A Tanács 333/2002/EK rendelete
(2002. február 18.)
az érintett tagállam által el nem ismert útiokmányok birtokosai részére a tagállamok által kiadott vízumok beillesztésére szolgáló űrlapok egységes formátumáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 62. cikke 2. pontja b) pontjának iii. alpontjára,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],
mivel:
(1) A vízumpolitika harmonizációja lényeges intézkedés a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség fokozatos megteremtése felé különösen a határátlépést illetően.
(2) A Bel- és Igazságügyi Tanács által 1998. december 3-án elfogadott Bécsi Cselekvési Terv 38. intézkedése kimondja, hogy közelről figyelemmel kell követni az új műszaki fejlesztéseket annak érdekében, hogy adott esetben jobban biztosítsák az egységes formátumú vízumok biztonságát.
(3) Az Európai Tanács 1999. október 15-i és 16-i tamperei ülésének 22. következtetése kimondja, hogy a vízumok és hamis útiokmányok tekintetében a közös, aktív politika továbbfejlesztésére van szükség.
(4) A tagállamok jelenleg olyan űrlapokat használnak az érintett tagállam által el nem fogadott útiokmányokkal rendelkező személyeknek kiállított vízumok beillesztéséhez, amelyek nem felelnek meg az előírt biztonsági normáknak. Ezen oknál fogva az ilyen űrlapok biztonságosabbá tétele érdekében szükség van azok formátumának egységesítésére.
(5) Ennek az egységes formátumnak az összes szükséges információt tartalmaznia kell, és meg kell felelnie a szigorú műszaki előírásoknak, különösen a hamisítás és meghamisítás elleni védelemre vonatkozó követelményeknek. A formátumnak alkalmasnak kell lennie arra, hogy az összes tagállam alkalmazhassa, valamint rendelkeznie kell mindenki által felismerhető, szabad szemmel is jól látható egységesített biztonsági jellemzőkkel.
(6) Ez a rendelet az egységes formátum mintájának leírására szorítkozik. A leírást ki kell egészíteni további műszaki előírásokkal, amelyeket titokban kell tartani a hamisítás és a meghamisítás megakadályozása érdekében, és amelyek nem tartalmazhatnak személyes adatokat vagy ilyen adatokra való utalást. Az ilyen további műszaki előírások elfogadására vonatkozó hatáskört a Bizottságra kell ruházni, amelyet a vízumok egységes formátumának meghatározásáról szóló, 1995. május 29-i 1683/95/EK tanácsi rendelet [3] 6. cikke alapján felállított bizottság segít.
(7) Annak biztosítása érdekében, hogy az említett információkhoz a szükségesnél több személy ne férhessen hozzá, minden tagállamnak egyetlen, az egységes formátum nyomdai előállításáért felelős szervet kell kijelölnie azzal, hogy a tagállamoknak joguk van szükség esetén más szervet megbízni. Minden tagállam megküldi a Bizottságnak és a többi tagállamnak az illetékes szerv nevét.
(8) A tagállamok a Bizottsággal egyetértésben végrehajtják a szükséges intézkedéseket ahhoz, hogy biztosítsák a személyes adatok feldolgozása során a személyes adatok kezelése vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben [4] említett szintű védelmet.
(9) A tagállamok területére történő beutazásra vagy a vízumok kiállítására irányadó feltételek nem érintik az útiokmányok érvényességének elismerésére jelenleg irányadó szabályokat.
(10) Ez a rendelet Norvégia és Izland társulási megállapodásának végrehajtása vonatkozásában a schengeni vívmányoknak az Európai Unió keretébe történő beillesztéséről szóló jegyzőkönyv értelmében a schengeni vívmányok továbbfejlesztésének minősül.
(11) Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Közösséget létrehozó szerződéshez csatolt, az Egyesült Királyság és Írország helyzetéről szóló jegyzőkönyv 3. cikkének megfelelően az Egyesült Királyság 2001. július 3-án kelt levelében közölte, hogy részt kíván venni ennek a rendeletnek az elfogadásában és alkalmazásában.
(12) Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Közösséget létrehozó szerződéshez csatolt, az Egyesült Királyság és Írország helyzetéről szóló jegyzőkönyv 1. cikkének megfelelően Írország nem vesz részt ennek a rendeletnek az elfogadásában. Következésképpen és az említett jegyzőkönyv 4. cikkének sérelme nélkül e rendelet rendelkezései Írországra nem alkalmazhatók.
