A Bizottság 213/2001/EK rendelete
(2001. január 9.)
a tej és tejtermékek elemzése és minőségértékelése tekintetében az 1255/99/EK tanácsi rendelet alkalmazása részletes szabályainak megállapításáról, valamint a 2771/1999/EK és a 2799/1999/EK rendelet módosításáról
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel a tej- és tejtermékpiac közös szervezéséről szóló, 1999. május 17-i 1255/1999/EK tanácsi rendeletre [1] és különösen annak 10. és 15. cikkére, 26. cikkének (3) bekezdésére, 29. cikkének (1) bekezdésére és 31. cikkének (14) bekezdésére,
mivel:
(1) Az 1216/68/EGK, a 3942/92/EGK, a 86/94/EK, a 2721/95/EK, az 1080/96/EK, az 1081/96/EK, az 1082/96/EK, az 1854/96/EK, a 880/98/EK, valamint az 1459/98/EK bizottsági rendelet - amelyekre a teljes körű hivatkozás ennek a rendeletnek a XXVI. mellékletében található meg - megállapítja a tej és tejtermékek elemzésére és minőségértékelésére vonatkozó referencia-módszereket és rutinmódszereket, továbbá meghatározza ezeknek a módszereknek a hatályát, valamint alkalmazásuk szabályait. Az egyértelműség érdekében, valamint abból a célból, hogy az ágazatban tevékenykedők számára egységes módszereket és azok alkalmazására vonatkozó szabályokat biztosítsanak, a fent említett rendeletek átdolgozására és tartalmuknak egyetlen szövegben való összefoglalására van szükség. Ugyanezen oknál fogva, módosítani kell a vaj- és tejszínpiacon az intervencióra vonatkozóan az 1255/1999/EK [2] tanácsi rendelet alkalmazásával kapcsolatos részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. december 16-i 2771/1999/EK bizottsági rendeletet, valamint a takarmányozásra szánt fölözött tejre és sovány tejporra és az ilyen sovány tejpor értékesítéséhez nyújtott támogatásra vonatkozóan az 1255/1999/EK tanácsi rendelet alkalmazásával kapcsolatos részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. december 17-i 2799/1999/EK [3] bizottsági rendeletet olyan módon, hogy az azokhoz a rendeletekhez csatolt, elemzési módszerekre vonatkozó mellékleteket e rendelet tartalmazza.
(2) Az 1255/1999/EK rendeletben megállapított intézkedések alapján a tejre és tejtermékekre vonatkozó összetételi és minőségi követelményeket ellenőrizni kell annak érdekében, hogy biztosítsák ezen követelmények szigorú betartását.
(3) Az ilyen ellenőrzésekre vonatkozó referenciamódszerek gyakran olyan nemzetközi szervezetek által közzétett módszerek, mint a CEN, az IDF, az ISO és az AOAC International, és amelyeket a nevezett szervezetek rendszeresen frissítenek. Egyes esetekben sor kerül közösségi referenciamódszer megállapítására, míg más esetekben a közösségi szabályokban referencia-módszert nem határoztak meg. A referencia-módszerek egységes alkalmazásának biztosítása érdekében a referencia-módszerek listáját minden évben össze kell állítani és csak az ebben a felsorolásban szereplő módszerek alkalmazhatók.
(4) A rutinmódszerek alkalmazását nem szabad kizárni. Ennek érdekében azok használatának feltételeit meg kell határozni.
(5) Közös módszereket kell megállapítani annak érdekében is, hogy az elemzések eredményeinek értékelését, az érintett termékek érzékszervi értékelését, és a vitatott eredmények ismételt vizsgálatát egyöntetű gyakorlat alapján lehessen elvégezni.
(6) Egyes elemzések esetében jelenleg nincs nemzetközi szinten elfogadott és érvényesített referencia-módszer, és ezért az elemzési eredményeknek a laboratóriumok közötti szórásáról információ nem áll rendelkezésre. Ezért közösségi módszerek megállapítására van szükség, amelyeket nemzetközileg elfogadott szabályok alapján érvényesítettek, és amelyeket referencia-módszerként alkalmaznak.
(7) A legutóbb a 635/2000/EK rendelettel [4] módosított, a vaj csökkentett áron történő értékesítéséről, valamint a cukrászati termékek, jégkrém és egyéb élelmiszerek előállításánál felhasznált tejszínre, vajra és vajkoncentrátumra vonatkozó támogatás nyújtásáról szóló, 1997. december 15-i 2571/97/EK bizottsági rendelet [5] rendelkezik a tejszín, vaj és vajkoncentrátum egyes körülmények között történő nyomon követéséről, annak érdekében, hogy biztosítsák az ilyen termékek helyes végfelhasználását. Mivel a nyomon követés fontos a rendszer megfelelő működésének biztosítására, és annak érdekében, hogy az abban részt vevő piaci szereplők egyenlő bánásmódban részesüljenek, közös módszereket kell kialakítani egyes ilyen jelölőanyagok meghatározására.
