A Tanács 12/98/EK rendelete
(1997. december 11.)
valamely tagállamban nem honos fuvarozók számára a belföldi közúti személyszállítási szolgáltatás feltételeinek megállapításáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 75. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],
a Szerződés 189c. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően [3],
(1) mivel a valamely tagállamban nem honos fuvarozók számára a belföldi közúti személyszállítási szolgáltatás feltételeinek megállapításáról szóló, 1992. július 23-i 2454/92/EGK tanácsi rendeletet [4] az Európai Bíróság az 1994. június 1-i ítéletében [5] semmisnek nyilvánította;
(2) mivel a Szerződés 75. cikke (1) bekezdésének b) pontja értelmében a közös közlekedéspolitika kialakítása magában foglalja többek között azon feltételek megállapítását, amelyek alapján a nem honos fuvarozók valamely tagállamban belföldi szállítási szolgáltatást végezhetnek;
(3) mivel ez a rendelkezés magában foglalja minden olyan korlátozás megszüntetését, amelyet a kérdéses szolgáltatásokat végző fuvarozókkal szemben, azok állampolgársága alapján, vagy annál a ténynél fogva támasztanak, hogy nem a letelepedés szerinti tagállamban nyújtják szolgáltatásaikat;
(4) mivel az ilyen szolgáltatásokat nyújtó fuvarozókra hasonló szabályozásnak kell vonatkoznia annak érdekében, hogy megszűnjenek az állampolgárságon, valamint a letelepedés szerinti tagállamon alapuló egyenlőtlen versenyfeltételek, elősegítve ezáltal a nemzeti jogszabályok fokozatos közelítését;
(5) mivel az autóbusszal végzett különféle személyszállításokra vonatkozó meghatározásoknak meg kell egyezniük a nemzetközi szállítások keretében elfogadott meghatározásokkal;
(6) mivel a nem honos fuvarozók számára engedélyezni kell az autóbusszal végzett személyszállítás bizonyos formáinak üzemeltetését, az egyes szállítási módokra jellemző sajátosságok figyelembevételével;
(7) mivel ki kell dolgozni a kabotázsra vonatkozó rendelkezéseket;
(8) mivel a munkavállalóknak a szolgáltatások nyújtása keretében történő kiküldetéséről szóló, 1996. december 16-i 96/71/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv rendelkezései [6] érvényesek arra az esetre, amikor a fuvarozók, különcélú menetrend szerinti járat lebonyolítása céljából a rendszeres munkavégzésük szerinti tagállamból olyan munkavállalókat küldenek ki, akik e fuvarozóknál munkaviszonyban állnak;
(9) mivel menetrend szerinti járatok esetén, a kabotázs bizonyos feltételekkel, különösen a fogadó tagállamban hatályos jogszabályok betartása mellett - a városi és az elővárosi járatok kizárásával - nemzetközi menetrend szerinti járat keretében engedhető meg;
(10) mivel rendelkezéseket kell elfogadni annak érdekében, hogy az érintett szállítási piacok súlyos zavarai esetén be lehessen avatkozni;
(11) mivel tanácsadó bizottságot kell felállítani azzal a feladattal, hogy segítse a Bizottságot a különjárat formájában végzett kabotázsra vonatkozó dokumentumok kidolgozásában, valamint hogy tanácsokkal lássa el a Bizottságot a védintézkedésekkel kapcsolatban;
(12) mivel kívánatos, hogy a tagállamok egymásnak kölcsönösen segítséget nyújtsanak e rendelet szabályos alkalmazása céljából, különösen a jogsértések esetén alkalmazandó szankciók vonatkozásában;
(13) mivel a tagállamok kötelessége az e rendelet végrehajtásához szükséges intézkedések elfogadása;
(14) mivel e rendelet alkalmazását egy, a Bizottság által előterjesztendő jelentés alapján kell nyomon követni;
(15) mivel az Európai Bíróság fent említett ítélete, amely semmisnek nyilvánította a 2454/92/EGK rendeletet, mindaddig fenntartja a rendelet hatályát, amíg a Tanács az ügyben új jogszabályt nem fogad el; mivel ez a rendelet a hatálybalépését követő tizennyolc hónapig nem kerül alkalmazásra; mivel ezért a semmisnek nyilvánított rendeletet addig kell hatályosnak tekinteni, amíg ez a rendelet teljes végrehajtásra nem kerül,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Az a fuvarozó, aki ellenszolgáltatás fejében közúti személyszállítást végez és rendelkezik az autóbusszal végzett nemzetközi személyszállítás közös szabályairól szóló, 1992. március 16-i 684/92/EGK tanácsi rendelet 3a. cikkében [7] előírt közösségi engedéllyel, az e rendeletben megállapított feltételekkel és a fuvarozó állampolgárságán vagy letelepedésének helyén alapuló megkülönböztetés nélkül ideiglenesen belföldi közúti személyszállítási szolgáltatásokat végezhet valamely másik tagállamban - a továbbiakban "fogadó tagállam" - anélkül, hogy ott székhellyel vagy telephellyel kellene rendelkeznie.
