A Tanács irányelve
(1982. december 3.)
a titándioxid-iparból származó hulladék által érintett környezeti elemek felügyeletére és ellenőrzésére vonatkozó eljárásokról
(82/883/EGK)
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,
tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 100. és 235. cikkére,
tekintettel a titándioxid-iparból származó hulladékról szóló, 1978. február 20-i 78/176/EGK tanácsi irányelvre [1] és különösen annak 7. cikke (3) bekezdésére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [2],
tekintettel a Közgyűlés véleményére [3],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [4],
mivel a titán-dioxid iparból származó hulladék kezelésének módjától és mértékétől függetlenül ezeknek a hulladékoknak a kibocsátását, elhelyezését, tárolását, lerakását vagy a talajba történő injektálását az érintett környezeti elemek fizikai, kémiai, biológiai és ökológiai szempontok szerint történő felügyelete és ellenőrzése mellett kell végezni;
mivel a környezeti elemek minőségének ellenőrzéséhez olyan minimális gyakoriságú mintavétel szükséges, amely lehetővé teszi a mellékletekben előírt paraméterek mérését; mivel a mintavételek száma a kapott eredmények figyelembevételével csökkenthető; mivel az ellenőrzés hatékonysága érdekében, ha lehetséges, az adott kibocsátás által nem érintett területen is mintát kell venni;
mivel az érintett környezeti elemek fizikai, kémiai, biológiai és ökológiai jellemzőinek meghatározása céljából a tagállamok által végzett analitikai vizsgálatok közös referencia mérési módszereit rögzíteni szükséges;
mivel az érintett környezeti elemek felügyelete és ellenőrzése érdekében a tagállamok bármikor megállapíthatnak további, az ezen irányelvben meghatározott paramétereken kívüli paramétereket;
mivel szükséges meghatározni a tagállamok által a Bizottság felé történő adatszolgáltatás részleteit a felügyeleti és ellenőrzési módszereket illetően; mivel e részletek alapján a tagállamok előzetes egyetértésével a Bizottság összefoglaló jelentést hoz nyilvánosságra;
mivel bizonyos természeti adottságok megnehezíthetik a felügyeleti és ellenőrzési tevékenység elvégzését, és ennek megfelelően egyes esetekben lehetővé kell tenni az eltérést ezen irányelv rendelkezéseinek alkalmazásától;
mivel a műszaki és tudományos fejlődés megkövetelheti a melléklet egyes rendelkezéseinek gyors kiigazítását; mivel az ehhez szükséges intézkedések megvalósításának elősegítésére a tagállamok és a Bizottság közötti szoros együttműködést biztosító eljárást kell kialakítani a tudományos és műszaki fejlődéshez történő hozzáigazítással foglalkozó bizottság révén,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
Ez az irányelv a 78/176/EGK irányelv 7. cikkének (3) bekezdésének megfelelően határozza meg a környezeti hatásokra vonatkozó felügyeleti és ellenőrzési tevékenységeket, figyelemmel a titándioxid-iparból származó hulladék kibocsátása, elhelyezése, tárolása, lerakása vagy talajba történő injektálása során fellépő fizikai, kémiai, biológiai és ökológiai vonatkozásokra.
2. cikk
Ezen irányelv alkalmazásában:
- "érintett környezeti elemek": a víz, a földfelszín és a felszín alatti talajrétegek, valamint a levegő, amelyre, illetve amelybe a titándioxid-iparból származó hulladékok kibocsátásra, elhelyezésre, tárolásra, lerakásra vagy injektálásra kerülnek,
- "mintavételi pont": az a hely, ahol mintát vesznek.
3. cikk
(1) Az 1. cikkben említett felügyeletre és ellenőrzésre használható paramétereket a mellékletek határozzák meg.
(2) Ha egy adott paraméter a mellékletek "meghatározása kötelező" oszlopában van, a mintavételezést és az analitikai vizsgálatot a feltüntetett környezeti elemek vonatkozásában el kell végezni.
