A BIZOTTSÁG 2005/2006/EK RENDELETE
(2006. december 22.)
a Malajziából és Tajvanról származó szintetikus vágott poliészter szálakra ideiglenes dömpingellenes vám kivetéséről
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, legutóbb a 2117/2005/EK rendelettel (1) módosított, 1995. december 22-i 384/96/EK tanácsi rendeletre (2) (a továbbiakban: az alaprendelet) és különösen annak 7. cikkére,
a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően,
mivel:
A. ELJÁRÁS
1. Eljárás kezdeményezése
(1)
2006. április 12-én a Bizottság az Európai Unió Hivatalos Lapjában (3) közzétett értesítéssel („az eljárás megindításáról szóló értesítés”) bejelentette a Malajziából és Tajvanról származó szintetikus vágott poliészter szálak behozatalát érintő dömpingellenes eljárás megindítását.
(2)
A Bizottság a dömpingellenes eljárást a Közösség összes szintetikus vágott poliészterszál-termelésének nagyobb részét, jelen esetben több mint 50 %-át képviselő termelők nevében a Comité International de la Rayonne et des Fibres Synthétiques (CIRFS, a továbbiakban: a panaszos) által 2006. március 3-án benyújtott panaszt követően indította meg. Az említett termékek dömpingjére és az abból eredő súlyos károkra a panaszban felhozott bizonyítékokat a Bizottság az eljárás kezdeményezéséhez elegendőnek ítélte.
2. Hatályos intézkedések
(3)
2005 márciusában 428/2005/EK (4) rendeletével a Tanács végleges dömpingellenes vámot vetett ki a Kínai Népköztársaságból és Szaúd-Arábiából származó vágott poliészter szálak behozatalára, a Koreai Köztársaságból származó vágott poliészter szál behozatalára kivetett végleges dömpingellenes vámot pedig módosította. Ezen kívül végleges dömpingellenes intézkedések vannak hatályban a Fehéroroszországból származó vágott poliészter szálak behozatalára (5).
3. Az eljárásban érintett felek
(4)
A Bizottság hivatalosan értesítette a malajziai és tajvani exportáló gyártókat, az importőröket/kereskedőket és egyesületeiket, az ismert érintett szállítókat és felhasználókat, az érintett exportáló országok képviselőit, valamint a panaszost és valamennyi ismert közösségi termelőt az eljárás megindításáról. Az érdekelt felek lehetőséget kaptak arra, hogy álláspontjukat írásban ismertessék, és az értesítésben megállapított határidőn belül szóbeli meghallgatást kérjenek. A meghallgatást kérő felek lehetőséget kaptak észrevételeik megtételére.
(5)
Tekintettel a panaszban felsorolt tajvani exportáló gyártók nyilvánvalóan nagy számára, valamint a közösségi importőrök és gyártók nagy számára, a Bizottság a vizsgálat megindításáról szóló értesítésben jelezte, hogy az alaprendelet 17. cikkével összhangban a vizsgálat során mintavételt alkalmazhat a dömping és a kár megállapítása céljából.
(6)
Annak érdekében, hogy a Bizottság el tudja dönteni, szükséges-e a mintavétel, és amennyiben igen, kiválasszon egy mintát, valamennyi tajvani gyártót, közösségi gyártót és importőrt felkérték arra, hogy jelentkezzen a Bizottságnál és - az eljárás kezdeményezéséről szóló értesítésben meghatározottak szerint - adjon alapvető információkat az érintett termékkel kapcsolatban 2005. január 1. és december 31. között végzett tevékenységeiről (a továbbiakban: a „vizsgálati időszak” (VI)).
(7)
Kilenc tajvani vállalat válaszolt a mintavételi kérdésekre. A kilenc vállalatból nyolc jelentette ki, hogy a vizsgálati időszak alatt exporteladásokat végzett. A Közösségbe irányuló VI alatti bejelentett exportmennyiség több mint 80 %-át képviselő négy vállalatot vették fel a mintába. A kiválasztott minta a rendelkezésre álló időn belül ésszerűen megvizsgálható legnagyobb reprezentatív kiviteli mennyiségen alapult. Az alaprendelet 17. cikkének (2) bekezdésével összhangban konzultáltak a tajvani hatóságokkal, és azok nem emeltek kifogást. A minta a következő vállalatokból áll:
-
Far Eastern Textile Ltd.
-
Nan Ya Plastics Corporation
-
Tung Ho Spinning Weaving & Dyeing Co., Ltd.
-
Tuntex Distinct Corporation és a hozzá kapcsolódó Tuntex Synthetic Corporation.
(8)
Ami az Európai Közösség importőreit illeti, csak három, nem kapcsolódó importőr jelentkezett és bocsátotta rendelkezésre a megadott határidőn belül a kért információt. Ezért mintavételre nem volt szükség. A Bizottság kérdőíveket küldött a három nem kapcsolódó importőrnek, de közülük kettőt később nem együttműködőnek ítélt, mivel azok a nekik elküldött teljes kérdőívet nem töltötték ki.
(9)
A közösségi gazdasági ágazatba tartozó gyártók közül csak hárman jelentkeztek, bocsátották rendelkezésre a megadott határidőn belül a kért információt, és jelentették ki, hogy készek válaszolni a kérdőívre. Ezért mintavételre nem volt szükség.
(10)
A Bizottság kérdőíveket küldött minden ismert érintett félnek és/vagy minden további vállalatnak, amely az eljárás megindításáról szóló értesítésben megállapított határidőn belül jelentkezett. Válaszok érkeztek két malajziai exportáló gyártótól, négy, a mintában szereplő exportáló gyártótól, az egyik tajvani exportáló gyártóhoz kapcsolódó egy vállalattól, valamint három közösségi gyártótól, egy nem kapcsolódó közösségi importőrtől, egy nyersanyag-beszállítótól és hét felhasználótól.
(11)
A Bizottság felkutatott és ellenőrzött minden olyan információt, amelyet a dömping, az abból eredő kár és a közösségi érdek ideiglenes meghatározásához szükségesnek ítélt. Az alábbi vállalatok telephelyein került sor ellenőrző látogatásokra:
a)
Közösségi gyártók:
-
Advansa GmbH, Hamm, Németország
-
Wellman International Ltd., Kells, Írország
-
La Seda de Barcelona, Barcelona, Spanyolország
b)
Nem kapcsolódó importőr:
-
SIMP SPA, Verrone, Olaszország
c)
Felhasználók:
-
Tharreau Industries, Chemillé, Franciaország
-
Libeltex, Meulebeke, Belgium
d)
Malajziai exportáló gyártók:
-
Hualon Corporation (M) Sdn. Bhd., Kuala Lumpur
-
Penfibre Sdn. Bhd., Penang
e)
Tajvani exportáló gyártók:
-
Far Eastern Textile Ltd., Taipei
-
Nan Ya Plastics Corporation, Taipei
-
Tung Ho Spinning Weaving & Dyeing Co., Ltd., Taipei
-
Tuntex Distinct Corporation, Hsichih, Taipei County, és a a vele kapcsolatban álló Tuntex Synthetic Corporation, Hsichih, Taipei County.
4. Vizsgálati időszak
(12)
A dömpingre és kárra vonatkozó vizsgálat a 2005. január 1-tőldecember 31-ig terjedő időszakra vonatkozott (a továbbiakban: vizsgálati időszak vagy VI). A kárelemzéshez kapcsolódó tendenciák vizsgálata a 2002. január 1. és a vizsgálati időszak vége közötti időszakra (a továbbiakban: a figyelembe vett időszak, a károkozás vizsgálatának időszaka vagy KVI) terjedt ki.
B. AZ ÉRINTETT TERMÉK ÉS A HASONLÓ TERMÉK
5. Az érintett termék
(13)
Az érintett termék az 5503 20 00 KN-kód alá sorolt, nem kártolt, nem fésült vagy más módon fonásra nem előkészített szintetikus vágott poliészter szál. Általában vágott poliészter szálként említik.
(14)
A termék alapanyag, amelyet a textilipari termékek gyártási folyamatának különféle szakaszaiban használnak fel. A vágott poliészter szálakat a Közösség vagy fonásra, azaz textíliák előállításához szálak gyártására használja fel, más szálakkal keverve, mint a pamut és a gyapjú, vagy pedig a fonástól eltérő alkalmazásokhoz, például töltőanyagként, azaz bizonyos textiltermékek, pl. ülőpárnák, gépkocsiülések és kabátok kitöltésére vagy kitömésére.
(15)
A terméket különböző terméktípusokként értékesítik, amelyek az egyes jellemzők - súly, szakítószilárdság, fényezés és szilikonkezelés - alapján különböztethetők meg, vagy a termékcsaládokba való besorolásuk alapján, mint rendes, üreges, és kétágú szálak, valamint a különleges jellemzők alapján, mint a színezett vagy háromágú szálak. A gyártás szempontjából megkülönöztethetők az érintetlen nyersanyagokból gyártott vágott poliészter szálak és az újrahasznosított poliészterből készülő regenerált vágott poliészter szálak. Végül a minőség lehet a szabványosnál gyengébb vagy első osztályú.
(16)
A vizsgálat kimutatta, hogy a (13) preambulumbekezdésben meghatározott érintett termék valamennyi típusa ugyanazokkal az alapvető fizikai és kémiai tulajdonságokkal rendelkezik, és ugyanazokra a célokra használható annak ellenére, hogy az előző preambulumbekezdésben meghatározott számos tényező tekintetében eltérnek egymástól. Ezért, és a jelenlegi dömpingellenes eljárás céljára, az érintett termék minden típusát egy terméknek kell tekinteni.
6. A hasonló termék
(17)
Az érintett termék és a Közösségben, a közösségi iparág által előállított és értékesített vágott poliészter szál, valamint a két exportáló országban előállított és azok hazai piacán értékesített vágott poliészter szál azonos fizikai és kémiai jellemzőkkel és alapvető felhasználási területekkel rendelkezik. Ezért az alaprendelet 1. cikke (4) bekezdése szerint ideiglenesen azonosnak tekintendők.
C. DÖMPING
7. Általános módszerek
(18)
Az alábbiakban az általános módszertan leírása következik. Az érintett országokra vonatkozó dömpinggel kapcsolatos további megállapítások csak az egyes exportáló országokra vonatkozó különleges kérdésekkel foglalkoznak.
7.1. Rendes érték
(19)
Az alaprendelet 2. cikke (2) bekezdésével összhangban a Bizottság először minden együttműködő exportáló gyártó esetében megvizsgálta, hogy a vágott poliészter szálak általa folytatott belföldi értékesítése reprezentatív-e, vagyis az ilyen jellegű értékesítés teljes mennyisége kiteszi-e a gyártó Közösségbe irányuló teljes exportértékesítésének legalább 5 %-át.
(20)
A Bizottság ezt követően meghatározta a vágott poliészter szálak azon fajtáit, melyek azonosak vagy közvetlenül összevethetők a Közösségbe szánt exportra eladott termékfajtákkal. A terméktípus alapján történő megvizsgálás tekintetében, ahogyan azt a (17) preambulumbekezdés jelzi, a Bizottság belföldön értékesített és exportált terméktípusokat vizsgált, amelyek származása, vastagsága, összetétele, keresztmetszete, csillogása, színe, szilikonos kezelése, minősége és felhasználása közvetlenül összehasonlítható.
(21)
Az exportáló termelők által a hazai piacaikon értékesített, és a Közösségbe exportált vágott poliészter száltípusokkal közvetlenül összehasonlíthatónak ítélt száltípusok esetében meghatározták, hogy az alaprendelet 2. cikke (2) bekezdésének alkalmazásában a hazai eladások kellőképpen reprezentatívak-e. A vágott poliészter szálak egy adott típusának hazai eladásait akkor tekintették kellően reprezentatívnak, ha e típus belföldi összértékesítési volumene a VI során elérte a Közösségbe exportált összehasonlítható típus teljes értékesítési volumenének 5 vagy ennél nagyobb százalékát.
(22)
A Bizottság ezt követően megvizsgálta, hogy a hazai piacon reprezentatív mennyiségben eladott vágott poliészter szálak egyes típusainak belföldi eladásai az alaprendelet 2. cikkének (4) bekezdésével összhangban a rendes kereskedelmi forgalomban történtek-e, és ebből a célból megállapította a kérdéses vágott polészterszál-típus független ügyfeleknek történő, jövedelmező eladásainak arányát.
(23)
Azokban az esetekben, amikor az előállítási költségnek megfelelő, vagy annál magasabb nettó eladási árú poliészter száltípus eladási mennyisége meghaladta az ilyen típus teljes eladási mennyiségének 80 %-át, és amikor ennek a típusnak a súlyozott átlagára megegyezett az előállítási költséggel, vagy meghaladta azt, a rendes értéket a tényleges belföldi ár alapján határozták meg, és a VI során történt összes hazai eladás súlyozott átlagárai alapján számították ki, tekintet nélkül arra, hogy ezek az értékesítések nyereségesek voltak-e vagy sem.