(8) A legutóbb a 101/1999/EK rendelettel módosított [6], a vajkoncentrátum formájában közvetlen fogyasztásra szánt intervenciós vaj csökkentett áron való értékesítéséről szóló, 1985. november 11-i 3143/85/EGK bizottsági rendelet [7], a legutóbb a 124/1999/EK rendelettel [8] módosított, a Közösségben közvetlen fogyasztásra szánt vajkoncentrátumra vonatkozó támogatás pályázati felhívás útján történő nyújtásáról szóló, 1990. február 20-i 429/90/EGK bizottsági rendelet [9] és a 2571/97/EK rendelet értelmében a vajkoncentrátumnak felügyelet mellett hozzáadott jelölőanyagot kell tartalmaznia. A vajkoncentrátum nyomon követésére vonatkozó követelmények teljesítését szigorúan be kell tartatni annak biztosítása érdekében, hogy a termékek ne térjenek el a rendeltetésüktől. Ezért közös módszert kell megállapítani az ilyen jelölőanyagok kimutatására.
(9) Az 1255/1999/EK rendelet 9. cikke értelmében a juhtejből készült sajtok magántárolására támogatás nyújtható. Ugyanezen termékekre különleges visszatérítés is adható az említett rendelet 31. cikkének értelmében. A juhtejből, kecsketejből vagy bivalytejből, illetve a juh-, kecske- és bivalytej keverékéből készült sajtok a Közösség területére egyes harmadik országokból kedvezményes feltételek mellett hozhatók be. A fenti rendelkezésekre tekintettel megfelelő ellenőrző vizsgálatokra van szükség annak biztosítására, hogy az érintett termékek tehéntejet nem tartalmaznak. Ezért meg kell határozni egy közösségi referencia-módszert a tehéntej kimutatására a rutinmódszerek használatának sérelme nélkül, feltéve hogy az ilyen rutinmódszerek megfelelnek egyes kritériumoknak.
(10) A legutóbb a 2654/1999/EK rendelettel [10] módosított, a kazeinok és kazeinátok előállítására szánt fölözött tejre nyújtható támogatásról szóló, 1990. október 10-i 2921/90/EGK bizottsági rendelet [11] értelmében a kólibaktériumoktól való mentességet ki kell mutatni. A tejben és tejtermékekben található kólibaktériumok kimutatására a nemzetközileg elfogadott referencia-módszer az IDF 73A: 1985 nemzetközi szabvány. Azonban egyes termékmennyiségekben található kólibaktériumok kimutatására ez a szabvány csupán módosításokkal alkalmazható. Ezért egy közösségi referencia-módszer kialakítására került sor a fent említett szabvány alapján.
(11) A legutóbb a 254/2000/EK rendelettel [12] módosított, a vám- és statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23-i 2658/87/EGK tanácsi rendelet [13] rendelkezik a 2309 vámtarifaszám alá tartozó összetett takarmányokra vonatkozó - azok tejterméktartalmától függő - különböző vámtételekről. Annak biztosítása érdekében, hogy a szóban forgó szabályokat egységesen alkalmazzák, a tejcukortartalom elemzésére a tagállamokban kötelezően alkalmazandó, általánosan elismert módszert kell meghatározni.
(12) Az 1255/1999/EK rendelet értelmében az intervencióra szánt vajnak és sovány tejpornak, valamint az állati takarmányozásra szánt sovány tejpornak meg kell felelnie bizonyos minőségi követelményeknek. Referencia-módszereket kell meghatározni a követelmények teljesítésének igazolására.
(13) Az e rendelet által elsőként bevezetett egyes módszerek alkalmazásához egy alkalmazkodási időszakra van szükség. Ezért ezeknek a módszereknek az alkalmazását el kell halasztani.
(14) A Tej- és Tejtermékekpiaci Irányítóbizottság elnöke által kitűzött határidőn belül nem nyilvánított véleményt,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Hatály és alkalmazási terület
E rendelet megállapítja a tej- és tejtermékpiac közös szervezéséről szóló, 1255/1999/EK rendeletben foglalt előírások alapján a tej és tejtermékek kémiai, fizikai, mikrobiológiai elemzéséhez, illetve érzékszervi vizsgálatához szükséges módszerek alkalmazásának szabályait. Továbbá meghatároz néhányat ezek közül a módszerek közül.