Az ilyen belföldi szállítási szolgáltatás a továbbiakban "kabotázs".
2. cikk
E rendelet alkalmazásában:
1. "Menetrend szerinti járat": olyan járat, amelyen az utasok szállítása meghatározott időközönként, meghatározott útvonalon, az utasokat előre meghatározott megállóhelyeken felvéve és kitéve történik. A menetrend szerinti járatot bárki igénybe veheti, adott esetben helyfoglalási kötelezettség mellett.
Az a tény, hogy a járat működési feltételei módosulhatnak, nem érinti a járat menetrend szerinti járatként történő besorolását.
2. "Különcélú menetrend szerinti járat": olyan menetrend szerinti járat, amelyen meghatározott utascsoport szállítása más utasok kizárásával, meghatározott időközönként, meghatározott útvonalon az utasokat előre meghatározott megállóhelyeken felvéve és kitéve történik.
Különcélú menetrend szerinti járatok közé a következők tartoznak:
a) a dolgozók otthonuk és munkahelyük közötti szállítása;
b) a tanulók és hallgatók otthonuk és oktatási intézményük közötti szállítása;
c) a katonák és családjuk származási államuk és laktanyájuk közötti szállítása.
Az a tény, hogy egy különcélú járat az azt használók igényeihez igazodik, nem befolyásolhatja annak menetrend szerinti járatként történő besorolását.
3. "Különjárat": olyan járat, amely nem felel meg a menetrend szerinti járat meghatározásának, beleértve a különcélú menetrend szerinti járatot is, továbbá amelynek fő jellemzője, hogy valamely ügyfél vagy magának a fuvarozónak a kezdeményezésére előzetesen összeállított utascsoport szállítását bonyolítja le. Az a tény, hogy ezek a járatok bizonyos időközönként közlekednek, nem érinti különjáratokként történő besorolásukat.
4. "Jármű": azon gépi meghajtású jármű, amely felépítése és felszereltsége alapján a járművezetőt is beleértve kilencnél több személy szállítására alkalmas, és arra rendszeresített.
3. cikk
Kabotázs a következő járatok esetén megengedett:
1. különcélú menetrend szerinti járat, amennyiben a szervező és a fuvarozó egymással szerződést kötött;
2. különjárat;
3. menetrend szerinti járat, amennyiben azt a fogadó államban nem honos fuvarozó a 684/92/EGK rendelettel összhangban üzemeltetett nemzetközi menetrend szerinti járat keretében bonyolítja le.
Ilyen nemzetközi járattól függetlenül kabotázs nem végezhető.
E bekezdés hatálya nem terjed ki a városi és elővárosi járatokra.
A "városi és elővárosi járatok" alatt olyan járatokat kell érteni, amelyek egy városközpont vagy az agglomeráció, valamint a városközpont és a környező területek közötti szállítási igényeket elégítik ki.