(24)
Amennyiben egy terméktípus nyereséges értékesítésének mennyisége a típus teljes értékesítési mennyiségének 80 %-a, vagy annál kevesebb volt, vagy a típus súlyozott átlagára az előállítási költséget nem érte el, a rendes értéket a tényleges belföldi árra alapozták, amelyet kizárólag e típus nyereséges értékesítésének súlyozott átlaga alapján számítottak ki, feltéve, hogy ezek az értékesítések a típus teljes értékesítési mennyiségének 10 %-át, vagy annál többet képviseltek.
(25)
Amennyiben bármelyik terméktípus nyereséges eladásainak volumene a típus teljes értékesítési volumenének kevesebb mint 10 %-át tette ki, úgy ítélték meg, hogy a szóban forgó típus értékesített mennyisége nem elegendő ahhoz, hogy a belföldi ár megfelelő alapként szolgáljon a rendes érték meghatározásához.
(26)
Amennyiben az exportáló gyártó által értékesített egy bizonyos termék belföldi árát nem lehetett felhasználni a rendes érték megállapításához, más módszert kellett alkalmazni. Ilyen esetekben az alaprendelet 2. cikke (3) bekezdésével összhangban a rendes értéket úgy képezték, hogy az egyes exportáló gyártók saját gyártási költségeit ésszerű értékesítési, általános és igazgatási költségekkel (SG&A), valamint egy ésszerű haszonkulccsal egészítették ki.
(27)
Ebből a célból a Bizottság megvizsgálta, hogy a belföldi piacon az egyes érintett exportáló gyártók által felszámított értékesítési, általános és igazgatási költségek (SG&A) és az elért nyereség megbízható adatoknak minősülnek-e.
(28)
A tényleges belföldi SG&A-költségek akkor minősültek megbízhatóknak, amikor az érintett vállalat belföldi értékesítésének volumene az alaprendelet 2. cikkének (2) bekezdése értelmében reprezentatívnak volt tekinthető. A belföldi haszonkulcsot a rendes kereskedelmi forgalomban történt belföldi értékesítés alapján határozzák meg.
(29)
Minden olyan esetben, amikor ezek a feltételek nem teljesültek, a Bizottság megvizsgálta, hogy a származási ország belföldi piacán más exportőrök vagy gyártók adatai nem használhatók-e fel az alaprendelet 2. cikk (6) bekezdésének a) pontjával összhangban. Amikor megbízható adatok csak egy exportáló gyártóra álltak rendelkezésre, az alaprendelet 2. cikke (6) bekezdésének a) pontja szerint átlagot nem lehetett megállapítani, és ezért megvizsgálták, hogy az alaprendelet 2. cikke (6) bekezdésének b) pontjában foglalt feltételek - vagyis a termékek ugyanazon általános kategóriájának gyártására és értékesítésére vonatkozó adatok felhasználása a kérdéses exportőrre vagy gyártóra - teljesülnek-e. Amikor az SG&A és a haszon tekintetében ezek az adatok nem álltak rendelkezésre, vagy azokat az exportáló gyártó nem adta meg, az SG&A és a haszon megállapítása az alaprendelet 2. cikke (6) bekezdésének c) pontjával összhangban történt, vagyis valamely más ésszerű módszer alapján.
7.2. Exportárak
(30)
Mivel az érintett terméket a Közösségbe csak független vásárlóknak exportálták, az exportárakat az alaprendelet 2. cikkének (8) bekezdésével összhangban állapították meg, azaz a ténylegesen fizetett vagy fizetendő exportárak alapján.
7.3. Összehasonlítás
(31)
A rendes értéket és az exportárakat a gyártelepi ár alapján hasonlították össze. A rendes érték és az exportár tisztességes összehasonlítása érdekében kiigazítások formájában kellő mértékben figyelembe vették az árakat és az árak összehasonlíthatóságát befolyásoló különbségeket az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének megfelelően. Minden olyan esetben elvégezték a megfelelő kiigazításokat, amikor azokat ésszerűnek, helyesnek és igazolt bizonyítékokkal alátámasztottnak ítélték.
7.4. Dömpingkülönbözetek
(32)
Az alaprendelet 2. cikke (11) és (12) bekezdésének megfelelően az egyes exportáló gyártókra vonatkozó dömpingkülönbözet megállapítására a terméktípusonkénti rendes érték súlyozott átlagának és a terméktípusonkénti, fentiek szerint meghatározott exportár súlyozott átlagának összehasonlítása alapján került sor.
(33)
A Bizottság következetes gyakorlatává vált, hogy a dömpingkülönbözet meghatározása szempontjából a kapcsolatban álló exportáló gyártókat vagy az ugyanahhoz a csoporthoz tartozó exportáló gyártókat egy egységnek tekintse, és ezért ezek tekintetében egyetlen dömpingkülönbözetet állapítson meg. Ez különösen azért alakult így, mert az egyéni dömpingkülönbözetek kiszámításával a dömpingellenes intézkedések kijátszására ösztönözhetnék a feleket, és így azáltal, hogy lehetővé tennék a kapcsolt exportáló gyártók számára közösségi exportjuknak a legalacsonyabb egyéni dömpingkülönbözettel rendelkező társaságon keresztül történő bonyolítását, hatástalanná tennék az intézkedéseket.
(34)
E gyakorlattal összhangban az ugyanabba a csoportba tartozó, kapcsolatban álló exportáló gyártókat egyetlen egységként kezelték, és számukra egyetlen dömpingkülönbözetet állapítottak meg, amelyet az egyes csoportok együttműködő gyártói dömpingkülönbözeteinek súlyozott átlaga alapján számítottak ki.
(35)
Az alaprendelet 17. cikkével összhangban jelentkező, de a mintában nem szereplő együttműködő exportáló gyártók számára a dömpingkülönbözet megállapítására a mintában szereplő társaságok dömpingkülönbözeteinek súlyozott átlaga alapján került sor, az alaprendelet 9. cikke (6) bekezdésének megfelelően.
(36)
A nem együttműködő exportáló gyártókra vonatkozó dömpingkülönbözetet az alaprendelet 18. cikkével összhangban a rendelkezésre álló tények alapján határozták meg. Ennek érdekében először az együttműködés hiányának mértékét állapították meg, az együttműködő exportáló gyártók által bejelentett, a Közösségbe irányuló exportmennyiséget összehasonlítva az Eurostat megfelelő import-statisztikáival a vizsgálati időszakra vonatkozóan.
(37)
Mivel az együttműködés mértéke mindkét exportáló ország esetében alacsony volt, azaz az együttműködő exportáló gyártók kivitele mindkét ország esetében az országból érkező behozatal kevesebb, mint 80 %-át képviselte, a maradék dömpingkülönbözetet az együttműködő exportáló gyártók reprezentatív mennyiségű tranzakcióira megállapított legmagasabb dömpingkülönbözetek átlagának alapján állapították meg. Ezt a megközelítést azért is tartották szükségesnek, hogy elkerüljék az együttműködés megtagadásának megjutalmazását, és tekintettel arra a tényre, hogy nem voltak olyan jelek, miszerint egy nem együttműködő fél alacsonyabb szinten dömpingelt volna.
7.5. Malajzia
(38)
A kérdőívre két exportáló gyártó válaszolt.
7.5.1. Rendes érték
(39)
Az egyik együttműködő exportáló gyártó a hasonló termék tekintetében nem rendelkezett elegendő reprezentatív értékesítéssel a hazai piacon.
(40)
Ezért a rendes értéket a fenti, (26) preambulumbekezdésben meghatározottak szerint állapították meg.
(41)
A vizsgálat feltárta, hogy a vállalat által benyújtott gyártási költségeket alulbecsülték, mivel a vizsgálati időszak alatt felmerült általános gyári költségeket (értékcsökkenést, bérleti díjat, béreket és karbantartást beleértve) SG&A (értékesítési, általános és igazgatási) költségekké sorolták át. A vállalat érvelése szerint ez a gyakorlat arra szolgál, hogy jelezze a termelőüzemek alacsony kapacitáskihasználási fokát. A felmerült tényleges költségek is tartalmazzák azonban az átsorolt általános gyári költségeket. Az a tény, hogy a vállalat teljes termelési kapacitásának csak egy részét használta ki, nem jelenti azt, hogy az üzemmel kapcsolatos költségek nem merülnek fel. Ilyen költségek valóban szerepeltek is a vállalat számviteli nyilvántartásaiban, és mivel közvetlenül kapcsolódtak a hasonló termék gyártásához, a bejelentett gyártási költséget korrigálni kellett.
(42)
Mivel a hasonló terméket hazai piacon nem értékesítették és nem állt rendelkezésre adat a termékek ugyanazon általános kategóriájáról a vizsgálati időszak alatt, az SG&A költségeket az alaprendelet 2. cikke (6) bekezdése c) pontja alapján határozták meg. Az SG&A költségeket különösen az összes termék hazai piacon történő összértékesítésére alapították. E költségeket a vizsgálati időszak alatt minden exportált típusnál hozzáadták a vállalat saját átlagos gyártási költségeihez.
(43)
A nyereség tekintetében egyéb ésszerű alap hiányában 5 %-os haszonkulcsot alkalmaztak. Az alaprendelet 2. cikke (6) bekezdésének c) pontjában előírtaknak megfelelően ugyanis nem állt rendelkezésre olyan információ, amely arra utalt volna, hogy az ilyen módon meghatározott nyereség meghaladja más exportőrök vagy termelők által az azonos általános kategóriába tartozó termékek értékesítésével Malajzia hazai piacán szokásosan elért nyereséget.
(44)
A második együttműködő exportáló gyártó a hasonló termék reprezentatív hazai eladását mutatta fel a belső piacon. A rendes kereskedelmi forgalomban megvalósított hazai eladások azonban nem érték el az ahhoz szükséges mértéket, hogy a rendes érték a tényleges hazai árakon alapulhasson. Ezért a rendes árat ki kellett számítani. Az alaprendelet 2. cikke (6) bekezdése értelmében az SG&A kiadásokat a vállalatnak a hasonló termék gyártására és értékesítésére vonatkozó adataira alapozták. A haszonra pedig a másik exportáló gyártóhoz hasonlóan 5 %-os kulcsot alkalmaztak.
7.5.2. Exportár
(45)
Mindkét exportáló gyártó értékesített közvetlenül közösségbeli független vevőknek. Ezért az exportárak megállapítása a Közösségben ténylegesen fizetett vagy fizetendő árak alapján történt, az alaprendelet 2. cikkének (8) bekezdésével összhangban.
7.5.3. Összehasonlítás
(46)
A megfelelő összehasonlítás érdekében indokolt és igazolt esetben a szállítási, biztosítási, anyagmozgatási, rakodási és járulékos költségek, a csomagolási költségek, a hitelnyújtási költségek, a kedvezmények és bankdíjak tekintetében kiigazították a különbségeket.
7.5.4. Dömpingkülönbözetek
(47)
A megállapított dömpingkülönbözetek a vám megfizetése előtti CIF közösségi határparitásos importár százalékában kifejezve a következők:
-
Hualon Corporation (M) Sdn. Bhd., Kuala Lumpur 12,4 %
-
Penfibre Sdn. Bhd., Penang 14,7 %
-
Az összes többi vállalat 23,0 %.
7.6. Tajvan
(48)
A kérdőívre a mintába kiválasztott négy exportáló gyártótól, valamint egy exportáló országbeli kapcsolódó vállalattól érkezett válasz.
(49)
Egy tajvani gyártó válaszolt a mintavételi nyomtatványra és egyéni vámot kért. A vállalat azonban a vizsgálati időszak alatt nem exportált szintetikus vágott szálat a Közösségbe és ezért nem lehetett exportáló gyártónak tekinteni. Ezért ennek a vállalatnak egyéni haszonkulcsot nem lehetett megállapítani, és így a többi tajvani gyártóra megállapított ideiglenes maradványvám alá esik. A vállalatot erről a döntésről értesítették, de nem válaszolt.
7.6.1. Együttműködés hiánya
(50)
A vizsgálat feltárta, hogy két, a mintában szereplő exportáló gyártó hamis és félrevezető adatokat szolgáltatott a Bizottságnak.
