A Tanács 595/91/EGK rendelete
(1991. március 4.)
a közös agrárpolitika finanszírozása keretében történt szabálytalanságokról és tévesen kifizetett összegek behajtásáról, továbbá egy információs rendszer e téren történő létrehozásáról, valamint a 283/72/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,
tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel a legutóbb a 2048/88/EGK rendelettel [1] módosított, a közös agrárpolitika finanszírozásáról szóló, 1970. április 21-i 729/70/EGK tanácsi rendeletre [2] és különösen annak 8. cikke (3) bekezdésére,
tekintettel a legutóbb a 2205/90/EGK rendelettel [3] módosított, a közös agrárpolitika céljaira alkalmazandó elszámolási egység értékéről és átváltási arányokról szóló, 1985. június 11-i 1676/85/EGK tanácsi rendeletre [4] és különösen annak 2. cikke (4) bekezdésére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [5],
tekintettel az Európai Parlament véleményére [6],
mivel a 729/70/EGK rendelet 8. cikke megállapítja azokat az elveket, amelyeknek megfelelően a Közösség erősíteni szándékozik a szabálytalanságokkal szembeni fellépését és az elveszített összegeket vissza kívánja szerezni, és mivel - az említett cikk (3) bekezdésének megfelelően - a Tanácsnak el kell fogadnia az ehhez szükséges általános szabályokat;
mivel a 283/72/EGK rendelet [7] rendelkezéseit a különböző tagállamokban történő alkalmazásuk összehangolása érdekében, továbbá a tapasztalatok fényében a szabálytalanságok elleni fellépés erősítése érdekében ki kell igazítani; mivel az érthetőség érdekében helyénvaló a 283/72/EGK rendelet egészének helyébe új rendelkezéseket léptetni;
mivel annak érdekében, hogy a Közösség jobban tájékozódhasson a tagállamoknak a szabálytalanságok elleni küzdelem keretében tett intézkedéseiről, meg kell határozni, hogy mely nemzeti rendelkezéseket kell a Közösséggel közölni;
mivel a csalárd gyakorlat jellegének és a szabálytalanságok pénzügyi hatásainak feltárása céljából, valamint a jogtalanul kifizetett összegek behajtása céljából rendelkezni kell arról, hogy a szabálytalanságokat minden negyedévben közöljék a Bizottsággal; mivel az ilyen közlést ki kell egészíteni a bírósági, illetve közigazgatási eljárások állásáról szóló tájékoztatással;
mivel a Bizottságot rendszeresen tájékoztatni kell azokról a bírósági és közigazgatási eljárásokról, amelyek szabálytalanságot elkövető személyekkel szemben folynak; mivel ajánlatos lenne továbbá biztosítani a rendszeres információátadást a tagállamok által a Közösség pénzügyi érdekeinek védelme érdekében tett intézkedésekről;
mivel meg kell határozni, hogy milyen eljárásokat alkalmazzanak a tagállamok és a Bizottság abban az esetben, ha a szabálytalanság következtében elveszett összegek nem hajthatók be;
mivel, ha a Bizottság felkér egy tagállamot, hogy indítson vizsgálatot, a Bizottságot tájékoztatni kell a vizsgálat előkészítéséről és kimeneteléről; mivel meg kell határozni az ilyen vizsgálatokban résztvevő bizottsági tisztviselők jogait;
mivel e rendelet rendelkezései nem érinthetik a büntetőeljárásra, illetve a tagállamok közötti bűnügyi jogsegélyre vonatkozó nemzeti szabályozást;
mivel rendelkezni kell a Közösségnek a behajtott összegek alapján megállapított, a vizsgálat és a behajtás költségeihez történő hozzájárulásáról; mivel szintén indokolt rendelkezni annak lehetőségéről, hogy a Bizottság hozzájárulhasson a jogi költségekhez és a közvetlenül a bírósági eljárásokból származó költségekhez;
mivel a szabálytalanságok megakadályozása érdekében erősíteni kell a tagállamok és a Bizottság közötti együttműködést, emellett biztosítva e tevékenység nagyfokú körültekintéssel történő megvalósítását;
mivel az eredmények összesítését az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap Bizottságával negyedévente, az Európai Parlamenttel és a Tanáccsal pedig évente közölni kell;
mivel emelni kell azt a minimális küszöbértéket, amely felett a szabálytalanságokat a tagállamoknak automatikusan jelenteniük kell; mivel ezt a küszöbértéket, - az 1676/85/EGK rendelet 2. cikkének (1) bekezdése ellenére - oly módon kell meghatározni, hogy egységes és összevethető megközelítést tudjanak alkalmazni, amelyet az érintett nemzeti hatóságok a gazdasági realitásokat tükröző átváltási árfolyam alapján könnyen érvényesíthetnek;
mivel elő kell írni, hogy e rendelet rendelkezéseit olyan esetekben is alkalmazni kell, amikor egy kifizetési kötelezettség teljesítésére, amelyet egy gazdasági szereplőnek az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap Garanciarészlege (továbbiakban: "Alap") keretében teljesítenie kellett volna, szabálytalanság következtében nem került sor,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Az e rendeletben említett intézkedések az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap Garanciarészlegének valamennyi kiadására vonatkoznak.
