A Tanács 2328/2003/EK rendelete
(2003. december 22.)
az Azori-szigetekről, Madeiráról, a Kanári-szigetekről, valamint Franciaország tengerentúli megyéiből, Guyanából és Réunionból származó egyes halászati termékek forgalomba hozatalakor e régiók távoli fekvése miatt felmerülő többletköltségek ellentételezésére vonatkozó program bevezetéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 37. cikkére és 299. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel a Bizottság javaslatára,
tekintettel az Európai Parlament véleményére [1],
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],
mivel:
(1) A halászati ágazat a Közösség legkülső régióiban nehézségekkel küzd, amelyeket - e régiók távoli fekvése és elszigeteltsége miatt - különösen súlyosbít a halászati termékek piacra szállításának költsége.
(2) A legkülső régiók segítésére létrehozott közösségi politika részeként a Tanács a 89/687/EGK [3], a 91/314/EGK [4] és a 91/315/EGK [5] határozattal Franciaország tengerentúli megyéi, a Kanári-szigetek, Madeira és az Azori-szigetek távoli fekvésével és szigetjellegével kapcsolatos támogatási programokat (Poseidom, Poseican és Poseima) hozott létre, amelyek felvázolják az alkalmazandó intézkedéseket, figyelembe véve e régiók különleges jellemzőit és korlátait.
(3) A Szerződés 299. cikkének (2) bekezdése elismeri e legkülső régiók gazdasági és társadalmi helyzetét befolyásoló sajátos hátrányokat, amelyeket e régiók távoli fekvése és szigetjellege tovább súlyosbít. Ez vonatkozik a halászati iparágra is.
(4) Az érintett régiók egyedi fejlődési problémákkal küzdenek, amelyek közül különösen súlyos problémát azok a többletköltségek jelentenek, amelyek az egyes termékek forgalomba hozatalakor e régiók távoli fekvése miatt merülnek fel.
(5) Egyes halászati termékek a Közösség egyéb régióiból származó hasonló termékekkel való versenyképességének megőrzése céljából a Közösség 1992-ben és 1993-ban intézkedéseket vezetett be az ilyen többletköltségek ellentételezésére a halászati ágazatban. Ezeket az intézkedéseket 1994-ben és az 1995-1997-ig tartó időszakban az 1503/94/EK [6] és a 2337/95/EK [7] rendelet, illetve az 1998-2002-ig tartó időszakban az 1587/98/EK [8] és az 579/2002/EK [9] rendelet elfogadása követte. 2003-tól rendelkezni kell a program folytatásáról annak érdekében, hogy ellensúlyozzák az egyes halászati termékek esetében a feldolgozás és a forgalomba hozatal tekintetében felmerülő többletköltségeket, és ennek megfelelően intézkedéseket kell elfogadni annak biztosítására, hogy a fent említett intézkedések folytatódhassanak.
(6) A nem ipari célú, part menti halászat társadalmi és gazdasági jelentőséggel bír az Európai Unió legkülső régióiban.
(7) A halállományok hatékony kezelése érdekében ésszerűsíteni kell a halászati erőkifejtéseket, különösen figyelembe véve a különböző tudományos intézetek által e téren folytatott magas technikai színvonalú kutatásokat a legkülső régiókban.
(8) Ezekben a régiókban be kell tartani az állományok védelmére és kezelésére vonatkozó közösségi szabályokat és különösen Francia Guyana esetében a garnéla 30 méternél kisebb mélységben történő halászatára vonatkozó tilalmat.
(9) Az érintett legkülső régiók gazdasági fejlődésének elősegítése céljából a tagállamoknak ki kell tudniuk igazítani az ugyanazon legkülső régióból származó különböző fajokra vonatkozóan vagy ugyanazon tagállam legkülső régióira vonatkozóan megállapított mennyiségeket, illetve a Bizottságnak ki kell tudnia igazítani az említett fajokra és régiókra vonatkozóan megállapított összegeket és mennyiségeket, figyelembe véve a forgalombahozatali feltételek változásait és a fajok jellemzőit.
(10) Ha a fajok vagy az ugyanazon tagállamhoz tartozó régiók tekintetében a kiigazítások nem eredményezték a rendelkezésre álló összegek teljes mértékű felhasználását, a Bizottságnak ki kell tudnia igazítani azokat az összegeket és mennyiségeket, amelyeket a különböző fajokra a különböző tagállamok legkülső régiói tekintetében megállapítottak. Ebben az esetben a kiigazítás nem érinti az e rendelet értelmében az elkövetkező évekre rendelkezésre álló összegek elosztásának arányát.
