A Bizottság 1681/94/EK rendelete
(1994. júliusi 11.)
a strukturális politikák finanszírozása keretében történt szabálytalanságokról és tévesen kifizetett összegek behajtásáról, valamint egy információs rendszer e téren történő létrehozásáról
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel a 2082/93/EGK rendelettel [1] módosított, a 2052/88/EGK rendeletnek a különböző strukturális alapok műveleteinek egymás között, valamint az Európai Beruházási Bank és az egyéb meglévő pénzügyi eszközök műveleteivel történő összehangolása tekintetében történő végrehajtására vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló, 1988. december 19-i 4253/88/EGK tanácsi rendeletre [2] és különösen annak 23. cikke (1) bekezdésének negyedik albekezdésére,
a Régiófejlesztési és Szerkezetváltási Tanácsadó Bizottsággal, valamint a Szerződés 124. cikke alapján létrehozott bizottsággal folytatott konzultációt követően,
mivel a 4253/88/EGK rendelet 23. cikke megállapítja azokat az elveket, amelyek a Közösségen belül a szabálytalanságok ellen folytatandó küzdelmet és a strukturális alapok területén visszaélés vagy hanyagság folytán elveszett pénzösszegek behajtását szabályozzák;
mivel az 566/94/EK rendelettel [3] módosított, a kohéziós pénzügyi eszköz létrehozásáról szóló, 1993. március 30-i 792/93/EGK rendelet 9. cikkének (3) bekezdése [4] úgy rendelkezik, hogy a 4253/88/EGK rendelet 23. cikkét értelemszerűen alkalmazni kell, mivel ebből következően az említett rendelet a kohéziós pénzügyi eszközre is vonatkozik;
mivel az e rendeletben előírt szabályoknak vonatkozniuk kell a pénzügyi támogatás minden olyan formájára, amely szerepel a 2083/93/EGK rendelettel [5] módosított, a 2052/88/EGK rendeletnek az Európai Regionális Fejlesztési Alap tekintetében történő végrehajtására vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló, 1988. december 19-i 4254/88/EGK rendeletben [6], továbbá a 2084/93/EGK rendelettel [7] módosított, a 2052/88/EGK rendeletnek az Európai Szociális Alap tekintetében történő végrehajtására vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló, 1988. december 19-i 4255/88/EGK rendeletben [8], továbbá a 2085/93/EGK rendelettel [9] módosított, a 2052/88/EGK rendeletnek az EMOGA Orientációs Részlege tekintetében történő végrehajtására vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló, 1988. december 19-i 4256/88/EGK rendeletben [10], továbbá a 2052/88/EGK rendeletnek a Halászati Orientációs Pénzügyi Eszköz tekintetében történő végrehajtására vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló, 1993. július 20-i 2080/93/EGK rendeletben [11], valamint a 792/93/EGK rendeletben;
mivel ez a rendelet a tagállamoknak a 4253/88/EGK rendelet 23. cikke (1) bekezdésének első és második albekezdése szerinti kötelezettségei tekintetében csak néhány szempontot szabályoz, és ebből következően nem sértheti az említett cikk alapján fennálló egyéb kötelezettségeket;
mivel annak érdekében, hogy a Közösség tájékozottabb legyen a tagállamok által a szabálytalanságok elleni küzdelem céljából hozott intézkedésekről, meg kell határozni azokat a nemzeti rendelkezéseket, amelyekről a Közösséget értesíteni kell;
mivel a szabálytalan gyakorlatok jellegének és a szabálytalanságok pénzügyi hatásainak megállapítása, valamint a tévesen kifizetett összegek behajtása céljából rendelkezni kell arról, hogy az észlelt szabálytalanságokról negyedévente tájékoztassák a Bizottságot; mivel az ilyen tájékoztatásra irányuló beszámolókon kívül a bírósági, illetve államigazgatási eljárások előrehaladásáról is tájékoztatást kell adni;
mivel a Bizottságot rendszeresen tájékoztatni kell a szabálytalanságokat elkövető személyek ellen folytatott peres és államigazgatási eljárásokról; mivel célszerű lenne arról is gondoskodni, hogy rendszeres legyen a tájékoztatás a tagállamok által a Közösség pénzügyi érdekeinek védelmében tett intézkedésekkel kapcsolatban;
mivel helyénvaló meghatározni a tagállamok és a Bizottság által alkalmazandó eljárásokat olyan esetekre nézve, amikor a szabálytalanság folytán elveszett összegekről bebizonyosodik, hogy azokat nem lehet behajtani;
mivel meg kell állapítani azt a legalacsonyabb küszöböt, amely felett a szabálytalanságokat automatikusan jelenteni kell a Bizottságnak;
mivel e rendelet rendelkezései a büntetőeljárásokra és a tagállamok közötti bűnügyi jogsegélyre vonatkozó nemzeti szabályokat nem befolyásolhatják;
mivel célszerű rendelkezni arról, hogy a Közösségnek lehetősége legyen hozzájárulni a jogi költségekhez és a közvetlenül a bírósági eljárásokból származó költségekhez;
mivel a szabálytalanságok megelőzése érdekében meg kell erősíteni a Közösség és a tagállamok közötti együttműködést, miközben minden erőfeszítést meg kell tenni annak biztosítására, hogy az ilyen tevékenység során a bizalmas kezelés szabályaira kellő figyelemmel járjanak el;
mivel továbbá azt is meg kell állapítani, hogy e rendelet rendelkezéseit akkor is alkalmazni kell, ha a strukturális alapok, illetve valamely, strukturális célhoz kapcsolódó pénzügyi eszköz tekintetében kellett volna kifizetést teljesíteni, és arra szabálytalanság miatt nem került sor;
mivel az e rendeletben megállapított intézkedések összhangban vannak az Agrárstrukturális és Vidékfejlesztési Irányítóbizottság, valamint a Halászati Állandó Bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A 4253/88/EGK rendelet 23. cikkéből közvetlenül származó kötelezettségek sérelme nélkül, ez a rendelet a pénzügyi támogatásnak minden, a 4254/88/EGK, a 4255/88/EGK, a 4256/88/EGK, a 792/92/EGK és a 2080/93/EGK rendeletben előírt formájára vonatkozik.