Ezt a rendeletet továbbra is alkalmazni kell az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap Orientációs Részlegének kiadásaival összefüggő, 1989. január 1-jét megelőzően bejelentett szabálytalanságokra.
Ez a rendelet nem érinti a büntetőeljárásra, illetve a tagállamok közötti bűnügyi jogsegélyre vonatkozó szabályozás alkalmazását a tagállamokban.
2. cikk
(1) E rendelet hatálybalépésétől számított három hónapon belül a tagállamok közlik a Bizottsággal a következőket:
- a 729/70/EGK rendelet 8. cikkének (1) bekezdésében előírt intézkedések alkalmazására hozott törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések,
- azoknak a hatóságoknak és szerveknek a jegyzéke, amelyek az említett intézkedések alkalmazásáért felelősek, valamint a szóban forgó hatóságok és szervek szerepére és funkciójára, valamint azon eljárásokra vonatkozó főbb rendelkezéseket, amelyek alkalmazásáért felelősek.
(2) A tagállamok haladéktalanul közlik a Bizottsággal az (1) bekezdés szerint szolgáltatott információk minden módosulását.
(3) A Bizottság tanulmányozza a tagállamok közleményeit és tájékoztatja az Alap Bizottságát az általa levonni kívánt következtetésekről. A Bizottság az e cikk alkalmazásához szükséges mértékben, adott esetben az Alap Bizottságán belül, kapcsolatot tart fenn a tagállamokkal.
3. cikk
(1) Az egyes negyedévek végét követő két hónap folyamán, a tagállamok közlik a Bizottsággal azoknak a szabálytalanságoknak a jegyzékét, amelyek az elsődleges közigazgatási vagy bírói ténymegállapítások tárgyát képezték.
E célból a lehető legrészletesebb tájékoztatást adják a következőkről:
- a megsértett rendelkezés,
- a kiadás jellege és összege; olyan esetben, amikor semmilyen kifizetésre nem került sor, azon összegek, amelyeket jogtalanul fizettek volna ki, amennyiben a szabálytalanságot nem tárják fel, kivéve, ha a gazdasági szereplő olyan hibát vagy mulasztást követett el, amelyet a kifizetés teljesítése előtt feltártak, és amelyet nem követett közigazgatási vagy bírói szankció,
- a piac közös szervezése és az érintett termék vagy termékek, illetve az érintett intézkedés,
- a szabálytalanság elkövetésének időtartama vagy időpontja,
- a szabálytalanság elkövetésének módja,
- a szabálytalanság feltárásának módja,
- a szabálytalanságot megállapító nemzeti hatóságok, illetve szervek,
- a pénzügyi következmények, valamint a behajtás lehetőségei,
- a szabálytalanság gyanúját megalapozó első információ időpontja és forrása,
- a szabálytalanság feltárásának időpontja,
- adott esetben az érintett tagállamok és harmadik országok,
- az ügyben érintett természetes és jogi személyek személyazonossága, kivéve, ha a szóban forgó szabálytalanság jellegéből adódóan a szabálytalanságok elleni küzdelemben ez nem érdemi információ.
