Az Európai Parlament és a Tanács 1753/2000/EK határozata
(2000. június 22.)
az új személygépkocsik átlagos fajlagos CO2-kibocsátását ellenőrző rendszer kialakításáról
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 175. cikke (1) bekezdésére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],
a Régiók Bizottságával folytatott konzultációt követően,
a Szerződés 251. cikkében [3] megállapított eljárásnak megfelelően, és az Egyeztető Bizottság által 2000. március 9-én jóváhagyott közös szöveg értelmében,
mivel:
(1) Az ENSZ éghajlatváltozási keretegyezményének végső célja a légkörben található, üvegházhatást okozó gázok koncentrációjának megtartása egy olyan szinten, amelynél elkerülhető az éghajlati rendszerbe való veszélyes emberi beavatkozás kockázata. Az ENSZ éghajlatváltozási keretegyezményéhez csatlakozó, az 1997. decemberi Kiotói Konferencián elfogadott Kiotói Jegyzőkönyv rendelkezik az üvegházhatást okozó gázok koncentrációjának csökkentéséről.
(2) A Kiotói Jegyzőkönyv értelmében a Közösség elfogadta azt a célkitűzést, hogy a 2008-tól 2012-ig terjedő időszakban az üvegházhatást okozó gázok egy csoportjának koncentrációját az 1990-es szinthez képest 8 %-kal kell csökkenti.
(3) A Kiotói Jegyzőkönyv előírja, hogy a Jegyzőkönyv I. mellékletében említett felek 2005-ig kimutatható haladást érjenek el ez irányú kötelezettségeikben.
(4) A 93/389/EGK határozat [4] létrehozott egy rendszert a Közösségben a CO2 és más, üvegházhatást okozó gázok kibocsátásának ellenőrzésére.
(5) A Bizottság - elismerve, hogy CO2-ot nagyrészt a személygépkocsik bocsátanak ki - egy közösségi stratégiát javasolt a személygépkocsik CO2-kibocsátásának csökkentésére és a tüzelőanyag-fogyasztás gazdaságosságának javítására. A Tanács az 1996. június 25-i következtetéseiben üdvözölte a Bizottság elgondolását.
(6) Az Európai Parlament és a Tanács célként fogalmazta meg a 120 g/km-es (Otto-motoroknál 5 liter/100 km és dízelmotoroknál 4,5 liter/100 km) CO2-kibocsátási átlagértéket 2005-re (legkésőbb 2010-re).
(7) A Bizottság jelenleg is tanulmányokat folytat azzal a céllal, hogy amilyen gyorsan csak lehet, megfelelő javaslatokat dolgozzon ki az N1 kategóriájú járművek CO2-kibocsátásának mérésére vonatkozó összehangolt eljárásokról, a gépjárművek és pótkocsijaik típusjóváhagyására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1970. február 6-i 70/156/EGK tanácsi irányelv [5] II. mellékletének megfelelően.
(8) Az új személygépkocsik fajlagos CO2-kibocsátását a Közösségben összehangolt alapelvek alapján kell mérni a gépjárművek széndioxid-kibocsátásáról és tüzelőanyag-fogyasztásáról szóló, 1980. december 16-i 80/1268/EGK tanácsi irányelvben [6] meghatározott módszer szerint.
(9) Objektív ellenőrzési módszereket kell kidolgozni a Közösségben eladott új személygépkocsik fajlagos CO2-kibocsátására vonatkozóan az 1995. december 20-i bizottsági közleményben közzétett közösségi stratégia hatékonyságának, valamint a személygépkocsi-gyártók által formálisan vállalt kötelezettségek teljesítésének ellenőrzése céljából. Ez a határozat ilyen rendszert vezet be. A Bizottság bejelentette, hogy amint lehetséges, a személygépkocsi-gyártók szervezeteivel áttekinti a jövőbeni megállapodások jogi kereteinek szükségességét, beleértve az olyan intézkedéseket is, amelyeket akkor kell majd meghozni, ha ezek a megállapodások nem működnek.