4. cikk
(1) A 3. cikkben említett kabotázsra, amennyiben közösségi jogszabályok másként nem rendelkeznek, a fogadó tagállam hatályos törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezései az irányadók a következő területeken:
a) a személyszállítási szerződésekre érvényes díjak és feltételek;
b) a közúti járművek tömege és méretei, amelyek adott esetben meghaladhatják a fuvarozó letelepedése szerinti tagállamban érvényes tömeget és méreteket, ugyanakkor semmilyen körülmények között nem haladhatják meg a megfelelőségi igazolásban meghatározott műszaki szabványokat;
c) az utasok bizonyos kategóriái, úgymint tanulók, gyerekek, valamint mozgáskorlátozott személyek szállítására vonatkozó követelmények;
d) vezetési és pihenőidő;
e) a szállítási szolgáltatásokat terhelő áfa (általános forgalmi adó); a tagállamok forgalmi adóval kapcsolatos jogalkotásának összehangolásáról, a közös áfarendszerről: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK tanácsi irányelv 21. cikk (1) bekezdésének a) pontja [8] vonatkozik az e rendelet 1. cikkében említett szolgáltatásokra.
(2) Amennyiben a közösségi jogszabályok másként nem rendelkeznek, a 3. cikk (3) bekezdésében szabályozott szállítási szolgáltatások részeként végzett kabotázs a fogadó tagállam hatályos törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseinek hatálya alá tartozik az engedélyezést, a versenytárgyalási eljárásokat, a kiszolgálandó vonalakat, a járat rendszerességét, folyamatosságát és gyakoriságát, valamint az útvonalakat illetően.
(3) A kabotázst végző járművekre ugyanazok a felépítésre és felszereltségre vonatkozó műszaki szabványok érvényesek, mint a nemzetközi szállításban forgalomba állított járművekre.
(4) A tagállamok az (1) és (2) bekezdésben említett nemzeti rendelkezéseket ugyanolyan feltételekkel alkalmazzák a nem honos fuvarozókra, mint amelyek saját állampolgáraikra is vonatkoznak, azért, hogy minden, az állampolgárságon vagy a letelepedés helyén alapuló nyílt vagy rejtett megkülönböztetést hatékonyan megelőzzenek.
(5) Amennyiben a tapasztalatok alapján megállapítható, hogy a fogadó tagállam rendelkezéseivel szabályozott, az (1) bekezdésben említett területek listáját módosítani kell, akkor a Tanács a Bizottság javaslata alapján minősített többséggel jár el.
5. cikk
A közösségi engedélyt, vagy annak hitelesített másolatát a járművön kell tartani, és az ellenőrzésre jogosult személy felszólítására be kell mutatni.
6. cikk
(1) A különjáratként végzett kabotázs egy ellenőrzési okmány - a menetlevél - alapján történik, amelyet a járművön kell tartani, és az ellenőrzésre jogosult személy felszólítására be kell mutatni.
(2) A menetlevél, amelynek mintáját a Bizottság a 8. cikkben szabályozott eljárásnak megfelelően fogadja el, a következő információkat tartalmazza:
a) a járat indulási és érkezési helye;
b) a járat indulási és érkezési időpontja.
(3) A menetleveleket tömbökben adják ki, melyeket a letelepedés szerinti tagállamban illetékes hatóság vagy hivatal hitelesít. A menetlevéltömbök mintáját a Bizottság a 8. cikkben szabályozott eljárásnak megfelelően fogadja el.
(4) Különcélú menetrend szerinti járat esetén ellenőrzési okmányként a fuvarozó és a szállítás szervezője által megkötött szerződés vagy annak hitelesített másolata szolgál.
A menetlevél kitöltése havi nyilatkozat formájában történik.
(5) A menetleveleket a letelepedés szerinti tagállam illetékes hatósága vagy hivatala részére kell visszaküldeni az adott hatóság vagy hivatal által megállapított eljárással összhangban.
7. cikk
(1) Az egyes tagállamok illetékes hatóságai vagy hivatalai minden negyedév végén és három hónapon belül - amely időtartamot a Bizottság a 9. cikkben említett esetben egy hónapra csökkenthet - értesítik a Bizottságot a kérdéses negyedévben a honos fuvarozók által különcélú menetrend szerinti járatként vagy különjáratként végzett kabotázsra vonatkozó adatokról.
A közlemény azon minta szerinti táblázat formájában történik, melyet a Bizottság a 8. cikkben szabályozott eljárással összhangban fogad el.
(2) A fogadó tagállam illetékes hatóságai évente egy alkalommal megküldik a Bizottság részére a 3. cikk (3) bekezdésében említett menetrend szerinti járatként végzett kabotázshoz kiadott engedélyek számáról szóló statisztikai kimutatást.