(2) Amennyiben ezen adatok egy része és különösen a szabálytalanság elkövetésének és a feltárásának a módjára vonatkozó információk nem állnak rendelkezésre, a tagállamok lehetőség szerint a szabálytalanságok későbbi negyedéves jegyzékeinek a Bizottság részére történő megküldésekor adják meg a hiányzó információkat.
(3) Ha nemzeti rendelkezések a nyomozás titkosságát írják elő, az említett információk közléséhez az illetékes bíróság engedélyére van szükség.
4. cikk
Minden tagállam haladéktalanul közli a többi érintett tagállammal és a Bizottsággal a feltárt és a gyanú tárgyát képező olyan szabálytalanságokat, amelyek esetében felmerül annak veszélye, hogy nagyon rövid időn belül az adott tagállam területén kívül is hatásai lehetnek, illetve, hogy új csalárd gyakorlat alakult ki.
5. cikk
(1) Az egyes negyedévek végét követő két hónap folyamán a tagállamok tájékoztatják a Bizottságot a 3. cikk alapján bejelentett szabálytalanságok nyomán indított eljárásokról és az ilyen eljárásokból következő fontos változásokról, beleértve a következőket:
- a behajtott, illetve várhatóan behajtható összegek,
- a tagállamok által tett, a jogtalanul kifizetett összegek behajtását biztosító óvintézkedések,
- a jogtalanul kifizetett összegek behajtása és szankciók alkalmazása céljából indított bírósági és közigazgatási eljárások,
- a behajtásra irányuló eljárásokról való bármilyen lemondás okai; a Bizottságot a döntéshozatal előtt lehetőség szerint értesíteni kell,
- a büntetőeljárás esetleges megszüntetése.
A tagállamok értesítik a Bizottságot az eljárásokat lezáró közigazgatási, illetve bírósági határozatokról, illetve azok főbb pontjairól.
(2) Ha egy tagállam úgy ítéli meg, hogy egy összeget nem lehet, vagy várhatóan nem lehet teljes egészében behajtani, különleges értesítésben tájékoztatja a Bizottságot a be nem hajtott összegről és arról, hogy milyen okból kellene az összeget megítélése szerint a Közösségnek vagy a tagállamnak vállalnia.
Ennek a tájékoztatásnak kellőképpen részletesnek kell lennie ahhoz, hogy a Bizottság a 729/70/EGK rendelet 8. cikke (2) bekezdésének megfelelően határozni tudjon arról, hogy ki viselje a pénzügyi következményeket. A Bizottság ezt a határozatát az előbb említett rendelet 5. cikkében megállapított eljárás szerint hozza meg.
6. cikk
(1) Amennyiben a Bizottság úgy ítéli meg, hogy egy vagy több tagállamban történtek szabálytalanságok, tájékoztatja az érintett tagállamot vagy tagállamokat, és ez utóbbiak a lehető legrövidebb időn belül vizsgálatot tartanak, amelyben a Bizottság tisztviselői is részt vehetnek.
E cikk alkalmazásában a "vizsgálatot" úgy kell értelmezni, mint a nemzeti hatóságok tisztviselői által abból a célból végzett ellenőrzést, bizonyítást vagy lépést jelenti, amelynek célja annak megállapítása, hogy történt-e a szabálytalanság, kivéve a bíróság kérésére vagy közvetlen felügyelete alatt megvalósított fellépést.
(2) A tagállam a lehető legrövidebb időn belül közli a Bizottsággal a vizsgálat megállapításait.
Amennyiben egy vizsgálat azt állapítja meg, hogy szabálytalanság történt, a tagállam a 3., 4. és 5. cikknek megfelelően értesíti erről a Bizottságot, és adott esetben a 4. cikknek megfelelően a többi érintett tagállamot.
(3) Amennyiben a Bizottság tisztviselői részt vesznek a vizsgálatban, az érintett tagállamot erről értesíteni kell. A sürgős esetek kivételével a tagállam legalább egy héttel előre közli a vizsgálat alaptényeit a Bizottsággal.
