AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2003/53/EK IRÁNYELVE
(2003. június 18.)
az egyes veszélyes anyagok és készítmények forgalomba hozatalának és felhasználásának korlátozásairól szóló 76/769/EGK tanácsi irányelv 26. módosításáról (nonilfenol, nonilfenol-etoxilát és cement)
(EGT vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 95. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára[1],
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére[2],
a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően[3],
mivel:
(1) A létező anyagok kockázatainak értékeléséről és ellenőrzéséről szóló, 1993. március 23-i 793/93/EGK tanácsi rendelettel[4] összhangban megvizsgálták a nonilfenol (NP) és a nonilfenol-etoxilát (NPE) által a környezetet fenyegető veszélyeket. A vizsgálat rámutatott, hogy az említett veszélyeket csökkenteni kell, és 2001. március 6-i és 7-i véleményében a toxicitási, ökotoxicitási és környezetvédelmi tudományos bizottság (CSTEE) megerősítette ezt a következtetést.
(2) A vízvédelmi politika területén a közösségi fellépés kereteinek meghatározásáról szóló, 2000. október 23-i 2000/60/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel[5] az NP-t az "elsőbbségi veszélyes anyag" osztályba sorolták. Az említett irányelv 16. cikkének (6) bekezdése szerint a Bizottság az ilyen anyagok kiáramlása, kibocsátása és veszteségei megszüntetésének vagy fokozatos kivonásának ellenőrzésére vonatkozó javaslatokat nyújt be.
(3) A 793/93/EGK rendelet keretében elfogadott, az akrilaldehid; dimetil-szulfát; nonilfenol-fenol, 4-nonil-, elágazó; terc-butil-metil-éter anyagok kockázatértékelési és kockázatcsökkentési stratégiáinak eredményeiről szóló, 2001. november 7-i 2001/838/EK bizottsági ajánlás[6] kockázatkorlátozási stratégiát javasolt az NP-re és NPE-re, különösen ajánlva, hogy korlátozzák ezen anyagok forgalomba hozatalát és felhasználását.
(4) A környezet megóvása érdekében a Bizottságot felkérik, hogy mérlegelje a szennyvíziszap mezőgazdasági felhasználása során a környezet és különösen a talaj védelméről szóló, 1986. június 12-i 86/278/EGK tanácsi irányelv[7] módosítását azzal a céllal, hogy állapítsanak meg koncentrációs határértéket a talajra terítendő szennyvíziszap NP- és NPE-tartalmára vonatkozóan.
(5) A környezet megóvása érdekében az NP és az NPE további forgalomba hozatalát és felhasználását korlátozni kell olyan alkalmazások esetében, amelyek a környezetet érintő kiáramlásokat, kibocsátásokat és veszteségeket eredményeznek. A peszticidekben és biocidokban található formulázási segédanyagokra vonatkozó korlátozás azonban nem sértheti az NPE-t mint formulázási segédanyagot tartalmazó peszticidek, illetve biocidok azon meglévő nemzeti engedélyeinek érvényességét, amelyeket ezen irányelv hatálybalépése előtt ítéltek oda, amíg azok le nem járnak.
(6) Tudományos vizsgálatok azt is kimutatták, hogy a króm(VI)-tartalmú cementkészítmények allergiás reakciókat válthatnak ki bizonyos körülmények között, amennyiben közvetlenül és hosszan tartóan kerülnek érintkezésbe az emberi bőrrel. A cement valamennyi felhasználása azzal a kockázattal jár, hogy közvetlen és hosszan tartó érintkezésbe kerül az emberi bőrrel, kivéve az ellenőrzött, zárt és teljesen automatizált eljárásokat.
(7) A CSTEE megerősítette a cementben található króm(VI) egészségkárosító hatásait.
(8) Egyedi óvintézkedések szükségesek, ám azok nem elegendőek ahhoz, hogy megakadályozzák a bőr érintkezését a cementtel. Ezenkívül a munkájuk során vegyi anyagokkal kapcsolatos kockázatoknak kitett munkavállalók egészségének és biztonságának védelméről szóló, 1998. április 7-i 98/24/EK tanácsi irányelvben[8] (tizennegyedik egyedi irányelv a 89/391/EGK irányelv 16. cikkének (1) bekezdése értelmében) szereplő óvintézkedések rangsora szerint a munkáltatónak kiemelten gondoskodnia kell arról, hogy amennyiben helyettesítésre nincs lehetőség, az expozíció mértékét a lehető legkisebbre csökkentse, és csak akkor alkalmazzon egyedi óvintézkedéseket, ha az expozíciót más eszközökkel nem lehet megakadályozni.
