közösségi exportcsökkenés
(512) Az egyesült államokbeli intézkedések közvetlen hatása az érintett termék Amerikai Egyesült Államokba irányuló közösségi exportjának drasztikus csökkentése. A 30 %-os ad valorem vámok kivetése nagyrészt gátat szab ennek a kivitelnek, bár bizonyos kisebb mennyiségek bekerülhetnek az Amerikai Egyesült Államokba a jelenlegi nagy árszint miatt, aminek következtében érdemes lehet a vámot kifizetni, hogy legalább a többletkészletekről megszabaduljanak. Becslések szerint, a lehető legteljesebb mértékben számbavéve az intézkedések meghozása óta az Amerikai Egyesült Államok által nyújtott mentességeket, az Amerikai Egyesült Államokba irányuló közösségi export jelentősen csökkenni fog az amerikai intézkedések hatására.
(513) Az is valószínű, hogy a harmadik országokba irányuló közösségi export is csökken, mert világszerte minden gyártó egyre nehezebben lesz képes exportálni az amerikai intézkedések, valamint a más harmadik országok és a Közösség által végrehajtott védintézkedések miatt, a saját piacaira történő átirányítás elkerülése érdekében.
5.7.1.3. Az Amerikai Egyesült Államok intézkedéseinek tervezett hatása
(514) A Bizottság értékelte annak a lehetséges hatását a közösségi gyártókra, ha a végleges intézkedéseket nem hozzák meg, és ennek következtében bekövetkezik az amerikai védintézkedések miatti átirányítás, valamint értékelte az intézkedéseknek a közösségi exportra gyakorolt hatását. Ebben a tekintetben a Bizottság arra az eredményre jutott, hogy közösségi védintézkedések hiányában elkerülhetetlen a behozatal jelentős növekedése, ami a közösségi ipar állapotának igen súlyos és jelentős hanyatlását eredményezné. A közösségi gyártók nagyfokú érzékenysége miatt az import minden jelentős növekedése súlyos következményekkel járna. A 475 000 és 950 000 tonna közötti várható növekedés a közösségi gyártók eladásainak további jelentős csökkenését eredményezné, és a csökkenő eladások igen gyorsan súlyos negatív következményekhez vezetnének az iparág állapotát jellemző más mutatókban is.
(515) A közösségi export folyamatos csökkenése ugyancsak hozzájárul a közösségi gyártók helyzetének romlásához. Az Amerikai Egyesült Államok intézkedéseinek meghozása óta elkerülhetetlen a közösségi export jelentős csökkenése, és ez a helyzet minden valószínűség szerint fennmarad vagy tovább súlyosbodik az elkövetkező hónapokban.
(516) A behozatal feltételezett növekedése és a közösségi export feltételezett csökkenése lényegesen rontaná a közösségi ipar helyzetét minden olyan tényezővel kapcsolatban, amelyet a súlyos kár megállapításánál a Bizottság már vizsgált. Ezek azonnal az eladások és árak további erőteljes zuhanásához vezetnének, amelyből adódóan negatív hatások érvényesülnének a termelésben, megnőnének az egységköltségek és a veszteségek, valamint gyárak bezárása és elbocsátások fenyegetnének. Az árakra gyakorolt megnövekedett nyomás különösen nagy mértékű volna, és mindez akkor, amikor a 2001. évi veszteségek 7,9 %-ot értek el. Az általános negatív hatást tovább erősítené az, hogy a közösségi gyártók már most súlyos károkat szenvedtek az utóbbi években megnövekedett behozatal miatt.
5.7.2. Következtetés
(517) Figyelembe véve azt, hogy a közösségi gyártókat már most súlyos kár érte, ésszerű levonni azt a következtetést, hogy a behozatal várható további jelentős növekedése nagymértékben súlyosbítaná a közösségi gyártók helyzetét. Tovább súlyosbítja ezt a helyzetet a közösségi kivitelnek az amerikai védintézkedések miatti nagymértékű csökkenése.
5. termék
Hidegen hengerelt lemezek
A KÖZÖSSÉGI GYÁRTÓK HELYZETE
1997 1998 1999 2000 2001
Kapacitás (tonna) 59 059 300 60 630 200 59 571 800 59 703 500 57 815 300
Kapacitás kihasználásának mértéke (%) 79,6 % 78,9 % 79,0 % 84,0 % 76,9 %
Nyitó készlet (tonna) 1 953 514 2 044 553 2 202 337 2 000 325 2 337 687
Össztermelés (tonna) 47 011 190 47 837 264 47 061 755 50 151 111 44 460 000
Vásárlás (tonna) 493 602 551 903 332 326 383 474 270 700
Összes értékesítés (tonna) 16 802 191 15 517 144 15 100 438 14 174 102 12 337 122
Helyi felhasználás (tonna) 30 611 562 32 714 239 32 495 656 36 023 121 32 565 915
Záró készlet (tonna) 2 044 553 2 202 337 2 000 325 2 337 687 2 165 350
Értékesített mennyiség az EU-ban (tonna) 14 125 167 13 394 937 12 949 598 12 267 069 10 790 594
Értékesített mennyiség az EU-n kívül (tonna) 2 677 024 2 122 206 2 150 840 1 907 032 1 546 528
EU értékesítés egységára (euró/tonna) 354 370 305 371 360
Nettó nyereség/veszteség EU-s értékesítésen (%) 1,8 % 3,4 % -11,6 % 1,9 % -7,9 %
Piaci részesedés (%) 92,0 % 87,9 % 90,8 % 83,4 % 81,4 %
Foglalkoztatás (időszak vége) 23 766 23 514 22 546 22 412 21 739
Termelékenység (tonna/munkavállaló) 1 978 2 034 2 087 2 238 2 045
AZ EU-S ÉRTÉKESÍTÉSEK MENNYISÉGE, EGYSÉGÁRAI ÉS JÖVEDELMEZŐSÉGE NEGYEDÉVES ALAPON
2001 1. n.év 2001 2. n.év 2001 3. n.év 2001 4. n.év 2002 1. n.év
Mennyiség (tonna) 3 033 232 2 753 871 2 501 207 2 502 287 2 618 223
Egységár (euró/tonna) 386 363 351 342 328
Jövedelmezőség (%) -0,8 % -9,7 % -9,8 % -14,5 % -17,9 %
Alákínálás 2001-ben = 10 %
Áron aluli értékesítés 2001-ben = 32 %
A fentiekben a közösségi gyártókról megadott adatokat mintavételezéses ellenőrzéssel és a közösségi össztermelés alábbi százalékát képviselő vállalatok helyszíni vizsgálatával igazolták: 75,2 %
6. - 18. TERMÉK: SZERELVÉNYEK ( 609,6 mm)
6.1. Az érintett termék és hasonló vagy közvetlenül versengő termék
6.1.1. Az érintett termék
(518) Az érintett termékek bizonyos vasból és acélból (rozsdamentes acél kivételével) készült cső- és karimaszerelvények (az öntött szerelvények, illesztések és menetes szerelvények kivételével), amelyek legnagyobb külső átmérője nem nagyobb, mint 609,6 mm, a tompahegesztéshez használt fajtából (a továbbiakban: "szerelvények"). Az érintett termék jelenleg a KN 7307 93 11 és 7307 93 19 kód alá van besorolva.
(519) A szerelvényeket alapvetően a csövek és csővezetékek vágásával és formázásával nyerik. Ezeket csövek és csővezetékek illesztésére használják és különböző formákban állnak rendelkezésre: könyökidom, szűkítő idomcső, T-idom és -dugó, különböző méretekben és anyagban. A szerelvényeket alapvetően a petrolkémiai iparban, az energiatermelésben, a hajóépítésben és ipari alkalmazásokban használják. A petrolkémiai iparban történő értékesítés esetén az alkalmazott nemzetközi szabvány az ANSI. Egyéb felhasználási célok esetében a Közösségen belül leggyakrabban a DIN szabványt alkalmazzák.
(520) Annak ellenére, hogy minden egyes KN-kód egy bizonyos megkülönböztethető szerelvénytípusnak felel meg, megállapítást nyert, hogy azok mind azonos jellemzőkkel vagy hasonló fizikai és műszaki jellemzőkkel, felhasználásokkal és alkalmazásokkal rendelkeznek. Ennek megfelelően a szerelvények minden típusa egyetlen terméket képez, amely a fentiekben felsorolt KN-kódok közül a megfelelő alá van besorolva.
6.1.2. Hasonló vagy közvetlenül versengő termékek
(521) A Bizottság megvizsgálta, hogy a közösségi gyártók által előállított termék (a továbbiakban: "hasonló termék") hasonlít-e az érintett importált termékhez. A vizsgálat során a Bizottság beadványokat kapott az érintett termék egyes fő exportőreitől és importőreitől, akik azt állították, hogy a Közösségbe behozott szerelvények bizonyos típusait nem közösségi gyártók állították elő, és az nem tekinthető az érintett termékhez "hasonlónak".
(522) A Bizottság részletesen megvizsgálta ezeket a beadványokat, és különösen a vizsgálat alábbi megállapításait vette figyelembe:
a) a vám szempontjából a behozott terméknek és a közösségi terméknek megegyezik a nemzetközi besorolása. Továbbá azonosak vagy hasonlóak a fizikai tulajdonságaik (összetétel, méret, forma és felület), és azokat nemzetközileg elismert szabványok szerint gyártják;
b) a behozott terméket és a közösségi terméket hasonló vagy megegyező értékesítési csatornákon keresztül értékesítették és az árinformációk naprakészen rendelkezésre álltak, és az érintett termék és a közösségi gyártók terméke nagyrészt az árban versengett egymással;
c) a behozott termék és a közösségi termék egyaránt alkalmas ugyanazon vagy hasonló végfelhasználásokhoz, és ezek ezért jelentős mértékben egymás alternatívái vagy helyettesítő termékei és egyszerűen felcserélhetők voltak;
d) a fogyasztók a behozott terméket és a közösségi terméket egyaránt egy bizonyos kívánalom vagy kereslet kielégítése céljából bizonyos funkciókat ellátó helyettesítő eszköznek tekintették, ebből a szempontból az exportőr/importőr által meghatározott különbségek csak az egyes vevők részére gyártott termékek közötti kismértékű változtatások voltak.
(523) A Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a termék tulajdonságaiban és jellemzőiben a beadványokban meghatározott állítólagos műszaki különbségek ellenére a behozott termék és a közösségi termék hasonló vagy közvetlenül versengő termékek.
6.2. Megnövekedett behozatal
(524) A Bizottság megvizsgálta, hogy az érintett terméket a Közösségbe, a közösségi gyártáshoz képest abszolút vagy relatív mértékben olyan jelentősen megnövekedett mennyiségben és/vagy olyan feltételekkel importálják-e, ami a közösségi gyártóknak súlyos kárt okoz, vagy súlyos kár okozásával fenyeget. Ebben a tekintetben a Bizottság az érintett termék legutóbbi időszakban lebonyolított behozatalára fordította a figyelmét, amelyhez az adatok abszolút számokban, illetve viszonylagosan, az értékesítésre szánt gyártásra vonatkozóan (a "helyi felhasználás" kivételével), és a teljes gyártásra vonatkozóan rendelkezésre álltak. Az alábbi táblázat a behozatal növekedését mutatja abszolút mértékben, és az értékesítésre szánt közösségi gyártáshoz, valamint a teljes közösségi gyártáshoz (a helyi felhasználással együtt) viszonyítva egyaránt, az 1997-től 2001-ig terjedő időszakban.
(525) 1997 és 1999 között a Közösségbe irányuló export 4,3 %-kal csökkent, miközben átlagos áruk több mint 13 %-kal esett. A csökkenő közösségi termelés miatt azonban a behozatal az össztermelés és az értékesített termelés 11,4 %-áról 11,9 %-ára nőtt.
18. termék
Szerelvények
FELHASZNÁLÁS
1997 1998 1999 2000 2001
Mennyiség (tonna) 70 077 70 096 64 804 61 658 63 077
AZ IMPORTRA VONATKOZÓ ADATOK
1997 1998 1999 2000 2001
Összes behozatal
Mennyiség (tonna) 9 910 9 520 9 487 10 127 13 646
Növekedés (%) -3,9 % -0,3 % 6,7 % 34,7 %
Piaci részesedés (%) 14,1 % 13,6 % 14,6 % 16,4 % 21,6 %
Behozatal és össztermelés aránya (%) 11,4 % 11,2 % 11,9 % 12,7 % 17,2 %
Behozatal és értékesített mennyiség aránya (%) 11,4 % 11,2 % 11,9 % 12,7 % 17,2 %
Egységár (euró/tonna) 1 247 1 184 1 083 1 042 1 005
1998/1997 1999/1998 2000/1999 2001/2000
Mennyiség mint mozgó átlag (tonna) 9 715 9 504 9 807 11 887
(526) 1999 és 2000 között a behozatal 9 500 tonnáról 10 100 tonnára nőtt, azaz 600 tonnával vagyis 6,7 %-kal növekedett. Ugyanebben az időszakban az össztermelés és az értékesítésre szánt termelés százalékában a behozatal 11,9 %-ról 12,7 %-ra nőtt.
(527) 2000 és 2001 között a behozatal további 3 500 tonnával, azaz 34,7 %-kal nőtt. Az össztermeléshez és a szabad piacon értékesített termeléshez képest a behozatal ugyancsak nőtt, kb. 35 %-kal.
(528) Az érintett termék ára 1997 és 2001 között minden évben csökkent, és az érintett időszak egésze alatt összesen 242 euró/tonnával, azaz 19,4 %-kal csökkent.
6.2.1. Kétéves mozgó átlag
(529) A Bizottság kétéves mozgó átlagokat vett figyelembe, hogy meghatározza az 1997 és 2001 közötti importszintek hátterében álló tendenciát, valamint azt, hogy a behozatal utóbbi időben bekövetkezett növekedése kialakult tendenciát jelent-e. Ezek szerint míg a behozatal 1997/1998 és 1998/1999 között 9 700 tonnáról 9 500 tonnára csökkent, 1999/2000 és 2000/2001 között több mint 21 %-kal, 9 800 tonnáról 11 900 tonnára nőtt.
6.2.2. Az import piaci részesedése
(530) Az import piaci részesedése 1997 és 1998 között 14,1 %-ról 13,6 %-ra csökkent, majd évről évre nőtt, míg 2001-ben 21,6 %-ot ért el, ami 1997-hez képest kb. 53 %-nak felel meg.
6.2.3. Következtetés
(531) A behozatal 1999 és 2000 között abszolút mértékben 6,7 %-kal nőtt a szabad piacon értékesített és az össztermeléshez viszonyítva, amit egy újabb növekedés követett 2001-ben, amikor a behozatal további 34,7 %-kal nőtt abszolút mértékben (35,4 % az össztermeléshez és az értékesített termeléshez képest).
(532) A vizsgált ötéves időszak alatti import kétéves mozgó átlaga mutatja, hogy a közelmúlt importnövekedését nem az importszintek alakulásának szokásos tendenciái okozták.
(533) A Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a közelmúlt növekedései hirtelennek, erőteljesnek és jelentősnek mondhatók a korábbi évek fejleményeihez képest.