(4) Amennyiben a Bizottság tisztviselői részt vesznek egy vizsgálatban, azt mindenkor a tagállam tisztviselői vezetik; a Bizottság tisztviselői saját kezdeményezésükre nem használhatják a nemzeti hatóságok tisztviselőire ruházott vizsgálati hatásköröket; másrészt, beléphetnek ugyanazon helyiségekbe és hozzáférhetnek ugyanazon dokumentumokhoz, mint az említett tisztviselők.
Amennyiben a büntetőeljárásról szóló nemzeti rendelkezések bizonyos aktusokat a nemzeti jogszabályok által külön kijelölt tisztviselők hatáskörében tartanak fenn, a Bizottság tisztviselői nem vesznek részt az ilyen aktusokban. Semmiképpen nem vehetnek részt különösen a nemzeti büntetőjog alapján történő házkutatásban, illetve személyek hivatalos kihallgatásában. Hozzáférnek azonban az így megszerzett információkhoz.
A Bizottság tisztviselőinek, ahhoz, hogy az (1) bekezdésben említett vizsgálatokban részt vehessenek, a személyazonosságukat és hivatalos minőségüket megállapító írásbeli utasítást kell bemutatniuk.
7. cikk
(1) Amikor a visszaszerzett összegeket az Alap rendelkezésére bocsátják, a tagállam ezekből az összegekből 20 %-ot megtarthat, amennyiben az e rendelet által megállapított szabályokat nem sértették meg jelentősen.
(2) Amennyiben egy tagállam illetékes hatóságai, a Bizottság kifejezett kérésére, jogi eljárás megindítása vagy folytatása mellett döntenek a jogtalanul kifizetett összegek behajtása céljából, a Bizottság vállalhatja, hogy okirati bizonyítékok bemutatása alapján még sikertelen eljárás esetén is kifizeti a tagállamnak a jogi és közvetlen eljárási költségek egészét vagy egy részét.
8. cikk
(1) A Bizottság megfelelő kapcsolatot tart fenn az érintett tagállamokkal a 3. cikkben említett szabálytalanságokról, az 5. cikkben említett eljárásokról és különösen a behajtás lehetőségéről nyújtott információk kiegészítése céljából.
(2) E kapcsolattartás sérelme nélkül, az ügyet az Alap Bizottsága elé kell utalni, ha a szabálytalanság olyan jellegű, hogy feltehető ugyanilyen vagy hasonló gyakorlat előfordulása más tagállamokban is.
(3) Ezenkívül, a Bizottság tájékoztató jellegű találkozókat szervez közösségi szinten a tagállamok megfelelő képviselői számára annak érdekében, hogy együtt vizsgálják meg a 3., 4. és 5. cikk, valamint a fenti (1) bekezdés alapján szerzett információkat, különös tekintettel az abból a szabálytalanságokkal, megelőző intézkedésekkel és jogi eljárásokkal kapcsolatban levonandó tanulságokra. A Bizottság szükség szerint folyamatosan tájékoztatja az Alap Bizottságát erről a munkáról, és konzultál vele mindazonja vaslatokat illetően, amelyeket a szabálytalanságok megelőzése tárgyában a Tanács elé kíván terjeszteni.
(4) Valamely tagállam kérésére, vagy a (3) bekezdésben megállapított rendelkezések alapján a Bizottság kérésére, a tagállamok konzultálnak egymással, adott esetben az Alap Bizottságában vagy más illetékes testületben, abból a célból, hogy minden joghézagot kizárjanak, amelyre a hatályos rendelkezések alkalmazása során fény derül és amely sérti a Közösség érdekeit.
9. cikk
A Bizottság negyedévente tájékoztatja az Alap Bizottságát a feltárt szabálytalanságok összegszerű nagyságrendjéről, valamint a különböző szabálytalanságok kategóriáiról, típusok szerinti bontásban és azok számának meghatározásával. Az Alapnak a 729/70/EGK rendelet 10. cikke szerinti éves igazgatási jelentése egy külön fejezetében a Bizottság ismerteti a bejelentett és a lezárt esetek számát, valamint a behajtott és a behajthatatlan összegeket.