(9) Az emberi egészség megóvása érdekében ezért szükségesnek látszik korlátozni a cement forgalomba hozatalát és felhasználását. A cement, illetve a több mint 2 ppm króm(VI)-tartalmú cementkészítmények forgalomba hozatalát és felhasználását különösen olyan tevékenységek esetében kell korlátozni, amikor fennáll a bőrrel való érintkezés lehetősége. Az ellenőrzött, zárt és teljesen automatizált eljárásokra ez nem vonatkozik, és ezért azoknak mentességet kell adni. Redukálószereket kell alkalmazni a lehető legkorábbi fázisban, azaz már a cement gyártásakor is.
(10) Az emberi egészség további megóvása érdekében a Bizottságot felkérik, hogy mérlegelje a 98/24/EK irányelv I. mellékletének olyan módosítását, hogy porra vonatkozóan, kötelező érvényű foglalkozási expozíciós határértéket határozzon meg.
(11) A króm(VI) alkalmazását az elhasználódott járművekről szóló, 2000. szeptember 18-i 2000/53/EK európai parlamenti és a tanácsi irányelv[9] és az egyes veszélyes anyagok elektromos és elektronikus berendezésekben való alkalmazásának korlátozásáról szóló, 2003. január 27-i 2002/95/EK európai parlamenti és a tanácsi irányelv[10] már betiltotta. A króm(VI) egyéb alkalmazásainak vizsgálata egy kockázatértékelés keretében folyamatban van, és a Bizottságot felkérik, hogy a lehető legrövidebb időn belül tegyen javaslatot olyan megfelelő jogszabályra, amelynek segítségével az azonosított kockázatok leküzdhetők.
(12) Az egyes veszélyes anyagok és készítmények forgalomba hozatalának és felhasználásának korlátozásaira vonatkozó tagállami törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló, 1976. július 27-i 76/769/EGK tanácsi irányelvet[11] ennek megfelelően módosítani kell.
(13) Ezen irányelv célkitűzése, hogy összehangolt rendelkezéseket vezessen be az NP, az NPE és a cement tekintetében, ezáltal megőrizve a belső piac működését, egyúttal biztosítva az egészségnek és a környezetnek a Szerződés 95. cikkében előírt magas fokú védelmét.
(14) Ezen irányelv alkalmazásához kívánatos egy összehangolt vizsgálati módszer elfogadása a cement króm(VI)-tartalmának tekintetében, ám ennek nem szabad késleltetnie ezen irányelv hatálybalépését. Ezért a Bizottságnak a 76/769/EGK irányelv 2a. cikkével összhangban meg kell határoznia egy ilyen módszert. A vizsgálati módszert lehetőleg európai szinten, adott esetben az Európai Szabványügyi Bizottságnak (CEN) kell kidolgoznia.
(15) Ez az irányelv nem érinti a dolgozók védelme minimumkövetelményeinek megállapításáról szóló közösségi jogszabályokat, például a munkavállalók munkahelyi biztonságának és egészségvédelmének javítását ösztönző intézkedések bevezetéséről szóló, 1989. június 12-i 89/391/EGK tanácsi irányelvet[12] és az ezen alapuló egyedi irányelveket, különösen a munkájuk során rákkeltő anyagokkal kapcsolatos kockázatoknak kitett munkavállalók védelméről szóló, 1990. június 28-i 90/394/EGK tanácsi irányelvet[13] (hatodik egyedi irányelv a 89/391/EGK irányelv 16. cikkének (1) bekezdése értelmében) és a 98/24/EK irányelvet,
ELFOGADTÁK EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
(1) A 76/769/EGK irányelv I. melléklete ezen irányelv mellékletének megfelelően módosul.
(2) Az NPE-t mint formulázási segédanyagot tartalmazó peszticidek és biocidok azon meglévő nemzeti engedélyeinek érvényességét, amelyeket ezen irányelv hatálybalépése előtt ítéltek oda, ez az irányelv nem érinti mindaddig, amíg az engedélyek le nem járnak.
2. cikk
A Bizottság a 76/769/EGK irányelv I. melléklete 47., cementről szóló pontjának alkalmazására elfogad egy összehangolt vizsgálati módszert az említett irányelv 2a. cikkében megállapított eljárással összhangban.
3. cikk
A tagállamok 2004. július 17-e előtt elfogadják és kihirdetik azokat a rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
Ezeket a rendelkezéseket 2005. január 17-től alkalmazzák.
Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
4. cikk
Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.
5. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Luxembourgban, 2003. június 18-án.