(51)
Az egyik exportáló gyártó olyan hazai piacon értékesített mennyiségeket és értéket jelentett be, amely nem felelt meg a hasonló termék hazai ügyfeleknek szállított mennyiségének illetve értékének. Számos ügylet tekintetében kiderült, hogy a bejelentett mennyiségek nagyobbak és az értékek kisebbek voltak, mint a hazai fogyasztók által rendelt mennyiségek és értékek, amint a cég szállítási nyilvántartásából kiderült. Arra a következtetésre kellett tehát jutni, hogy a ténylegesen értékesített mennyiségek nem a Bizottságnak bemutatott számlákon megjelenő, hanem a hazai vevőknek eladott és a szállítási nyilvántartásban szereplő mennyiségek voltak.
(52)
A bejelentett eladási értékek tekintetében továbbá az is kiderült, hogy a vállalat fiktív ügyleteket adott hozzá a ténylegesekhez, hogy elhitesse, hogy az egy rendeléshez tartozó számlák összege megegyezik a rendelés összegével. A hozzáadott ügyletek szükségszerűen fiktív jellegűek voltak, hiszen a vállalat szállítási nyilvántartásában nem szerepeltek.
(53)
Hangsúlyozni kell, hogy a belső piacon zajló bejelentett ügyletekre vonatkozóan, amelyek meghamisított mennyiségeket és értékeket, és részben fiktív ügyleteket is tartalmaznak, a vállalat szállítóleveleket és számlákat mutatott be, amelyeket valóságosnak minősített. Mivel a bejelentett adatokat hamisnak találták, arra lehet következtetni, hogy az alapul szolgáló dokumentumokat is hamisították, hogy azok egyezzenek a bejelentett hamis adatokkal.
(54)
Ennélfogva a hazai egységárak és mennyiségek manipulálásával a vállalat hamis és félrevezető tájékoztatást adott a Bizottságnak.
(55)
Bebizonyosodott, hogy a másik exportáló gyártó is hamis és félrevezető információt szolgáltatott hazai eladásairól. Többek között olyan terméktípusok hazai ügyleteiről jelentett, amelyek nem egyeztek az ügyfél rendelésén szereplőkkel és a vállalat értékesítési osztályának rendelés-nyilvántartásában megjelenőkkel. Ez történt a leginkább exportált vágott poliészter száltípusok esetében, a Bizottságot tehát félrevezették, és a belső árak felhasználására késztették, miközben az érintett értékesítés kis volumene miatt nem volt reprezentatív az alaprendelet 2. cikkének (2) bekezdése értelmében.
(56)
Továbbá annak érdekében, hogy igazoljon egy ügylettel kapcsolatos eltérést, és bebizonyítsa, hogy a szállított terméktípus azonos volt a Bizottságnak bejelentett terméktípussal, a vállalat hamis okmányt nyújtott be, amely egy ügyfél által a vállalat kérésére állítólag faxon küldött és aláírt szállítólevél másolata lett volna. Az okmány nem volt azonos az eredetivel, amelyet a vállalat előzőleg benyújtott. A terméktípus ugyanis nem egyezett, ami azt mutatja, hogy az állítólagos bizonyítékot a Bizottság félrevezetése céljából hamisították meg.
(57)
A vizsgálat azt is kimutatta, hogy a tajvani vállalatok az ügyfelek által aláírt szállítóleveleket megtartják annak bizonyítására, hogy a megrendelt mennyiségeket valóban kiszállították. Ezt mind az érintett exportáló gyártó, mind a többi meglátogatott exportáló gyártó megerősítette. Ennek ellenére, noha a Bizottság külön bekérte a vizsgálati időszakra vonatkozó szállítóleveleket, a helyszíni ellenőrzés során egyetlen ilyen okmányt nem tettek hozzáférhetővé. A vállalat tehát nemcsak a szükséges dokumentumokat nem nyújtotta be, hanem a vizsgálatot is jelentősen akadályozta.
(58)
Mivel mindkét vállalat hamis szállítóleveleket és számlákat tudott benyújtani a hazai ügyletek igazolására, és mivel az ilyen okmányok egy integrált rendszer részei, azt a következtetést kellett levonni, hogy az ebbe a rendszerbe tartozó okmányokat meg lehet hamisítani, és ennél fogva azok megbízhatatlanok lehetnek. A hamis és félrevezető információk természete és mértéke a vállalatok által benyújott összes adat megbízhatóságát megkérdőjelezi. Ezért a Bizottság úgy döntött, hogy az e vállalatok által megadott információk összességét figyelmen kívül hagyja az alaprendelet 18. cikke értelmében.
(59)
A vállalatokat ezt követően tájékoztatták az indokokról, amelyek alapján a Bizottság nem kívánta figyelembe venni az általuk megadott információt, és lehetőséget kaptak arra, hogy az alaprendelet 18. cikkének (4) bekezdésével összhangban további magyarázatokkal szolgáljanak. A vállalatok által adott magyarázat azonban nem volt kielégítő és nem cáfolta a bizonyítékot, amely arra mutatott, hogy hamis és félrevezető információt szolgáltattak.
(60)
A dömpingkülönbözetet ezért ideiglenesen a rendelkezésre álló tények alapján határozták meg, az alaprendelet 18. cikkével összhangban.
7.6.2. Rendes érték
(61)
A hasonló termék hazai értékesítése két együttműködő gyártó esetében volt reprezentatív.
(62)
Az egyik gyártó a hazai piacon értékesített mind vele kapcsolatban álló, mind pedig független ügyfeleknek. A vele kapcsolatban álló ügyfélnek eladott termékeket ezután független ügyfeleknek értékesítették tovább. Mivel a két kapcsolatban álló vállalat a gyártás és az értékesítés tekintetében is együttműködött, a Bizottság úgy vélte, hogy egyetlen gazdasági egységnek lehet őket tekinteni. Ezért amikor ez lehetséges volt, a rendes értéket az első független fogyasztó által a rendes kereskedelmi forgalom keretén belül fizetett vagy fizetendő ár alapján állapította meg.
(63)
A legtöbb, e két együttműködő által értékesített terméktípus esetében nem volt a rendes kereskedelmi forgalom keretein belül megvalósított elegendő hazai értékesítés és a rendes értéket az alaprendelet 2. cikke (3) bekezdése szerint ki kellett számítani. Ebben az esetben az alaprendelet 2. cikke (6) bekezdése értelmében az SG&A kiadásokat a vállalatnak a hasonló termék gyártására és rendes kereskedelmi forgalom keretein belül történő értékesítésére vonatkozó adataira alapozták.
7.6.3. Exportár
(64)
Mindkét exportáló gyártónál az exportárakat a független ügyfelek által a Közösségben ténylegesen fizetett vagy fizetendő árak alapján állapították meg az alaprendelet 2. cikkének (8) bekezdésével összhangban.
7.6.4. Összehasonlítás
(65)
A megfelelő összehasonlítás érdekében indokolt és igazolt esetben a szállítási, biztosítási, anyagmozgatási, rakodási és járulékos költségek, a csomagolási költségek, a hitelnyújtási költségek, a kedvezmények és bankdíjak tekintetében kiigazították a különbségeket.
7.6.5. Dömpingkülönbözetek
(66)
A mintában nem szereplő együttműködő vállalatoknál a dömpingkülönbözetet a mintában szereplő, a Közösségbe irányuló tajvani export több mint 12 %-át képviselő vállalatok dömpingkülönbözetének súlyozott átlaga alapján számították ki. Ennek érdekében a a két nem együttműködő exportáló gyártó számára megállapított dömpingkülönbözeteket, amelyek az alaprendelet 18. cikkével összhangban a rendelkezésre álló tényeken alapultak, nem számították be az átlagba, az alaprendelet 9. cikkének (6) bekezdése értelmében.
(67)
A vám megfizetése előtti CIF közösségi határparitáson számított importár százalékában kifejezett ideiglenes dömpingkülönbözetek a következők:
-
Far Eastern Textile Ltd., Taipei 29,5 %.
-
Nan Ya Plastics Corporation, Taipei 29,5 %,
-
Tung Ho Spinning Weaving & Dyeing Co., Ltd., Taipei 14,7 %
-
Tuntex Distinct Corporation, Hsichih, Taipei County 18,2 %
-
Tuntex Synthetic Corporation, Hsichih, Taipei County 18,2 %
-
A mintában nem szereplő együttműködő vállalatok: 16,5 %
-
Minden más vállalat 29,5 %.
D. KÁROK
1. A közösségi termelés
(68)
A vizsgálati időszakban a vágott poliészter szálakat a Közösségben 18 vállalat állította elő:
-
nyolc panaszos közösségi gyártó, amelyek közül három a vizsgálat idején teljes mértékben együttműködött a Bizottsággal,
-
hat, a panaszt teljes mértékben támogató, de az eljárásban együtt nem működő gyártó,
-
négy olyan gyártó, amely a panasz időszakában nem nyilvánított véleményt és az eljárásban nem működött együtt.
(69)
A fentiek alapján az alaprendelet 4. cikke (1) bekezdése értelmében a Bizottság úgy ítélte meg, hogy a közösségi össztermelést a fent említett vállalatok által gyártott vágott polészter szálak alkotják.
2. A közösségi gazdasági ágazat
(70)
Amint a (8) preambulumbekezdésben szerepel, három közösségi gyártó jelentkezett, bocsátotta rendelkezésre a megadott határidőn belül a kért információt és kívánt válaszolni a kérdőívre. Kérdőívet küldtek ki tehát e három közösségi gyártónak, amelyek támogatták a panaszt és teljes mértékben együttműködtek a vizsgálatokban. Ezek a gyártók az érintett termék közösségi előállításának több mint 25 %-át képviselik, és ezért az alaprendelet 4. cikke (1) bekezdése és az 5. cikke (4) bekezdése értelmében ők alkotják a közösségi gazdasági ágazatot.
3. A közösségi fogyasztás
(71)
A közösségi fogyasztást a következők alapján állapították meg: az érintett termék érintett országokból történő behozatalának mennyisége a megadott adatokra támaszkodva és az Eurostat adataival kiegészítve; az Eurostat adatai alapján a behozatal minden más olyan harmadik országból, amelyekről tudott, hogy az érintett terméket gyártják és a Közösségbe exportálják; ehhez hozzáadták mind a közösségi iparág, mind más közösségi gyártók által a közösségi piacon értékesített volument. Az utóbbiakhoz a (143) preambulumbekezdésben említett mini-kérdőívekben megadott adatokat, az egyáltalán nem együttműködő közösségi gyártók esetében pedig a panaszban szereplő adatokat használták fel.
(72)
Ezen az alapon a közösségi fogyasztás kissé emelkedett a vizsgált időszakban: 2002 és a VI között 3 %-kal nőtt. 2002 - 2003 között előbb 5 %-kal csökkent, majd több mint 8 %-kal emelkedett, és a VI alatt elérte a 834 093 tonnát.
1. táblázat
Fogyasztás az EU-ban (volumen)
2002
2003
2004
VI = 2005
Fogyasztás (tonna)
810 226
771 298
825 969
834 093
Index
100
95
102
103
4. Az érintett behozatalok hatásainak összesített értékelése
(73)
Először is megvizsgálták, hogy a Tajvanról és Malajziából származó behozatalokat összesítve kell-e értékelni az alaprendelet 3. cikke (4) bekezdésének megfelelően.
(74)
A Bizottság megállapította, hogy:
-
az érintett országokból származó behozatalra vonatkozóan megállapított dömpingkülönbözetek az alaprendelet 9. cikke (3) bekezdésében meghatározott de minimis küszöbértékek felett voltak,
-
a két országból érkező behozatal mennyisége az alaprendelet 5. cikkének (7) bekezdése értelmében nem elhanyagolható, mivel az országok piaci részesedése a VI alatt 2-13 % volt, és
-
tekintetbe véve az ezekből az országokból származó behozatalok közötti, valamint az ezen behozatalok és a közösségi hasonló termékek közötti versenyfeltételeket, az összesített vizsgálat megfelelőnek tűnt. Ennek érdekében a Bizottság elemezte az exportőrök piaci magatartását az exportárak és volumenek szempontjából. Megállapították, hogy az alákínálás szintje, amely 43 %-tól 50 %-ig terjed, viszonylag hasonló, és a két ország értékesítési árai ugyanazokat a tendenciákat követik, mint a közösségi gazdasági ágazat által termelt és eladott hasonló termék. Azt is megállapították, hogy az exportőrök a közösségi gazdasági ágazatéhoz hasonló értékesítési csatornákat használnak, nevezetesen a független vevőknek történő közvetlen eladást. A vizsgálat ezen kívül megmutatta, hogy az érintett behozatalok és a hasonló termék fizikai és kémiai jellemzői azonosak, és ezért a típusok egymással állnak versenyben,
-
az alábbi táblázatból látható, hogy a Tajvanról és Malajziából érkező behozatal, különösen 2004 és a VI vége között, jelentősen megnövekedett.