2. cikk
A módszerek felsorolása
(1) Ennek a rendeletnek az I. melléklete tartalmazza az 1. cikkben említett elemzésekhez alkalmazandó referencia-módszerek felsorolását.
(2) A Bizottság ezt a felsorolást évente legalább egyszer az 1255/1999/EK rendelet 42. cikkében foglalt eljárásnak megfelelően frissíti.
3. cikk
Rutinmódszerek
A közösségi szabályok által megkövetelt elemzésekhez rutinmódszerek is alkalmazhatók, feltéve hogy ezeket kellően kalibrálják és a megfelelő referencia-módszerrel rendszeresen ellen- őrzik.
A II. mellékletben meghatározott eljárás alkalmazható a rutinmódszerekkel kapott olyan eredmények ellenőrzésére, amelyek az érintett rendeletekben meghatározott határértékekhez közel esnek.
Vitás esetekben a referencia-módszerrel nyert eredmények lesznek az irányadóak.
4. cikk
A referencia-módszerek érvényesítése
(1) A referencia-módszereket érvényesíteni kell, amennyiben megfelelnek az ismételhetőségi és reprodukálhatósági határok tekintetében az előre meghatározott pontossági feltételnek.
(2) Amennyiben az érintett rendeletekben megállapított valamely referencia-módszer érvényesítésére nem került sor, a tagállamok ideiglenes reprodukálhatósági határértéket állíthatnak fel.
Ezt a határértéket a III. melléklet b) pontjában említett eljárás szerint kell meghatározni. E rendeletnek a hatálybalépését követő első 18 hónap során azonban a tagállamok ezzel egyenértékű eljárást is alkalmazhatnak.
A határérték betartását évente legalább egyszer kell ellenőrizni.
(3) Amennyiben az érvényesített referencia-módszer vagy az ideiglenes pontossági határértékekkel ellátott módszerek alkalmazásával nyert eredmények azt jelzik, hogy a határérték túllépésére került sor, az elemzési eredményeket a IV. mellékletben meghatározott módszer alkalmazásával lehet értékelni az érintett határértéktől való kritikus eltérés meghatározása érdekében.
5. cikk
Az elemzés eredményeinek elfogadhatósága
(1) Az elemzéseket az V. melléklet a) pontjában meghatározott belső minőségellenőrzési eljárás vagy azzal egyenértékű egyéb szabványos módszer alapján működő laboratóriumok végzik.
Az alkalmazott módszer részletes leírásának - konzultációs célból - a laboratóriumban rendelkezésre kell állnia.
(2) A laboratóriumok saját, házon belüli pontossági értékeiket egy-egy sorozaton belül az összes módszerre vonatkozóan a következők szerint határozzák meg:
a) az V. melléklet b) pontjában megadott módszer alapján; vagy
b) egy megállapított ismételhetőségi értékkel rendelkező, nyilvánosságra hozott, érvényesített másik eljárás alapján.
A reprodukálhatósági határok betartását évente legalább egyszer kell ellenőrizni a III. melléklet a) pontjában meghatározott eljárás alkalmazásával.
A második albekezdés nem vonatkozik azokra a laboratóriumokra, amelyek az adott évben részt vettek egy szakmai alkalmassági vizsgálatban.
(3) Az elemzési eredmények laboratóriumi jegyzőkönyveinek elegendő információt kell tartalmazniuk az eredményeknek a III. és IV. melléklet szerinti értékeléséhez.
(4) Az elemzési eredmények elfogadhatónak tekinthetők, ha azokat az (1) bekezdésben említett belső minőségellenőrzési eljárásban meghatározott elfogadhatósági kritériumoknak és a (2) bekezdésben említett házon belüli pontossági szinteknek megfelelően kapták.
6. cikk
Érzékszervi értékelés
(1) A vaj esetében a VI. mellékletben meghatározott eljárásokat kell alkalmazni a bírálók teljesítményének, valamint a kapott eredmények megbízhatóságának ellenőrzésére. Az érzékszervi vizsgálatok referencia-módszereként a VII. mellékletben meghatározott eljárást kell alkalmazni.
(2) A tej és tejtermékek esetében - a vaj kivételével - tagállamok által kötelezően használt referencia-módszer vagy a 99C/1997 IDF-szabvány, vagy egyéb, ezzel egybevethető módszer lesz, amelyről értesítik a Bizottságot.
A VI. mellékletben meghatározott eljárásokat lehet alkalmazni a bírálók teljesítményének, valamint a kapott eredmények megbízhatóságának ellenőrzésére.
