A Tanács 294/91/EGK rendelete
(1991. február 4.)
a tagállamok közötti légi árufuvarozási szolgáltatások üzemeltetéséről
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,
tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 84. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],
mivel fontos, hogy olyan intézkedéseket fogadjanak el, amelyek célja, hogy a Szerződés 8a. cikkével összhangban 1992. december 31-ig fokozatosan létrejöjjön a belső piac; mivel a belső piac egy olyan, belső határok nélküli térség, ahol biztosított az áruk, a személyek, a szolgáltatások és a tőke szabad mozgása;
mivel a Spanyol Királyság és az Egyesült Királyság a két ország külügyminisztereinek együttes nyilatkozatában 1987. december 2-án Londonban megállapodott egymással Gibraltár repülőterének hasznosításával kapcsolatban a szorosabb együttműködést célzó intézkedésekről, és ezeket az intézkedéseket még be kell vezetni;
mivel a 2343/90/EGK rendelet [4] előírja a személyszállítással kombináltan működtetett légi árufuvarozási szolgáltatások liberalizációját;
mivel helyénvaló a légi áruszállítási szolgáltatások liberalizációja;
mivel e rendeletet a Szerződés 85. és 86. cikke alkalmazásának sérelme nélkül kell értelmezni;
mivel a légi árufuvarozási iparágban továbbra is léteznek államhatárok, amelyek akadályozzák az áruk szabad mozgását a légi közlekedésben; mivel a megnövekedett piacrajutási lehetőségek ösztönzik a Közösség légi közlekedési ágazatának fejlődését és megteremtik a felhasználók jobb kiszolgálásának feltételeit;
mivel egyes tagállamok a Közösség többi részével való kapcsolattartásban nagymértékben függenek a légi árufuvarozási szolgáltatásoktól; mivel a légi árufuvarozás a kereskedelem lényeges eszköze;
mivel ezért fontos lebontani azokat a korlátokat, amelyek a légi árufuvarozási szolgáltatások esetében egyelőre akadályozzák a piacra jutást;
mivel első lépésként célszerű növelni a tagállamok közötti légi árufuvarozási szolgáltatások piaci lehetőségeit;
mivel a Tanácsnak legkésőbb 1992. július 1-jén meg kell alkotnia és el kell fogadnia a működési engedélyek kiadásának közös szabályait;
mivel a repülőtéri infrastruktúrát és a navigációs segédeszközöket figyelembe véve bizonyos korlátozásokra van szükség a forgalmi jogok gyakorlásában;
mivel valamennyi normál fuvardíjszabás közzététele áttekinthetőbbé teszi a piacot;
mivel a nagyobb versenyképesség érdekében a légi árufuvarozóknak rugalmasan kell meghatározniuk a fuvardíjszabásokat,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
A rendelet hatálya és fogalommeghatározás
1. cikk
(1) E rendelet az alábbiakra vonatkozik:
a) a Közösség légi árufuvarozóinak piacra jutása a tagállamok közötti légi árufuvarozási szolgáltatások működtetése érdekében;
b) a tagállamok közötti légi fuvardíjszabások.
(2) E rendelet alkalmazása Gibraltár repülőterére vonatkozóan nem érinti a Spanyol Királyság és az Egyesült Királyság jogi álláspontját azon terület szuverenitása körüli vitában, ahol a szóban forgó repülőtér található.
(3) E rendelet alkalmazását Gibraltár repülőterére vonatkozóan fel kell függeszteni a Spanyol Királyság és az Egyesült Királyság külügyminisztereinek 1987. december 2-án kelt együttes nyilatkozatában foglalt megállapodásainak hatálybalépéséig. Erről az időpontról Spanyolország és az Egyesült Királyság kormánya tájékoztatja a Tanácsot.