(75)
Az említett okokból ideiglenesen arra a következtetésre jutottak, hogy az alaprendelet 3. cikkének (4) bekezdésében meghatározott kritériumok mindegyike teljesül, és a Tajvanról és Malajziából származó behozatalokat tehát összesítve kell értékelni.
5. Behozatal az érintett országokból
5.1. Az érintett behozatal mennyisége és piaci részesedése
(76)
A két országból érkező behozatal volumene 2002 és a VI között megkétszereződött. Míg a behozatal 2002-ben 62 574 tonnára rúgott, a VI alatt 127 890 tonnát ért el. 2002-2003 között előbb 5 %-kal csökkent, majd 115 %-kal nőtt a VI végéig. A behozatal növekedése különösen 2004 és a VI között volt jelentős: 76 %.
2. táblázat
Behozatal az érintett országokból
Behozatal (tonna)
2002
2003
2004
VI
Tajvan
58 679
54 869
66 915
111 390
Index
100
94
114
190
Malajzia
3 894
4 494
5 825
16 500
Index
100
115
150
424
Az érintett országok összesen
62 574
59 363
72 740
127 890
Index
100
95
116
204
(77)
Az érintett országok piaci részesedése 2002 és a VI között csaknem megkétszereződött: 8 %-ról 15 %-ra nőtt, 7 százalékkal. A növekedés különösen feltűnő volt 2004 és a VI között, amikor 73,8 %-os emelkedés történt.
3. táblázat
Az érintett országok piaci részesedése
Piaci részesedés
2002
2003
2004
VI
Tajvan
7,2 %
7,1 %
8,1 %
13,4 %
Malajzia
0,5 %
0,6 %
0,7 %
2,0 %
Az érintett országok összesen
7,7 %
7,7 %
8,8 %
15,3 %
5.2. Árak
(78)
2002-től a VI-ig az érintett országokból érkező behozatalok árai 9 %-kal nőttek. 2002-2003-ban az árak előbb 7 %-kal csökkentek, majd 2003 és a VI között 16 %-kal emelkedtek, 1 156 euro/metrikus tonnáig.
(79)
A növekedést a nyersanyagoknak a 124-129 preambulumbekezdésben említett világméretű áremelkedése összefüggésében kell vizsgálni, amely 2002 és a VI között több mint 30 %-ot ért el.
4. táblázat
Az érintett behozatal árai
Egységárak (Euró/kg)
2002
2003
2004
VI
Tajvan
1 078
1 000
1 055
1 171
Index
100
93
98
109
Malajzia
846
872
989
1 051
Index
100
103
117
124
Az érintett országok összesen
1 063
990
1 050
1 156
Index
100
93
99
109
5.3. Alákínálás
(80)
Az áralákínálás meghatározása céljából a Bizottság elemezte a VI-ra vonatkozó adatokat. A közösségi ipar vonatkozó eladási árai az engedmények és a visszatérítések levonása utáni nettó árak voltak. Ahol szükséges volt, a Bizottság ezeket az árakat gyártelepi szintre igazította, vagyis levonta a Közösségen belüli fuvardíjakat. Az érintett országok behozatali árai is engedmények és a visszatérítések levonása utáni nettó árak voltak, szükség esetén CIF közösségi határparitásra kiigazítva.
(81)
A közösségi ipar eladási árait és az érintett országok behozatali árait ugyanazon a kereskedelmi szinten, nevezetesen a közösségi piacon belüli független vásárlók szintjén hasonlították össze.
(82)
Az IP alatt az alákínálási különbözetek súlyozott átlaga, a közösségi ipar eladási árának százalékában kifejezve a tajvani exportőröknél 48 %-tól 50 %-ig és a malajziai exportőröknél 43 %-tól 47 %-ig terjedt. Az alákínálási különbözetek súlyozott átlaga 49 % volt Tajvanra és 45 % Malajziára.
6. A közösségi gazdasági ágazat helyzete
(83)
Az alaprendelet 3. cikkének (5) bekezdésével összhangban a dömpingelt importok közösségi gazdasági ágazatra gyakorolt hatásának vizsgálata az érintett időszakban az ágazat állapotára hatással lévő összes gazdasági tényező és mutató értékelését tartalmazta.
6.1. Termelés, kapacitás és kapacitáskihasználás
5. táblázat
Termelés, kapacitás és kapacitáskihasználás
2002
2003
2004
VI
Termelés (tonna)
145 279
142 463
139 395
130 998
Index
100
98
96
90
Termelési kapacitás (tonnában)
172 334
172 734
174 134
156 734
Index
100
100
101
91
Kapacitáskihasználás
84 %
82 %
80 %
84 %
Index
100
98
95
99
(84)
Amint a fenti táblázatból kitűnik, a közösségi gazdasági ágazat termelése 2002 és a VI között 10 %-kal csökkent. A csökkenés különösen erős volt 2004 és a VI között, amikor a veszteség a termelési volumen 6 %-a, azaz mintegy 8 400 tonna volt.
(85)
A termelési kapacitás 2002 és 2004 között viszonylag kiegyensúlyozott volt, majd 2004-től a VI-ig 10 %-kal csökkent. Ez azzal magyarázható, hogy a közösségi gazdasági ágazat egyik termelője átszervezte termelését és időszakosan úgy döntött, hogy berendezései egy részét jövedelmezőbb termék gyártásához használja.
(86)
A termelés és a kapacitás alakulását figyelembe véve a kapacitáskihasználás 2000-2004 között évente 2 százalékkal csökkent, majd 4 százalékos növekedés után a VI alatt a 2002-es szintre tért vissza.
6.2. Értékesített mennyiségek, piaci részesedések, növekedés és az egységárak átlaga az EK-ban
(87)
A következő táblázat a közösségi gazdasági ágazat teljesítményét mutatja a független közösségi vásárlóknak történő értékesítéseik vonatkozásában.
6. táblázat
Értékesítési mennyiség, piaci részesedés és növekedés
2002
2003
2004
VI
Értékesítési mennyiség (tonna)
136 030
131 354
135 838
121 057
Index
100
97
100
89
Piaci részesedés
16,8 %
17,0 %
16,4 %
14,5 %
Index
100
102
98
86
Egységárak (Euró/tonna)
1 271
1 228
1 295
1 417
Index
100
97
102
112
(88)
A közösségi ágazat értékesítési mennyisége 2002 és a VI között 11 %-kal csökkent. A 2002-2003 közötti csökkenést a 2003-2004-es növekedés ugyan közel kiegyenlítette, a vizsgálat mégis kimutatta, hogy a legfőbb csökkenés 2004 és a VI között ment végbe, amikor az értékesítés imennyiség 11 %-kal csökkent.
(89)
2002 és a VI között a közösségi gazdasági ágazat összes piaci részesedése 16,8 %-ról 14,5 %-ra csökkent. 2002 és 2003 között kissé megnövekedett, majd a VI-ig folyamatosan csökkent. A csökkenés különösen 2004 és a VI között volt nyilvánvaló, ekkor 2 százalékpont veszteség történt. Az értékesítési mennyiség és a piaci részesedés növekedését a közösségi fogyasztás alakulásának fényében kell szemlélni, amely a vizsgált időszakban 3 %-kal emelkedett.
(90)
A közösségi gazdasági ágazat egységárai 2002 és 2003 között előbb 3 %-kal csökkentek, majd a VI-ig emelkedtek és 1 417 euro/tonnát értek el, ami 2002 és a VI között 12 % emelkedést jelent. Amint a (78) preambulumbekezdésben is szerepel, ezt a nyersanyagárak alakulásának fényében kell szemlélni (amelyek ugyanezen időszak alatt több mint 30 %-kal emelkedtek).
6.3. Készletek
(91)
Az alábbi számadatok az egyes időszakok végén rendelkezésre álló árukészletek mennyiségét mutatják.
7. táblázat
Készletek
2002
2003
2004
VI
Készletek (mt)
12 997
14 940
10 517
12 760
Index
100
115
81
98
(92)
A vizsgálat feltárta, hogy a készleteket nem lehet kárt okozó tényezőnek tekinteni, mivel a termelés nem a készletek növelését célozza, és ezért a készletek tendenciáit csak tájékoztatásként adják meg. A készletek mennyisége mindösszesen viszonylag stabil maradt. 2002-2003-ban 15 %-kal nőtt, 2004 végéig 29 %-kal csökkent, majd újra 21 %-kal emelkedett, csaknem elérve ismét a 2002-es szintet.
6.4. Beruházások és tőkebevonási képesség
8. táblázat
Beruházások
2002
2003
2004
VI
Befektetések (1 000 euróban)
3 772 874
7 143 402
5 042 707
9 657 326
Index
100
189
134
256
(93)
Annak ellenére, hogy a beruházás 2002 és a VI között jelentősen nőtt, a beruházások szintje és jellege (főként gépek pótlása és karbantartás) egy ilyen tőkeigényes iparág esetében mégis alacsonynak tekinthető.
(94)
A vizsgálat feltárta, hogy a közösségi gazdasági ágazat pénzügyi teljesítménye romlott, de azt nem, hogy a közösségi ágazat tőkeemelési képessége a vizsgált időszakban komolyabb mértékben változott volna.
6.5. Nyereségesség, a beruházások megtérülése és pénzforgalom
9. táblázat
Nyereségesség, a beruházás megtérülése és pénzforgalom
2002
2003
2004
VI
Az EK-értékesítések nyereségessége
0,4 %
-5,6 %
-0,8 %
-4,9 %
Index
100
-1 311
- 181
-1 137
Az összes eszközre vonatkozó megtérülés
-0,8 %
-8,9 %
2,1 %
-7,8 %
Index
- 100
-1 094
265
- 966
Pénzforgalom (1 000 euróban)
11 299
3 810
8 692
-4 393
Index
100
34
77
-39
(95)
A közösségi gazdasági ágazat nyereségessége 2002-2003-ban jelentősen - 6 százalékponttal - csökkent. 2004-ben a beruházás megtérüléséhez szükséges mértéket majdnem elérték, ám a pénzügyi eredmények újabb hanyatlása 2004 és a VI között végül a forgalom 4,9 %-át elérő veszteségekhez vezetett. Ennek következtében a közösségi gazdasági ágazat pénzügyi eredményei a KVI legnagyobb részében negatívak maradtak.
(96)
Azt is meg kell jegyezni, hogy ugyanezen időszakban az előállítási költségek a Közösségben 17 %-kal emelkedtek. A nyersanyagárak növekedése az egész világon elérte a 30 %-ot. Az összes eszközre vetített megtérülés és a pénzforgalom is ugyanolyan tendenciát mutatott, mint a nyereségesség, nevezetesen 2002 és 2003 között romlást, amelyet 2003-tól 2004-ig javulás, majd 2004 és a VI között további jelentős hanyatlás követett.
(97)
A közösségi gazdasági ágazat fejlődését az egyik közösségi gyártó átszervezésre vonatkozó döntésének fényében kell szemlélni, amelyet a fenti (85) preambulumbekezdés is említ. Az átszervezés negatív hatást gyakorolt a gyártó pénzügyi eredményeire, aki a leghatékonyabb gyártási eljárásait a vágott poliészter szálnál nyereségesebb termékek előállítására fordította. Ezért a (172) preambulumbekezdésben említett kárelhárításiszint-számításoknál e közösségi gyártó gyártási költségeit nem vették figyelembe.
(98)
Érdemes azonban megjegyezni, hogy az említett gyártó a közösségi gazdasági ágazat meghatározásába tartozó többi gyártóhoz képest elég kicsi, ezért a kárelemzést és a tendenciákat ez nem befolyásolta.
6.6. Foglalkoztatás, termelékenység és bérek
10. táblázat
Foglalkoztatás, termelékenység és bérek
2002
2003
2004
VI
Az alkalmazottak száma
813
796
701
659
Index
100
98
86
81
Befektetések (1 000 euróban)
37 452
37 223
36 663
39 666
Index
100
99
98
106
Termelékenység (tonna/alkalmazott)
178,7
179,0
198,9
198,8
Index
100
100
111
111
(99)
A közösségi gazdasági ágazat által foglalkoztatottak száma folyamatosan csökkent a 2002-es 813-ról a VI alatti 659-re, ami 19 %-os csökkenést jelent. A csökkenés erőteljesebb volt, mint a termelés csökkenése, és ez a termelékenység javulásához vezetett, amely ugyanezen időszakban 11 %-kal nőtt.
(100)
Megjegyzendő, hogy a foglalkoztatottak számának csökkentésével járó szociális költségek miatt a munkaerőhöz kapcsolódó költségek a vizsgált időszak alatt nem csökkenhettek.
6.7. A dömpingkülönbözet nagysága
(101)
A dömpingről szóló részben meghatározott dömpingkülönbözetek az alaprendelet 9. cikke (3) bekezdésében megállapított de minimis értéket nyilvánvalóan meghaladták. Továbbá a dömpingelt behozatal mennyiségének és árainak figyelembevételével a tényleges dömpingkülönbözetek hatása nem tekinthető elhanyagolhatónak.
