A Bizottság határozata
(1988. június 8.)
a harmadik országokkal szemben folytatandó migrációs politikával kapcsolatos előzetes tájékoztatási és egyeztetési eljárás bevezetéséről
(88/384/EGK)
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 118. cikkére,
mivel a Közösségen belül a külföldieknek a lakossághoz viszonyított aránya és megváltozott összetétele különösen a Közösségen belüli folyamatos jelenlétük, a családegyesítés és a magas születési arányszámok miatt fontos demográgfiai tényezővé vált;
mivel a külföldiek foglalkozási és szociális beilleszkedése problémákat vet fel, főleg a második generációs külföldiek általános képzése, szakképzése és foglalkoztatása esetében;
mivel biztosítani kell, hogy a tagállamok a harmadik országokkal szemben alkalmazott migrációs politikájuk során vegyék figyelembe a közös politikát és a közösségi szinten hozott intézkedéseket, különösen a munkaerőpiacra vonatkozó közös politikát azért, hogy azok eredményeit ne csorbítsák; mivel a közös fellépés szempontjából szorgalmazni kell e területeken a kölcsönös információ- és véleménycserét, ebből a célból be kell vezetni egy olyan konzultációs eljárást, amelyben minden tagállam részt vesz;
mivel a Tanács a migráns munkavállalókra és családtagjaikra vonatkozó cselekvési programról szóló 1976. február 9-i állásfoglalásában [1], valamint a Közösség munkaerőpiaci politikájára vonatkozó iránymutatásokról szóló 1980. június 27-i állásfoglalásában [2] kiemelte a harmadik országokkal szemben alkalmazott migrációs politika megfelelő egyeztetésének jelentőségét, és utalt arra, hogy szorgalmazni kell a közösségi munkaerőpiac integrációját a munkavállalók Közösségen belüli szabad mozgásának keretében, különösen az e politikákról folytatott megfelelő egyeztetés során, összhangban a Tanács 1979. november 22-i következtetésével; mivel a Tanács a Közösség migrációs politikájának iránymutatásairól szóló 1985. július 16-i állásfoglalásában [3] ismételten megerősítette e konzultáció szükségességét;
mivel az állam- és kormányfők Párizsban 1974. december 9-én és 10-én megtartott konferenciája záróközleményének 10. pontjában a külföldiekre vonatkozó jogszabályok lépésenként történő harmonizálására tesznek javaslatot; mivel az Európai Tanács 1984. június 25-én és 26-án következtetéseket fogadott el a szociálpolitika területén; mivel az Egységes Európai Okmány [4] záróokmányához fűzött egyik nyilatkozatban a kormányközi konferencia megállapította, hogy a tagállamok "a Közösség hatáskörének sérelme nélkül, együttműködnek különösen harmadik országok állampolgárainak területükre történő belépése, a területükön való mozgása és tartózkodása tekintetében";
mivel az Európai Parlament az útlevélunióról és a személyeknek a Közösség belső határain történő ellenőrzésének megszüntetéséről szóló 1983. június 9-i állásfoglalásában [5] felszólítja a Tanácsot és a Bizottságot, hogy dolgozzon ki javaslatokat a vízumpolitikák és a külföldiekre vonatkozó jogszabályok harmonizációja érdekében;
mivel a Szerződésben rögzített feladatkörök alapján a Bizottság feladata, hogy szorgalmazza a tagállamok együttműködését a szociálpolitika terén, és különösképpen a fent említett különböző területeken, és e célból megfelelő konzultációs eljárást alakítson ki;
mivel a Bizottság meghozta a harmadik országokkal szemben folytatandó migrációs politikával kapcsolatos tájékoztatási és egyeztetési eljárás bevezetéséről szóló, 1985. július 8-i 85/381/EGK határozatot [6];
mivel az Európai Bíróság 1987. július 9-én a 281/85, 283/85, 284/85, 285/85 és 287/85 (Németországi Szövetségi Köztársaság, Francia Köztársaság, Holland Királyság, Dán Királyság és Egyesült Királyság v. Bizottság) ügyekben hozott ítéletében úgy döntött, hogy a tagállamoknak a szociális ügyek terén folytatott együttműködése a Szerződés 118. cikke (1) bekezdése értelmében a harmadik országokkal szemben alkalmazott migrációs politikát foglalja magában, és a Bizottság a 118. cikk (2) bekezdése értelmében történő konzultáció előkészítésekor kötelező érvényű szabályokat hozhat;