(10) E határozat alkalmazásában a tagállamok csak a 70/156/EGK irányelvnek megfelelő hivatalos adatokat gyűjthetik össze.
(11) A 70/156/EGK irányelv előírja, hogy a gyártóknak minden új személygépkocsihoz megfelelőségi igazolást kell kiadniuk, és hogy a tagállamok csak akkor engedélyezhetik új személygépkocsi nyilvántartásba vételét, illetve forgalomba helyezését, ha az rendelkezik érvényes megfelelőségi igazolással.
(12) Ez a határozat nem kívánja összehangolni a nemzeti járműnyilvántartó rendszereket, hanem fel kívánja használni ezeket az új személygépkocsik átlagos fajlagos CO2-kibocsátását ellenőrző közösségi rendszer megfelelő működéséhez szükséges minimális adatbázis összeállítása céljából.
(13) Kívánatos bevonni e körbe a 70/156/EGK irányelv hatálya alá tartozó valamennyi új, alternatív meghajtású személygépkocsit is.
(14) Egy ilyen ellenőrző rendszert csak azokra az új személygépkocsikra lehet alkalmazni, amelyeket első alkalommal vettek nyilvántartásba a Közösségben, és előzőleg máshol még nem vettek nyilvántartásba.
(15) E határozat megfelelő végrehajtásának biztosítása érdekében az adatok minőségének ellenőrzése terén szükséges a kapcsolattartás a Bizottság és a tagállamok között.
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
Ez a határozat egy rendszert alakít ki a Közösségben nyilvántartásba vett új személygépkocsik átlagos fajlagos CO2-kibocsátásának ellenőrzésére. Csak azokra a személygépkocsikra lehet alkalmazni, amelyeket első alkalommal vesznek nyilvántartásba a Közösségben, és előzőleg máshol még nem vették nyilvántartásba.
2. cikk
Ennek a határozatnak az alkalmazásában:
(1) "személygépkocsi" minden M1 kategóriájú gépjármű, amelynek fogalmát a 70/156/EGK irányelv II. melléklete határozza meg, és a 80/1268/EGK irányelv hatálya alá tartozik. Nem tartoznak e határozat hatálya alá a 92/61/EGK irányelv [7] hatálya alá tartozó járművek, és azok a különleges rendeltetésű járművek, amelyeket a 70/156/EGK irányelv 4. cikke (1) bekezdése a) pontjának második francia bekezdése határoz meg;
(2) az "újonnan nyilvántartásba vett személygépkocsi" olyan személygépkocsi, amelyet első alkalommal vettek nyilvántartásba a Közösségben. Kifejezetten nem tartoznak ide azok a járművek, amelyeket egy második tagállamban újra nyilvántartásba vettek, vagy előzőleg a Közösségen kívül kerültek nyilvántartásba;
(3) "megfelelőségi igazolás" a 70/156/EGK irányelv 6. cikke szerinti igazolás;
(4) a "fajlagos CO2-kibocsátás" egy meghatározott személygépkocsinak a 80/1268/EGK irányelvnek megfelelően mért, a 70/156/EGK irányelv VIII. mellékletében rögzített és a típus-jóváhagyási dokumentációban szereplő CO2-kibocsátása;
(5) "gyártó" a típus-jóváhagyási folyamat valamennyi mozzanatában és a gyártmány megfelelőségének biztosításában illetékes hatóság előtt felelős személy vagy szervezet. E személynek vagy szervezetnek nem kell feltétlenül közvetlenül közreműködnie a jármű, a rendszer, az alkatrész vagy a jóváhagyási folyamat tárgyát képező külön műszaki egység gyártásának valamennyi szakaszában;
(6) a "márka" a gyártó kereskedelmi neve, amely megjelenik a megfelelőségi igazolásban és a típus-jóváhagyási dokumentációban;