6.8. Korábbi dömping hatásainak felszámolása
(102)
Annak ellenére, hogy 2005 márciusában (vagyis a VI alatt) dömpingellenes intézkedéseket hoztak a Kínai Népköztársaságból és Szaúd-Arábiából származó vágott poliészter szálak behozatalára, a VI alatt gyűjtött kárra vonatkozó adatok nem mutatnak a korábbi dömping hatásainak megszűnésére.
6.9. Növekedés
(103)
A vizsgálat megmutatta, hogy a 3 %-os, illetve közel 24 000 tonnás fogyasztási növekedés ellenére a közösségi gazdasági ágazat a tekintetbe vett időszak alatt mind az értékesített mennyiség (-13 000 tonna), mind a piaci részesedése terén (- 1,9 százalékpont) veszteségeket szenvedett.
7. A kárra vonatkozó következtetés
(104)
A figyelembe vett időszakban a dömpingelt vágott poliészterszál-behozatal megkétszereződött, és piaci részesedése 7 százalékponttal nőtt, a VI alatt a közösségi piac 15,3 %-át érve el. A nyersanyagárak világméretű emelkedését követően az érintett országokból származó dömpingelt behozatal ára 2004 és a VI között emlekedett. Ez az emelkedés azonban nem kompenzálta a nyersanyagár-emelkedést, és az árak a vizsgált időszak alatt folyamatosan és jelentősen alacsonyabbak voltak, mint a közösségi ágazat árai.
(105)
A vizsgálat felfedte, hogy egyes, a közösségi ágazathoz kapcsolódó kárjelzők, mint például a termelési kapacitás, a beruházások és a termelékenység a KVI alatt nem változtak, vagy pozitív irányba mozdultak el.
(106)
A közösségi gazdasági ágazat gazdasági helyzetének általános romlása azonban nyilvánvaló volt 2002-től a VI-ig: a termelés, a termelési kapacitás, a piaci részesedés, az értékesítési volumen és a foglalkoztatottság csökkent. Az eladási volumen csökkenése azt is jelentette, hogy a közösségi iparágnak nem vált hasznára a fő piacán mutatkozó keresletnövekedés. A vizsgálat a közösségi iparág pénzügyi helyzetének határozott romlását mutatta: A KVI nagy részében veszteségek keletkeztek, és a beruházások megtérülése illetve a működési tevékenységek pénzforgalma ugyanazt a negatív tendenciát követte.
(107)
A 2002 és a VI között bekövetkezett 12 %-os növekedés ellenére a közösségi gazdasági ágazat értékesítési árai nem tükrözhették az ugyanakkor bekövetkezett 30 %-os nyersanyagár-emelkedést. Sőt a VI folyamán az érintett országokból származó behozatal árai több mint 40 %-kal a közösségi ipar árai alatt maradtak.
(108)
Figyelembe véve a közösségi gazdasági ágazat piaci részesedésének és értékesítési volumenének csökkenését, valamint negatív pénzügyi eredményeit, különösen a VI alatt, a Bizottság ideiglenesen azt a következtetést vonja le, hogy a közösségi gazdasági ágazat anyagi kárt szenvedett az alaprendelet 3. cikke (5) bekezdése értelmében.
E. OKOZATI ÖSSZEFÜGGÉS
(109)
Az alaprendelet 3. cikke (6) bekezdésének megfelelően kivizsgálták, hogy a közösségi gazdasági ágazat által elszenvedett anyagi kárt az érintett országokból származó dömpingelt behozatal okozta-e. Az alaprendelet 3. cikke (7) bekezdésével összhangban a Bizottság egyéb olyan tényezőket is vizsgált, amelyek kárt okozhattak a közösségi gazdasági ágazatnak, annak biztosítása érdekében, hogy az ilyen tényezők által okozott bármilyen kárt tévesen ne tulajdonítsák a dömpingelt behozatal eredményének.
1. A dömpingelt behozatal hatása
(110)
Emlékeztetni kell arra, hogy az érintett országokból származó dömpingelt behozatal a vizsgált időszakban igen jelentősen megemelkedett. Amint az a (76) preambulumbekezdésben található 2. táblázatban is látható, az érintett behozatalok 2002 és a VI között 62 kilotonnáról körülbelül 127 kilotonnára emelkedtek. Ugyanekkor piaci részesedésük 7 százalékponttal, jelentősen megnövekedett, 8 %-ról több mint 15 %-ra.
(111)
A dömpingelt behozatal volumenének legjelentősebb növekedése 2004 és a VI között következett be, közel 75 %-os importnövekedéssel és a piaci részesedés 6,5 százalékpontos emelkedésével. A dömpingelt import erős növekedése egybeesett a közösségi gazdasági ágazat gazdasági helyzetének romlásával. A vizsgálat megmutatta, hogy a közösségi iparágra vonatkozó legtöbb kármutató, és különösen a termelés, a termelési kapacitás, az értékesítési volumen, a piaci részesedés és a nyereségesség 2004 és a VI között jelentős mértékben romlott, vagyis akkor, amikor a dömpingelt behozatal volumene is a legnagyobb mértékben nőtt.
(112)
Ez különösen igaz a termelésre, amely 6 %-kal, az értékesítési volumenre, amely 11 %-kal, a piaci részesedésre, amely 1,9 százalékponttal, és a nyereségességre, amely 5,7 százalékponttal csökkent 2004 és a VI között. Ráadásul ez olyan időszakban történt, amikor a dömpingelt behozatal árai jelentősen, több mint 40 %-kal maradtak a közösségi iparág árai alatt. E tisztességtelen árképzés lenyomta a közösségi gazdasági ágazat árait, így azok még a nyersanyagárak emelkedését sem tudták fedezni. Ezt a közösségi gazdasági ágazatnál a VI alatt bekövetkezett veszteségek jelentős szintje is bizonyította.
(113)
A fenti tények és megfontolások alapján nyilvánvaló, hogy az alacsony árfekvésű dömpingelt behozatal jelentős növekedése az érintett országokból egybeesett a közösségi gazdasági ágazat által elszenvedett kárral. A dömpingelt behozatal negatív hatása 2004-től kezdve a VI-ig különösen hangsúlyos volt, és meghatározó szerepet játszott a közösségi gazdasági ágazat helyzetének romlásában.
2. Egyéb tényezők hatása
2.1. A fogyasztás alakulása
(114)
2002 és a VI között a közösségi fogyasztás több mint 3 %-kal növekedett. A fogyasztás változása tehát nem járult hozzá a közösségi ipar által elszenvedett kárhoz. Ellenkezőleg, rendes piaci feltételek között a közösségi ipar értékesítési volumenének növekedésére lehetett volna számítani.
2.2. Egyéb harmadik országokból származó behozatal
(115)
Az e vizsgálat által nem érintett harmadik országokból származó behozatalok az érintett időszakban a következőképpen alakultak:
2.3. Dömpingellenes vámok hatálya alá tartozó egyéb országokból származó behozatal
11. táblázat
Dömpingellenes vámok hatálya alá tartozó egyéb országokból származó behozatal
Behozatal volumene (tonna)
2002
2003
2004
VI
Ausztrália
145
2
13
0
Fehéroroszország
0
75
171
73
Kína
24 722
33 194
45 313
36 530
India
474
258
510
336
Indonézia
1 423
285
493
234
Dél-Korea
97 980
87 525
108 572
106 222
Szaúd-Arábia
16 859
21 816
27 096
6 383
Thaiföld
472
10
41
2
Összesen
142 075
143 164
182 209
149 779
Forrás: Eurostat
12. táblázat
Dömpingellenes vámok hatálya alá tartozó egyéb országok piaci részesedése
Piaci részesedés
2002
2003
2004
VI
Ausztrália
0 %
0 %
0 %
0 %
Fehéroroszország
0 %
0 %
0 %
0 %
Kína
3 %
4 %
5 %
4 %
India
0 %
0 %
0 %
0 %
Indonézia
0 %
0 %
0 %
0 %
Dél-Korea
12 %
11 %
13 %
13 %
Szaúd-Arábia
2 %
3 %
3 %
1 %
Thaiföld
0 %
0 %
0 %
0 %
Összesen
18 %
19 %
22 %
18 %
Forrás: Eurostat
(116)
Amint a táblázatból kitűnik, a dömpingellenes vámok hatálya alá tartozó országok piaci részesedése 2002 és a VI között nem változott. 2002 és 2004 között előbb 4 százalékponttal növekedett, majd a 2002-es szintre esett vissza. A dömpingellenes intézkedések hatálya alá tartozó összes országból származó behozatal 2004 és a VI között csökkent, volumenét tekintve 18 %-kal és piaci részesedését tekintve 4 százalékponttal.
(117)
A fentiek fényében ideiglenesen az állapítható meg, hogy a dömpingellenes intézkedések hatálya alá tartozó harmadik országokból származó behozatal nem befolyásolta észrevehetően a közösségi gazdasági ágazat által elszenvedett kárt.
2.4. Dömpingellenes vámok hatálya alá nem tartozó egyéb harmadik országokból származó behozatal
13. táblázat
Dömpingellenes vámok hatálya alá nem tartozó egyéb harmadik országokból származó behozatal
2002
2003
2004
VI
Behozatal volumene (tonna)
64 305
63 720
86 359
92 775
Egységárak (Euro/mtg)
1 346
1 210
1 139
1 257
Piaci részesedés
8 %
8 %
10 %
11 %
Ebből Nigéria
Behozatal volumene (tonna)
6 677
8 173
11 834
10 901
-
árak (euro/mt)
1 063
947
995
1 218
-
Piaci részesedés
1 %
1 %
1 %
1 %
Ebből Törökország
Behozatal volumene (tonna)
20 157
15 922
38 188
37 742
-
árak (euro/mt)
1 116
1 061
1 067
1 204
-
Piaci részesedés
2 %
2 %
5 %
5 %
(118)
A dömpingellenes vámok hatálya alá nem tartozó egyéb harmadik országokból származó behozatal enyhén csökkent 2002 és 2003 között, majd 2003 és a VI között 45 %-kal nőtt. Áraik ugyan 7 %-kal csökkentek 2002 és a VI között, de mégis 9 %-kal magasabbak maradtak, mint a VI által érintett országokéi.
(119)
Csak két ország - Törökország és Nigéria - rendelkezett 2 %-os vagy annál magasabb piaci részesedéssel.
(120)
Ugyanakkor megjegyzendő, hogy áraik 2002 és a VI között 8 illetve 15 %-kal nőttek, 2004 és a VI között pedig még jelentősebben, 13 illetve 22 %-kal, miközben az érintett országok árai csak 10 %-kal emelkedtek. Áraik továbbá a VI alatt átlagosan 4 %-kal voltak magasabbak, mint a tajvani és malajziai exportőröké. Noha a török és a nigériai vágott poliészter szálak volumene 2002-től a VI-ig jelentősen megnőtt, a Közösségbe irányuló behozatalnak csak 10,1, illetve 2,7 %-át teszik ki, és csak Törökország piaci részesedése emelkedett kis mértékben - 3 százalékponttal - 2002 és a VI között. A nigériai behozatalok tehát nem járulhattak hozzá a közösségi iparág által elszenvedett kárhoz.
(121)
Törökországgal kapcsolatban megjegyzendő, hogy közösségi behozatalának nagy részét a közösségi gazdasági ágazat meghatározásába tartozó egyik panaszos vállalat végzi, amely kapcsolatban van a török exportáló gyártóval. Ezek a vásárlások arra szolgáltak, hogy a közösségi gyártó termékválasztékát egészítsék ki az intenzív piaci kereslet időszakaiban. Továbbá ezt a behozatalt nem olyan beruházási projektekkel való felhagyás vagy azok elhalasztása idézte elő, amelyek a kapcsolódó közösségi vállalat gyártási kapacitását csökkenthették volna. Ezért arra a következtetésre lehetett jutni, hogy a török termékek a közösségi gazdasági ágazat termékválasztékát egészítették ki, amely szélesebb választékot kínálhatott a fogyasztóinak, és nem befolyásolták negatívan a közösségi gazdasági ágazat helyzetét.
(122)
A fentiek fényében ideiglenesen az állapítható meg, hogy a dömpingellenes intézkedések hatálya alá nem tartozó harmadik országokból származó behozatal nem befolyásolta észrevehetően a közösségi gazdasági ágazat által elszenvedett kárt.