(3) A Bizottság a lehető legrövidebb időn belül megküldi a tagállamoknak az (1) bekezdés szerint benyújtott adatok alapján elkészített összefoglaló kimutatásokat.
8. cikk
Amennyiben az e cikkben megállapított eljárásra hivatkoznak, a Bizottságot a 10. cikkben említett tanácsadó bizottság támogatja.
A Bizottság képviselője a bizottság elé terjeszti a meghozandó intézkedések tervezetét. A bizottság - adott esetben szavazás útján - a tervezettel kapcsolatban véleményt alkot egy határidőn belül, melyet az elnök az ügy sürgősségének megfelelően állapíthat meg.
A véleményt jegyzőkönyvbe foglalják; továbbá minden tagállam kérheti saját álláspontjának jegyzőkönyvbe foglalását.
A Bizottság, amennyire lehet, figyelembe veszi a bizottság véleményét és tájékoztatja erről a bizottságot.
9. cikk
(1) Egy adott földrajzi területen belül a belső szállítási piac súlyos zavara esetén, melyet kabotázs idézett elő vagy súlyosbított, bármely tagállam a Bizottság elé terjesztheti az ügyet védintézkedések elfogadása céljából; az adott tagállam a Bizottság rendelkezésére bocsátja a szükséges információkat és közli, hogy a honos fuvarozókkal kapcsolatban milyen intézkedéseket kíván hozni.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában:
- "egy adott földrajzi területen belül a belső szállítási piac súlyos zavara": az adott piacra jellemző problémák fellépése olyan jelentős és tartós túlkínálat kialakulásával, amely jelentős számú közúti személyszállítási vállalkozás pénzügyi egyensúlyát és túlélését veszélyezteti,
- "földrajzi terület": valamely tagállam területének egy részét vagy egészét, vagy más tagállamok területének egy részét vagy egészét magában foglaló terület.
(3) A Bizottság megvizsgálja a helyzetet, és a 10. cikkben említett tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően az érintett tagállam kérelmének kézhezvételétől számított egy hónapon belül dönt arról, hogy szükség van-e védintézkedésekre, és adott esetben elfogadja azokat.
Az e cikk szerint bevezetett intézkedések legfeljebb hat hónapig maradnak hatályban, és időbeli hatályuk egy alkalommal, legfeljebb hat hónappal meghosszabbítható.
A Bizottság haladéktalanul értesíti a tagállamokat és a Tanácsot az e bekezdés alapján hozott határozatokról.
(4) Amennyiben a Bizottság egy vagy több tagállamot érintő védintézkedésekről határoz, az érintett tagállamok illetékes hatóságainak a honos fuvarozók tekintetében azonos hatályú intézkedéseket kell hozniuk és erről tájékoztatniuk kell a Bizottságot.
Ezeket az intézkedéseket legkésőbb attól az időponttól kell alkalmazni, mint a Bizottság által hozott védintézkedéseket.
(5) A Bizottság (3) bekezdés szerinti határozatával kapcsolatban bármely tagállam a Tanácshoz fordulhat az azokról szóló értesítéstől számított 30 napon belül.
A Tanács a tagállam előterjesztésétől - vagy több tagállam esetén az első előterjesztéstől - számított 30 napon belül minősített többséggel eljárva határoz.
A Tanács határozatának érvényességére a (3) bekezdés második albekezdésében megállapított határidő vonatkozik.
Az érintett tagállamok illetékes hatóságainak a honos fuvarozók tekintetében azonos hatályú intézkedéseket kell hozniuk és erről tájékoztatniuk kell a Bizottságot.
Amennyiben a Tanács a második albekezdésben megállapított határidőn belül nem hoz határozatot, a Bizottság határozata végsővé válik.
(6) Ha a Bizottság úgy ítéli meg, hogy szükség van a (3) bekezdésben említett intézkedések hatályának meghosszabbítására, javaslatot terjeszt a Tanács elé, amely arról minősített többséggel eljárva határoz.
10. cikk
(1) A Bizottságot a tagállamok képviselőiből álló tanácsadó bizottság támogatja, amelynek elnöke a Bizottság képviselője.