7. cikk
A mintavétel és az elemzési eredmények vitathatósága
(1) A közösségi szabályok szerinti kötelező elemzésekhez ellenmintát kell venni.
(2) A VIII. mellékletben meghatározott módszert kell alkalmazni olyan esetekben, ahol az elemzés eredményét a piaci szereplő nem fogadja el.
II. FEJEZET
ELEMZÉSI MÓDSZEREK
8. cikk
A vaj víz-, zsírmentes szárazanyag- és zsírtartalma
(1) A IX. mellékletben meghatározott elemzési módszert kell a vaj víztartalmának meghatározására szolgáló referencia-módszerként alkalmazni.
(2) A X. mellékletben meghatározott elemzési módszert kell a vaj zsírmentes szárazanyag-tartalmának meghatározására szolgáló referencia-módszerként alkalmazni.
(3) A XI. mellékletben meghatározott elemzési módszert kell a vaj zsírtartalmának meghatározására szolgáló referencia-módszerként alkalmazni.
9. cikk
Jelölőanyagok
(1) A XII. mellékletben meghatározott elemzési módszert kell a vajkoncentrátum, a vaj és a tejszín vanillintartalmának meghatározására szolgáló referencia-módszerként alkalmazni.
(2) A XIII. mellékletben meghatározott elemzési módszert kell a vajkoncentrátum és a vaj béta-apo-8′ karotinsav etil-észter-tartalmának meghatározására szolgáló referencia-módszerként alkalmazni.
(3) A XIV. mellékletben meghatározott elemzési módszert kell a vajkoncentrátum és a vaj β-szitoszterin- vagy sztigmaszterintartalmának meghatározására szolgáló referencia-módszerként alkalmazni.
(4) A vajkoncentrátumnak, a vajnak és a tejszínnek a nyomonkövetése akkor van összhangban a közösségi szabályokkal, ha a kapott eredmények megfelelnek az (1), (2), illetve (3) bekezdésben említett mellékletek 8. pontjában foglalt meghatározásoknak.
10. cikk
A tehéntejkazein kimutatása
(1) A XV. mellékletben meghatározott elemzési referencia-módszert kell használni annak biztosítására, hogy az olyan sajtok, amelyek csak és kizárólag juhtejből, kecsketejből, bivalytejből, illetve juhtej, kecsketej és bivalytej keverékéből készülhetnek, ne tartalmazzanak tehéntejkazeint.
A tehéntejkazeint akkor tekintjük a mintában jelenlévőnek, ha az elemezni kívánt minta tehéntejkazein-tartalma egyenlő vagy nagyobb, mint a XV. mellékletben meghatározott, 1 % tehéntejet tartalmazó referenciaminta tehéntejkazein-tartalma.
(2) A tehéntejkazeinnek az (1) bekezdésben említett sajtokban történő kimutatására rutinmódszert is lehet alkalmazni, feltéve hogy:
a) a módszer kimutatási határa 0,5 % vagy kevesebb;
b) nem ad hamis pozitív eredményt;
c) a tehéntejkazein megfelelő érzékenységgel még hosszabb érlelési időszakot követően is kimutatható, úgy ahogy a szokásos kereskedelmi körülmények mellett előfordulna.
Amennyiben a b) pontban meghatározott feltétel nem teljesül, minden pozitív eredményt mutató mintát a referencia-módszerrel kell elemezni.
Amennyiben a c) pontban meghatározott feltétel az (1) bekezdésben említett egyik sajttípusra nem teljesül, azt a sajttípust a referencia-módszerrel kell elemezni.
11. cikk
Kólibaktériumok kimutatása
(1) A XVI. mellékletben meghatározott elemzési referenciamódszert kell alkalmazni a kólibaktériumok kimutatására vajból, sovány tejporból, kazeinból és kazeinátokból.
(2) A kólibaktériumok kimutatására rutinmódszerek is alkalmazhatók, feltéve hogy a kapott eredmények egybevethetők a fent említett mellékletben meghatározott referencia-módszerrel kapott eredményekkel. A rutinmódszereknek különösen megfelelő szintű kimutatási határral kell rendelkezniük. Hamis negatív eredmény nem fordulhat elő. Ha a hamis pozitív eredmény előfordulásának lehetőségét nem lehet kizárni, minden pozitív eredményt a referencia-módszer alkalmazásával kell megerősíteni.
12. cikk
Tejcukortartalom
A 2309 KN-kód alá tartozó termékek tejcukortartalmát a XVII. mellékletben meghatározott módszer szerint kell meghatározni.