2.5. Egyéb közösségi gyártók
(123)
Az érintett termék egyéb közösségi gyártóinak piaci részesedése a VI folyamán 41 % volt. Az érintett időszakban értékesítési volumenük 15 %-kal, és piaci részesedésük 9 százalékponttal csökkent. Ez arra utal, hogy hasonló helyzetben vannak, mint a közösségi gazdasági ágazat, vagyis kárt szenvedtek a dömpingelt behozatal miatt. Ezért nem vonható le az a következtetés, hogy az egyéb közösségi gyártók lényeges kárt okoztak a közösségi iparágnak.
2.6. A nyersanyagárak ingadozása
(124)
Mivel a nyersanyagok költsége jelentős részét teszi ki a vágott poliészter szálak gyártási költségének (a teljes gyártási költség mintegy 60 %-a), ezért a Bizottság azt is megvizsgálta, hogy a közösségi gazdasági ágazat által elszenvedett lényeges kárt a nyersanyagárak emelkedése okozta-e. Az úgynevezett gyári új vágott poliészter szálak kőolajszármazékokból készülnek (főként monoetilénglükol - MEG - és tisztított tereftálsav - PTA). Készülhetnek újrahasznosított anyagokból is (polietilén-tereftalát - PET - palackok és egyéb hulladék). Végezetül előállíthatók mindkét nyersanyag, a kőolajszármazékok és az újrahasznosított PET-hulladék kombinálásával is.
(125)
A MEG és a PTA árai, mivel kőolajszármazékok, ez utóbbi árának ingadozásától függenek. Ebben a tekintetben, amint a 428/2005/EK tanácsi rendeletben (6) áll, a MEG és a PTA árak 2002-től 2003 végéig 14 %-kal emelkedtek. Továbbá különböző beadványok alapján, amelyek a MEG és a PTA árak alakulásával kapcsolatban nemzetközi forrásokra hivatkoztak, kiderült, hogy ezek az árak 2003 és a VI közepe között 25 illetve 29 %-kal emelkedtek, ami összesen 40 % emelkedést jelent 2002 és 2005 közepe között.
(126)
Az Eurostat adatai a PTA árak emelkedését 2002 és a VI között 36 %-ra tették, a MEG árakét pedig ugyanezen időszak alatt 75 %-ra. Ezt a tendenciát igazolták az egyetlen együttműködő nyersanyag-beszállító által adott információk is.
(127)
A (95) preambulumbekezdésből is kiderül, hogy a gyártás összköltsége 2002 és a VI között 17 %-kal nőtt. Ez mutatja a közösségi gazdasági ágazat racionalizálási erőfeszítéseit hatékonyságának javítása érdekében és különösen a (24) és a (125) bekezdésben leírt nyersanyagár-emelkedés ellensúlyozására. Ezt igazolja a (99) preambulumbekezdésben említett termelékenységnövekedés is. Ez a nyersanyagár-növekedés azonban a közösségi ágazat racionalizációs erőfeszítései ellenére sem tükröződött teljes mértékben a Közösségben termelt vágott poliészter szálak átlagárában, amely 2002 és a VI között csak 9 %-kal emelkedett, annak ellenére, hogy a szálak árérzékeny termékek.
(128)
Továbbá érdemes megjegyezni, hogy a világ összes gyártója, beleértve az érintett országokbelieket is, hasonló nyersanyagár-emelkedéssel került szembe, mivel világszerte értékesített termékekről van szó. Nyilvánvaló, hogy az érintett országokbeli gyártók nem érvényesítették jelentősen a nyersanyagárak emelkedését közösségi exportáraikban. Ezért úgy ítélhető meg, hogy az érintett országból származó termékek exportárainak alacsony szintje árleszorítást eredményezett, és olyan helyzethez vezetett, amelyben a közösségi gazdasági ágazat nem emelhette megfelelően a saját árait. Ellenkező esetben a vásárló- és piaci részesedés-veszteség még nagyobb lett volna.
(129)
Következésképpen a Bizottság úgy ítéli meg, hogy még ha a nyersanyagárak emelkedése hozzájárult is bizonyos fokig a közösségi gazdasági ágazat által elszenvedett kárhoz, a kár igazi oka nem ez. A közösségi gazdasági ágazatot az alacsony árú dömpingelt behozatal akadályozta meg abban, hogy árait a megnövekedett költségekhez igazítsa, ezáltal jelentős kárt okozva a közösségi ágazatnak.
2.7. Az átváltási árfolyamok ingadozása
(130)
Egyes érintett felek azzal érveltek, hogy az érintett behozatali árak alakulását az eurónak az amerikai dollárhoz viszonyított alakulása befolyásolta. Igaz, hogy 2002 és a VI között az amerikai dollár folyamatosan leértékelődött, értéke 1,06 euróról 0,79 euróra - azaz 25 %-kal - csökkent.
(131)
Emlékeztetni kell arra, hogy a vizsgálat feladata annak megállapítása, hogy a közösségi gazdasági ágazat jelentős kárát a dömpingelt behozatal (annak árai és mennyisége) okozta-e, vagy azt más tényezők eredményezték. Ebben a tekintetben az alaprendelet 3. cikkének (6) bekezdése annak bizonyítását írja elő, hogy a dömpingelt behozatal árszintje kárt okoz. Az előírás ezért pusztán az árszint különbségére vonatkozik, és nem teszi szükségessé az árak szintjére ható tényezők elemzését.
(132)
A dömpingelt behozatalnak a közösségi gazdasági ágazat áraira gyakorolt hatását gyakorlatilag az áralákínálás, az árleszorítás és az árnyomás megállapítása révén vizsgálják. Ennek céljából összevetik a dömpingelt exportárakat és a közösségi gazdasági ágazat értékesítési árait, aminek során az összehasonlíthatóság biztosítása miatt szükség lehet az exportárak más valutára történő átszámítására. A valutaárfolyamok használata következésképpen itt mindössze az áreltérés megfelelő alapon történő kiszámítását biztosítja. Nyilvánvaló tehát, hogy az árfolyam elvileg nem lehet kárt okozó tényező.
(133)
A fentieket erősíti meg az alaprendelet 3. cikke (7) bekezdésének szövege, amely a dömpingelt behozatalon kívüli ismert tényezőkre vonatkozik. E tényezők e cikkben megadott felsorolásában nem szerepel a dömpingelt behozatal árszintjét befolyásoló tényező. Összefoglalva, ha az export dömpingelt, és még abban az esetben is, ha kedvezően hatottak rá az árfolyamok, nehéz belátni, hogy az árfolyamváltozás miképpen lehet újabb kárt okozó tényező.
(134)
Ezért a dömpingelt behozatal árszintjére ható tényezők elemzése, legyen az árfolyamváltozás vagy egyéb, nem lehet döntő, továbbá ezek elemzése meghaladná az alaprendelet által előírt követelményeket.
(135)
Mindenesetre és a fentiek sérelme nélkül - minden olyan állítás, amely szerint az euro felértékelődése az USD-vel szemben a közösségi iparágnak okozott kár egyik oka lehetett, különösen arra az időszakra lehetne érvényes, amikor a jelzett felértékelődés bekövetkezett, vagyis 2002 közepétől 2004-ig, és különösen az első két év során, amikor a két pénznem közötti különbségek jobban kiéleződtek. Ugyanakkor meg kell jegyezni, hogy 2000 és 2003 között az érintett behozatalok 5 %-kal csökkentek, és az USD euróhoz viszonyított legnagyobb mértékű leértékelődése (- 16 %) is ekkor következett be. Ugyanígy, miközben az USD 25 %-kal értékelődött le 2002 és 2004 között, az érintett import csak 16 %-kal növekedett, míg 2004 és 2005 között, amikor az USD további 2 %-kal értékelődött le, az érintett behozatalok 75 %-kal emelkedtek.
(136)
Továbbá a dömpingelő országokon kívüli országokból származó behozatal is hasznot húzott az euró felértékelődéséből. Ez utóbbi volumene ugyanakkor sokkal lassabban emelkedett, mint az érintett országokból származó behozatalé, és tendenciájában jobban követte az átváltási árfolyamok változásait. Míg az USD 25 %-kal értékelődött le 2002 és 2004 között, ezek a behozatalok 35 %-kal emelkedtek (az érintett import 17 %-kal növekedett), és 2004 és a VI között, amikor az USD további 2 %-kal értékelődött le, csak 7 %-os volt az emelkedés (miközben az érintett behozatalok 75 %-kal emelkedtek).
(137)
Az a tény, hogy az árfolyamok változása és az érintett országokból származó behozatal különböző tendenciákat (2002-2003-ban), vagy különböző mértékű tendenciákat mutatott (2004 és a VI között), azt jelzi, hogy ezt nem lehet az érintett országokból származó dömpingelt behozatal meglódulásának okaként megítélni, amint azt az érdekelt felek állították.
2.8. A közösségi gazdasági ágazat szerkezetátalakításának hiánya
(138)
Egyes érdekelt felek azzal érveltek, hogy a közösségi gazdasági ágazat képtelen szerkezetének átalakítására és arra, hogy teljes mértékben kihasználja a számos harmadik országra több éven keresztül alkalmazott dömpingellenes vámok létezését.
(139)
Emlékeztetni kell azonban arra, hogy ezekben az években a közösségi gazdasági ágazatnak el kellett viselnie a kereskedelem torzulását és a harmadik országok által gyakorolt dömpingelt árakat. A közösségi piacot ezek a torzulások folyamatosan meghamisították, és megakadályozták a közösségi gazdasági ágazatot abban, hogy a dömping hatásait kiheverje és üzleti döntéseit szilárd alapokra helyezze. Ez egyúttal az elsősorban hosszú távú döntésekhez szükséges kiszámíthatóságot is megvonta a közösségi ágazattól.
(140)
Amint a (127) preambulumbekezdésben áll, a közösségi ágazat ezen kívül szerkezetátalakítási erőfeszítéseket is tett, amelyek következtében megerősödött a termelékenység és a nyersanyagár-emelkedéseket ellensúlyozni lehetett. Eközben a dömpingelt behozatal folyamatosan fennállt, ami azt mutatja, hogy az ágazat életképes, sőt nyereséges is lehet, amennyiben a közösségi piacon ismét egyenlő feltétek érvényesülnek.
3. Az ok-okozati összefüggésre vonatkozó következtetés
(141)
A fenti elemzés alapján, amely megfelelően megkülönböztette és elkülönítette valamennyi, a közösségi iparág helyzetét befolyásoló ismert tényező hatásait a dömpingelt behozatalok káros hatásától, a Bizottság azt az ideiglenes következtetést vonta le, hogy az alaprendelet 3. cikke (6) bekezdése értelmében a dömpingelt behozatal és a közösségi gazdasági ágazat által elszenvedett lényeges kár között ok-okozati összefüggés áll fenn. Ez a végkövetkeztetés egyfelől az érintett behozatal mennyiségének és piaci részesedésének jelentős alákínálással járó, számottevő emelkedésén, másfelől a közösségi gazdasági ágazat piaci részesedésében bekövetkezett veszteségeken és az ezekből következő rosszabbodó pénzügyi helyzetén alapul. Mindezek a változások időben egybeestek. A közösségi ipar helyzetének romlására egyetlen más megvizsgált tényező sem szolgálhatott magyarázatul.
F. KÖZÖSSÉGI ÉRDEK
1. Előzetes megjegyzés
(142)
Az alaprendelet 21. cikkével összhangban a Bizottság megvizsgálta, hogy a káros dömping megállapítása ellenére fennállnak-e kényszerítő okok annak megállapítására, hogy a dömpingellenes intézkedések elfogadása ebben az esetben nem szolgálja a közösségi érdeket. A közösségi érdek meghatározása az összes érintett érdekek felmérésével történt, vagyis a közösségi iparág, az importőrök, a kereskedők, valamint az érintett termék felhasználóinak érdekei alapján.
(143)
Annak érdekében, hogy az intézkedések bevezetésének vagy elhagyásának valószínű hatását felmérje, a Bizottság információt kért az összes ismert érintett féltől, illetve azoktól, akik maguktól jelentkeztek. Ennek alapján a Bizottság kérdőíveket küldött ki a közösségi iparágnak, három független importőrnek, 22 felhasználónak és három nyersanyag-beszállítónak. A Bizottság kapcsolatba lépett 14 olyan közösségi gyártóval is, amelyek nem szolgáltattak információkat a mintába való felvételük érdekében, és tőlük is kért a termelésükre és értékesítésükre vonatkozó alapinformációkat.
(144)
Amint a (10) preambulumbekezdésből kitűnik, a kérdőívre a három panaszos közösségi gyártó, egy független importőr, hét felhasználó és egy nyersanyag-beszállító válaszolt. Ezen kívül hat közösségi gyártó nyújtott alapinformációkat termeléséről és értékesítéséről. Három felhasználói egyesület nyújtott be továbbá beadványt a rendelkezések bevezetése ellen.