(7) az "új személygépkocsik maximális nettó teljesítménye" az a maximális motorteljesítmény, amely a megfelelőségi igazolásban és a típus-jóváhagyási dokumentációban szerepel, és amelyet a 80/1269/EGK irányelvnek [8] megfelelően mértek;
(8) a "tömeg" a személygépkocsinak a megfelelőségi igazolásban és a típus-jóváhagyási dokumentációban szereplő, a 70/156/EGK irányelv I. mellékletének 2.6. pontjában meghatározott tömege karosszériával, üzemképes állapotban;
(9) a "motor-lökettérfogat" a motornak a megfelelőségi igazolásban és a típus-jóváhagyási dokumentációban szereplő lökettérfogata;
(10) a "tüzelőanyag-típus" az a tüzelőanyag, amellyel a személygépkocsit eredetileg típusa szerint jóváhagyták, és a megfelelőségi igazolásban, valamint a típus-jóváhagyási dokumentációban szerepel;
(11) "nyilvántartási fájl" az az elektronikus dokumentum, amely egy adott személygépkocsi nyilvántartásba vételére vonatkozó információkat tartalmazza;
(12) a "típus", "változat" és "kivitel" egy adott márkának a gyártó által a 70/156/EGK irányelv IIB. mellékletében foglaltak szerint megadott, egymástól megkülönböztetett járművei, amelyeket alfanumerikus karaktercsoport azonosít egyértelműen típus-, változat- és kivitel szerint;
(13) "alternatív meghajtású jármű" a 70/156/EGK irányelv IIB. melléklete által meghatározott valamennyi M1 kategóriájú gépjármű, amely nem tartozik a 80/1268/EGK irányelv hatálya alá;
(14) "típus-jóváhagyási dokumentáció" az az információs csomag, amely magában foglalja az információs dokumentumot, a típus-jóváhagyási bizonyítványt és azokat a vizsgálati eredményeket, amelyeket a nemzeti típusjóváhagyó hatóságok között adnak közre a 70/156/EGK irányelv 4. cikke (5) és (6) bekezdésének megfelelően.
3. cikk
(1) Az 1. cikkben szereplő rendszer kialakítása céljából a tagállamok az 1. cikkben említett és a saját területükön nyilvántartásba vett járművekre vonatkozóan összegyűjtik az I. mellékletben meghatározott információkat.
(2) A tagállamok számára megengedett, hogy az (1) bekezdésben említett információkat akár a közösségi típus-jóváhagyási dokumentációból, akár a megfelelőségi igazolásból emeljék ki.
(3) A tagállamok felelősek az általuk összegyűjtött adatok érvényességéért és minőségéért. A tagállamok tekintetbe veszik a II. mellékletben felsorolt lehetséges hibaforrásokat, intézkedéseket tesznek, hogy a hibák számát a lehető legkisebbre csökkentsék, és egy - statisztikai elemzéssel vagy egyéb módszerrel készített - értékelést küldenek a Bizottságnak a hibás adatok arányáról, valamint a 4. cikk (4) bekezdésében említett jelentést.
(4) A tagállamok intézkedéseket tesznek az általuk összegyűjtött adatok minőségének javítása érdekében, és erről tájékoztatják a Bizottságot, amennyiben az kéri. Ezen információk alapján a Bizottság - az érintett tagállammal konzultálva - intézkedéseket javasolhat a tagállamnak az adatok minőségének további javítása érdekében, a tagállam mérlegeli a javaslatot. Ennek alapján a tagállam tájékoztatja a Bizottságot azokról a további intézkedésekről, amelyeket adott esetben az adatok minőségének javítása érdekében még meg fog tenni.