(11) Az e rendelet végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskör gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozattal [10] összhangban kell elfogadni,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Célkitűzés
Ez a rendelet egy programot vezet be az Azori-szigetekről, Madeiráról, a Kanári-szigetekről, valamint Franciaország tengerentúli megyéiből, Guyanából és Réunionból származó, az I-V. mellékletben felsorolt egyes halászati termékek forgalomba hozatalakor e régiók távoli fekvése miatt felmerülő többletköltségek ellentételezése (a továbbiakban: ellentételezés) céljából.
2. cikk
Kedvezményezettek
Az ellentételezés kedvezményezettjei a termelők, az 1. cikkben említett régiók kikötőiben lajstromozott és ott tevékenykedő hajók tulajdonosai vagy üzemeltetői vagy az ilyen üzemeltetők társulásai, valamint a feldolgozó- és az értékesítési ágazat szereplői vagy e szereplők társulásai, akiknél többletköltségek merülnek fel az érintett termékek forgalomba hozatalakor az említett régiók távoli fekvése miatt.
3. cikk
Azori-szigetek
Az Azori-szigetek esetében az ellentételezést az I. mellékletben felsorolt halászati termékek vonatkozásában kell fizetni. Az ellentételezés összege és a régió tekintetében megállapított mennyiségek a következők:
a) tonhal tekintetében 177 EUR tonnánként, évente legfeljebb 10000 tonna mennyiségig, amelyet a helyi konzerviparnak szállítanak;
b) frissen forgalomba hozott fajok tekintetében 455 EUR tonnánként, évente legfeljebb 2000 tonna mennyiségig;
c) a helyi iparnak vagy helyi termelői társulásnak, illetve szervezetnek fagyasztásra vagy feldolgozásra szállított, apró nyílt tengeri fajok és mélytengeri fajok tekintetében 148 EUR tonnánként, évente legfeljebb 1554 tonna mennyiségig.
4. cikk
Madeira
Madeira esetében az ellentételezést a II. mellékletben felsorolt halászati termékek vonatkozásában kell fizetni. Az ellentételezés összege és a régió tekintetében megállapított mennyiségek a következők:
a) tonhal tekintetében 230 EUR tonnánként, évente legfeljebb 4000 tonna mennyiségig, amelyet a helyi konzerviparnak szállítanak;
b) a fekete abroncshal tekintetében 250 EUR tonnánként, évente legfeljebb 1600 tonna mennyiségig;
c) akvakultúra-termékek tekintetében 1080 EUR tonnánként, évente legfeljebb 50 tonna mennyiségig.
5. cikk
Kanári-szigetek
A Kanári-szigetek esetében az ellentételezést a III. mellékletben felsorolt halászati termékek vonatkozásában kell fizetni. Az ellentételezés összege és a régió tekintetében megállapított mennyiségek a következők:
a) légi úton forgalomba hozott tonhal tekintetében 950 EUR tonnánként, évente legfeljebb 1619 tonna mennyiségig;
b) nyers állapotban, tengeri úton forgalomba hozott tonhal tekintetében 500 EUR tonnánként, évente legfeljebb 453 tonna mennyiségig;
c) tengeri úton forgalomba hozott bonitó tekintetében 250 EUR tonnánként, évente legfeljebb 453 tonna mennyiségig;
d) nyers állapotban, tengeri úton forgalomba hozott bonitó tekintetében 220 EUR tonnánként, évente legfeljebb 712 tonnáig;
e) fagyasztásra szánt szardínia és makréla tekintetében 240 EUR tonnánként, évente legfeljebb 347 tonna mennyiségig;
f) lábasfejűek és tengerfenéken élő fajok tekintetében 268 EUR tonnánként, évente legfeljebb 8292 tonna mennyiségig;
g) akvakultúra -termékek tekintetében 1300 EUR tonnánként, évente legfeljebb 1157 tonna mennyiségig.