2. A közösségi gazdasági ágazat
(145)
Emlékeztetni kell arra, hogy a közösségi gazdasági ágazat jelentős kárt szenvedett, ahogyan az a (104)-(108) preambulumbekezdésekből is kitűnik.
(146)
Az intézkedések bevezetése várhatóan megakadályozza a piac további torzulását és a további árleszorítást. Az intézkedések lehetővé tennék, hogy a közösségi gazdasági ágazat növelje eladásait, ezáltal visszaszerezze elveszített piaci részesedését, és kihasználhassa a méretgazdaságosság előnyeit. Az is várható, hogy az ágazat kissé megemelheti eladási árait, amelyek így a költségek fedezésén túl nyereséget is lehetővé tennének. A közösségi ágazat ezzel elérhetné az ebben a tőkeigényes, folyamatos beruházásokat igénylő szektorban szükséges nyereségességi szintet, és hasznot húzna a közösségi piac fejlődéséből is. Ez a közösségi ágazat vágott poliészterszál-gyártásának életképességét is garantálná.
(147)
Másrészt, ha dömpingellenes intézkedést nem vezetnek be, valószínű, hogy a közösségi gazdasági ágazat pénzügyi helyzete tovább romlik. A nyomott árakból, a csökkenő piaci részesedésből és a nyereségesség jelentős csökkenéséből adódó bevételkiesés a közösségi gazdasági ágazatot különösen sújtja. A VI alatti csökkenő bevételt és jelentősen rosszabbodó tendenciát tekintve az a legvalószínűbb, hogy a közösségi iparág helyzete intézkedések hiányában tovább romlana. Ez végül a termelés visszafogásához és gyárbezárásokhoz vezetne, ami veszélyeztetné a foglalkoztatást és a beruházásokat a Közösségben. Mindez különösen azért van így, mert az európai piac ma egyike a kevés exportpiacnak, amelyet az érdekelt országok számára a Tajvanról származó vágott poliészter szálakra egyéb harmadik országok - mint az Egyesült Államok, India és Japán - által bevezetett dömpingellenes vámok meghagytak.
(148)
Ennek megfelelően levonható az az ideiglenes következtetés, hogy a dömpingellenes intézkedések bevezetése a közösségi gazdasági ágazat érdekét szolgálná, lehetővé téve a közösségi gazdasági ágazat számára, hogy a káros dömping hatásait követően helyreálljon. Nagyon valószínű, hogy a dömpingellenes intézkedések a többi közösségi gyártó számára is hasznosak lennének. Azok ugyanis, amelyek nem szolgáltattak információkat a mintába való felvételük érdekében, de amelyektől a termelésükre és értékesítésükre vonatkozó, alapvető információkat később megkérték, hasonló helyzetbe kerültek, hiszen értékesítésük volumene 23 %-kal csökkent és eladási áraik csak 12 %-kal növekedtek.
3. Az importőrökre és a felhasználókra gyakorolt hatás
(149)
Az egyetlen együttműködőnek tekinthető importőr ellenezte az intézkedések bevezetését amiatt, hogy azok a vágott poliészter szálak mint nyersanyag importját akadályoznák és a feldolgozó iparágat arra kényszerítenék, hogy üzemeit az EU-n kívülre telepítse. Ez az importőr ugyanakkor nem tudott pontos információkkal szolgálni arról, hogy az intézkedések általában milyen hatást gyakorolnak vállalatára, és az érintett terméket illető eladásainak nyereségességét tekintve sem tudott adatokat szolgáltatni. Ezért a javasolt dömpingellenes intézkedéseknek az együttműködő importer nyereségességére gyakorolt valószínű hatását nem volt lehetséges felmérni.
(150)
Emlékeztetni kell arra, hogy a dömpingellenes intézkedések nem a Közösségbe való behozatal meggátolását célozzák, hanem azt biztosítják, hogy a behozatal ne dömpingelt áron történjék, és a piaci szereplők tisztességes áron jussanak hozzá a vágott poliészter szálakhoz. Az import a közösségi piacra mindig beérkezhetett, és ezután is beérkezhet. A legújabb tapasztalatok azt mutatják, hogy a hagyományos dél-koreai exportőrök a dömpingellenes intézkedések bevezetése ellenére is szállítanak közösségbeli vásárlóiknak. Amint a (159) preambulumbekezdésből kitűnik, egyes országokra - így Indiára, Ausztráliára és Indonéziára - bevezetett dömpingellenes intézkedések lejártak, és dömpingellenes vámok alá nem vetett egyéb források állnak rendelkezésre, például a Nigériából vagy Törökországból származó vágott poliészter szálak.
(151)
A fentiek alapján, valamint tekintettel az eljárásban való együttműködést megtagadó importőrök nagy számára, a Bizottság ideiglenesen azt a következtetést vonta le, hogy a dömpingellenes intézkedéseknek az importőrök összességére gyakorolt negatív hatásánál lényegesebbnek kell tekinteni annak szükségességét, hogy a kárt okozó dömping kereskedelemtorzító hatásait felszámolják és helyreállítsák a tényleges versenyt.
(152)
Az érintett termék felhasználói a textilipari ágazatba tartoznak. A polészter szál piaca a következők között oszlik meg: fonodai felhasználás (vagyis a textíliák gyártásához szükséges fonalak gyártása, miután vagy keverték más szálakkal, mint például pamuttal vagy gyapjúval, vagy nem), nem szövött textíliákhoz való felhasználás (vagyis olyan textíliák gyártása, amelyekhez a szálat nem alakítottak át fonallá, és amelyeket súrlódás, és/vagy kohézió, és/vagy ragasztás tart össze, a papír kivételével), és töltésre való felhasználás (vagyis bizonyos textiláruk kitömése vagy kipárnázása, amilyenek például a párnák vagy az autóülések).
(153)
Az ebben az eljárásban együttműködő felhasználók többsége nem szövött termékeket gyárt. A jelzett felhasználók az ebben az eljárásban együttműködő három egyesület egyikének a tagjai, amely a nem szövött textiliparágat európai szinten képviseli.
(154)
A kérdőívre adott és a vásárlásaikkal kapcsolatos válaszaikban megadott információk szerint az együttműködő felhasználók a VI során a teljes közösségi felhasználás mintegy 6 %-át, és az érintett országokból származó teljes behozatal mintegy 7 %-át képviselték. Érdemes megjegyezni, hogy az érintett országokból származó behozatal vásárlásaik kisebb részét, 16 %-át képviseli, míg az egyéb harmadik országoktól és az EU-n belül lefolytatott vásárlásaik 44 illetve 40 %-ot. Az egyik együttműködő felhasználó nem is importált az érintett országokból 2002 és a VI között.
(155)
A felhasználók és az importőrök felsorakoztattak számos érvet a vámok kivetésével szemben.
(156)
A felhasználók azt állították, hogy a dömpingellenes intézkedések veszélybe sodorhatják a feldolgozó iparágat, amely több mint 20 000 embert alkalmaz, míg a közösségi gazdasági iparág állítólag kevesebb mint 1 700 embert. Felvetődött, hogy a vámok kivetése a feldolgozó iparágban munkahelyek elvesztéséhez, vagy a gyártókapacitások külföldre történő áttelepüléséhez vezethet.
(157)
Véleményük szerint a dömpingellenes vámok bevezetése olyan mértékű áremelkedést fog előidézni, amelyet a feldolgozási lánc további szakaszaiban a felhasználóknak termékeik árában meg kell jeleníteniük. Mindez azután tovább növeli majd az egyéb harmadik országokból és a jelenlegi vizsgálatban érintett országokból származó olcsó feldolgozott termékek behozatalát.
(158)
Végezetül azt is állították, hogy a közösségi ágazat nem képes teljes mértékben ellátni a közösségi piacot, és a dömpingellenes vámok bevezetése rontaná a felhasználók pénzügyi helyzetét, mivel továbbra is importálniuk kellene az érintett országokból azokat a termékeket, amelyek a Közösségben nem kaphatók, például az úgynevezett alacsony olvadáspontú poliésztert.
(159)
A közösségi piacnak a külső szállítóktól való állítólagos függését tekintve emlékeztetni kell arra, hogy az 1515/2006/EK tanácsi rendelet (7) az Ausztráliából, Indiából, Indonéziából és Thaiföldről származó behozatalra vonatkozó intézkedéseket hatályon kívül helyezte. Míg az 1522/2000/EK (8) és a 2852/2000/EK (9) tanácsi rendelettel bevezetett dömpingellenes intézkedés kis híján leállította az érintett országokból származó behozatalt, hangsúlyozni kell, hogy Ausztrália, Indonézia és Thaiföld piaci részesedése 8,9 %, Indiáé pedig 2,9 % volt a közösségi piacra irányuló vágott poliészter szál-behozatalukat sújtó dömpingellenes intézkedések bevezetése előtt. Ezért valószínű, hogy ha a dömpingellenes intézkedéseket feloldják, az e harmadik országokból származó behozatal folytatódik és a közösségi piac felé terelődik majd. Ezen kívül a más harmadik országokból származó behozatal már jelentős részesedést képvisel a közösségi piacon, elérve a 11 %-ot a VI során.
(160)
Ezért a Tajvan és Malajzia rovására bevezetésre javasolt vámok ellenére, és figyelembe vége az Ausztráliára, Indonéziára, Thaiföldre és Indiára vonatkozó intézkedések hatályon kívül helyezését, azok a közösségi felhasználók, akik szükségleteik 84 %-át már a VI alatt is az érintett országokon kívül szerezték be, még mindig számíthatnának az érintett termék jelentős közösségi szállítóira, vagy egyéb, a dömpingellenes vámok hatálya alá nem tartozó országokbeli más jelentős szállítókra és ezekhez fordulhatnának az olyan különleges termék, mint az alacsony olvadáspontú poliészter beszerzése céljából.
(161)
Ezt erősíti meg az egyik felhasználó, megállapítva, hogy a fenti terméket Koreából vagy Japánból is be lehet szerezni, és két európai gyártó is előállítja. Ez is mutatja, hogy legalább két európai gyártó rendelkezik kellő technológiával és szaktudással ilyen különleges termék előállításához, és nem zárható ki, hogy ha majd az árak elérik azt a szintet, amelynél a káros dömping hatásai megszűnnek, a Közösségen belüli gyártás és kínálat is megnövekszik majd.
(162)
Ezen kívül az, hogy a közösségi gazdasági ágazat bizonyos időszakokban bizonyos típusú vágott poliészter szálakat nem gyárt, nem azt jelenti, hogy nem volna képes ezeknek a típusoknak az előállítására. A terméktípustól függően ehhez valóban csak a gyártási folyamat apróbb, és kevés beruházást igénylő kiigazításaira lenne szükség. Egyes időpontokban egyes vágott poliészterszál-típusok inkább azért nem voltak hozzáférhetők, mert a közösségi termelők nem tudták az érintett mennyiségeket olyan nyomott áron szállítani, amelyet a felhasználók hajlandók voltak megfizetni.
(163)
Ami a foglalkoztatottság szintjét illeti a közösségi gazdasági ágazatban és a feldolgozó iparágban, figyelemre méltó hogy a közösségi gazdasági ágazat évek óta szenved a vágott poliészter szálak alacsony árú dömpingelt behozatalától, amely a foglalkoztatottság állandó csökkenését idézte elő, amint a (99) preambulumbekezdésben áll. Az a tény, hogy a feldolgozó iparban több személyt foglalkoztatnak, mint magában a termelésben, önmagában nem igazolja a közösségi gazdasági ágazat veszélyeztetését, amely, ha kevésbé munkaerő-igényes is a feldolgozó iparágnál, mégis létfontosságú a felhasználók számára, amint a (154) preambulumbekezdés is mutatja, hiszen minden együttműködő felhasználó részben közösségi terméket használt.
(164)
Ami a feldolgozó iparág pénzügyi helyzetére gyakorolt valószínű hatást illeti, a felhasználó iparág árstruktúrájára, a javasolt intézkedések szintjére és a dömpingelt import és a más beszerzési források megoszlására vonatkozó hozzáférhető információk a következőket jelzik:
-
a vágott polészter szálak a feldolgozott termékek felhasználók által viselt gyártási költségének 10-40 %-ot képviselik,
-
az érintett országok tekintetében az átlagos dömpingellenes vám 24,9 %,
-
a teljes vágott polészterszál-fogyasztásból 15,3 %-os a dömpingelt behozatal részaránya.
A javasolt intézkedések a felhasználók gyártási költségeit ennek megfelelően legfeljebb 0,4-1,5 %-kal emelhetik. Ezt a valószínűsíthető maximális növekedést viszonylag alacsonynak tekinthetjük, ha figyelembe vesszük azt a pozitív hatást, amelyet a javasolt intézkedések a hatékony piaci verseny helyreállításával a közösségi piacra gyakorolnak.