6.3. Előre nem látott fejlemények
6.3.1. Kereskedelemkorlátozó eszközök megnövelt használata az Amerikai Egyesült Államok által
(534) 1998-tól az Amerikai Egyesült Államok, amely a világ acélfelhasználásának kb. egynyolcadát képviseli, az ázsiai válságra[9] adott válaszként fokozta a kereskedelemkorlátozó eszközök alkalmazását az acéliparban, hogy a belföldi gyártókat megvédje a versenytől. A WTO-ban számos ilyen intézkedésről hoztak határozatot, és az alkalmazott módszerek közül néhányat a WTO-val összeférhetetlennek minősítettek. Mindenesetre az érvényben maradt intézkedések közül számos ugyanezen a módszeren alapul.
(535) Az alábbi táblázat az Amerikai Egyesült Államok által 1997 és 2001 között egy vagy több országra vonatkozóan hozott végleges dömpingellenes és kiegyenlítővám-határozatok éves számát mutatja az acélipar egészére nézve, valamint mutatja az utóbbi három év ilyen irányú tevékenységének növekedését.
Év Végleges dömpingellenes határozatok Végleges kiegyenlítővám-határozatok
1997 5 0
1998 6 1
1999 16 7
2000 14 5
2001 26 5
(536) 2001 során az Amerikai Egyesült Államok további átfogó intézkedéseket is meghirdetett az acéliparban. 2001 januárjában az Amerikai Egyesült Államok vizsgálatot indított az acélra az Amerikai Egyesült Államok 1974. évi kereskedelmi törvényének 223. szakasza alapján. 2001 júliusában az egyesült államokbeli ITC átfogó vizsgálatot hirdetett az acélra az 1974. évi kereskedelmi törvény 202. szakasza alapján; decemberben az ITC védintézkedéseket javasolt az acéltermékek széles skálájára.
(537) Ezek az intézkedések egyre inkább az Amerikai Egyesült Államokba irányuló acéláru-import elleni hatással rendelkeztek, és 1998 és 2001 között az amerikai acélbehozatal 33 %-os csökkenését eredményezték, majd csúcspontjukat 2002. március 5-én érték el, amikor az Amerikai Egyesült Államok bejelentette a védintézkedéseket. Az Amerikai Egyesült Államokba irányuló behozatalra különösen a bevezetés előtt hónapokon át vitatott korlátozó eljárásnak volt visszatartó hatása a gazdasági szereplőkre nézve kialakult bizonytalanság miatt. Ez ténylegesen valamely WTO-tag által kezdeményezett legnagyobb méretű védintézkedés, amely közel 17 milliárd dollárnyi behozatalra vonatkozik.
6.3.2. A kereskedelemkorlátozó eszközök megnövekedett alkalmazása az Amerikai Egyesült Államok által - az érintett termék tekintetében
(538) A Bizottság ideiglenes védintézkedései és az ahhoz kapcsolódó vizsgálat külön foglalkozik a szénacél szerelvényekkel és a szénacél karimákkal, két különböző, de hasonló termékként. Tevékenysége során a Bizottság csak azokat az acélszerelvényeket (a rozsdamentes acél szerelvények nélkül) vette figyelembe, amelyek külső átmérője nem haladja meg a 609,6 mm-t. Következésképpen az érintett szerelvényekkel kapcsolatban az Amerikai Egyesült Államok vizsgálata és az Amerikai Egyesült Államok által hozott intézkedések hatásköre lényegesen szélesebb, mint a Bizottság tevékenységének hatásköre.
(539) Az Amerikai Egyesült Államok Kormányának weblapjáról származó hivatalos információ alapján az Amerikai Egyesült Államok öt dömpingellenes intézkedést hozott a Brazíliából, Kínából, Japánból, Tajvanról és Thaiföldről származó szerelvényekkel szemben, valamint egy kiegyenlítővám-intézkedést Törökország ellen. Ezeknek a vámoknak a legnagyobb szintje, amelyeket a teljes "sunset" felülvizsgálatot követően egészen 1999 decemberéig újra kiróttak, 154,72 % volt egy kínai gyártó esetében.
(540) A Bizottság megjegyzi, hogy 1999 és 2001 között a 609,6 mm-t meg nem haladó átmérőjű szénacél szerelvények behozatala a közösségi piacra 4 159 tonnával (43,8 %-kal) nőtt. Ezt a nagymértékű növekedést a jelek szerint nagyrészt a Kínából, Thaiföldről és Japánból származó behozatal okozta, amely az Amerikai Egyesült Államok vizsgálatának tárgyát képezi, és amely jelenleg az Amerikai Egyesült Államok dömpingellenes intézkedéseinek a hatálya alá esik.
(541) A Bizottság elemezte a dömpingellenes intézkedések és a kiegyenlítővám- intézkedések hatálya alá eső országokból az Amerikai Egyesült Államokba irányuló szerelvényimport változását. 1999 és 2001 között, miközben ezekből a forrásokból a Közösségbe irányuló behozatal növekedett, az Amerikai Egyesült Államokba az ugyanolyan HSC-kód alá eső szerelvények behozatala 3 419 tonnával (24,2 %-kal) esett.
(542) A Bizottság úgy véli, hogy időbeli összefüggés figyelhető meg az Amerikai Egyesült Államok által az acéltermékekre vonatkozó korlátozó vizsgálat bejelentése (amit az amerikai piacon már 2001 januárjában jeleztek számos sajtócikkben, amelyek az Amerikai Egyesült Államok és a közösség piacát fenyegető szétesésről szóltak), és a Közösségbe importált szerelvények mennyiségének növekedése között.
(543) A kereskedelemkorlátozó eszközök megnövekedett és kiterjedt alkalmazását, amelyek közül néhány összeférhetetlennek bizonyult a WTO-val, nem látták előre az Uruguayi Forduló befejezésekor, és ez alkotja a Korlátozási Megállapodásban meghatározott előre nem látható körülményeket.
6.4. A közösségi gyártók meghatározása
6.4.1. Közösségi össztermelés
(544) A szerelvények közösségi össztermelése évente kb. 80 000 tonna. A vizsgálatban teljes körűen résztvevő három közösségi acélipari vállalat a következő:
- Virgilio CENA ... Figli S.P.A., Olaszország,
- Interfit, Franciaország,
- Erne Fittings, Ausztria.
(545) Ezek a vállalatok mind tagjai a tompahegesztéssel készült szerelvények közösségi védelmi bizottságának. Ezek a vállalatok adják az érintett termék közösségi össztermelésének mintegy 60 %-át. Ezek a vállalatok a 3285/94/EK rendelet 5. cikke (3) bekezdésének c) pontja és az 519/94/EK rendelet 15. cikkének (1) bekezdése szerinti közösségi össztermelés jelentős hányadát képviselik. Ezért a vizsgálat szempontjából ők a közösségi gyártók.
6.5. Súlyos kár
6.5.1. Bevezetés
(546) A hasonló termék közösségi gyártóit ért súlyos kár, azaz a közösségi gyártók helyzetében bekövetkezett jelentős általános rosszabbodás megállapítása érdekében a Bizottság megvizsgált minden objektív és mérhető jellegű, a tárgyra vonatkozó tényezőt, amely befolyásolta a közösségi gyártók helyzetét. Az érintett termék esetében a Bizottság különösen a behozatal, a felhasználás, a termelés, a termelékenység, a kapacitások, a kapacitások kihasználása, az eladások, a piaci részesedés, az árak, a jövedelmezőség és a foglalkoztatás változását vizsgálta az 1997 és 2001 közötti években. A vonatkozó gazdasági adatok ennek a termékelemzésnek a végén találhatók.
6.5.2. Az érintett termékre vonatkozó teljes tevékenység elemzése
6.5.2.1. Termelési kapacitás és a kapacitások kihasználása
1997 1998 1999 2000 2001
Becsült összes termelési kapacitás (t) 170 000 170 000 169 983 165 000 149 607
Kapacitások kihasználása (t) 51,0 % 50,0 % 47,0 % 48,3 % 53,0 %
(547) A becsült összes termelési kapacitás 1998-ról 2001-re 20 400 tonnával csökkent. A közösségi kapacitás időszak végi csökkenése közvetlen kapcsolatban áll három közösségi üzem 2001. évi bezárásával.
(548) A közösségi gyártóüzemek bezárása miatt a kapacitáskihasználás mértéke a 2000. évi 48,3 %-ról 2001-re 53 %-ra nőtt. Ha ezek a bezárások nem következnek be, a kapacitáskihasználás mértéke 2001-ben 48 %-on marad.
6.5.2.2. Össztermelés és helyi felhasználás
1997 1998 1999 2000 2001
Össztermelés (tonna) 86 619 84 932 79 892 79 729 79 292
(549) A vizsgált időszakban a közösségi össztermelés 7 300 tonnával csökkent, az 1997. évi 86 600 tonnáról 2001-ben 79 300 tonnára. Ez 8,4 %-os csökkenést jelent, és a közösségi piacon az eladott mennyiségek csökkenését tükrözi.
(550) Meg kell jegyezni, hogy számos acéltermék esetében egyértelműen meg kell különböztetni a helyi felhasználásra és a közösségi piacon történt értékesítésre szánt termelést. A szerelvényekre nézve a vizsgálat megmutatta, hogy a helyi felhasználásra történt termelés nem létező és nem irányadó a károk elemzésére nézve. Így az értékesítésre szánt összes termelés közvetlenül verseng a behozatallal.
6.5.2.3. Foglalkoztatás és termelékenység
1997 1998 1999 2000 2001
Foglalkoztatás (időszak vége) 834 824 791 808 800
Termelékenység (tonna/munkavállaló) 104 103 101 99 99
(551) A közösségi gyártók munkavállalóinak száma és termelékenysége többé-kevésbé stabil maradt 1999 óta.
6.5.2.4. Pénzforgalom
1997 1998 1999 2000 2001
Pénzforgalom (index) 100 47 54 23 40
(552) A pénzforgalmat csak azoknak az együttműködő vállalatoknak a szintjén lehetett vizsgálni, amelyek az érintett terméket gyártották, és nem magával az érintett termékkel kapcsolatban. Ezért ez a mutató kevésbé jelentős, mint a fentiek. Mindenesetre negatív helyzet figyelhető meg 1997 és 2001 között, illetve 1999-től 2001-ig.
6.5.2.5. Tőkehozamráta (ROCE)
1997 1998 1999 2000 2001
ROCE 36 % 24 % 8 % 4 % 16 %
(553) A ROCE csak azoknak az együttműködő vállalatoknak a szintjén volt vizsgálható, amelyek az érintett terméket gyártották, és nem magával az érintett termékkel kapcsolatban. Ezért ez a mutató kevésbé jelentős, mint a fentiek. Mindenesetre negatív helyzet figyelhető meg 1997 és 2001 között.
6.5.2.6. Felhasználás
1997 1998 1999 2000 2001
Felhasználás (tonna) 70 077 70 096 64 804 61 658 63 077
(554) A szerelvények közösségi felhasználását a közösségi gyártók összes eladása és az érintett termék Közösségbe történő összes behozatala alapján határozták meg az Eurostat statisztikái szerint.
(555) 1997 és 2000 között a Közösségen belüli felhasználás 12 %-kal, 70 100 tonnáról 61 700 tonnára csökkent. 2001-ben a felhasználás szintje 2,3 %-kal nőtt 2000-hez képest, de változatlanul 10 %-kal az 1997. évi szint alatt maradt. A felhasználás 1997 és 2001 közötti csökkenését a Bizottság "más tényezők" alapján is vizsgálta, hogy az hozzájárult-e a közösségi gyártók súlyos kárához.
6.5.3. Értékesítés mennyisége
1997 1998 1999 2000 2001
Közösségen belüli értékesítés mennyisége (t) 60 167 60 576 55 617 51 531 49 431
(556) A közösségi eladások 1997 és 2001 között 60 200 tonnáról 10 800 tonnával 49 400 tonnára csökkentek. Ez részben a közösségi felhasználás csökkenését, de még inkább a nagyobb behozatal erőteljesebb hatását tükrözi ezen a piacon.
6.5.4. Piaci részesedés
1997 1998 1999 2000 2001
Piaci részesedés 85,9 % 86,4 % 85,4 % 83,6 % 78,4 %
(557) A közösségi gyártók piaci részesedése 1998-tól folyamatosan csökkent, a legnagyobb mértékű csökkenés, 83,6 %-ról 78,4 %-ra (azaz 5,2 százalékpontos veszteség) 2000 és 2001 között, a vizsgált időszak utolsó éveiben történt. Ugyanebben az időszakban a behozatal piaci részesedése 16,4 %-ról 21,6 %-ra nőtt.
6.5.5. Készletek
1997 1998 1999 2000 2001
Zárókészlet (t) 10 070 10 525 11 309 11 679 12 508
(558) Míg a készletek 700 és 800 tonna között maradtak 1999-ig, 2000-ben csökkentek, majd 2001-ben erőteljesen növekedtek. 2001-ben a készletek szintje 25 %-kal az 1997. évi szint fölött volt. A készletszintek növekedését a csökkenő termelés és eladások tükrében kell nézni.
6.5.6. A hasonló termék ára és az alákínálás
1997 1998 1999 2000 2001
Közösségi értékesítés egységárai 1 585 1 561 1 493 1 453 1 405
2001 1. n.év 2001 2. n.év 2001 3. n.év 2001 4. n.év 2002 1. n.év
Egységárak (euró/tonna) 1 420 1 409 1 401 1 390 1 378
(559) A közösségi gyártók 1997-ről 2001-re átlagos áraikat 1585 euró/tonnáról 1405 euró/tonnára csökkentették. Ugyanakkor az átlagos behozatali árak 2001-re az 1997. évi 1247 euró/tonnáról 1005 euró/tonnára csökkentek. Ezt a tendenciát továbbá az is igazolja, hogy a negyedéves árak 2001 1. negyedévéről 2002 1. negyedévére 1420 euró/tonnáról 1378 euró/tonnára estek vissza a közösségi termék áraira nézve.
(560) Az alákínálás mértékének megállapításához a Bizottság az árinformációkat összehasonlítható időszakokban vizsgálta a kereskedelem azonos szintjén és hasonló vevők részére végzett értékesítéseknél. A közösségi gyártók és a Közösségbe exportáló gyártók által számlázott árak összehasonlítása alapján 2001-ben átlagosan 14,8 %-kal kínáltak a belföldi árak alá.
(561) A Bizottság megjegyzi, hogy a vizsgálat egésze alatt a behozatal ára egyértelműen a közösségi termék ára alatt volt. A grafikon azt mutatja, hogy 1997-től 1998-ig a behozatal egyre alacsonyabb árakon történt. Ez viszont a közösségi gyártókat arra kényszerítette, hogy áraikat ezzel párhuzamosan csökkentsék, ami pedig a közösségi gyártók jövedelmezőségének csökkenéséhez és veszteségekhez vezetett.
[pic]
Jövedelmezőség
1997 1998 1999 2000 2001
A közösségi értékesítés nettó nyeresége/vesztesége 4,4 % 4,3 % 2,0 % 1,9 % -1,0 %
2001 1. n.év 2001 2. n.év 2001 3. n.év 2001 4. n.év 2002 1. n.év
A közösségi értékesítés nettó nyeresége/vesztesége 0,9 % -0,6 % -1,8 % -2,5 % -3,0 %
(562) A közösségi gyártók közösségbeli eladásainak jövedelmezősége az 1997. évi 4,4 %-ról 1,0 %-ra csökkent 2001-ben, ami az eladott mennyiségek folyamatos csökkenését és az alkalmazott csökkenő árakat tükrözi. Meg kell jegyezni, hogy 2001 és 2002 negyedéves jövedelmezőségi adatainak tükrében egyértelmű jelek mutatnak arra, hogy a közösségi gyártókra nézve a jövedelmezőség negatív tendenciája folytatódik.