6. cikk
Guyana
Guyana esetében az ellentételezést a IV. mellékletben felsorolt halászati termékek vonatkozásában kell fizetni. Az ellentételezés összege és a régió tekintetében megállapított mennyiségek a következők:
a) az ipari halászatból származó garnéla tekintetében 1100 EUR tonnánként, évente legfeljebb 3300 tonna mennyiségig;
b) frissen forgalomba hozott, nem ipari halászatból származó maréna tekintetében 1100 EUR tonnánként, évente legfeljebb 100 tonna mennyiségig;
c) fagyasztva forgalomba hozott, nem ipari halászatból származó maréna tekintetében 527 EUR tonnánként, évente legfeljebb 500 tonna mennyiségig.
7. cikk
Réunion
Réunion esetében az ellentételezést az V. mellékletben felsorolt halászati termékek vonatkozásában kell fizetni. Az ellentételezés összege és a régió tekintetében megállapított mennyiség tonhal, kardhal, nyársorrúhalfélék, vitorláshal, aranymakrahal és cápa tekintetében 1400 EUR tonnánként, évente legfeljebb 618 tonna mennyiségig.
8. cikk
Összegek és mennyiségek kiigazítása
(1) A tagállamok kiigazíthatják a különböző fajok tekintetében a 3-7. cikk keretében megállapított mennyiségeket az egyes tagállamok számára biztosított teljes évi finanszírozás növelése, illetve az egyes fajok egy tonna mennyiségére ellentételezésként előírt összegek növelése nélkül, feltéve hogy a Bizottság nem emel kifogást egy tagállam által megfelelően indokolt kiigazítás iránti kérelemről szóló értesítéstől számított négy héten belül.
(2) A Bizottság az érintett tagállam által küldött információ alapján kiigazíthatja a különböző fajok tekintetében megállapított összegeket és mennyiségeket, a fajok jellemzői, termelési és forgalombahozatali feltételei figyelembevételével a 3-7. cikkben megállapított átfogó pénzügyi rendelkezések keretein belül.
Az ilyen kiigazításokat egy régión belül, egy bizonyos tagállamhoz tartozó régiók tekintetében vagy különböző tagállamok tekintetében lehet végrehajtani.
(3) Ha a kiigazítást különböző tagállamok tekintetében hajtják végre, ez nem érintheti a rendelkezésre álló összegek elosztásának arányát, és a kiigazítást a program keretében biztosított teljes évi finanszírozás határain belül kell végrehajtani, a költségvetési hatóság által megállapítottak szerint.
(4) Az (1), (2) és a (3) bekezdésben említett kiigazításnál figyelembe kell venni valamennyi vonatkozó tényezőt, különösen a fajok biológiai jellemzőit, a többletköltségek változásait, valamint a termelés és a forgalomba hozatal minőségi és mennyiségi szempontjait.
9. cikk
Az alkalmazás részletes szabályai
E rendelet részletes alkalmazási szabályait a 10. cikk (2) bekezdésében megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
10. cikk
Bizottság
(1) A Bizottság munkáját a Halászatitermék-piaci Irányítóbizottság (a továbbiakban: "a bizottság") segíti.
(2) Az e bekezdésre való hivatkozás esetén az 1999/468/EK határozat 4. és 7. cikkét kell alkalmazni.
Az 1999/468/EK határozat 4. cikkének (3) bekezdésében megállapított időszak egy hónap.
(3) A bizottság elfogadja saját eljárási szabályzatát.
11. cikk
Finanszírozás
Az e rendeletben előírt intézkedések támogatást jelentenek, amely célja a mezőgazdasági piacok stabilizálása, az 1258/1999/EK rendelet [11] 2. cikke értelmében. Ezeket az intézkedéseket az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap Garanciarészlege (EMOGA) finanszírozza.
12. cikk
Jelentés
Legkésőbb 2006. június 1-jéig a Bizottság jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak és az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak az e rendeletben előírt intézkedések végrehajtásáról, és e jelentés mellé szükség esetén csatolja az e rendeletben megállapított célok eléréséhez szükséges megfelelő kiigazításokra vonatkozó javaslatait.
13. cikk
Átmeneti intézkedések
A 8. cikkben megállapított eljárás vonatkozik azokra a Bizottsághoz benyújtott, az 1587/98/EK rendelet 2. cikkének (6) bekezdése szerinti kiigazítás iránti kérelmekre, amelyek tekintetében nem határoztak e rendelet hatálybalépése előtt.
14. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2003. január 1-jétől 2006. december 31-ig kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2003. december 22-én.