(165)
A javasolt intézkedések felhasználókra gyakorolt hatásának elemzése tehát azt mutatja, hogy a dömpingellenes intézkedések bevezetése valószínűleg nem idézi elő az olcsó feldolgozott termékek Közösségbe irányuló behozatalának növekedését. Ez a következtetés az érintett felhasználóknak a követelésük alátámasztására szóló bizonyítékai hiányában is levonható volt, pl. a termékkel kapcsolatos korábbi intézkedések hatásai alapján.
4. A nyersanyag-beszállítókra gyakorolt hatás
(166)
Egy nyersanyagszállító tanúsított együttműködést a jelen eljárásban, a kérdőívre adott válasz benyújtásával. A beszállító PTA és MEG szállításával foglalkozik és kifejezetten támogatta a vámok bevezetését, amelyek révén a közösségi ágazat életképes maradhatna és az ő számára is biztosítaná helyzetének fenntartását.
5. A közösségi érdekre vonatkozó következtetés
(167)
A fentiek alapján, és figyelembe véve az elfogadott intézkedések szintjét, valamint a Ausztráliával, Indonéziával, Thaifölddel és Indiával szembeni eljárás megszüntetését, a következtetés az, hogy az intézkedések bevezetése az érintett termék felhasználóinak és importőreinek helyzetére nézve nem járna jelentős negatív hatással, ha egyáltalán lenne hatása. Emlékeztetni kell arra is, hogy az ugyanerre a termékre vonatkozó előző eljárásokban az intézkedések elfogadását nem tartották ellentétesnek a közösségi érdekkel.
(168)
A fentiek alapján a Bizottság ideiglenesen azt a következtetést vonta le, hogy nincsenek kényszerítő okok az ideiglenes dömpingellenes intézkedések bevezetése ellen.
G. IDEIGLENES DÖMPINGELLENES INTÉZKEDÉSEK
1. Kármegszüntetési szint
(169)
A dömpinggel, az ebből származó kárral, az okozati összefüggéssel és a közösségi érdekkel kapcsolatban levont ideiglenes következtetéseket figyelembe véve ideiglenes intézkedéseket kell bevezetni annak megakadályozása érdekében, hogy a dömpingelt behozatal további kárt okozzon a közösségi gazdasági ágazatnak.
(170)
Az ideiglenes intézkedések szintjének meghatározása céljából a Bizottság figyelembe vette mind a megállapított dömpingkülönbözetet, mind a közösségi ipar által elszenvedett kár elhárításához szükséges vám összegét.
(171)
Olyan szintű intézkedéseket kell bevezetni, amelyek elégségesek az említett behozatal által okozott kár megszüntetéséhez, de nem lépik túl a megállapított dömpingkülönbözetet. A káros dömping hatásainak megszüntetéséhez szükséges vám összegének kiszámításakor úgy ítélték meg, hogy olyan intézkedéseket kell hozni, amelyek lehetővé teszik a közösségi gazdasági ágazat számára előállítási költségeinek fedezését és általában olyan, adózás előtti ésszerű nyereség elérését, amelyet a gazdasági ágazat ilyen típusú gazdasági ágazatban rendes versenyfeltételek mellett, azaz a dömpingelt behozatal hatása nélkül, a hasonló termék Közösségben történő értékesítése révén elérne.
(172)
A vizsgálat igazolta, hogy a dömpingelt behozatal hiányában a közösségi gazdasági ágazat 5 %-os adózás előtti nyereséget érne el. Ennyi nyereség lehetővé tenné, hogy költségeit fedezze. Ennek alapján kiszámították a hasonló terméknek a közösségi iparág szempontjából kárt nem okozó árát. A kárt nem okozó ár összegét úgy kapták meg, hogy a gyártási költséghez hozzáadták a fent említett 5 %-os haszonkulcsot.
(173)
A szükséges áremelést ezután az alákínálás számításához meghatározottak szerinti behozatali ár súlyozott átlaga és a kárt nem okozó átlagár közötti összehasonlítás alapján állapították meg. Az összehasonlításból származó bármely különbséget ezt követően az átlagos CIF importérték százalékában fejezték ki.
2. Ideiglenes intézkedések
(174)
A fentiek figyelembe vételével a Bizottság úgy véli, hogy a megállapított dömpingkülönbözet szintjén ideiglenes dömpingellenes vámot kell kivetni, de az az alaprendelet 7. cikkének (2) bekezdésével összhangban nem haladhatja meg a fent kiszámított kárkülönbözetet.
(175)
Az e rendeletben meghatározott, vállalatokra vonatkozó egyedi dömpingellenes vámot a jelenlegi vizsgálat megállapításai alapján határozták meg. Ezért ezek az említett vizsgálat során megállapított helyzetet tükrözik e vállalatokkal kapcsolatban. Ezek a vámtételek (szemben az „összes többi vállalatra” alkalmazandó, egész országra vonatkozó vámmal) így kizárólag az érintett országból származó és e vállalatok - tehát az említett jogalanyok - által előállított termékek behozatalára alkalmazandók. Azon importtermékek esetében, amelyeket bármely más, e rendelet rendelkező részében névvel és címmel kifejezetten nem említett vállalat állított elő, beleértve azokat a jogalanyokat is, amelyek kapcsolatban állnak a konkrétan említettekkel, nem alkalmazhatók ezek a vámtételek, így azok esetében az „összes többi vállalatra” vonatkozó vámtételt kell alkalmazni.
(176)
Az e vállalatokra vonatkozó egyedi dömpingellenes vámtétel alkalmazására irányuló bármely kérelmet (pl. a jogalany nevében bekövetkezett változást, vagy új gyártási vagy eladási egységek létrehozását követően) a Bizottsághoz kell intézni (10), mellékelve minden vonatkozó információt, különös tekintettel a vállalatnak a gyártáshoz, valamint a hazai és exporteladásokhoz kapcsolódó olyan tevékenységeiben bekövetkezett változásokra, amelyek például az ilyen névváltozással vagy a gyártási és eladási egységben bekövetkezett változással függnek össze. A Bizottság adott esetben a rendeletet az egyedi vámtételekben részesülő vállalatok jegyzékének naprakésszé tételével megfelelően módosítani fogja.
(177)
A kiegyenlítő vámok teljes körű végrehajtása érdekében a maradványvámot nemcsak a nem együttműködő vállalatokra kell alkalmazni, hanem azokra is, amelyeknek a vizsgálati időszakban egyáltalán nem volt a Közösségbe irányuló exportjuk. Az a malajziai exportáló gyártókat azonban, amelyek mintában nem szerepeltek arra kérik fel - amennyiben az alaprendelet 11. cikke (4) bekezdése második szakasza előírásainak megfelelnek - hogy nyújtsanak be kérelmet az említett cikk szerinti felülvizsgálatra, hogy helyzetüket egyénileg lehessen megvizsgálni.
A javasolt dömpingellenes vámok a következők:
Ország
Vállalat
Dömpingellenes vám (%-ban)
Malajzia
Hualon Corporation (M) Sdn. Bhd.
Level 9 Wisma Goldhill 67 Jalan
Raja Chualan
50200 Kuala Lumpur
12,4
Penfibre Sdn. Bhd.
Lot 109-114
Prai Free Industrial Zone 1
13600 Prai, Penang
14,7
Az összes többi vállalat
23,0
Tajvan
Chung Shing Textile Co., Ltd.
No 463, Hua Cheng Road,
Hsin Chuang City
Taipei Hsien
16,5
Far Eastern Textile Ltd.
33Fl, No 207, Sec. 2,
Tun Hwa South Road
Taipei
29,5
Nan Ya Plastics Corporation
5Fl, No. 201,
Tun Hwa North Road
Taipei
29,5
Shing Ming Ind., Co., Ltd.
No 330, Ho Shin Rd,
Chu-Nan, Miao-Li
16,5
Shingkong Synthetic Fibres Corporation
8Fl, No 123, Sec. 2,
Nanking E. Road
Taipei
16,5
Tainan Spinning Co., Ltd.
4Fl, No 560, Sec. 4,
Chung Hsia e. Road
Taipei
16,5
Tung Ho Spinning Weaving & Dyeing Co., Ltd.
13Fl, No 376, Sec. 4,
Jen Ai Rd
Taipei
14,7
Tuntex Distinct Corporation
16Fl, No. 90, Sec 1,
Hsin-Tai 5th Rd Hsichih
Taipei County
18,2
Tuntex Synthetic Corporation
16Fl. No. 90, Sec 1,
Hsin-Tai 5th Rd Hsichih
Taipei County
18,2
True Young Co., Ltd.
8, Li Hsing St. Erch Chen Village
Kwantien Hsiang
Tainan Hsien, 720
29,5
Az összes többi vállalat
29,5
H. ZÁRÓ RENDELKEZÉS
(178)
A megfelelő ügyvitel érdekében rögzíteni kell azt az időszakot, amelyen belül az érdekelt felek, akik az eljárás megindításáról szóló értesítésben kitűzött határidőn belül jelentkeztek, írásban kifejthetik álláspontjukat, és meghallgatást kérhetnek. Ezenkívül fel kell hívni a figyelmet arra, hogy az e rendelet alkalmazásában a dömpingellenes vámok kivetésével kapcsolatban tett megállapítások ideiglenes jellegűek, és adott esetben a végleges vámok meghatározása céljából újra kell értékelni azokat,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
(1) Ideiglenes dömpingellenes vámot kell kivetni az 5503 20 00 KN-kód alá sorolt, Malajziából és Tajvanról származó, nem kártolt, nem fésült és fonásra más módon nem előkészített vágott szintetikus poliészterszálak behozatalára.
(2) Az (1) bekezdésben megjelölt termékek vám megfizetése előtti közösségi határparitáson számolt nettó árára alkalmazandó ideiglenes dömpingellenes vámtételek az alábbiak:
Ország
Gyártó
Vámtétel (%)
Kiegészítő TARIC-kód
Malajzia
Hualon Corporation (M) Sdn. Bhd.
Level 9 Wisma Goldhill 67 Jalan
Raja Chualan
50200 Kuala Lumpur
12,4
A796
Penfibre Sdn. Bhd.
Lot 109-114
Prai Free Industrial Zone 1
13600 Prai, Penang
14,7
A797
Az összes többi vállalat
23,0
A999
Tajvan
Chung Shing Textile Co., Ltd.
No 463, Hua Cheng Road,
Hsin Chuang City
Taipei Hsien
16,5
A798
Far Eastern Textile Ltd.
33Fl, No 207, Sec. 2,
Tun Hwa South Road
Taipei
29,5
A799
Nan Ya Plastics Corporation
5Fl, No. 201,
Tun Hwa North Road
Taipei
29,5
A800
Shing Ming Ind., Co., Ltd.
No 330, Ho Shin Rd,
Chu-Nan, Miao-Li
16,5
A801
Shingkong Synthetic Fibres Corporation
8Fl, No 123, Sec. 2,
Nanking E. Road
Taipei
16,5
A802
Tainan Spinning Co., Ltd.
4Fl, No 560, Sec. 4,
Chung Hsia e. Road
Taipei
16,5
A803
Tung Ho Spinning Weaving & Dyeing Co., Ltd.
13Fl, No 376, Sec. 4,
Jen Ai Rd
Taipei
14,7
A804
Tuntex Distinct Corporation
16Fl, No. 90, Sec 1,
Hsin-Tai 5th Rd Hsichih
Taipei County
18,2
A805
Tuntex Synthetic Corporation
16Fl. No. 90, Sec 1,
Hsin-Tai 5th Rd Hsichih
Taipei County
18,2
A806
True Young Co., Ltd.
8, Li Hsing St. Erch Chen Village
Kwantien Hsiang
Tainan Hsien, 720
29,5
A807
Az összes többi vállalat
29,5
A999
(3) Eltérő rendelkezés hiányában a vámokra vonatkozó hatályos rendelkezéseket kell alkalmazni.
(4) Az (1) bekezdésben említett termék Közösségen belüli szabad forgalomba bocsátásának feltétele az ideiglenes vám összegével megegyező vámbiztosíték nyújtása.
2. cikk
A 384/96/EK tanácsi rendelet 20. cikkének sérelme nélkül az érdekelt felek az e rendelet hatálybalépésétől számított egy hónapon belül írásban ismertethetik álláspontjukat, és kérelmezhetik a Bizottság általi szóbeli meghallgatásukat.
A 384/96/EK rendelet 21. cikkének (4) bekezdése szerint az érintett felek e rendelet alkalmazására vonatkozóan észrevételeket tehetnek a rendelet hatályba lépését követő egy hónapon belül.
3. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
E rendelet 1. cikkét egy hat hónapos időszak során kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2006. december 22-én.