(563) Az alákínálás azt mutatja, hogy a behozott termék ára mennyivel alacsonyabb annál az árszintnél, amelyet a közösségi gyártók károkozástól mentes körülmények között várhatóan képesek lettek volna elérni. Az alákínálás mértékét a közösségi termék tonnánkénti károkozásmentes árának súlyozott átlaga alapján számították ki. Ezt az árat a közösségi termék megfelelő előállítási árával számították ki, amihez 8 %-os haszonkulcsot adtak hozzá. Ez a haszonkulcs reális, mert ez jellemző a közösségi gyártók hasznára a behozatal hirtelen megugrásától mentes szokásos kereskedelmi helyzetben. Ezt a károkozástól mentes árat hasonlították a behozott érintett termék tonnánkénti súlyozott átlagos árához 2001 során. A két ár közötti különbséget az importált termék CIF/közösségi határra szállított ár százalékában fejezték ki, és az 23,7 %-os alákínálást mutatott.
6.5.7. Következtetés
(564) Az adatok azt mutatják, hogy általános negatív változás figyelhető meg a kapacitás, a kapacitások kihasználtsága, a termelés, a foglalkoztatás és a termelékenység tekintetében, és ugyancsak negatív változások tapasztalhatók a pénzforgalom és a ROCE tekintetében is.
(565) Az adatok azt is mutatják, hogy általános, a csökkenő felhasználás és növekvő készletek melletti negatív változások figyelhetők meg az eladások, piaci részesedés, árak és jövedelmezőség tekintetében.
(566) A Bizottság különösen kiemeli azt, hogy 2001-ben, miközben a behozatal az ötéves időszak alatti legmagasabb értékét érte el (13,6 millió tonna), a közösségi gyártók közösségbeli eladásainak mennyisége ötéves mélypontra zuhant (49 400 tonna), és jövedelmezőségük gyors tempóban csökkent. Ez a szabad piacon értékesített termelés, a felhasználás és az árak párhuzamos csökkenése mellett történt. Ezzel a háttérrel várható lett volna a behozatal csökkenése, de ehelyett azok az egymást követő második évben is emelkedtek.
(567) Ezeknek az összetett tényezőknek a közösségi gyártókra gyakorolt hatását tükrözik a gazdasági mutatók. A közösségi gyártók vesztettek piaci részesedésükből, amely 2001-ben ötéves mélypontra csökkent. A foglalkoztatás szintje is csökkent, és 2002-ben további csökkenés várható. A termelés, a közösségbeli eladások mennyisége és az árak csökkenésének általános hatása rontotta a közösségi gyártók jövedelmezőségét, és 2001-ben veszteséges helyzetbe hozta azokat. A felmerült kár teljes körét talán legjobban a jövedelmezőség 2001-től 2002 első negyedévéig tartó folyamatos romlása tükrözi.
(568) Az összes fenti tényezőt figyelembe véve a Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a közösségi gyártókat súlyos kár érte.
6.6. Ok-okozati kapcsolat
(569) A megnövekedett behozatal és a súlyos károkozás közötti okozati kapcsolat meglétének vizsgálata céljából, valamint annak érdekében, hogy a más tényezők által okozott kárt ne tulajdonítsa a megnövekedett behozatalnak, a Bizottság a következőképpen járt el:
- a károk okozásáért felelősnek tartott tényezők káros hatásait egymástól megkülönböztette,
- ezeket a káros hatásokat azoknak a tényezőknek tulajdonította, amelyek azokat okozzák, és
- miután a jelenlévő okozati tényezőknek tulajdonította a károkat, a Bizottság határozott arról, hogy a nagyobb behozatal okozza-e eredendően és alapvetően a súlyos kárt.
6.6.1. A megnövekedett behozatal hatása
(570) A szerelvények piaca az ellátási források, a vevők és az árak tekintetében átlátszó piac. Az érintett termék és a hasonló termék ezért főleg az árban versengenek.
(571) Az 1999 és 2001 közötti időszakban az import piaci részesedése 14,6 %-ról 21,6 %-ra nőtt, miközben a közösségi gyártók piaci részesedése 85,4 %-ról 78,4 %-ra esett. Ugyanebben az időszakban a szabad piacon értékesített mennyiség százalékában a behozatal 11,9 %-ról 17,2 %-ra nőtt. Így a behozatal is nőtt a termeléshez képest a közösségi gyártók kárára.
(572) Az árakkal kapcsolatban 2000 és 2001 között az importált termék átlagos egységára a közösségi piacon 1 042 euró/tonnáról 1 005 euró/tonnára esett. A közösségi termék átlagos egységára 1 453 euró/tonnáról 1 405 euró/tonnára esett. Ezen az átlátszó piacon az alákínálásnak döntő szerepe volt. Csak maga a hasonló termék átlagos egységára csökkenésének a hatása 2001-ben 3,3 %-kal (47 millió euróval) csökkentette volna a közösségi gyártók közösségbeli eladásait. A eladott mennyiség párhuzamos csökkenésével együtt a Közösségben az értékesítési bevételek ténylegesen 5,42 millió euróval csökkentek. Az állandó költségek az összköltség jelentős részét teszik ki. Ezért az értékesítési bevételekben történt esés aránytalanul nagyobb nyereségcsökkenést okozott, és 2001-ben a közösségi gyártók -1,0 %-os veszteséget könyveltek el.
(573) Ezekből az okokból kifolyólag a Bizottság úgy vélte, hogy összefüggésben áll az alacsony árú import növekedése és a közösségi gyártók által elszenvedett kár, és az import növekedése káros hatást fejtett ki különösen az árakra gyakorolt nyomás és a közösségi piacon a közösségi gyártók által értékesített csökkenő mennyiségek formájában.
6.6.2. A felhasználásbeli változások hatása
(574) A Bizottság megvizsgálta a felhasználás 2000 és 2001 közötti csökkenésének káros hatását. Ezt a csökkenést a vizsgált ötéves időszak alatti teljes tendencia összefüggésében kell figyelembe venni. A felhasználás az 1997. évi 70 100 tonnáról 2000-re 61 100 tonnára csökkent, majd 2001-ben 1 400 tonnával 63 100 tonnára nőtt.
(575) Ebben az adott esetben a Bizottság úgy véli, hogy a felhasználás nyilvánvaló növekedését 2001-ben nagyrészt a behozatal növekedése okozta. Ezért a változás tendenciája pontosabb képet ad. Bár a felhasználás 2000 és 2001 között növekedett, az ötéves időszak egészében a felhasználás 7 000 tonnával, azaz 10,0 %-kal csökkent. Ez évenként 2,0 %-os átlagos csökkenésnek felel meg.
(576) Ennek a kérdésnek a vizsgálata során figyelembe kell venni az összes piaci szereplő reakcióját a felhasználás tendenciaszerű csökkenésére. Ebben a tekintetben a Bizottság azt állapította meg, hogy miközben a közösségi gyártók 2000-hez képest 2001-ben mintegy 2 100 tonnával csökkenteni kényszerültek a közösségi eladásaikat, a behozatal mozgása erőteljesen az ellentétes irányba mutatott. Nem találtak semmilyen gazdasági indokot, amely megmagyarázta volna a behozatal hirtelen növekedését. Például egyetlen exportőr sem állította, hogy ezt az alacsonyabb gyártási költségek okozták.
(577) Az árhatásokat illetően a felhasználás évi 2,0 %-os csökkenése szokásos körülmények között nem vezethet jelentős árhatásokhoz, ha a gyártást késlekedés nélkül a piac szükségleteihez igazítják. Ebben a tekintetben úgy tűnik, hogy a közösségi gyártók a termelést és az eladásokat a felhasználás csökkenésével párhuzamban szűkítették.
(578) Hasonlóképpen, ha az árra gyakorolt nyomás csökken, az alacsony árakból fakadó káros hatások is ellenőrzés alatt tarthatók. Ebben az esetben a legfontosabb tényező a nyereség, ahol minden csökkenés minimalizálható lett volna, ha az árak nem zuhannak jelentős mértékben. Ezért ésszerű azt a következtetést levonni, hogy az alacsony áru behozatal hirtelen növekedése nélkül a felhasználás csökkenése nem vezetett volna a nyereség jelentős eséséhez.
(579) Mindenesetre ha minden piaci szereplő felelősen cselekedett volna, és termelését módosítja, a közösségi gyártók akkor is kisebb mennyiséget értékesítenek. A felhasználás 2001-ben az 1999. évi szint alatt volt. A felhasználás 2000-ben 3 100 tonnával csökkent, majd 2001-ben 1 400 tonnával növekedett. A közösségi gyártók eladásai azonban 1999-ről 2000-re 3800 tonnával csökkentek, majd 2001-ben tovább csökkentek 2 100 tonnával. Ugyanakkor a behozatal 2000-ben 600 tonnával, ill. 3 500 tonnával növekedett. Ezért a felhasználás 1999 és 2001 közötti esése nem hatott a behozatalra, amely tovább növekedett. E kétéves időszakban a közösségi gyártók eladásai 5 900 tonnával csökkentek. A felhasználás csökkenő tendenciáját tekintve a közösségi gyártók eladásainak csökkenése évente kb. 700 tonna lenne.
(580) A fentiekben ismertetett okok miatt a Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy jelentős, de nem számottevő kapcsolat áll fenn a felhasználás csökkenése és a tapasztalt káros hatások között.
6.6.3. Az exportteljesítmény hatása
(581) A Bizottság ugyancsak megvizsgálta a kivitel csökkenésének hatását.
1997 1998 1999 2000 2001
Kivitel (tonna) 27 133 24 624 24 583 28 369 30 069
(582) A közösségi gyártók által exportált szerelvények mennyisége 1997 és 1999 között 27 100 tonnáról 24 600 tonnára esett vissza. 1999 és 2001 között a kivitel 5 500 tonnára nőtt. Az ötéves időszakban a kivitel kb. 3 000 tonnával nőtt. Ezért az utóbbi, 1999 és 2001 közötti időszakban az nem járult hozzá a káros hatásokhoz. Ebben a tekintetben, mivel az export csökkenéséből adódó kár főleg az ötéves időszak első felében következett be, azt kevésbé jelentősnek kell tekintetni, mintha az az ötéves időszak későbbi szakaszában következett volna be.
(583) A fentiekben meghatározott okok miatt a Bizottság arra következtetésre jutott, hogy bizonyos kapcsolat áll fenn a kivitel esése és az ötéves időszak korai szakaszában tapasztalt káros hatások között.
6.6.4. Az esetleges többletkapacitás hatása
(584) A Bizottság továbbá vizsgálta, hogy a káros hatásokat okozhatta-e a közösségi gyártóknál meglévő többletkapacitás. 1997 és 2001 között a Közösség a teljes becsült elméleti gyártási kapacitást 170 000 tonnáról 150 000 tonnára csökkentette, miközben a gyártási kapacitás kihasználása 50 % körül mozgott. Meg kell jegyezni, hogy a szerelvények készterméket képviselnek, amelyekhez igen széles skálán mozgó típusok tartoznak. Ezért az 50 %-os kapacitáskihasználás nem tekinthető különösen alacsonynak e termék tekintetében. A csökkenő kapacitás és a viszonylag stabil kapacitáskihasználás mellett bármely káros hatást kisebb jelentőségűnek kell tekinteni.
6.6.5. A szerkezetátalakítás hatása
(585) A Bizottság továbbá vizsgálta a közösségi gyártók által az utóbbi években végrehajtott szerkezetátalakítás költségeinek káros hatását. Ebben a tekintetben meg kell jegyezni, hogy a szerkezetátalakítás jellemzően rövid távú költségeket jelent (például leépítési kifizetéseket, beszerzési költségeket stb.), amelyeket a középtávú hatékonysági megtakarítások ellensúlyoznak. A folyamatban lévő racionalizálási folyamatra való tekintettel ez azt sugallja, hogy a folyamatban lévő rövid távú költségek akkor is hatottak a költségszerkezetre, ha azok kismértékűek voltak.
6.6.6. A káros hatások oka
(586) A közösségi gyártók által elszenvedett kár főleg az alacsonyabb eladások, elvesztett piaci részesedés és súlyosbodó pénzügyi veszteségek formájában jelentkezett. A Bizottság azonosította azt a négy tényezőt, ami a behozatal növekedése mellett hozzájárult a károkozáshoz: a felhasználás csökkenése, a kivitel csökkenése, a többletkapacitás és a folyamatos racionalizálási erőfeszítések.
(587) A felhasználás kb. évi 2,0 %-kal csökkent, bár ez a csökkenés jelentősebb volt 2001-ben, mint 2000-ben. A behozatal változása azonban nem követte ezt a felhasználási tendenciát, és a Bizottság úgy véli, hogy a felhasználás kismértékű csökkenése nem játszott jelentős szerepet sem a mennyiségekben, sem az árakban.
(588) 1997 és 1999 között az exporteladások is csökkentek. Mivel azonban ezek a csökkenések a vizsgált időszak elején következtek be, és mivel a teljes ötéves időszakban az exporteladások valójában nőttek, a Bizottság úgy véli, hogy az exporteladások teljesítménye nem játszott jelentős szerepet a mennyiségekben vagy az árakban.
(589) A kapacitás 1997 és 2001 között csökkent, miközben a közösségi ipar általi kapacitáskihasználás kb. 50 %-on maradt. Mivel a kihasználás mértéke jelentősen nem változott, és a legnagyobb értékét az időszak végén érte el (53 %), és erőfeszítéseket tettek a kapacitás csökkentése érdekében, a Bizottság úgy véli, hogy a kapacitás kihasználása nem játszott jelentős szerepet a mennyiségekben vagy az árakban.
(590) A folyamatos racionalizálási törekvések hatásával kapcsolatban a Bizottság ugyancsak úgy vélte, hogy a közösségi gyártók költségszerkezetére gyakorolt hatása jelentéktelen, különösen az alacsony árfekvésű behozatal árhatásához viszonyítva.
(591) A Bizottság felhívta a figyelmet arra, hogy a közösségi gyártók által értékesített mennyiség, az eladási árak és a jövedelmezőség csökkenését elsősorban a behozatal növekedése okozta, ami nemcsak sokkal gyorsabban nőtt, mint 2001-ben a felhasználás, de 2000-ben a felhasználás csökkenése mellett is növekedett.
6.6.7. Következtetés
(592) A Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy az egyéb ismert tényezők káros hatásainak vizsgálata és azok egymástól és a megnövekedett behozatal káros hatásától való elkülönítése és megkülönböztetése után, valamint annak biztosítása után, hogy a más tényezők által okozott kárt ne tulajdonítsák a behozatalnak, úgy vélhető, hogy okozati és lényegi kapcsolat áll fenn a megnövekedett behozatal és a közösségi gyártóknak okozott súlyos kár között.
6.7. További fejlemények
(593) A Bizottság továbbá számos olyan elemet vizsgált, amelyek igazolják azt a következtetést, hogy a közösségi gyártóknak okozott súlyos kár várhatóan jelentősen súlyosbodott volna, ha a behozatal a jelenlegi szinten folytatódik vagy növekszik.