(13) Az e rendelet végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtó hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozatnak [5] megfelelően kell elfogadni,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
(1) E rendelet alkalmazásában a "vízum beillesztésére szolgáló űrlap" olyan okmány, amelyet egy tagállam hatóságai állítanak ki a szóban forgó tagállam által nem elfogadott útiokmánnyal rendelkező személynek, és amelybe az illetékes hatóságok vízumot illesztenek.
(2) A vízum beillesztésére szolgáló űrlapnak egyeznie kell a mellékletben található mintával.
(3) Amennyiben a vízum beillesztésére szolgáló űrlap birtokosának kíséretében van családjának egy vagy több eltartott tagja, minden tagállam önállóan jogosult határozni arról, hogy a családfő és a család minden egyes tagja számára külön vízumlapot kell-e kiállítani.
2. cikk
A vízum beillesztésére szolgáló űrlap egységes formátumára vonatkozó műszaki előírásokat és az alábbiakra vonatkozó előírásokat az 5. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően kell meghatározni:
a) a biztonsági jellemzők és követelmények, beleértve a hamisítás, az utánzás és a meghamisítás elleni normákat is;
b) a vízum beillesztésére szolgáló űrlapok kitöltésének eljárásai és technikai módszerei.
3. cikk
A 2. cikkben említett előírások titkosak. Ezekhez csak az egyes tagállamokban az egységes formátum nyomdai előállításával megbízott szervek és egy tagállam vagy a Bizottság által szabályszerűen meghatalmazott személyek férhetnek hozzá.
Mindegyik tagállam egyetlen szervet jelöl ki, amely felelős az űrlapok egységes formátumának nyomdai előállításáért. A szerv nevét meg kell küldeni a Bizottságnak és a többi tagállamnak. E feladat ellátására két vagy több tagállam ugyanazt a szervet is kijelölheti. Minden tagállam jogosult arra, hogy az általa kijelölt szerv helyett más szervet bízzon meg. Erről a Bizottságot és a többi tagállamot tájékoztatni kell.
4. cikk
Az adatvédelmi szabályok sérelme nélkül azok a személyek, akik részére az egységes űrlapokat kiállítják, jogosultak arra, hogy ellenőrizzék az egységes űrlapon feltüntetett személyes adatokat és szükség esetén ezek helyesbítését vagy törlését kérjék.
A űrlap egységes formátuma géppel olvasható információt nem tartalmaz, kivéve a mellékletben előírt esetekben, illetve azon esetekben, amelyekben ezek az adatok a vonatkozó útiokmányban szerepelnek.
5. cikk
Ez a rendelet nem érinti a tagállamok hatáskörét az államok és területi egységek, valamint ezek hatóságai által kibocsátott útlevelek, útiokmányok és személyazonossági okmányok elismerésére.
6. cikk
(1) A Bizottságot az 1683/95/EK rendelet 6. cikke értelmében létrehozott bizottság segíti.
(2) Ahol erre a bekezdésre hivatkoznak, az 1999/468/EK határozat 5. és 7. cikkét kell alkalmazni.
Az 1999/468/EK határozat 5. cikkének (6) bekezdése szerinti időtartamot két hónapban határozzák meg.
(3) A bizottság elfogadja saját eljárási szabályzatát.
7. cikk
Amennyiben a tagállamok az 1. cikkben említett célokon kívül más célokra is felhasználják az űrlap egységes formátumát, megfelelő intézkedéseket kötelesek hozni abból a célból, hogy biztosítsák az 1. cikkben meghatározott űrlappal való összetévesztés lehetőségének kizárását.
8. cikk
A tagállamoknak legkésőbb a 2. cikk a) pontjában említett intézkedések elfogadásától számított két éven belül kell megkezdeniük a vízum beillesztésére szolgáló űrlapok egységes formátumának használatát. A vízum beillesztésére szolgáló űrlap egységes formátumának bevezetése nem érinti azonban a már megadott és más formátumban kiadott engedélyek érvényességét, hacsak az érintett tagállam másképp nem határoz.
9. cikk
Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.
Ez a rendelet az Európai Közösséget létrehozó szerződésnek megfelelően teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2002. február 18-án.