2. cikk
E rendelet alkalmazásában:
a) "légi árufuvarozó": egy olyan légi közlekedési vállalkozás, amely rendelkezik egy tagállam által kiállított érvényes működési engedéllyel, amely felhatalmazza a vállalkozást arra, hogy legalább légi árufuvarozási szolgáltatásokat végezzen;
b) "közösségi légi árufuvarozó":
i. egy légi árufuvarozó, amely a Közösség területén hozta létre és tartja fenn központi ügyvezetését és üzleti tevékenységének fő helyét, valamint részvényeinek többsége a tagállamok és/vagy tagállamok állampolgárainak tulajdonában van jelenleg és lesz a jövőben is, továbbá amelynek tényleges ellenőrzését ezen államok vagy személyek gyakorolják; vagy
ii. egy légi árufuvarozó, amely megfelel a 2343/90/EGK rendelet 2. cikke e) pontjának ii. alpontjában található definíciónak és szerepel e rendelet mellékletében;
c) "fuvardíjszabás": az árufuvarozásért nemzeti pénznemben fizetendő árak és e díjtételek alkalmazásának feltételei, beleértve az ügynökségnek és az egyéb kiegészítő szolgáltatóknak felkínált díjazásokat és feltételeket;
d) "normál fuvardíjszabás": a légi árufuvarozó által a fuvarozásért általában felszámolt árak és a díjtételek alkalmazásának feltételei, a különleges kedvezmények figyelembevétele nélkül;
e) "légi árufuvarozási szolgáltatások": a csak áru és postai küldemények szállításával foglalkozó légiforgalmi szolgáltatások;
f) "harmadik légi szabadságjog": egy adott államban engedéllyel rendelkező légi fuvarozónak azon joga, hogy egy másik állam területére szállíthasson utasokat, árut és postai küldeményeket abból az államból, amelyben az engedélyt kiállították;
"negyedik légi szabadságjog": egy adott államban engedéllyel rendelkező légi fuvarozónak azon joga, hogy egy másik állam területén felvehessen utasokat, árut és postai küldeményeket és azokat abba az államba szállítsa, amelyben az engedélyt kiállították;
"ötödik légi szabadságjog": a légi fuvarozónak azon joga, hogy légi úton utasokat, árut és postai küldeményeket szállíthat két olyan állam között, amelyek egyike sem azonos azzal az állammal, ahol az engedélyt kiállították;
g) "repülőtéri rendszer": az ugyanazt a várost kiszolgáló kettő vagy több összevont repülőtér;
h) "érintett államok": azok a tagállamok, amelyek között a légi árufuvarozási szolgáltatást üzemeltetik;
i) "bejegyzés állama": az a tagállam, ahol az a) pontban említett engedélyt kiállították.
Működési engedélyek
3. cikk
(1) Ez a rendelet nem érinti a piacra jutásra és a kapacitás kiépítésére vonatkozó kapcsolatokat egy tagállam és azon légi árufuvarozók között, amelyek számára az adott állam bocsátott ki engedélyt.
(2) A Tanács a Bizottság által legkésőbb 1991. május 31-én előterjesztendő közös feltételekre és követelményekre vonatkozó javaslata alapján elfogadja a legkésőbb 1992. július 1-jei hatállyal bevezetendő, a légi árufuvarozók és az útvonal engedélyezésére irányadó szabályokat.
Piacra jutás
4. cikk
Figyelemmel e rendelet rendelkezéseire, a Közösség légi árufuvarozói engedélyt kapnak a harmadik és negyedik légi szabadságjoggal összefüggő légi árufuvarozási szolgáltatásokra egy tagállam repülőterei és repülőtéri rendszerei, valamint egy másik tagállam repülőterei és repülőtéri rendszerei között, amennyiben ezek a repülőterek vagy repülőtéri rendszerek nyitva állnak a tagállamok közötti légi árufuvarozás vagy a nemzetközi forgalom számára.