6.7.1. Az Amerikai Egyesült Államok védintézkedései az acélra
(594) Az Amerikai Egyesült Államok 2002. március 5-én védintézkedéseket hozott bizonyos acéltermékekkel szemben, amelyekhez a szerelvények is tartoznak. Ezek az intézkedések 2002. március 20-án léptek érvénybe, és az Amerikai Egyesült Államokba irányuló behozatalra vonatkozó vámok az első évben ad valorem 13 %-kal, a második évben 10 %-kal, a harmadik évben pedig 7 %-kal nőttek. Az intézkedések nem vonatkoznak Kanadára, Izraelre, Jordániára és Mexikóra, valamint számos fejlődő országnak minősített országra.
6.7.2. Az Amerikai Egyesült Államok acélra vonatkozó védintézkedéseiből adódó kereskedelemátirányítás
(595) A Bizottság megvizsgálta az Amerikai Egyesült Államok intézkedéseinek várható hatását az Amerikai Egyesült Államokba exportáló főbb országok helyzetének elemzése útján.
(596) 2001-ben az Amerikai Egyesült Államok 48 180 tonna árut importált a szerelvényekével megegyező HSC kód alá sorolt termékekből. E termékek fő exportőrei az Amerikai Egyesült Államokba Mexikó (18 %/8 591 tonna), Thaiföld (18 %/8 442 tonna), Olaszország (13 %/6 426 tonna), Dél-Korea (12 %/5 631 tonna), Malajzia (10 %/4 599 tonna) és Franciaország (8 %/3 609 tonna) voltak.
(597) 2001-ben az amerikai védintézkedések által érintett országokból (kivéve a közösségi gyártókat, valamint azokat az országokat, amelyekre nem vonatkoznak az Amerikai Egyesült Államok védintézkedései, amennyiben az az érintett termékre vonatkozik) az Amerikai Egyesült Államokba irányuló összes export kb. 21 000 tonnát tett ki. Bizonyos gyártók által előállított bizonyos termékeket ugyancsak mentesítettek az amerikai intézkedések alól, de ezeknek a mennyisége nem tekinthető jelentősnek a melegen hengerelt tekercsek esetében.
(598) A Bizottság ezt követően megvizsgálta annak a valószínűségét, hogy az Amerikai Egyesült Államok védintézkedéseiből következő korlátozott bejutás az amerikai piacra a Közösségbe irányuló export növekedését okozza. A Bizottság megvizsgálta az együttműködő exportőr gyártók kapacitásait. Arra az eredményre jutott, hogy ezek kapacitása 1997 és 2001 között stabil maradt. A kapacitás kihasználásának mértéke, ami 1997-ben meghaladta a 100 %-ot, 2001-ben csak 67 % körül volt. Az amerikai piac jelentős leszűkítése miatt számos hagyományos szállítónál, minden egyéb tényező változatlansága esetén, a kapacitás kihasználásának átlagos mértéke várhatóan tovább csökken 2002-ben, ha nem találnak új piacokat.
(599) Az együttműködő exportőr gyártók közül egy sem mutatott hajlandóságot arra, hogy a közeljövőben csökkentse kapacitását, és egy sem mutatott arra irányuló szándékot, hogy az amerikai intézkedések miatt csökkentse termelését.
(600) A legtöbbjük azt a célt tűzte ki, hogy az Amerikai Egyesült Államokba irányuló kivitel csökkenésének kompenzálása érdekében növeli eladásait a belföldi piacon, de ezt az állítást e piacok stagnáló vagy csökkenő felhasználásának összefüggésében tették. Ebben a tekintetben igen valószínűtlen, hogy ezek a gyártók jelentősen növelni tudják eladásaikat a belföldi piacaikon. Egyben az is valószínűtlen, hogy növelni képesek a más exportpiacokra irányuló eladásaikat, mivel az ilyen piacok többségén a gyártók már az amerikai piac jelentős leszűkítésének hatása alatt vannak, és semmilyen jel nem mutat arra, hogy rövid és középtávon ezeken a piacokon a nagyobb behozatalt felvenni képes jelentős többletfelhasználás alakulna ki.
(601) Ezért az a potenciális kereskedelem, amelyet a végleges intézkedések hiányában az Amerikai Egyesült Államok intézkedései miatt a Közösségbe lehetne irányítani, 21 000 tonnát tesz ki. Annak, hogy ezt a potenciált miért nem lehet teljes egészében kihasználni, konkrét okai vannak, például az, hogy az Amerikai Egyesült Államok jelenlegi magas belföldi árai a vártnál némileg magasabb behozatali szintet eredményezhetnének a 30 %-os vám ellenére, valamint azért, mert a harmadik országbeli gyártók részben ellensúlyozhatják az amerikai piac elvesztését azzal, hogy a belföldi piacukon növelik az eladásaikat. Ez bizonyos mértékben különösen igaz lehet olyan országok esetében, amelyek az Amerikai Egyesült Államok védintézkedései ellen hoztak ellenintézkedéseket. A gyártók egy bizonyos ideig a készleteiket is növelhetik.
(602) Továbbra is fennáll azonban a Közösségbe irányuló nagyobb kivitel lehetősége. A 2001 során történt növekedésnek számos oka volt, mint azt a súlyos kár elemzése során a Bizottság már megállapította, és ezek mindegyike változatlanul fennáll, és hatása várhatóan a behozatalt még tovább fogja növelni. Ezenkívül új elemet jelentenek az amerikai védintézkedések, aminek következtében a termelés jelentős részére a gyártók súlyos nyomás alatt kénytelenek vevőt találni. A Bizottság első becslése szerint a fentiekben kiszámított mennyiség (21 000 tonna) 25-50 %-a az, amelyet az Amerikai Egyesült Államok piacáról a Közösségbe lehetne átirányítani. Ez kb. 5 000 tonna, illetve 10 000 tonna többletimportot jelentene a Közösségbe. Ez a behozatal további kb. 50 %-os növekedését okozná a 2001-ben tapasztalt, már így is történelmi nagyságot elérő behozatal mellett. Ezért a Bizottság azt feltételezi, hogy a végleges intézkedések hiányában a minimális átirányított kereskedelem nem lenne kisebb, mint a közösségi behozatal 2000 és 2001 közötti növekedése, azaz kb. 3 500 tonna. Minden valószínűség szerint ez még nagyobb is lehet, azonban helyesebb az elemzést óvatosan végezni.
(603) Az is fontos, hogy 2001-ben a szerelvények fő exportpiaca Malajzia (127 000 t), az Amerikai Egyesült Államok (48 000 t), a Közösség (14 000 t), Kanada (12 000 t) és Japán (10 000 t) voltak. Ez azt tükrözi, hogy a Közösség a múltban is a világ egyik legnyitottabb piaca volt, és a közelmúlt intézkedéseit követően is az marad. Az euró 2002 első két negyedévében történt felértékelődése az USA dollárhoz és más fő valutákhoz képest vonzóbbá teszi a közösségi gyártáshoz kapcsolódó behozatalt rövid és középtávon.
6.7.3. Az Amerikai Egyesült Államok intézkedéseinek tervezett hatása
(604) A Bizottság értékelte annak a lehetséges hatását a közösségi gyártókra, ha a végleges intézkedéseket nem hozzák meg, és ennek következtében bekövetkezik az amerikai védintézkedések miatti átirányítás, valamint értékelte az intézkedéseknek a közösségi gyártókra gyakorolt hatását. Ebben a tekintetben a Bizottság arra az eredményre jutott, hogy közösségi védintézkedések hiányában elkerülhetetlen a behozatal jelentős növekedése, ami a közösségi ipar állapotának igen súlyos és jelentős hanyatlását eredményezné. A közösségi gyártók nagyfokú érzékenysége miatt az import minden jelentős növekedése súlyos következményekkel járna. A kb. 3 500 tonnás várható növekedés a közösségi gyártók eladásainak további jelentős csökkenését eredményezné, és a csökkenő eladások igen gyorsan súlyos negatív következményekhez vezetnének az iparág állapotát jellemző más mutatókban is.
(605) A behozatal feltételezett növekedése lényegesen rontaná a közösségi ipar helyzetét minden olyan tényezővel kapcsolatban, amelyet a súlyos kár megállapításával kapcsolatban a Bizottság már vizsgált. Ezek azonnal az eladások és az árak további erőteljes zuhanásához vezetnének, amelyből adódóan negatív hatások érvényesülnének a termelésre, megnőnének az egységköltségek és a veszteségek, valamint gyárak bezárása és elbocsátások fenyegetnének. Az árakra gyakorolt megnövekedett nyomás különösen nagy mértékű volna, és mindez akkor, amikor a veszteségek a -3,0 %-os tarthatatlan szinten vannak. Az általános negatív hatást tovább erősítené az, hogy a közösségi gyártók már most súlyos károkat szenvedtek az utóbbi években megnövekedett behozatal miatt.
6.7.4. Következtetés
(606) Figyelembe véve azt, hogy a közösségi gyártókat már most súlyos kár érte, ésszerű levonni azt a következtetést, hogy a behozatal várható további jelentős növekedése nagymértékben súlyosbítaná a közösségi gyártók helyzetét.
18. termék
Szerelvények (folyt.)
A KÖZÖSSÉGI GYÁRTÓK HELYZETE
1997 1998 1999 2000 2001
Kapacitás (tonna) 170 000 170 000 169 983 165 000 149 607
Kapacitás kihasználásának mértéke (%) 51,0 % 50,0 % 47,0 % 48,3 % 53,0 %
Nyitó készlet (tonna) 9 955 10 070 10 525 11 309 11 679
Össztermelés (tonna) 86 619 84 932 79 892 79 729 79 292
Vásárlás (tonna) 796 724 792 541 1 037
Összes értékesítés (tonna) 87 300 85 200 79 900 79 900 79 500
Helyi felhasználás (tonna) 0 0 0 0 0
Záró készlet (tonna) 10 070 10 525 11 309 11 679 12 508
Értékesített mennyiség az EU-n kívül (tonna) 27 133 24 624 24 583 28 369 30 069
Értékesített mennyiség az EU-ban (tonna) 60 167 60 576 55 317 51 531 49 431
EU értékesítés egységára (euró/tonna) 1 585 1 561 1 493 1 453 1 405
Nettó nyereség/veszteség EU-s értékesítésen (%) 4,4 % 4,3 % 2,0 % 1,9 % -1,0 %
Piaci részesedés (%) 85,9 % 86,4 % 85,4 % 83,6 % 78,4 %
Foglalkoztatás (időszak vége) 834 824 791 808 800
Termelékenység (tonna/munkavállaló) 104 103 101 99 99
AZ EU-S ÉRTÉKESÍTÉSEK MENNYISÉGE, EGYSÉGÁRAI ÉS JÖVEDELMEZŐSÉGE NEGYEDÉVES ALAPON
2001 1. n.év 2001 2. n.év 2001 3. n.év 2001 4. n.év 2002 1. n.év
Mennyiség (tonna) 19 259 18 805 18 064 17 887 16 086
Egységár (euró/tonna) 1 420 1 409 1 401 1 390 1 378
Jövedelmezőség (%) 0,9 % -0,6 % -1,8 % -2,5 % -3,0 %
Alákínálás 2001-ben = 14,8 %
Áron aluli értékesítés 2001-ben = 23,7 %
A fentiekben a közösségi gyártókról megadott adatokat mintavételezéses ellenőrzéssel és a közösségi össztermelés alábbi százalékát képviselő vállalatok helyszíni vizsgálatával igazolták: 60,9 %
7. - 19. TERMÉK: KARIMÁK
7.1. Az érintett termék és hasonló vagy közvetlenül versengő termék
7.1.1. Az érintett termék
(607) Az érintett termék vas- és acélkarima (nem öntött) (a továbbiakban: "karimák"). Az érintett termék jelenleg a KN 7307 91 00 kód alá van besorolva.
(608) A karimák olyan fémből készült alkatrészek, amelyek lehetővé teszik csővezetékrendszerek elemeinek össze- és szétkapcsolását, és amelyeket általában szénacél bugák vagy gömbvasak kovácsolásával és azt követő megmunkálásával gyártanak.
(609) Kimutatták, hogy minden egyes karima azonos jellemzőkkel vagy hasonló fizikai és műszaki jellemzőkkel, felhasználásokkal és alkalmazásokkal rendelkezik. Ennek megfelelően a karimák minden típusa egyetlen terméket képez, amely a fentiekben felsorolt KN-kódok közül a megfelelő alá van besorolva.
7.1.2. Hasonló vagy közvetlenül versengő termékek
(610) A Bizottság megvizsgálta, hogy a közösségi gyártók által előállított termék (a továbbiakban: "hasonló termék") hasonlít-e az érintett importált termékhez. A vizsgálat során a Bizottság beadványokat kapott az érintett termék egyes fő exportőreitől és importőreitől, akik azt állították, hogy a Közösségbe behozott szerelvények bizonyos típusait nem közösségi gyártók állították elő, és az nem tekinthető az érintett termékhez "hasonlónak".
(611) A Bizottság részletesen megvizsgálta ezeket a beadványokat, és különösen a vizsgálat alábbi megállapításait vette figyelembe:
a) a vám szempontjából a behozott terméknek és a közösségi terméknek megegyezik a nemzetközi besorolása. Továbbá azonosak vagy hasonlóak a fizikai tulajdonságaik (összetétel, méret, forma és felület), és azokat nemzetközileg elismert szabványok szerint gyártják;
b) a behozott terméket és a közösségi terméket hasonló vagy megegyező értékesítési csatornákon keresztül értékesítették, és az árinformációk naprakészen rendelkezésre álltak (például az árakat részletesen az időszakos ipari kiadványokban, többek között a Metal Bulletin és a Steel Weekly lapokban hozzák nyilvánosságra), és az érintett termék és a közösségi gyártók terméke nagyrészt az árban versengett egymással;
c) a behozott termék és a közösségi termék egyaránt alkalmas ugyanazon vagy hasonló végfelhasználásokhoz, és ezek ezért jelentős mértékben egymás alternatívái vagy helyettesítő termékei és egyszerűen felcserélhetők voltak;
d) a fogyasztók a behozott terméket és a közösségi terméket egyaránt egy bizonyos kívánalom vagy kereslet kielégítése céljából bizonyos funkciókat ellátó helyettesítő eszköznek tekintették, ebből a szempontból az exportőr/importőr által meghatározott különbségek csak az egyes vevők részére gyártott termékek közötti kismértékű változtatások voltak.
(612) A Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a termék tulajdonságaiban és jellemzőiben a beadványokban meghatározott állítólagos műszaki különbségek ellenére a behozott termék és a közösségi termék "hasonló vagy közvetlenül versengő termékek".
7.2. Megnövekedett behozatal
(613) A Bizottság megvizsgálta, hogy az érintett terméket a Közösségbe, a közösségi gyártáshoz képest abszolút vagy relatív mértékben olyan jelentősen megnövekedett mennyiségben és/vagy olyan feltételekkel importálják-e, ami a közösségi gyártóknak súlyos kárt okoz, vagy súlyos kár okozásával fenyeget. Ebben a tekintetben a Bizottság az érintett termék legutóbbi időszakban lebonyolított behozatalára fordította a figyelmét, amelyhez az adatok abszolút számokban, illetve viszonylagosan, az értékesítésre szánt gyártásra vonatkozóan (a "helyi felhasználás" kivételével) és a teljes gyártásra vonatkozóan rendelkezésre álltak. Az alábbi táblázat a behozatal növekedését mutatja abszolút mértékben és az értékesítésre szánt közösségi gyártáshoz és a teljes közösségi gyártáshoz (a helyi felhasználással együtt) viszonyítva egyaránt, az 1997-től 2001-ig terjedő időszakban.