13. cikk
Oltóssavó kimutatása
(1) Az oltóssavónak az intervenciós raktározásra szánt sovány tejporban való kimutatására szolgáló módszert a XVIII. melléklet tartalmazza.
(2) Az oltóssavónak az állati takarmányozásra szánt sovány tejporban, illetve keverékekben történő kimutatására szolgáló módszert a XIX. melléklet tartalmazza.
14. cikk
Író kimutatása
Az írónak a sovány tejporban való kimutatására szolgáló módszer leírását a XX. melléklet tartalmazza.
15. cikk
Antimikrobiális maradványanyagok
Az antibiotikum- és a szulfonamid/dapson-maradványoknak a sovány tejporban való kimutatására szolgáló módszer leírását a XXI. melléklet tartalmazza.
16. cikk
Soványtejpor-tartalom
Az összetett takarmányok soványtejpor-mennyiségének meghatározására szolgáló módszer leírását a XXII. melléklet tartalmazza.
17. cikk
Keményítő kimutatása
A keményítőnek a sovány tejporban, denaturált tejporban és összetett takarmányokban való kimutatására szolgáló módszer leírását a XXIII. melléklet tartalmazza.
18. cikk
Savanyú írópor nedvességtartalma
A takarmányokban való felhasználásra szánt savanyú írópor nedvességtartalmának kimutatására szolgáló módszer leírását a XXIV. melléklet tartalmazza.
19. cikk
Idegen zsírok kimutatása
Az idegen zsíroknak a tejzsírban való kimutatására szolgáló módszer leírását a XXV. melléklet tartalmazza.
III. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
20. cikk
A 2771/1999/EK rendelet módosítása
A 2771/1999/EK rendelet a következőképpen módosul:
1. A 4. cikk (1) bekezdésének első mondata helyébe a következő rendelkezés lép: "A hatáskörrel rendelkező hatóságok az I. mellékletben meghatározott elemzési módszerek felhasználásával és a IV. mellékletben meghatározott szabályokkal összhangban vett minták alapján ellenőrzik a vaj minőségét."
2. Az I. mellékletben a 2. lábjegyzet helyébe a következő rendelkezés lép: "Lásd a 213/2001/EK rendelet I. mellékletét".
3. A II. és III. mellékletet el kell hagyni.
4. A IV. melléklet 2. pontjában, az utolsó előtti mondatban a "III. melléklettel" szavak helyébe a "213/2001/EK rendelet VII. mellékletével" szavak lépnek.
21. cikk
A 2799/1999/EK rendelet módosítása
A 2799/1999/EK rendelet a következőképpen módosul:
1. A 20. cikk (1), (2), (3), valamint (4) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
"(1) A keverékek és az összetett takarmányok soványtejpor-tartalmának meghatározását minden mintán legalább kétszer kell elvégezni a 213/2001/EK rendelet XXII. mellékletében meghatározott elemzési módszer alkalmazásával, az e rendelet 17. cikkének (3) bekezdésében említett ellenőrzésekkel kiegészítve. Amennyiben ezeknek az ellenőrzéseknek az eredményében eltérés mutatkozik, a helyszíni ellenőrzés eredménye számít döntőnek.
(2) Az oltóssavó hiányának bizonyítására a 213/2001/EK rendelet XIX. mellékletében meghatározott elemzési módszer alkalmazandó.
(3) Az összetett takarmányok keményítőtartalmának meghatározását az e rendelet 17. cikkének (3) bekezdésében említett ellenőrzésekkel kell elvégezni, kiegészítve azokat a 213/2001/EK rendelet XXIII. mellékletében meghatározott elemzési módszer alkalmazásával.
(4) A savanyú írópor víztartalmának meghatározását a 213/2001/EK rendelet XXIV. mellékletében meghatározott elemzési módszer alkalmazásával kell elvégezni."
2. A III., IV., V. és VI. mellékletet el kell hagyni.
22. cikk
Hatályon kívül helyezés
Az 1216/68/EGK, a 3942/92/EGK, a 86/94/EK, a 2721/95/EK, az 1854/96/EK, az 1080/96/EK, az 1081/96/EK, az 1082/96/EK, a 880/98/EK, valamint az 1459/98/EK rendelet hatályát veszti.
A hatályon kívül helyezett rendeletekre való hivatkozásokat az e a rendeletre való hivatkozásoknak kell tekinteni.
23. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő hetedik napon lép hatályba.
Mindazonáltal a III., IV.4., V., VI. valamint VIII. mellékletekben meghatározott módszereket az e rendelet hatálybalépését követő 18. hónap után kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2001. január 9-én.