A 8. cikkben megállapított eljárással összhangban működő bizottság a 6. és 7. cikkben említett menetlevél mintájának, a menetlevéltömböknek és a táblázatnak a kidolgozásában támogatja a Bizottságot.
(2) Továbbá a bizottság feladata, hogy tanácsokat adjon a Bizottságnak a következőkkel kapcsolatban:
- valamely tagállam 9. cikk (1) bekezdése alapján benyújtott kérelme,
- intézkedések, amelyek célja a piac 9. cikkben említett súlyos zavarának feloldása, különösen az ilyen intézkedések gyakorlati alkalmazása tekintetében.
(3) A tanácsadó bizottság kidolgozza saját eljárási szabályzatát.
11. cikk
(1) A tagállamok segítséget nyújtanak egymásnak e rendelet alkalmazásában.
(2) A fogadó tagállam az esetleges büntetőjogi üldözés sérelme nélkül szankciót szabhat ki azon nem honos fuvarozókra, amelyek kabotázs során a tagállam területén megsértették e rendeletet, illetve a szállításra vonatkozó közösségi vagy nemzeti előírásokat.
A szankciók kiszabására megkülönböztetés nélkül, a (3) bekezdéssel összhangban kerül sor.
(3) A (2) bekezdésben említett szankció többek között lehet figyelmeztetés, illetve súlyos vagy ismétlődő jogsértés esetén kabotázstól való ideiglenes eltiltás azon fogadó tagállam területén, ahol a jogsértés történt.
Amennyiben hamis közösségi engedélyt, hamis engedélyt vagy azokról készített hamis hitelesített másolatot mutatnak be, azokat haladéktalanul be kell vonni és adott esetben a lehető legrövidebb időn belül a fuvarozó letelepedése szerinti tagállam illetékes hatóságához kell továbbítani.
(4) A fogadó tagállam illetékes hatóságai tájékoztatják a letelepedés szerinti tagállam illetékes hatóságait a regisztrált jogsértésekről, valamint a fuvarozóra kiszabott szankciókról, továbbá súlyos vagy ismétlődő jogsértés esetén egyúttal szankciók kiszabását is kérelmezhetik.
Súlyos vagy ismétlődő jogsértés esetén a letelepedés szerinti tagállam illetékes hatóságai határoznak arról, hogy szükség van-e megfelelő szankció kiszabására az érintett fuvarozó tekintetében; e hatóságok figyelembe veszik a fogadó tagállamban már kiszabott szankciókat és biztosítják, hogy az érintett fuvarozóra már kiszabott szankciók együttesen arányban álljanak a szankció alapjául szolgáló jogsértés vagy jogsértések súlyával.
A letelepedés szerinti tagállam illetékes hatóságai által a fogadó tagállam illetékes hatóságaival folytatott konzultációt követően kiszabott szankció a közúti személyszállítási tevékenység végzésére jogosító engedély bevonását is magában foglalhatja.
Továbbá a letelepedés szerinti tagállam illetékes hatóságai a nemzeti jogszabályok alkalmazásában az illetékes nemzeti bíróság elé állíthatják az érintett fuvarozót.
Ezen illetékes hatóságok tájékoztatják a fogadó tagállam illetékes hatóságait az e bekezdés alapján hozott határozatokról.
12. cikk
A tagállamok biztosítják annak lehetőségét, hogy a fuvarozók bármely kiszabott közigazgatási szankcióval szemben jogorvoslattal élhessenek.
13. cikk
(1) A Bizottság 1998. június 30. előtt jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a 2454/92/EGK rendelet alkalmazásának eredményeiről, valamint a tagállamokban üzemelő, menetrend szerinti járatok működéséről.
(2) A Bizottság legkésőbb 1999. december 31-ig jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak e rendelet alkalmazásáról, különösen a kabotázs nemzeti szállítási piacokra gyakorolt hatásairól.
14. cikk
A tagállamok megfelelő időben elfogadják az e rendelet végrehajtásához szükséges törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket és tájékoztatják azokról a Bizottságot.
15. cikk
Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő első napon lép hatályba.
1999. június 11-től kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 1997. december 11-én.