19. termék
Karimák
FELHASZNÁLÁS
1997 1998 1999 2000 2001
Mennyiség (tonna) 187 483 187 413 169 424 152 884 172 836
AZ IMPORTRA VONATKOZÓ ADATOK
1997 1998 1999 2000 2001
Összes behozatal
Mennyiség (tonna) 69 555 77 754 76 781 76 575 96 754
Növekedés (%) 11,8 % -1,3 % -0,3 % 26,4 %
Piaci részesedés (%) 37,1 % 41,5 % 45,3 % 50,1 % 56,0 %
Behozatal és össztermelés aránya (%) 33,4 % 41,9 % 44,0 % 47,1 % 60,2 %
Behozatal és értékesített mennyiség aránya (%) 35,9 % 44,1 % 45,4 % 47,6 % 61,4 %
Egységár (euró/tonna) 837 876 887 910 932
1998/1997 1999/1998 2000/1999 2001/2000
Mennyiség mint mozgó átlag (tonna) 73 655 77 268 76 678 86 665
(614) 1997 és 2000 között a behozatal többé-kevésbé stabil volt, 70 000-77 000 tonna körül. Ebből adódóan ebben az időszakban a behozatal kb. 10 %-kal nőtt. A közösségi össztermeléshez képest a behozatal kb. 36 %-ról kb. 48 %-ra nőtt, miközben az értékesített termeléshez képest 35,9 %-ról 47,6 %-ra növekedett.
(615) 2000 és 2001 között a behozatal jelentős növekedést mutatott, 20 200 tonnával, azaz 26,4 %-kal emelkedve 76 600 tonnáról 96 800 tonnára nőtt. Ugyanebben az időszakban a szabad piaci termeléshez képest mért növekedés ugyancsak igen jelentős volt, 29,0 %-os, miközben az össztermeléshez képest a behozatal 27,8 %-kal nőtt.
(616) Az érintett termék ára 1997 és 2001 között minden évben nőtt, összességében 11,4 %-kal, és 2001-ben 932 euró/tonnát ért el.
7.2.1. Kétéves mozgó átlag
(617) A Bizottság kétéves mozgó átlagokat vett figyelembe, hogy meghatározza az 1997 és 2001 közötti importszintek hátterében álló tendenciát, valamint azt, hogy a behozatal utóbbi időben bekövetkezett növekedése kialakult tendenciát jelent-e. Ezek szerint míg a behozatal 1997/1998 és 1999/2000 között bármely kétéves időszakban 73 700 és 77 300 tonna között ingadozott, 1999/2000 és 2000/2001 között több mint 13 %-kal, 76 700 tonnáról 86 700 tonnára nőtt.
7.2.2. Az import piaci részesedése
(618) Az import piaci részesedése 1997 és 1999 között 37,1 %-ról 45,3 %-ra nőtt. 2000-től a behozatal piaci részesedése erőteljesebben növekedett, először 50,1 %-ra, majd 56,0 %-ra, ami kb. 11 %-os, illetve 12 %-os növekedésnek felel meg.
7.2.3. Következtetés
(619) A behozatal 1997-ben, 1998-ban és 1999-ben növekedett. Ebben az időszakban a behozatal éves növekedési üteme abszolút mértékben 5,2 % volt (15,9 % az össztermeléshez és 13,2 % a szabad piacon értékesített termeléshez képest). Ezzel szemben 1999 és 2000 között abszolút mértékben a behozatal növekedési üteme 13,0 % volt. Így a behozatal éves növekedési üteme több mint kétszer olyan nagy volt 1999 és 2001 között, mint a korábbi időszakban.
(620) A vizsgált ötéves időszak alatti import kétéves mozgó átlaga mutatja, hogy a közelmúlt importnövekedését nem az importszintek alakulásának szokásos tendenciái okozták.
(621) A Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a közelmúlt növekedései hirtelennek, erőteljesnek és jelentősnek mondhatók a korábbi évek fejleményeihez képest.
7.3. Előre nem látott fejlemények
7.3.1. Kereskedelemkorlátozó eszközök megnövelt használata az Amerikai Egyesült Államok által
(622) 1998-tól az Amerikai Egyesült Államok, amely a világ acélfelhasználásának kb. egynyolcadát képviseli, az ázsiai válságra[10] adott válaszként fokozta a kereskedelemkorlátozó eszközök alkalmazását az acéliparban, hogy a belföldi gyártókat megvédje a versenytől. A WTO-ban számos ilyen intézkedésről hoztak határozatot, és az alkalmazott módszerek közül néhányat a WTO-val összeférhetetlennek minősítettek. Mindenesetre az érvényben maradt intézkedések közül számos ugyanezen a módszeren alapul.
(623) Az alábbi táblázat az Amerikai Egyesült Államok által 1997 és 2001 között egy vagy több országra vonatkozóan hozott végleges dömpingellenes és kiegyenlítővám-határozatok éves számát mutatja az acélipar egészére nézve, valamint mutatja az utóbbi három év ilyen irányú tevékenységének növekedését.
Év Végleges dömpingellenes határozatok Végleges kiegyenlítővám-határozatok
1997 5 0
1998 6 1
1999 16 7
2000 14 5
2001 26 5
(624) 2001 során az Amerikai Egyesült Államok további átfogó intézkedéseket is meghirdetett az acéliparban. 2001 januárjában az Amerikai Egyesült Államok vizsgálatot indított az acélra az Amerikai Egyesült Államok 1974. évi kereskedelmi törvényének 223. szakasza alapján. 2001 júliusában az egyesült államokbeli ITC átfogó vizsgálatot hirdetett az acélra az 1974. évi kereskedelmi törvény 202. szakasza alapján; és decemberben az ITC védintézkedéseket javasolt az acéltermékek széles skálájára.
(625) Ezek az intézkedések egyre inkább az Amerikai Egyesült Államokba irányuló acéláru-import elleni hatással rendelkeztek, és 1998 és 2001 között az amerikai acélbehozatal 33 %-os csökkenését eredményezték, majd csúcspontjukat 2002. március 5-én érték el, amikor az Amerikai Egyesült Államok bejelentette a védintézkedéseket. Az Amerikai Egyesült Államokba irányuló behozatalra különösen a bevezetés előtt hónapokon át vitatott korlátozó eljárásnak volt visszatartó hatása a gazdasági szereplőkre nézve kialakult bizonytalanság miatt. Ez ténylegesen valamely WTO-tag által kezdeményezett legnagyobb méretű védintézkedés, amely közel 17 milliárd dollárnyi behozatalra vonatkozik.
7.3.2. A kereskedelemkorlátozó eszközök megnövekedett alkalmazása az Amerikai Egyesült Államok által - az érintett termék tekintetében
(626) A Bizottság ideiglenes védintézkedései és az ahhoz kapcsolódó vizsgálat külön foglalkozik a szénacél karimákkal és a szénacél szerelvényekkel, két különböző, de hasonló termékként. Következésképpen a karimákkal kapcsolatban az Amerikai Egyesült Államok vizsgálata és az Amerikai Egyesült Államok által hozott intézkedések hatásköre lényegesen szélesebb, mint a Bizottság tevékenységének hatásköre.
(627) A Bizottság megjegyzi, hogy 2001-ben a karimák közösségi piacra történt behozatala 21 %-kal nőtt a behozatal 1999 és 2000 közötti stagnáló tendenciájával szemben. Ezt a hirtelen növekedést a jelek szerint nagyrészt a Kínából származó behozatal okozta, amely az Amerikai Egyesült Államok vizsgálatának tárgyát képezi, és amely jelenleg az Amerikai Egyesült Államok védintézkedéseinek a hatálya alá esik.
(628) A Bizottság úgy véli, hogy időbeli összefüggés figyelhető meg az Amerikai Egyesült Államok által az acéltermékekre vonatkozó korlátozó vizsgálat bejelentése (amit az amerikai piacon már 2001 januárjában jeleztek számos sajtócikkben, amelyek az Amerikai Egyesült Államok és a Közösség piacát fenyegető szétesésről szóltak) és a közösségi piacra irányuló karimabehozatal növekedése között. Ez az összefüggés különösen nyilvánvaló a karimák esetében. 1997 és 2000 között a karimák közösségi behozatala 70 000 és 75 000 tonna között stabilnak mutatkozott. 2001-ben az import a 2000. évi szintről váratlanul 26 %-kal megugrott, az Amerikai Egyesült Államok korlátozó vizsgálatával párhuzamosan.
(629) A szénacél karimák Amerikai Egyesült Államokba irányuló behozatala 1999 és 2001 közötti fejlődésének elemzése nem bizonyult megfelelőnek, mivel az amerikai importadatok további, a Bizottság meghatározása szerinti karimák mellett más termékekre is vonatkoznak.
(630) A kereskedelemkorlátozó eszközök ilyen alkalmazása nem volt előrelátható az Uruguayi Forduló befejezésekor, és ez alkotja a Korlátozási Megállapodásban meghatározott előre nem látható körülményeket.
7.4. A közösségi gyártók meghatározása
(631) A karimák közösségi össztermelése évente kb. 160 000 tonna. A vizsgálatban résztvevő közösségi gyártók a következők:
- Melesi ... C. SRL, Olaszország,
- Metalfar Prodotti Industriali S.P.A., Olaszország,
- Ulma Forja S. Coop, Olaszország,
- Friedrich Geldbach GmbH ... Co, Németország,
- Bifrangi S.P.A., Olaszország,
- Bebitz GmbH, Németország.
(632) Ezek a vállalatok mind tagjai a Fachvereinigung Stahlflanschen e. V. szervezetnek, és az érintett termék közösségi össztermelésének mintegy 53 %-át adják. Ezért ezek a vállalatok a 3285/94/EK rendelet 5. cikke (3) bekezdésének c) pontja és az 519/94/EK rendelet 15. cikkének (1) bekezdése szerinti közösségi össztermelés jelentős hányadát képviselik. Ezért a vizsgálat szempontjából ők a közösségi gyártók.
7.5. Súlyos kár
7.5.1. Bevezetés
(633) A hasonló termék közösségi gyártóit ért súlyos kár, azaz a közösségi gyártók helyzetében bekövetkezett jelentős általános rosszabbodás megállapítása érdekében a Bizottság megvizsgált minden objektív és mérhető jellegű, a tárgyra vonatkozó tényezőt, amely befolyásolta a közösségi gyártók helyzetét. Az érintett termék esetében a Bizottság különösen a behozatal, a felhasználás, a termelés, a termelékenység, a kapacitások, a kapacitások kihasználása, az eladások, a piaci részesedés, az árak, a jövedelmezőség és a foglalkoztatás változását vizsgálta az 1997 és 2001 közötti években. A vonatkozó gazdasági adatok ennek a termékelemzésnek a végén találhatók.
7.5.2. Termelési kapacitás és a kapacitások kihasználása
1997 1998 1999 2000 2001
Termelési kapacitás (t) 263 000 238 000 233 000 230 000 220 000
Kapacitások kihasználása (t) 79 % 78 % 75 % 71 % 73 %
(634) A becsült összes termelési kapacitás 1997 és 2001 között 263 000 tonnáról 220 000 tonnára, azaz 16,3 %-kal csökkent. A közösségi kapacitás csökkenése részben a közösségi gyárak bezárásával kapcsolatos, amelyek közül az utolsót 2001-ben zárták be. Az alábbiak szerint a termelés gyorsabban csökkent, mint a kapacitás csökkenése. Így a kapacitások kihasználása az 1997. évi 79 %-ról 2000-ben 71 %-ra csökkent. 2001-ben a kapacitások kihasználása 73 %-ra emelkedett. Ez azonban egy gyár bezárásból, és nem a termelés növekedéséből adódott.
7.5.3. Össztermelés és helyi felhasználás
1997 1998 1999 2000 2001
Össztermelés (tonna) 208 218 185 520 174 412 162 581 160 818
(635) A vizsgált időszakban a közösségi ipari termelés az 1997. évi 208 200 tonnáról 2001-ben 160 800 tonnára csökkent. Ez 22,7 %-os csökkenést jelent, és a közösségi eladások csökkenéséhez kapcsolódik, az alábbiak szerint.
(636) Meg kell jegyezni, hogy számos acéltermék esetében egyértelműen meg kell különböztetni a helyi felhasználásra és a közösségi piacon történt értékesítésre szánt termelést. A karimákra nézve a vizsgálat megmutatta, hogy a helyi felhasználásra történt termelés annyira kis mértékű (2001-ben 2 %), hogy valószínűtlen, hogy bármilyen jelentősége lett volna a károk elemzésekor. Így az értékesítésre szánt összes termelés közvetlenül verseng a behozatallal.
7.5.4. Foglalkoztatás és termelékenység
1997 1998 1999 2000 2001
Foglalkoztatás (időszak vége) 963 953 879 858 846
Tonna/munkavállaló (t) 216 195 198 189 190
(637) A közösségi gyártók munkavállalóinak száma folyamatosan csökkent a vizsgált időszakban, az 1997. évi 963 főről 2001-ben 846 főre.
(638) 1998-ban a termelékenység jelentősen csökkent, ezt követően a helyzet a munkavállalónkénti 190 tonna körül stabilizálódott.
7.5.4.1. Pénzforgalom
1997 1998 1999 2000 2001
Pénzforgalom (index) 100 579 136 317 489
(639) A pénzforgalmat csak azoknak az együttműködő vállalatoknak a szintjén lehetett vizsgálni, amelyek az érintett termékek gyártották, és nem magával az érintett termékkel kapcsolatban. Ezért ez a mutató kevésbé jelentős, mint a fentiek. Mindenesetre negatív helyzet figyelhető meg 1997 és 2001 között, illetve 1999-től 2001-ig.
7.5.4.2. Tőkehozamráta (ROCE)
1997 1998 1999 2000 2001
ROCE 1,53 % 1,92 % -083 % 0,34 % -1,63 %
(640) A ROCE csak azoknak az együttműködő vállalatoknak a szintjén volt vizsgálható, amelyek az érintett terméket gyártották, és nem magával az érintett termékkel kapcsolatban. Ezért ez a mutató kevésbé jelentős, mint a fentiek. Mindenesetre negatív helyzet figyelhető meg 1997 és 2001 között, illetve 1999-től 2001-ig.
7.5.5. Felhasználás
1997 1998 1999 2000 2001
Felhasználás (tonna) 187 483 187 413 169 424 152 884 172 836
(641) A karimák közösségi felhasználását a közösségi gyártók összes eladása és az érintett termék Közösségbe történő összes behozatala alapján határozták meg az Eurostat statisztikái szerint.
(642) 1997 és 2000 között a Közösségen belüli felhasználás több mint 18 %-kal, 187 500 tonnáról 152 900 tonnára csökkent. 2000-hez képest 2001-ben a felhasználás 13 %-kal növekedett, de változatlanul 7,8 %-kal az 1997. évi szint alatt maradt.