mivel ez a határozat átveszi a 85/381/EGK határozat tartalmát, miután azt az 1987. július 9-i ítéletnek megfelelően módosították;
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
(1) A tagállamok megfelelő időben, de legkésőbb a kihirdetés időpontjáig tájékoztatják a Bizottságot és a többi tagállamot a következőkről:
- harmadik országból származó munkavállalókkal és családtagjaikkal szembeni intézkedéstervezetek a belépéssel, tartózkodással és foglalkoztatással, beleértve az illegális belépéssel, tartózkodással és foglalkoztatással kapcsolatban, valamint az egyenlő bánásmódról szóló alapelv megvalósítása az élet- és munkafeltételek, a munkadíj és a gazdasági jogok, a foglalkozási és szociális beilleszkedés, valamint a származási országukba történő önkéntes visszatérés tekintetében,
- megállapodás-tervezet az említett területeken, valamint harmadik országokkal kötendő együttműködési megállapodás-tervezetek, amelyeket tárgyalnak vagy újratárgyalnak, ha ezek a megállapodások e területekre vonatkoznak,
- a harmadik országban dolgozó saját állampolgárok és családtagjaik tartózkodási és foglalkoztatási feltételeivel kapcsolatos megállapodás-tervezetek, ha az ezen az országokkal kötendő megállapodásokat tárgyalják és újratárgyalják.
(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal és a többi tagállammal nemzeti joguknak azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseit, valamint a harmadik országokkal kötött azon megállapodásokat, melyek az (1) bekezdésben megnevezett területekre vonatkoznak.
2. cikk
(1) Ha egy tagállam az 1. cikkben említett információk beérkeztét követő két héten belül kérelmet nyújt be, vagy a Bizottság ezt magától kezdeményezi, akkor ezen információknak a beérkeztét követő hat héten belül meg kell történnie az egyeztetésnek a tagállamok és a Bizottság között.
Ha egy tagállam sürgősségi kérelmet nyújt be, akkor az egyeztetésnek haladéktalanul meg kell történnie.
(2) A Bizottság egy tagállam vagy a saját kezdeményezésére bármikor egyeztetést kezdeményezhet az 1. cikkben említett rendelkezés- és megállapodás-tervezetek vonatkozásában, kivéve ha olyan kérdésekről van szó, amelyeket már egyeztettek és amelyek nem tartalmaznak új szempontokat.
3. cikk
A 2. cikk (1) bekezdése szerinti egyeztetés különösen a következőkre irányul:
a) a kölcsönös tájékoztatás megkönnyítése a közérdekű problémák feltárása érdekében, e problémák vonatkozásában annak elősegítése, hogy a tagállamok közös politikát tudjanak elfogadni, különösen a migrációval kapcsolatos nemzetközi intézkedések tekintetében;
b) olyan intézkedések lehetőségének a vizsgálata, amelyeket vagy a Közösség vagy a tagállamok az 1. cikkben megnevezett területeken hozhatnak, különösen a külföldiekkel kapcsolatos nemzeti jog összehangolásának elősegítése érdekében azért, hogy a lehető legtöbb azonos rendelkezés kerüljön bele a kétoldalú egyezményekbe, és hogy javítsák a tagállamok azon állampolgárainak védelmét, akik harmadik országban élnek és dolgoznak.
4. cikk
(1) A konzultáció szervezése a Bizottság feladata. A Bizottság elnököl az üléseken, és ellátja a titkári feladatokat.
(2) Az e határozattal bevezetett konzultációs eljárás nem érinti a már létező bizottságok hatásköreit, különösen a tanácsadó bizottság és a szakbizottság tevékenységét, mint ahogy ezt az 1612/68/EGK tanácsi rendelet [7] is megállapította.
(3) A tagállamok minden szükséges intézkedést megtesznek annak érdekében, hogy biztosítsák az egyeztető eljárás megfelelő működését, és hogy megőrizzék az ennek keretében tudomásukra jutott információ bizalmas jellegét.
5. cikk
Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 1988. június 8-án.