5. cikk
(1) Egy tagállam engedélyezi a légi árufuvarozók számára a harmadik, negyedik és ötödik légi szabadságjog gyakorlását abban az esetben, amennyiben a fuvarozók egy másik állam által kiállított engedéllyel rendelkeznek, és ez a másik állam engedélyezte számukra ezeknek a jogoknak a gyakorlását; az ötödik légi szabadságjogot olyan szolgáltatás esetén gyakorolják, amely a bejegyzés államából nyújtott szolgáltatás kiterjesztése vagy a szolgáltatás előzménye.
(2) A másik tagállamban kettő vagy több pontba vagy pontból történő, vagy a bejegyzés szerint illetékes tagállammal nem azonos tagállamok közötti légi árufuvarozási szolgáltatások üzemeltetésénél az érintett tagállamok engedélyezik a közösségi légi árufuvarozónak a szolgáltatások összevonását és ugyanazon járatszám használatát.
Az üzemeltetés rugalmassága
6. cikk
(1) A közösségi légi árufuvarozók egy útvonal bármely pontjában közbenső átrakodást végezhetnek, amennyiben ez a repülőgép csupán egyszeri cseréjével jár.
(2) A 8. cikkre figyelemmel a szolgáltatás gyakoriságára, a repülőgép típusára és/vagy a szállítandó áruk vagy a postai küldemények mennyiségére vonatkozóan semmilyen korlátozás nem alkalmazható.
A forgalmi jogok gyakorlásának feltételei
7. cikk
E rendelet nem érinti egy tagállam jogát arra vonatkozóan, hogy - az állampolgárság alapján történő megkülönböztetés nélkül - szabályozza egy repülőtéri rendszeren belül a forgalom repülőterek közötti elosztását.
8. cikk
(1) A forgalmi jogok gyakorlása a közzétett közösségi, nemzeti, regionális vagy helyi biztonsági, környezetvédelmi szabályok, a résidőkiosztásokra vonatkozó szabályok, valamint az alábbi feltételek hatálya alá tartozik:
a) az érintett repülőtérnek vagy repülőtéri rendszernek rendelkeznie kell a szolgáltatások befogadásához elégséges létesítménnyel;
b) a navigációs segédeszközöknek elegendőknek kell lenniük a szolgáltatások befogadásához.
(2) Amennyiben az (1) bekezdésben említett feltételek nem teljesülnek, a tagállam - az állampolgárság alapján történő megkülönböztetés nélkül - feltételekhez kötheti, korlátozhatja vagy elutasíthatja a forgalmi jogok gyakorlását. Ilyen intézkedések bevezetése előtt az érintett tagállam értesíti a Bizottságot, és annak megküldi az összes szükséges információt.
(3) Egy tagállam kérése esetén a Bizottság minden egyes esetben megvizsgálja a (2) bekezdés alkalmazását, és egy hónapon belül dönt arról, hogy a tagállam továbbra is alkalmazhatja-e az intézkedéseket.
(4) A Bizottság a döntéséről tájékoztatja a Tanácsot és a tagállamokat. Egy hónapos időtartamon belül bármely tagállam a Bizottság döntését a Tanács elé utalhatja. A Tanács egy hónapon belül minősített többséggel a Bizottság határozatától eltérő döntést hozhat.
Árképzés
9. cikk
(1) A közösségi légi árufuvarozók által alkalmazott fuvardíjtételek a szállítási szerződés szerződő felei közötti szabad megállapodásban szabhatók meg.
(2) A Közösség területén működő légi árufuvarozók kérésre nyilvánosságra hoznak minden normál fuvardíjszabást.
Általános rendelkezések
10. cikk
(1) E rendelet nem akadályozza a tagállamokat abban, hogy a 4., 5. és 6. cikk rendelkezéseinél rugalmasabb megállapodásokat kössenek egymással, illetve ilyen megállapodásokat érvényben tartsanak.
(2) E rendelet rendelkezései nem használhatók fel a piacra jutás, a kapacitások kiépítése és a működési rugalmasság tekintetében fennálló jogok és megállapodások korlátozásához.
Záró rendelkezések
11. cikk
Ez a rendelet azEurópai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 1991. február 4-én.