7.5.6. Értékesítés mennyisége
1997 1998 1999 2000 2001
Közösségen belüli értékesítés mennyisége (t) 117 928 109 659 92 643 76 309 76 082
(643) A közösségi eladások a teljes időszak során 41 800 tonnával (117 900 tonnáról 76 100 tonnára), azaz több mint 35 %-kal csökkentek.
7.5.7. Piaci részesedés
1997 1998 1999 2000 2001
Piaci részesedés 63 % 59 % 55 % 50 % 44 %
(644) A közösségi gyártók közösségi piaci részesedése folyamatos csökkenést mutat az 1997. évi 63 %-os piaci részesedésről a 2001. évi 44 %-ra.
7.5.8. Készletek
1997 1998 1999 2000 2001
Zárókészlet (t) 26 685 31 607 31 123 30 032 31 138
(645) A készletek 1998-ban növekedtek, miután abszolút mértékben stabilak maradtak. A csökkenő termeléshez viszonyítva azonban a készletek kismértékben növekedtek az 1998. évi 17 %-ról a 2001. évi 19 %-ra.
7.5.9. A hasonló termék ára és az alákínálás
1997 1998 1999 2000 2001
Közösségi értékesítés egységárai 1 481 1 435 1 445 1 125 1 061
2001 1. .év 2001 2. n.év 2001 3. n.év 2001 4. n.év 2002 1. n.év
Egységárak (euró/tonna) 1 064 1 078 1 066 1 036 978
(646) 1997 és 1999 között a közösségi gyártók átlagos árai 1 400 és 1 500 euró/tonna között voltak. 2000-ben az ár 320 euró/tonnával (22,1 %), majd 2001-ben további 64 euró/tonnával (5,7 %) csökkent. Az alákínálás mértékének megállapításához a Bizottság az árinformációkat összehasonlítható időszakokban vizsgálta a kereskedelem azonos szintjén és hasonló vevők részére végzett értékesítéseknél. A közösségi gyártók és a Közösségbe exportáló gyártók által számlázott árak összehasonlítása alapján 2001-ben átlagosan 10,3 %-kal kínáltak a belföldi árak alá.
[pic]
7.5.10. Jövedelmezőség
1997 1998 1999 2000 2001
Közösségi értékesítés nettó haszna/vesztesége 4,1 % 5,3 % 3,2 % 1,7 % -1,1 %
2001 1. n.év 2001 2. n.év 2001 3. n.év 2001 4. n.év 2002 1. n.év
Közösségi értékesítés nettó haszna/vesztesége 0,0 % -0,9 % -1,3 % -2,2 % -4,1 %
(647) A közösségi gyártók közösségbeli eladásainak jövedelmezősége jelentősen csökkent 1998 óta, és 2001-ben negatívvá vált. Ezt a negatív irányú változást az is igazolja, hogy a 2001 első negyedévi és a 2002 első negyedévi adatok azt mutatják, hogy a közösségi gyártók közösségbeli eladásainak jövedelmezősége 0,0 %-ról -4,1 %-ra csökkent.
(648) Az alákínálás azt mutatja, hogy a behozott termék ára mennyivel alacsonyabb annál az árszintnél, amelyet a közösségi gyártók károkozástól mentes körülmények között várhatóan képesek lettek volna elérni. Az alákínálás mértékét a közösségi termék tonnánkénti károkozásmentes árának súlyozott átlaga alapján számították ki. Ezt az árat a közösségi termék megfelelő előállítási árával számították ki, amihez 8 %-os haszonkulcsot adtak hozzá. Ez a haszonkulcs reális, mert ez jellemző a közösségi gyártók hasznára a behozatal hirtelen megugrása által nem befolyásolt szokásos kereskedelmi helyzetben. Ezt a károkozástól mentes árat hasonlították a behozott érintett termék tonnánkénti súlyozott átlagos árához 2001 során. A két ár közötti különbséget az importált termék CIF/közösségi határra szállított ár százalékában fejezték ki, és az 23,0 %-os alákínálást mutatott.
7.5.11. Következtetés
(649) Az adatok negatív változást mutatnak a termelési kapacitás, a kapacitások kihasználtsága, a termelés, a foglalkoztatás és a termelékenység tekintetében, és ugyancsak negatív változások tapasztalhatók a pénzforgalom és a ROCE tekintetében is.
(650) Ezenkívül növekedtek a készletek, és negatív változások figyelhetők meg az eladások, a piaci részesedés, az árak és a jövedelmezőség tekintetében.
(651) 2001-ben, miközben a behozatal az ötéves időszakban a legmagasabb értéket érte el (96 754 tonna), a közösségi gyártók közösségbeli eladásainak a mennyisége mélypontra süllyedt, és jelentős mértékben csökkent a piaci részesedésük is. Az árak ugyancsak ötéves minimumra csökkentek, és a közösségi gyártók jövedelmezősége is csökkent.
(652) Ezeknek az összetett tényezőknek a közösségi gyártókra gyakorolt hatását tükrözik a gazdasági mutatók. A kapacitások kihasználása a korábbi csökkenés után, a kapacitások csökkenését követően ismét emelkedett. A foglalkoztatás szintje csökkent, miközben a termelékenység viszonylag stabil maradt. Míg a pénzforgalom pozitív jeleket mutatott, a ROCE negatív jeleket tükrözött. A felhasználás 2000-ig csökkent, majd 2001-re ismét növekedett. Az eladások különösen nagy csökkenést mutattak 1999 és 2000 között, a piaci részesedés erőteljesen csökkent. Míg a készletek kismértékű növekedéssel viszonylag stabilak maradtak, az árak estek, 10 %-os alákínálás mellett. Ugyanakkor a jövedelmezőség csökkent.
(653) A közösségi gyártókat mind a csökkenő eladott mennyiségek, mind az árak csökkenése miatt kár érte. Mivel a teljes felhasználás is csökkent, a közösségi gyártók közösségbeli eladásai is tovább csökkentek, ami a piaci részesedés jelentős zuhanását eredményezte, és folytatódó veszteségekhez vezetett.
(654) Az összes fenti tényezőt figyelembe véve és különösen a szabad piaci tevékenységek elemzése alapján a Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a közösségi gyártókat súlyos kár érte.
7.6. Ok-okozati kapcsolat
(655) A megnövekedett behozatal és a súlyos károkozás közötti okozati kapcsolat meglétének vizsgálata céljából, valamint annak érdekében, hogy a más tényezők által okozott kárt ne tulajdonítsák a megnövekedett behozatalnak, a Bizottság a következőképpen járt el:
- a károk okozásáért felelősnek tartott tényezők káros hatásait egymástól megkülönböztette,
- ezeket a káros hatásokat azoknak a tényezőknek tulajdonította, amelyek azokat okozzák, és
- miután a jelenlévő okozati tényezőknek tulajdonította a károkat, a Bizottság határozott arról, hogy a nagyobb behozatal okozza-e eredendően és alapvetően a súlyos kárt.
7.6.1. A megnövekedett behozatal hatása
(656) A karimák piaca az ellátási források, a vevők és az árak tekintetében átlátszó piac. Az érintett termék és a hasonló termék ezért főleg az árban versengenek.
(657) Az 1999 és 2001 közötti időszakban az import piaci részesedése 45,3 %-ról 56,0 %-ra nőtt, miközben a közösségi gyártók piaci részesedése 54,7 %-ról 44,0 %-ra esett. Ugyanebben az időszakban a szabad piacon értékesített mennyiség százalékában a behozatal 45,5 %-ról 61,4 %-ra nőtt. Így a behozatal is nőtt a termeléshez képest a közösségi gyártók kárára.
(658) Az árakkal kapcsolatban 1999 és 2001 között az importált termék átlagos egységára a közösségi piacon 887 euró/tonnáról 932 euró/tonnára nőtt, miközben a közösségi termék átlagos egységára 1 125 euró/tonnáról 1 061 euró/tonnára esett. Úgy tűnik, hogy az érintett időszak korai szakaszában a közösségi ipar képes volt fenntartani az árszintet. Mivel azonban a behozatal egyre nagyobb piaci részesedésre tett szert, a közösségi ipar kénytelen volt csökkenteni az árakat. Mindenesetre a megnövekedett behozatali árak és a csökkenő közösségi árak ellenére 2001-ben jelentős alákínálás volt megfigyelhető (10,3 %). Ezen az átlátszó piacon az alákínálásnak döntő szerepe volt. Csak maga a hasonló termék átlagos egységára csökkenésének a hatása 2001-ben 26,6 %-kal (35,6 millió euróval) csökkentette volna a közösségi gyártók közösségbeli eladásait. A eladott mennyiség párhuzamos csökkenésével együtt a Közösségben az értékesítési bevételek ténylegesen 53,1 millió euróval csökkentek. Az állandó költségek a közösségi gyártók összköltségének jelentős részét teszik ki. Ezért az értékesítési bevételekben történt esés aránytalanul nagyobb nyereségcsökkenést okozott, és 2001-ben a közösségi gyártók -1,1 %-os veszteséget könyveltek el.
(659) Ezekből az okokból kifolyólag a Bizottság úgy vélte, hogy összefüggésben áll az alacsony árú import növekedése és a közösségi gyártók által elszenvedett kár, és az import növekedése káros hatást fejtett ki különösen az árakra gyakorolt nyomás és a közösségi piacon a közösségi gyártók által értékesített csökkenő mennyiségek formájában.
7.6.2. A felhasználásbeli változások hatása
(660) A Bizottság megvizsgálta a felhasználás 1997 és 2001 közötti csökkenésének káros hatását. Meg kell jegyezni, hogy a csökkenés kismértékű, mindössze 14 600 tonnás volt, és a felhasználás valójában növekedett 1999 és 2001 között.
(661) Ezért annak ellenére, hogy 1997 és 1999 között a csökkenő felhasználás okozhatott káros hatásokat, 1999 és 2001 között az nem járult hozzá a káros hatásokhoz. Ebben a tekintetben az ötéves időszak kezdeti szakaszában bekövetkezett minden kárt kevésbé jelentősnek kell tekinteni, mintha az az ötéves időszak későbbi szakaszában következett volna be.
7.6.3. Az exportteljesítmény hatása
(662) A Bizottság ugyancsak megvizsgálta a kivitel csökkenésének hatását.
1997 1998 1999 2000 2001
Kivitel (tonna) 75 714 66 585 76 537 84 646 81 519
(663) A közösségi gyártók által exportált karimák mennyisége 1997 és 1998 között 75 700 tonnáról 66 600 tonnára esett vissza. 1998 és 2000 között a kivitel 18 000 tonnával nőtt, majd 2001-ben 3 100 tonnával csökkent. Az ötéves időszakban a kivitel kb. 5 800 tonnával csökkent. Ezért az 1999 és 2001 közötti időszak összességét nézve a kivitel csökkenése nem járult hozzá a káros hatásokhoz.
(664) A fentiekben meghatározott okok miatt a Bizottság arra következtetésre jutott, hogy bizonyos kapcsolat található a kivitel esése és tapasztalt káros hatások között, legalábbis 2000-re és 2001-re nézve.
7.6.4. Az esetleges többletkapacitás hatása
(665) A Bizottság továbbá vizsgálta, hogy a káros hatásokat okozhatta-e a közösségi gyártóknál meglévő többletkapacitás. 1997 és 2001 között a Közösség ipara a teljes becsült elméleti gyártási kapacitást 263 000 tonnáról 220 000 tonnára csökkentette, miközben a gyártási kapacitás kihasználása 71 % és 79 % között mozgott. Meg kell jegyezni, hogy a szerelvényekhez hasonlóan a karimák is késztermékek. A csökkenő kapacitás és a viszonylag stabil kapacitáskihasználás mellett bármely káros hatást kisebb jelentőségűnek lehet tekinteni.
7.6.5. A szerkezetátalakítás hatása
(666) A Bizottság továbbá vizsgálta a közösségi gyártók által az utóbbi években végrehajtott szerkezetátalakítás költségeinek káros hatását. Ebben a tekintetben meg kell jegyezni, hogy a szerkezetátalakítás jellemzően rövid távú költségeket jelent (például leépítési kifizetéseket, beszerzési költségeket stb.), amelyeket a középtávú hatékonysági megtakarítások ellensúlyoznak. A folyamatban lévő racionalizálási folyamatra való tekintettel ez azt sugallja, hogy a folyamatban lévő rövid távú költségek akkor is hatottak a költségszerkezetre, ha azok kismértékűek voltak.
7.6.6. A káros hatások oka
(667) A közösségi gyártók által elszenvedett kár főleg a kisebb piaci részesedés és romló pénzügyi veszteségek formájában jelentkezett. A Bizottság azonosította azt a négy tényezőt, amelyek a behozatal növekedése mellett hozzájárultak a károkozáshoz: a felhasználás csökkenése, a kivitel csökkenése, a többletkapacitás és a folyamatos racionalizálási erőfeszítések.
(668) A felhasználás kb. évi 1,6 %-kal csökkent, bár ez a csökkenés jelentősebb volt 1997 és 2000 között. Tulajdonképpen a felhasználás 2000-ben és 2001-ben nőtt. A behozatal változása azonban nem követte ezt a felhasználási tendenciát, és a Bizottság úgy véli, hogy a felhasználás kismértékű csökkenése nem játszott jelentős szerepet sem a mennyiségekben, sem az árakban.
(669) 2000-hez képest 2001-ben az exporteladások is csökkentek. Mivel azonban, az 1999 és 2001 közötti időszakhoz hasonlóan, a közösségi ipar exporteladásai növekedtek, bármely hatás kis jelentőségűnek tekinthető. A Bizottság ezért úgy véli, hogy az exporteladások nem játszottak jelentős szerepet a mennyiségekben vagy az árakban.
(670) A kapacitás 1997 és 2001 között csökkent, miközben a közösségi ipar általi kapacitáskihasználás kb. 70-80 %-os maradt. Mivel a kihasználás mértéke jelentősen nem változott, 2000 és 2001 között nőtt, illetve erőfeszítések történtek a kapacitás csökkentése érdekében, a Bizottság úgy véli, hogy a kapacitás kihasználása nem játszott jelentős szerepet a mennyiségekben vagy az árakban.
(671) A folyamatos racionalizálási törekvések hatásával kapcsolatban a Bizottság ugyancsak úgy vélte, hogy a közösségi gyártók költségszerkezetére gyakorolt hatás nem jelentős, különösen az alacsony árfekvésű behozatal árhatásához hasonlítva.
(672) A Bizottság felhívta a figyelmet arra, hogy a közösségi gyártók által értékesített mennyiség, az eladási árak és a jövedelmezőség csökkenését elsősorban a behozatal növekedése okozta, amely 2001-ben nemcsak sokkal gyorsabban nőtt, mint a felhasználás, hanem 2000-ben a felhasználás csökkenése mellett is növekedett.
7.6.7. Következtetés
(673) A Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy az egyéb ismert tényezők káros hatásainak vizsgálata és azok egymástól és a megnövekedett behozatal káros hatásától való elkülönítése és megkülönböztetése után, valamint annak biztosítása után, hogy a más tényezők által okozott kárt nem tulajdonítják a behozatalnak, úgy vélhető hogy okozati és lényegi kapcsolat áll fenn a megnövekedett behozatal és a közösségi gyártóknak okozott súlyos kár között.
7.7. További fejlemények
(674) A Bizottság továbbá számos olyan elemet vizsgált, amelyek igazolják azt a következtetést, hogy a közösségi gyártóknak okozott súlyos kár várhatóan jelentősen súlyosbodott volna, ha a behozatal a jelenlegi szinten folytatódik vagy növekszik.