(3) Ha egy adott paraméter a mellékletek "meghatározása választható" oszlopában van, a tagállamok abban az esetben végeznek mintavételt és analitikai vizsgálatot a feltüntetett környezeti elemre vonatkozóan, ha azt szükségesnek ítélik.
4. cikk
(1) A tagállamok elvégzik az érintett környezeti elemek és a szomszédos, érintetlennek ítélt terület felügyeletét és ellenőrzését, különös tekintettel a helyi környezeti tényezőkre és a kibocsátás módjára, azaz időszakos vagy folyamatos jellegére.
(2) A mellékletekben másképp meghatározottak kivételével a tagállamok esetenként határozzák meg a mintavételek pontos helyét, azok távolságát a legközelebbi szennyezőanyag-kibocsátás helyszínétől, valamint a mintavételi mélységet vagy magasságot.
Az egymást követő mintavételeket ugyanazon a helyen és mélységben és ugyanolyan feltételek mellett kell végezni, például árapállyal érintett vizek esetében ugyanabban a dagályra és dagály együtthatóra vonatkozó időpontban.
(3) Az érintett környezeti elemek ellenőrzése és felügyelete érdekében a tagállamok meghatározzák a mellékletekben felsorolt egyes paraméterekre vonatkozó mintavételi és vizsgálati gyakoriságot.
A kötelezően meghatározandó paraméterek esetében a mintavétel és a vizsgálat gyakorisága nem lehet kevesebb a mellékletekben feltüntetettnél. Ha azonban a hulladék viselkedése, sorsa és hatásai, lehetőség szerint, egyszer már megállapításra kerültek és feltéve, hogy a környezet minőségében nincs számottevő romlás, a tagállamok ennél kisebb gyakoriságú mintavételt és vizsgálatot is előírhatnak. Ha ezt követően a környezet állapotában bármilyen jelentős romlás következik be, amelynek okozója az adott hulladék, vagy amely visszavezethető a hulladék ártalmatlanítási tevékenység bármilyen megváltozására, a tagállam visszatér legalább a mellékletekben előírt mintavételi és vizsgálati gyakorisághoz. Ha egy tagállam szükségesnek vagy célszerűnek találja, eltérő paramétereket különböztethet meg oly módon, hogy ezt az albekezdést csak azokra a paraméterekre alkalmazza, amelyek vonatkozásában a környezet minőségében nem találtak számottevő romlást.
(4) A megfelelő, érintetlennek ítélt szomszédos terület ellenőrzésére és felügyeletére vonatkozóan a tagállamok állapítják meg a mintavétel és a vizsgálat gyakoriságát. Ha egy tagállam úgy találja, hogy ilyen szomszédos terület kijelölése nem lehetséges, erről értesíti a Bizottságot.
5. cikk
(1) Az egyes paraméterek értékeinek meghatározásához használt referencia mérési módszerek a mellékletekben találhatók. Az ettől eltérő módszereket használó laboratóriumoknak biztosítaniuk kell a kapott eredmények összehasonlíthatóságát.
(2) A mintatároló edények, az egy vagy több paraméter analitikai vizsgálata céljából a minta egy részének tartósításához felhasznált reagensek vagy módszerek, a minták szállítása és tárolása, valamint analízisre történő előkészítése nem szabad, hogy számottevően befolyásolja az analitikai eredményeket.
6. cikk
A tagállamok az érintett környezeti elemek felügyelete és ellenőrzése érdekében bármikor meghatározhatnak további, az ezen irányelvben meghatározottaktól eltérő paramétereket.
7. cikk
(1) A 78/176/EGK irányelv 14. cikke alapján a tagállamok által a Bizottságnak továbbítandó jelentés tartalmazza a 78/176/EGK irányelv 7. cikkének (2) bekezdésével összhangban elvégzett felügyeleti és ellenőrzési tevékenységgel kapcsolatos adatokat. Ezek az adatok az egyes, érintett környezeti elemekre vonatkozóan a következő információkat ölelik fel:
- a mintavételi pont leírása, beleértve a hely állandó, kódolható jellemzőit és az egyéb közigazgatási és földrajzi információkat. Ez az információ csak egy alkalommal a mintavételi pont kijelölésekor kerül megadásra,
- az alkalmazott mintavételi módszerek leírása,
- a kötelezően meghatározandó paraméterek mérési eredményei, és amennyiben azt a tagállam hasznosnak ítéli, a választhatóan meghatározható paraméterek mérési eredményei,
- az alkalmazott mérési és analitikai módszerek, és adott esetben azok méréshatára, megbízhatósága és pontossága,
- a 4. cikk (3) bekezdésével összhangban álló, a mintavételi és a vizsgálati gyakoriságban végrehajtott változtatások.