10. cikk
(1) A tagállamok és a Bizottság minden szükséges óvintézkedést megtesznek az adattovábbítás tárgyát képező adatok bizalmasságának megőrzése érdekében.
(2) Az (1) bekezdésben említett adatokat különösen csak olyan személyek részére lehet továbbítani, akiknek a tagállamokban vagy a közösségi intézményekben feladataiknál fogva hozzá kell férniük azokhoz, kivéve, ha az adatokat szolgáltató tagállam az adatok mások részére történő továbbításába kifejezetten bele nem egyezett.
(3) Természetes, illetve jogi személyek nevét csak akkor lehet másik tagállam, illetve közösségi intézmény részére továbbítani, ha ez egy szabálytalanság megelőzéséhez vagy e szabálytalanságra vonatkozó eljáráshoz, vagy egy állítólagos szabálytalanság megtörténtének megállapításához szükséges.
(4) Az e rendelet alapján közölt vagy szerzett, bármilyen formában létező adat a szakmai titoktartás hatálya alá tartozik, és ugyanolyan védelmet élvez, mint a címzett tagállam nemzeti jogszabályainak és a közösségi intézményekre vonatkozó megfelelő rendelkezéseknek a védelme alá tartozó hasonló adat.
Továbbá az ilyen adat csak az e rendeletben előírt célra használható fel, kivéve, ha az adatot szolgáltató hatóságok kifejezetten hozzájárultak más célra történő felhasználásához, és feltéve, hogy a címzett hatóság szerinti tagállamban hatályban lévő rendelkezések nem tiltják az adatok ilyen továbbítását, illetve felhasználását.
(5) Az (1)-(4) bekezdések nem akadályozzák az e rendelet alapján szerzett adatoknak a mezőgazdasági jogszabályok megsértése miatt a későbbiekben indított bírósági vagy más eljárás során történő felhasználását. Az információt szolgáltató tagállam illetékes hatóságát az adat ilyen célú felhasználásáról haladéktalanul értesíteni kell.
(6) Ha egy tagállam értesíti a Bizottságot arról, hogy egy természetes vagy jogi személyről, akinek nevét e rendelet alapján közölték a Bizottsággal, a megfelelő vizsgálat során bebizonyosodott, hogy nem vett részt semmilyen szabálytalanság elkövetésében, a Bizottság erről a tényről haladéktalanul értesíti mindazokat, akik részére az adott nevet e rendelet alapján továbbította. Az ilyen személy a korábbi értesítés alapján ezt követően nem kezelhető úgy, mint a kérdéses szabálytalanság elkövetésében részt vevő személy.
11. cikk
Az Alap és egy tagállam általi társfinanszírozás esetén a behajtott összegeket felmerült kiadásaik arányában meg kell osztani az adott tagállam és a Közösség között.
12. cikk
(1) Amennyiben a szabálytalanság 4000 ECU-t el nem érő összeget érint, a tagállam a 3. és az 5. cikkben előírt adatokat csak akkor továbbítja a Bizottságnak, ha ez utóbbi kifejezetten kéri.
(2) Az (1) bekezdésben említett összeget, az Európai Közösségek Hivatalos Lapjának"C" sorozatában közzétett, a szabálytalanságról szóló értesítés évének első munkanapján hatályos átváltási árfolyamok alkalmazásával, nemzeti valutára kell átváltani.
13. cikk
E rendelet rendelkezéseit értelemszerűen alkalmazni kell, ha az Alap részére valamely kifizetést nem teljesítettek a szóban forgó rendelkezésekkel összhangban.
14. cikk
(1) A 283/72/EGK rendelet hatályát veszti.
(2) A 283/72/EGK rendeletre való hivatkozásokat e rendeletre való hivatkozásnak kell tekinteni.
15. cikk
Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.
A 3. cikk (1) bekezdése második albekezdésének utolsó négy francia bekezdését az 1991. év második negyedévére vonatkozó közlemény keltétől kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 1991. március 4-én.