7.7.1. Az Amerikai Egyesült Államok védintézkedései az acélra
(675) Az Amerikai Egyesült Államok 2002. március 5-én védintézkedéseket hozott bizonyos acéltermékek importjával szemben, amelyekhez a karimák is hozzátartoznak. Ezek az intézkedések 2002. március 20-án léptek érvénybe, és az Amerikai Egyesült Államokba irányuló behozatalra vonatkozó vámok az első évben ad valorem 13 %-kal, a második évben 10 %-kal és a harmadik évben 7 %-kal nőttek. Az intézkedések nem vonatkoznak Kanadára, Izraelre, Jordániára és Mexikóra, valamint számos fejlődő országnak minősített országra.
7.7.2. Az Amerikai Egyesült Államok acélra vonatkozó védintézkedéseiből adódó kereskedelemátirányítás
(676) A Bizottság megvizsgálta az Amerikai Egyesült Államok intézkedéseinek várható hatását az Amerikai Egyesült Államokba exportáló főbb országok helyzetének elemzése útján.
(677) 2001-ben az Amerikai Egyesült Államok 96 900 tonna árut importált az karimákkal megegyező HSC kód alá sorolt termékekből. E termékek fő exportőrei az Amerikai Egyesült Államokba a Közösség (52,0 %/50 400 tonna), India (28,5 %/27 600 tonna) és Kína (6,7 %/6 500 tonna) voltak.
(678) 2001-ben az amerikai védintézkedések által érintett országokból (kivéve a közösségi gyártókat, valamint azokat az országokat, amelyekre nem vonatkoznak az Amerikai Egyesült Államok védintézkedései, amennyiben az a karimákra vonatkozik) az Amerikai Egyesült Államokba irányuló összes export 12 500 tonnát tett ki. Bizonyos gyártók által előállított bizonyos termékeket ugyancsak mentesítettek az amerikai intézkedések alól, de ezeknek a mennyisége nem tekinthető jelentősnek a karimák esetében.
(679) A Bizottság ezt követően megvizsgálta annak a valószínűségét, hogy az Amerikai Egyesült Államok védintézkedéseiből következő korlátozott bejutás az amerikai piacra a Közösségbe irányuló export növekedését okozza. A Bizottság megvizsgálta az együttműködő exportőr gyártók kapacitásait. Arra az eredményre jutott, hogy ezek kapacitása 1997 és 2001 között kissé növekedett. Az együttműködő exportőr gyártók közül egy sem mutatott hajlandóságot arra, hogy a közeljövőben csökkentse a kapacitását, és egy sem mutatott arra irányuló szándékot, hogy az amerikai intézkedések miatt csökkentse termelését.
(680) A legtöbbjük azt a célt tűzte ki, hogy az Amerikai Egyesült Államokba irányuló kivitel csökkenésének kompenzálása érdekében növelje eladásait a belföldi piacon, de ezt az állítást e piacok stagnáló vagy csökkenő felhasználásának összefüggésében tették. Ebben a tekintetben igen valószínűtlen, hogy ezek a gyártók jelentősen növelni tudják eladásaikat a belföldi piacaikon. Egyben az is valószínűtlen, hogy növelni képesek a más exportpiacokra irányuló eladásaikat, mivel az ilyen piacok többségén a gyártók már az amerikai piac jelentős leszűkítésének hatása alatt vannak, és semmilyen jel nem mutat arra, hogy rövid és középtávon ezeken a piacokon a nagyobb behozatalt felvenni képes jelentős többletfelhasználás alakulna ki.
(681) Ezért az a potenciális kereskedelem, amelyet a végleges intézkedések hiányában az Amerikai Egyesült Államok intézkedései miatt a Közösségbe lehetne irányítani, 12 500 tonnát tesz ki. Annak, hogy ezt a potenciált miért nem lehet teljes egészében kihasználni, konkrét okai vannak, például az, hogy az Amerikai Egyesült Államok jelenlegi magas belföldi árai a vártnál némileg nagyobb behozatalt eredményezhetnének a 30 %-os vám ellenére, valamint azért, mert a harmadik országbeli gyártók részben ellensúlyozhatják az amerikai piac elvesztését azzal, hogy a belföldi piacukon növelik az eladásaikat. Ez különösen igaz lehet olyan országok esetében, amelyek az Amerikai Egyesült Államok védintézkedései ellen hoztak ellenintézkedéseket. A gyártók egy bizonyos ideig a készleteiket is növelhetik.
(682) Továbbra is fennáll azonban a Közösségbe irányuló nagyobb kivitel lehetősége. A 2001 során történt növekedésnek számos oka volt, mint azt a súlyos kár elemzése során a Bizottság már megállapította, és ezek mindegyike változatlanul fennáll, és hatása várhatóan a behozatalt még tovább fogja növelni. Ezenkívül új elemet jelentenek az amerikai védintézkedések, aminek következtében a termelés jelentős részére a gyártók súlyos nyomás alatt kénytelenek vevőt találni. Ilyen körülmények között ésszerű feltételezni, hogy a fentiekben kiszámított mennyiség (12 500 tonna) 25-50 %-a az, amely az Amerikai Egyesült Államok piacáról a Közösségbe átirányítható. Minden valószínűség szerint ez még nagyobb is lehet, azonban helyesebb az elemzést óvatosan végezni.
(683) Az is fontos, hogy 2001-ben a karimák fő exportpiaca a Közösség (96 800 tonna és az Amerikai Egyesült Államok (96 900 tonna) volt. Ez Japán (40 300 tonna), Kanada (25 500 tonna), Malajzia (13 600 tonna) és Dél-Korea (9 300 tonna) megfelelő adatával hasonlítható össze. Ez azt tükrözi, hogy a közösség a múltban is a világ egyik legnyitottabb piaca volt, és a közelmúlt intézkedéseit követően is az marad. Az euró 2002 első két negyedévében történt felértékelődése az amerikai dollárhoz és más fő valutákhoz képest vonzóbbá teszi a közösségi gyártáshoz kapcsolódó behozatalt rövid és középtávon.
7.7.3. Az Amerikai Egyesült Államok intézkedéseinek tervezett hatása
(684) A Bizottság értékelte annak a lehetséges hatását a közösségi gyártókra, ha a végleges intézkedéseket nem hozzák meg, és ennek következtében bekövetkezik az amerikai védintézkedések miatti átirányítás, valamint értékelte az intézkedéseknek a közösségi exportra gyakorolt hatását. Ebben a tekintetben a Bizottság arra az eredményre jutott, hogy közösségi védintézkedések hiányában elkerülhetetlen a behozatal jelentős növekedése, ami a közösségi ipar állapotának igen súlyos és jelentős hanyatlását eredményezné. A közösségi gyártók nagyfokú érzékenysége miatt az import minden jelentős növekedése súlyos következményekkel járna. A 3 000 és 6 000 tonna közötti várható emelkedés a közösségi gyártók eladásainak további jelentős csökkenését eredményezné, és a csökkenő eladások igen gyorsan súlyos negatív következményekhez vezetnének az iparág állapotát jellemző más mutatókban is.
(685) A behozatal feltételezett növekedése lényegesen rontaná a közösségi ipar helyzetét minden olyan tényezővel kapcsolatban, amelyet a súlyos kár megállapításánál a Bizottság már vizsgált. Ezek azonnal az eladások és árak további erőteljes csökkenéséhez vezetnének, amelyből adódóan negatív hatások érvényesülnének a termelésre, megnőnének az egységköltségek és a veszteségek, valamint gyárak bezárása és elbocsátások fenyegetnének. Az árakra gyakorolt megnövekedett nyomás különösen nagy mértékű volna, és mindez akkor, amikor a veszteségek a -4,1 %-os tarthatatlan szinten vannak. Az általános negatív hatást tovább erősítené az, hogy a közösségi gyártók már most súlyos károkat szenvedtek az utóbbi években megnövekedett behozatal miatt.
7.7.4. Következtetés
(686) Figyelembe véve azt, hogy a közösségi gyártókat már most súlyos kár érte, ésszerű levonni azt a következtetést, hogy a behozatal várható további jelentős növekedése nagymértékben súlyosbítaná a közösségi gyártók helyzetét. Tovább súlyosbítja ezt a helyzetet a közösségi kivitelnek az amerikai védintézkedések miatti nagymértékű csökkenése.
19. termék
Karimák (folyt.)
A KÖZÖSSÉGI GYÁRTÓK HELYZETE
1997 1998 1999 2000 2001
Kapacitás (tonna) 263 000 238 000 233 000 230 000 220 000
Kapacitás kihasználásának mértéke (%) 79 % 78 % 75 % 71 % 73 %
Nyitó készlet (tonna) 19 346 26 685 31 607 31 123 30 032
Össztermelés (tonna) 208 218 185 520 174 412 162 581 160 818
Vásárlás (tonna) 5 126 6 748 4 756 3 441 1 205
Összes értékesítés (tonna) 193 643 176 244 169 180 160 955 157 602
Helyi felhasználás (tonna) 12 362 11 102 10 472 6 157 3 315
Záró készlet (tonna) 26 685 31 607 31 123 30 032 31 138
Értékesített mennyiség az EU-n kívül (tonna) 75 714 66 585 76 537 84 646 81 519
Értékesített mennyiség az EU-ban (tonna) 117 928 109 659 92 643 76 309 76 082
EU értékesítés egységára (euró/tonna) 1 481 1 435 1 445 1 125 1 061
Nettó nyereség/veszteség EU-s értékesítésen (%) 4,1 % 5,3 % 3,2 % 1,7 % -1,1 %
Piaci részesedés (%) 63 % 59 % 55 % 50 % 44 %
Foglalkoztatás (időszak vége) 963 953 879 858 846
Termelékenység (tonna/munkavállaló) 216 195 198 189 190
AZ EU-S ÉRTÉKESÍTÉSEK MENNYISÉGE, EGYSÉGÁRAI ÉS JÖVEDELMEZŐSÉGE NEGYEDÉVES ALAPON
2001 1. n.év 2001 2. n.év 2001 3. n.év 2001 4. n.év 2002 1. n.év
Mennyiség (tonna) 19 228 19 008 18 951 18 895 13 541
Egységár (euró/tonna) 1 064 1 078 1 066 1 036 978
Jövedelmezőség (%) 0,0 % -0,9 % -1,3 % -2,2 % -4,1 %
Alákínálás 2001-ben = 10,3 %
Áron aluli értékesítés 2001-ben = 23,0 %
A fentiekben a közösségi gyártókról megadott adatokat mintavételezéses ellenőrzéssel és a közösségi össztermelés alábbi százalékát képviselő vállalatok helyszíni vizsgálatával igazolták: 63,5 %
8. A KÖZÖSSÉG ÉRDEKE
8.1. Előzetes megjegyzések
(687) A védintézkedések célja annak a kárnak a helyrehozása, amely az előre nem látható fejlemények miatt következett be, valamint annak megakadályozása, hogy az érintett termékre nézve a közösségi gyártók helyzete tovább romoljon. Az előre nem látható fejlemények, a megnövekedett behozatal és a súlyos kár mellett a Bizottság megvizsgálta, hogy léteznek-e olyan kötelező érvényű gazdasági okok, amelyek ahhoz a döntéshez vezetnének, hogy a Közösségnek nem áll érdekében az intézkedések meghozatala. Ebből a célból a rendelkezésre álló bizonyítékok alapján a Bizottság mérlegelte a lehetséges intézkedések hatását az 1., a 2., a 3., a 4., az 5., a 18., és a 19. termékhez kapcsolódó eljárásban érintett minden félre, illetve az intézkedések meghozásának vagy azok elvetésének a valószínű következményeit.
8.2. A közösségi gyártók érdeke
(688) Szokásos körülmények között mind a hét termék közösségi gyártói életképesek és versenyképesek. A vizsgált időszak alatt számos közösségi gyártó fontos racionalizálási és átalakítási projektet hajtott végre, hogy a világ acélpiacának globalizációját, illetve vevőinek piacait figyelembe véve fenn tudja tartani versenyképességét. A közösségi gyártók világméretű tevékenysége bizonyítja azok alkalmazkodóképességét és életképességét. Ezt az előrehaladást nyilvánvalóan veszély fenyegetné, ha az alacsony árfekvésű behozatal további növekedését nem akadályozzák meg végleges védintézkedések elrendelésével, ami ahhoz is vezethetne, hogy néhányuknak be kell szüntetniük a tevékenységüket.
8.3. A közösségi felhasználók és importőrök érdeke
(689) A Bizottság kérdőíveket küldött a közösségi piacon a hét termék ismert importőrei és felhasználói részére, hogy értékelje az intézkedések meghozatalának vagy azok elvetésének az importőrökre és felhasználókra gyakorolt hatását. Az importőröktől hét választ kaptak, de csak egyet importőrökhöz nem kapcsolódó felhasználótól. Helyszíni vizsgálatokat végeztek az érintett termék két importőrének létesítményeiben.
(690) Az érintett termékek egyes importőrei azt állították, hogy az intézkedések meghozatala szükségtelen szétesést okozna, azok végrehajtása költséges és felesleges. Az importőrök szempontjából a dömpingellenes rendeletek már így is megfelelően kezelik a romboló jellegű importnövekedést, és a további jogalkotás a szabad kereskedelmet tovább akadályozó nemkívánatos elem volna. Mások óvatosan üdvözölték a tervezett intézkedéseket, azon az alapon, hogy azok biztosítják a piac stabilitását.
(691) Ezenkívül a korlátozó eljárás során nem együttműködő egyes importőrök azon az alapon támadták az ideiglenes védintézkedéseket, hogy azok indokolatlanok, és aláaknázzák az üzleti vállalkozásaik pénzügyi életképességét. Ezeknek az állításoknak az alátámasztására azonban semmilyen bizonyítékot nem szolgáltattak, és ezek a javasolt intézkedések tükrében értelmezhetetleneknek tűnnek.
(692) Ebben a tekintetben meg kell jegyezni, hogy a javasolt intézkedések olyan vámkontingensekből állnak, amelyek a szokásos behozatal szintjénél magasabb szintet jelentenek. Továbbá a kontingens növelésével és a kontingens felett fizetendő vám szintjének a végleges intézkedések teljes időtartamán keresztül történő csökkentésével valószínűtlen, hogy a felhasználók és importőrök érdekei alaptalanul károsodnának, főleg azért sem, mert a további vámokat csak a vámkontingensek fölött kell fizetni. Ezért a felhasználók és importőrök hátrányai (ha egyáltalán vannak ilyenek) nem tekinthetők jelentősebbeknek, mint a javasolt intézkedések miatt a közösségi gyártókat érő előnyök, amelyek minimálisan szükségesek ahhoz, hogy a közösségi gyártók helyzete ne romoljon tovább.
9. VÉGSŐ ÉRVEK
(693) Az 1. mellékletben meghatározott termékek vizsgálata terén kapott eredmények elemzése azt mutatja, hogy a végleges védintézkedések feltételeit teljesítették, és igazolt az ilyen intézkedések iránti igény a közösségi gyártók által elszenvedett súlyos kár helyrehozatala és a behozatal további drasztikus növekedésének megakadályozása céljából.