(2) Az (1) bekezdés szerint első alkalommal jelentendő adatokat az ezen irányelvről szóló értesítést követő harmadik évben gyűjtik.
(3) A Bizottság az érintett tagállamok előzetes egyetértésével összefoglalót tesz közzé a kapott információk alapján.
(4) A Bizottság értékeli az érintett környezeti elemekre vonatkozó felügyeleti és ellenőrzési tevékenység hatékonyságát és adott esetben - legkésőbb hat évvel az irányelvről szóló értesítés után - javaslatot terjeszt a Tanács elé az eljárás javítására, valamint ha az szükséges, a mérési módszerek, beleértve azok méréshatárát, megbízhatóságát, pontosságát és a mintavételi módszereket is, összehangolására vonatkozóan.
8. cikk
A tagállamok áradás, természeti katasztrófa vagy rendkívüli időjárási viszonyok esetén eltérhetnek az ezen irányelvben foglaltaktól.
9. cikk
A tudományos és műszaki fejlődésre figyelemmel a mellékletek tartalmában
- a "meghatározása választható" oszlopban lévő paraméterek, és
- a referencia mérési módszerek
módosítása szükségessé válhat a 11. cikkben meghatározott eljárással összhangban.
10. cikk
(1) Megalakul a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazítással foglalkozó bizottság (a továbbiakban: bizottság), amely a tagállamok képviselőiből áll, elnöke a Bizottság képviselője.
(2) A bizottság elfogadja eljárási szabályzatát.
11. cikk
(1) Ha az e cikkben meghatározott eljárásra történik hivatkozás, az ügyet az elnök saját kezdeményezésére vagy egy tagállam képviselőjének kérelmére a bizottság elé terjeszti.
(2) A Bizottság képviselője a bizottság elé terjeszti a meghozandó intézkedések tervezetét. A bizottság, az elnöke által az ügy sürgősségére tekintettel megállapított határidőn belül véleményt nyilvánít a tervezetről. A véleményt 45 szavazatos többséggel kell meghozni, a tagállamok szavazatát a Szerződés 148. cikkének (2) bekezdésében meghatározott módon súlyozva. Az elnök nem szavaz.
(3) a) A Bizottság a tervezett intézkedéseket elfogadja, ha azok összhangban vannak a bizottság véleményével.
b) Ha a tervezett intézkedések nincsenek összhangban a bizottság véleményével, vagy bizottság nem nyilvánított véleményt, a Bizottság a meghozandó intézkedésekről haladéktalanul javaslatot terjeszt a Tanács elé. A Tanács minősített többséggel határoz.
c) Ha a javaslatnak a Tanács elé terjesztésétől számított három hónapon belül a Tanács nem döntött, a javaslatot a Bizottság fogadja el.
12. cikk
A 78/176/EGK irányelv 8. cikke (1) bekezdésének c) pontja helyébe a következő szöveg lép:
"c) ha a tagállamok által az érintett környezetre vonatkozóan kötelezően végzett ellenőrzés eredményei a vizsgált terület károsodását mutatják ki, vagy"
.
13. cikk
Ha a hulladék ártalmatlanításához a 78/176/EGK irányelv 4. cikkének (1) bekezdésével összhangban több tagállam illetékes hatóságainak előzetes engedélye szükséges, az érintett tagállamok konzultálnak egymással az ellenőrzési program tartalmáról és végrehajtásáról.
14. cikk
(1) A tagállamok legkésőbb az ezen irányelvről szóló értesítést követő két éven belül hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
15. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 1982. december 3-án.