4. cikk
(1) A tagállamok minden naptári évben a III. mellékletben leírt módszereknek megfelelően gyártónként és a gyártók összességére vonatkozóan meghatározzák a következőket:
a) minden egyes tüzelőanyag-típusra:
i. az újonnan nyilvántartásba vett személygépkocsik száma, ahogy azt a III. melléklet 1. pontja előírja;
ii. az újonnan nyilvántartásba vett személygépkocsik átlagos fajlagos CO2-kibocsátása, ahogy azt a III. melléklet 2. pontja előírja;
b) minden tüzelőanyag-típusra és minden egyes, a III. melléklet 3. pontjában meghatározott CO2-kibocsátási kategóriára:
i. az újonnan nyilvántartásba vett személygépkocsik száma;
ii. az átlagos fajlagos CO2-kibocsátás, ahogy azt a III. melléklet 3. pontjának második albekezdése előírja;
c) minden tüzelőanyag-típusra és minden egyes, a III. melléklet 4. pontjában előírt tömegkategóriára:
i. az újonnan nyilvántartásba vett személygépkocsik száma;
ii. az átlagos fajlagos CO2-kibocsátás, ahogy azt a III. melléklet 4. pontjának harmadik albekezdése előírja;
iii. az átlagos tömeg, ahogy azt a III. melléklet 4. pontjának második albekezdése [9] előírja;
d) minden tüzelőanyag-típusra és minden egyes, a III. melléklet 5. pontjában előírt maximális nettó teljesítménykategóriára:
i az újonnan nyilvántartásba vett személygépkocsik száma;
ii. az átlagos fajlagos CO2-kibocsátás, ahogy azt a III. melléklet 5. pontjának harmadik albekezdése előírja;
iii. az átlagos maximális nettó teljesítmény, ahogy azt a III. melléklet 5. pontjának második albekezdése előírja;
e) minden tüzelőanyag-típusra és minden egyes, a III. melléklet 6. pontjában előírt motorlökettérfogat-kategóriára:
i. az újonnan nyilvántartásba vett személygépkocsik száma;
ii. az átlagos fajlagos CO2-kibocsátás, ahogy azt a III. melléklet 6. pontjának harmadik albekezdése előírja;
iii. a motor átlagos lökettérfogata, ahogy azt a III. melléklet 6. pontjának második albekezdése előírja;
(2) Ezenkívül az alternatív meghajtású járművekre vonatkozóan a tagállamok meghatározzák a saját területükön nyilvántartásba vett ilyen járművek számát.
(3) Ha a tagállamok megváltoztatják a területükön nyilvántartásba vett járművek tömegmérési módszerét, arról tájékoztatják a Bizottságot.
(4) Az (1) és (2) bekezdésben említett információkat a tagállamok évente továbbítják a Bizottsághoz. Első alkalommal legkésőbb 2001. július 1-jén. Ezt követően minden év április elsejéig továbbítják az előző naptári évben összegyűjtött adatokat, a IV. mellékletben előírt formátumban.
(5) A Bizottság kérésére a tagállamok a 3. cikknek megfelelően összegyűjtött teljes adatbázist is továbbítják.
5. cikk
A tagállamok az ellenőrzési adatok összegyűjtésére és továbbítására kijelölnek egy illetékes hatóságot, és erről e határozat hatálybalépését követő hat hónapon belül tájékoztatják a Bizottságot.
6. cikk
A tagállamok a határozat hatálybalépését követő hat hónapon belül jelentést küldenek a Bizottságnak arról, hogyan szándékoznak végrehajtani annak intézkedéseit. A jelentések alapján a Bizottság további információt kérhet, vagy a tagállamokkal egyeztetve kérheti a javasolt végrehajtási módszerek megváltoztatását.
7. cikk
A Bizottság legkésőbb 2002. december 31-ig jelentést küld az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak az e határozat által kialakított ellenőrző rendszer működéséről.
8. cikk
A 2003. évtől kezdődően az ellenőrző rendszer keretében összegyűjtött adatok szolgálnak alapul - a Bizottság és a személygépkocsi-ipar közötti megállapodás szerint - a gépjárművek CO2-kibocsátásának csökkentésére vonatkozó önkéntes iparági kötelezettségvállalások ellenőrzésére, és adott esetben felülvizsgálatára.
9. cikk
A Bizottság minden naptári évben jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a tagállamoktól kapott ellenőrző adatok alapján.
10. cikk
A közbeeső célévek és a végső célévek jelentései [10] kimutatják, hogy a csökkenések a gyártók által végrehajtott műszaki intézkedéseknek vagy egyéb intézkedéseknek, úgymint a fogyasztók viselkedésében bekövetkezett változásoknak tulajdoníthatók-e.
11. cikk
Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.
Kelt Luxembourgban, 2000. június 22-én.