9.1. A védintézkedések formája és szintje
(694) A közösségi piac nyitottságának fenntartása és a többletkereslet kielégítéséhez szükséges kínálat rendelkezésre állásának biztosítása érdekében célszerű olyan vámkontingenseket kialakítani, hogy az ilyen kontingensek feletti behozatal is beléphessen a Közösségbe akkor, ha a többletvámot megfizetik. A közösségi jogalkotás irányadó rendelkezései szerint, amelyek a GATT egyezmény XIX. cikke és a WTO korlátozó megállapodás szerinti közösségi kötelezettségekre hivatkoznak, ezeket az intézkedéseket érvényességük időtartama alatt progresszív módon liberalizálják.
(695) A hagyományos kereskedelmi folyamatok fenntartása érdekében az ilyen vámkontingenseknek az utóbbi három év importmennyisége + 10 %-on kell alapulniuk. Ez a korlátozott növekedés vélhetőleg olyan, amely lehetővé teszi a közösségi gyártók alkalmazkodását, miközben elkerülhetik a helyzetük további romlását. Az intézkedések liberalizációjának kötelezettségét és azok mérsékelt jellegét figyelembe véve, ezt az összeget minden olyan egymást követő évben 5 %-kal növelni kell, amelyben az intézkedések érvényben vannak. Egy időszak kontingensének kiszámításakor figyelembe kell venni, hogy az ideiglenes intézkedések 2002. március 29-én léptek érvénybe, és azok a védintézkedések három éves időszakából hat hónapot töltenek ki. Ezért a 2002. szeptember 29. és 2003. szeptember 28. közötti időszak kontingense összesítve (1) az utóbbi három év behozatala átlagos mennyiségének fele plusz 10 % és (2) az az összeg plusz 5 %; a 2003. szeptember 29. és 2004. szeptember 28. közötti időszak kontingense (3) a (2) alatt kiszámított mennyiség és (4) az az összeg plusz 5 %; és a 2004. szeptember 29. és 2005. március 28. közötti kontingens (5) a (4) alatt kiszámított összeg.
(696) A további vámokat olyan szinten kell megállapítani, amely egybevág a közösségi gyártóknak okozott súlyos kár megelőzésének céljával, és ezért a vám kezdő szintjét a 2001. évi alákínálás szintjén kell megállapítani (maximum 26 %). Az ideiglenes intézkedések kimutatták, hogy az érintett termékek esetében a 26 % elégséges a behozatal gyors növekedésének megakadályozására. Az intézkedések liberalizációjának kötelezettségét figyelembe véve a vám mértékét minden olyan egymást követő évben 10 %-kal növelni kell, amelyben az intézkedések érvényben vannak. Ezért szem előtt tartva, hogy az ideiglenes intézkedések 2002. március 29-én léptek érvénybe, és azok a védintézkedések három éves időszakából hat hónapot töltenek ki, a vámok mértéke a következő. A 2002. szeptember 29. és 2003. március 28. közötti időszakra a kezdő vámmértéket kell alkalmazni; a 2003. március 29. és 2004. március 28. közötti időszak mértéke a kezdő mérték mínusz 10 %; a 2004. március 29. és 2005. március 28. közötti időszakban a vámmérték a közvetlenül azt megelőző időszak vámmértéke mínusz 10 %.
(697) A Bizottság úgy véli, hogy a 2., a 3., a 4., az 5., a 18., és a 19. számú termékekkel kapcsolatban meghatározott vámkontingenseket olyan országok között kell felosztani, amelyek jelentős mértékben érdekeltek az ilyen termékeknek a Közösség piacára történő szállításában. Az ilyen jelentős mértékben érdekelt országokkal végzett konzultációt követően a Bizottság helyénvalónak ítélte meg egyes kontingensek bizonyos részeinek kijelölését az egyes jelentős mértékben érdekelt országok részére az ilyen ország által a megelőző irányadó időszakban (azaz 1999-től 2001-ig) szállított termékeknek az összes mennyiségben meglévő arányai alapján, kellőképpen figyelembe véve minden különleges tényezőt.
(698) Az 1. termékre (melegen hengerelt tekercsekre) vonatkozó körülmények azonban eltérőek. A melegen hengerelt tekercsek az acélgyártók legfontosabb terméke, amely a közösségi termelés 38 %-át és a behozatal 30 %-át teszi ki. Számos szállító ország nagymértékben érdekelt a melegen hengerelt tekercsek szállításában, így ha a vámkontingens a termék szállításában jelentős mértékben érdekelt országok között kerül felosztásra, nagy számú viszonylag kis nagyságú kontingens kerül kiosztásra, és a globális vámkontingensnek csak egy igen kis százaléka (7,5 % alatt) marad fenn más országok részére. A Bizottság úgy véli, hogy nagyobb százalékot kellene biztosítani más országok exportőrei részére, hogy azok fenntarthassák kereskedelmük hagyományos szintjét, és a potenciális szállítók számára a közösségi piac elérhető maradjon. Ezért a Bizottság véleménye az, hogy a melegen hengerelt tekercsekkel kapcsolatos vámkontingensnek egyetlen globális kontingensnek kell lennie.
(699) A védintézkedésekből adódó vámmérték vámkontingensek minden országra vonatkoznak. Oroszország, Kazahsztán és Ukrajna esetében a Bizottság úgy véli, hogy a nagy számú országspecifikus elem miatt a kétoldalú megállapodásokban előirányzott kontingenskijelölést és e megállapodások és intézkedések hatálya alá tartozó termékekre vonatkozó megállapodás megkötésétől függő, Ukrajnával szembeni egyoldalú intézkedéseket fenn kell tartani. Különösen ezek a különleges elemek azt mutatják, hogy ezekben az országokban az acélipar változatlanul távolba mutató átalakítási folyamat alatt áll, és változatlanul jelentős fejlesztést igényel. Ez olyan különleges helyzet, ami sem hatásában, sem mélységében nem hasonlítható semmilyen más ország helyzetéhez. Továbbá erre a három országra már most jelentős, már évek óta érvényben lévő mennyiségi korlátozások vonatkoznak, amelyeket nem lehet növelni. Ezeket a mennyiségi korlátokat mindig jelentősen az ország exportpotenciálja alatti szinten állapították meg, és ezek fennállása csökkentette e országok esélyeit arra, hogy a Közösségbe exportáljanak. A Bizottság úgy véli, hogy e három, jelenleg nem WTO-tagországra vonatkozó kontingenskijelölés nem hozza őket kedvezőbb helyzetbe egyik termék tekintetében sem, mint bármely más országot/WTO-tagot.
(700) A közösségi jogalkotással és a Közösség nemzetközi kötelezettségeivel összhangban a védintézkedések nem vonatkoznak fejlődő országból származó termékre, ha az érintett termék aránya a közösségi importban nem haladja meg a 3 %-ot.
(701) A Közösség által termékenként végzett meghatározás azt mutatja, hogy egyes fejlődő országokból származó termékek, amelyekre védintézkedést kellene elfogadni, nem felelnek meg azoknak a feltételeknek, hogy jogosultak legyenek a fenti könnyítésre. Ezért minden érintett termék esetében meg kell határozni azokat a fejlődő országokat, amelyekre az intézkedések vonatkoznak. A 2. melléklet e rendelet szempontjából meghatározza a fejlődő országokat, valamint minden egyes érintett termék esetében azokat a fejlődő országokat, amelyekre az intézkedések vonatkoznak.
(702) Egyes érintett termékekre a Közösség meglévő kereskedelemkorlátozó intézkedései vonatkoznak. Az ideiglenes intézkedéseket elrendelő rendeletben a Bizottság jelezte, hogy a védintézkedések és a dömpingellenes/kiegyenlítővám-intézkedések együttes hatása olyan mértékű védelemhez vezethet, amely nagyobb a súlyos kár megelőzéséhez vagy helyrehozatalához szükséges védelemnél. 2002. augusztus 30-án a Bizottság közleményt[11] tett közzé az olyan termékekkel kapcsolatban, amelyek az ilyen meglévő kereskedelemkorlátozó intézkedések hatálya alá esnek. A Bizottság haladéktalanul megvizsgálja álláspontját az ilyen termékekkel kapcsolatban.
9.2. A kontingensek kezelése
(703) A vámkontingensek optimális használatának biztosítására a legjobb módszer azok kiosztása a szabad forgalomba hozatali nyilatkozatok elfogadásának dátuma szerinti időrendi sorrendben, ahogy azt a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló 2913/92/EGK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló, 1993. július 2-i 2454/93/EGK bizottsági rendelet [12] előírja. Az összes közösségi importőr számára egyenlő és folyamatos hozzáférést kell biztosítani a kontingensekhez.
(704) A fejlődő országokból származó import vámkontingensek alóli mentességre való jogosultsága az áruk származási helyétől függ. Az importált áruknak egy adott országra meghatározott vámkontingense egy részére vagy a vámkontingens-maradványra való jogosultsága is az áruk származásától függ. Ezért a Közösségben jelenleg a származás meghatározására érvényben lévő szempontokat kell alkalmazni, és a vámkontingensek eredményes kezelésének biztosítása érdekében az érintett termékek behozatalához a Közösség határán kérni kell a származási bizonyítvány bemutatását.
9.3. Időtartam
(705) Az intézkedések három évig lesznek érvényben (az ideiglenes intézkedésekkel együtt), a lejárat dátuma 2005. március 28. Vámkontingenst kell nyitni a 2002. szeptember 29. és 2003. szeptember 28. közötti időszakra; azt követően 2003. szeptember 29. és 2004. szeptember 28. között és azt követően 2004. szeptember 29. és 2005. március 28. között az 1. melléklet meghatározása szerint az egyes termékekre. A védintézkedések meghozatala az Amerikai Egyesült Államok kereskedelemkorlátozó intézkedései által okozott megnövekedett behozatal hatásával összefüggésben történik, amelyek az Amerikai Egyesült Államok védintézkedéseiben teljesedtek ki. Ha a körülmények megváltoznak, a Közösség felülvizsgálja az intézkedések szükségességét,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
(1) Vámkontingensek megnyitására kerül sor a hét (a vonatkozó KN-kódra hivatkozva meghatározott) érintett termék mindegyikének közösségi behozatalával és az 1. mellékletben meghatározott mindegyik időszakkal kapcsolatban.
A melegen hengerelt tekercsek kivételével az érintett termékekkel kapcsolatban az 1. mellékletben meghatározott egyes vámkontingensek megfelelő részét a mellékletben meghatározott országokhoz kell rendelni.
(2) A 2658/87/EK tanácsi rendeletben[13] ezekre a termékekre megállapított hagyományos vámtétel vagy bármely kedvezményes vámtétel továbbra is érvényben marad.
(3) Azoknak a termékeknek a behozatala, amelyek mennyiségben meghaladják az 1. mellékletben meghatározott irányadó vámkontingenseket, vagy az arra az országra vonatkozó részt, ahonnan a termék származik (az esettől függően), vagy előnyök kérése nélkül, az adott termékre és az adott időszakra vonatkozó, az 1. mellékletben meghatározott mértékű többletvám alá esik. A többletvám a behozott termék vámértékére vonatkozik.
(4) Ezeknek az intézkedéseknek az alkalmazási időszakában a Bizottság felülvizsgálhatja ezeknek az intézkedéseknek a formáját és/vagy mértékét, ha a Bizottság úgy véli, hogy a behozatal bármely hónapban lényegesen nagyobb, mint 2001 azonos hónapjában.
2. cikk
(1) Minden olyan termék származását, amelyre e rendelet vonatkozik, a Közösségben érvényben lévő rendelkezéseknek megfelelően állapítják meg.
(2) Az 1. cikk szerint megnyitott bármely vámkontingensre, vagy azok bármely részére, vagy a 7. cikk szerinti mentességre való jogosultság a 2454/93/EGK rendelet[14] 47. cikkében meghatározott feltételeknek megfelelő származási bizonyítvány bemutatásától függ.
(3) A (2) bekezdésben említett származási bizonyítvány nem kötelező a kedvezményes vámintézkedésekre való jogosultság céljából megállapított irányadó szabályok szerint kiadott vagy kiállított származásigazolással rendelkező termékek behozatalához.
(4) A származásigazolás csak akkor fogadható el, ha a termékek megfelelnek a Közösségben érvényben lévő rendelkezések szerint a származás meghatározására vonatkozó kritériumoknak.
3. cikk
A vámkontingenseket a Bizottság és a tagállamok kezelik a legutóbb a 993/2001/EK rendelettel módosított 2454/93/EGK rendelet 308a., 308b. és 308c. cikkében megállapított vámkontingensek igazgatási rendszere szerint. A 2454/93/EGK rendelet 248. cikke szempontjából azonban minden egyes vámkontingenst vagy annak részét (az esettől függően) a rendelet 308c. cikkének értelmezésében nem kell kritikusnak tekinteni mindaddig, amíg a vámkontingens vagy a vámkontingens része (az esettől függően) kezdeti mennyiségének 75 %-át nem használják fel. Ez a rendelkezés kiigazítható, ha azt a Bizottság az intézkedések érvényessége alatt szerzett tapasztalatok eredményeként szükségesnek találja.
4. cikk
Az Oroszországból, Kazahsztánból és Ukrajnából származó behozatal e rendelet hatálya alá tartozik. A kétoldalú megállapodások és a Bizottság egyoldalú intézkedéseinek hatálya alá eső termékekre vonatkozó mennyiségi korlátozások teljes terjedelmükben az alábbiak szerint megállapítottak maradnak:
- a 2001. december 19-i, a Tanács keretein belül ülésező tagállami kormányképviselőik határozata az egyes acéltermékek kereskedelmével kapcsolatban Ukrajnára vonatkozó bizonyos intézkedésekről[15], amelyet a 2002. június 17-i 2002/476/ESZAK határozat[16], illetve a korábbi határozat 4. cikkében említetthez hasonló megállapodás módosított, vagy
- az Európai Szén- és Acélközösség és a Kazah Köztársaság kormánya között bizonyos acéltermékek kereskedelméről szóló megállapodás megkötéséről szóló 2002/654/ESZAK bizottsági határozatban említett megállapodás[17], vagy
- az Európai Szén- és Acélközösség és az Oroszországi Föderáció kormánya között bizonyos acéltermékek kereskedelméről szóló megállapodás megkötéséről szóló 2002/603/ESZAK bizottsági határozatban említett megállapodás[18].
5. cikk
(1) A (2) bekezdés szerint, a 2. mellékletben meghatározott fejlődő országok valamelyikéből származó hét érintett termék behozatalára nem vonatkoznak a vámkontingensek, illetve azokhoz nem rendelnek vámkontingenseket, illetve azokra nem vonatkozik az 1. mellékletben meghatározott többletvám.
(2) A hét érintett termék mindegyikére vonatkozóan a 2. melléklet határozza meg azokat a fejlődő országokat, amelyekre az ideiglenes intézkedések vonatkoznak.
6. cikk
Az e rendelet 1. mellékletében meghatározott termékekkel kapcsolatos 560/2002/EK rendelet szerint hozott többletvámokkal kapcsolatban kifizetett minden összeget véglegesen be kell szedni az 560/2002/EK rendelet 3. mellékletében meghatározott szinten.
7. cikk
A tagállamok és a Bizottság szorosan együttműködnek az e rendeletnek való megfelelés biztosítása érdekében.
8. cikk
Ezt a rendeletet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában ki kell hirdetni, és a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba. Ezt a rendeletet 2005. március 28-ig kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2002. szeptember 27-én.