Ha egy intézkedést az EMOGA mindkét részlege finanszíroz, az ilyen finanszírozásból eredő szabálytalanságokat az 595/91/EGK tanácsi rendeletben [12] megállapított rendelkezésekkel összhangban be kell jelenteni. Az e rendelet alapján benyújtott beszámolókban ezekre a szabálytalanságokra utalást kell tenni.
Ez a rendelet nem érinti a büntetőeljárási szabályoknak, illetve a tagállamok közötti bűnügyi jogsegélyre vonatkozó szabályoknak a tagállamokban történő alkalmazását.
2. cikk
(1) E rendelet hatálybalépését követő három hónapon belül a tagállamok közlik a Bizottsággal:
- a 4253/88/EGK rendelet 23. cikkének (1) bekezdése szerinti intézkedések alkalmazására vonatkozó törvényi, rendeleti, illetve közigazgatási rendelkezéseket,
- az említett 23. cikk (1) bekezdése szerinti intézkedések alkalmazására hatáskörrel rendelkező szervek és testületek jegyzékét, e szervek és testületek szerepére és feladatkörére, valamint az általuk alkalmazandó eljárásokra vonatkozó főbb rendelkezéseket.
(2) A tagállamok haladéktalanul közölnek a Bizottsággal minden, az (1) bekezdés alapján szolgáltatott információra vonatkozó módosítást.
(3) A Bizottság tanulmányozza a tagállamok közleményeit és tájékoztatja őket arról, hogy közleményeikből milyen következtetéseket kíván levonni. A Bizottság az e cikk alkalmazásához szükséges mértékben tartja a kapcsolatot a tagállamokkal.
3. cikk
(1) Az egyes negyedévek végét követő két hónapon belül a tagállamok beszámolnak a Bizottságnak azokról a szabálytalanságokról, amelyekkel kapcsolatban elsőfokú államigazgatási vagy peres eljárás indult.
E célból a lehető legrészletesebb tájékoztatást adják a következőkről:
- az érintett strukturális alapok, illetve pénzügyi eszközök, a célkitűzés, a közösségi támogatási koncepció, a program neve, illetve a kérdéses támogatás formája,
- a megsértett rendelkezés,
- a kiadás jellege és összege; amennyiben nem történt kifizetés, azok az összegek, amelyeket tévesen fizettek volna ki, ha nem tárták volna fel a szabálytalanságot, kivéve, ha a tévedésre vagy hanyagságra a kifizetés előtt fény derül, és az nem vezet államigazgatási vagy bírósági szankcióhoz,
- a teljes összeg és annak a különböző finanszírozási források közötti felosztása,
- az elkövetett szabálytalanság időtartama vagy időpontja,
- a szabálytalanság elkövetésének módja,
- a szabálytalanság feltárásának módja,
- a szabálytalanságot megállapító nemzeti szervek vagy testületek,
- a pénzügyi következmények, valamely kifizetés esetleges felfüggesztése és a behajtás lehetőségei,
- a szabálytalanság gyanúját megalapozó első információ időpontja és forrása,
- a szabálytalanság hivatalos megállapításának időpontja,
- adott esetben az ügyben érintett tagállamok és harmadik országok,
- az ügyben érintett természetes és jogi személyek személyazonossága, kivéve, ha a szóban forgó szabálytalanság jellegéből adódóan a szabálytalanságok elleni küzdelemben ez nem érdemi információ.
(2) Ha az (1) bekezdésben említett valamely információ, különösen a szabálytalanság elkövetésének módjára és feltárásának módjára vonatkozó információ nem áll rendelkezésre, a tagállamok a későbbi, szabálytalanságokról szóló negyedéves beszámolóknak a Bizottsághoz történő megküldésekor a lehető legrészletesebben pótolják a hiányzó információkat.
(3) Ha a nemzeti rendelkezések a nyomozás titkosságát írják elő, az információ közlését az illetékes igazságügyi szerv engedélyezheti.
4. cikk
Minden tagállam haladéktalanul értesíti a Bizottságot és szükség szerint a többi érintett tagállamot minden felderített vagy feltételezetten elkövetett szabálytalanságról, ha fennáll a veszélye, hogy
- annak nagyon rövid időn belül a tagállam területén kívül is hatásai lehetnek,
és/vagy
- a szabálytalanság a szabályszegés új formájának alkalmazására utal.
5. cikk
(1) Az egyes negyedévek végét követő két hónapon belül a tagállamok tájékoztatják a Bizottságot, utalva a 3. cikk alapján készült korábbi beszámolókra, az előzőleg bejelentett szabálytalanságokra vonatkozóan indított eljárásokról és az ilyen eljárásokból következő lényeges változásokról, beleértve:
- a behajtott, vagy várhatóan behajtható összegek nagyságát,
- a tagállamok által a tévesen kifizetett összegek behajtásának biztosítása céljából hozott ideiglenes intézkedéseket,
- a tévesen kifizetett összegek behajtása és a szankciók kiszabása céljából indított peres és államigazgatási eljárásokat,
- a behajtás iránti eljárások esetleges megszüntetésének okait; a Bizottságot erről lehetőség szerint a döntéshozatal előtt értesíteni kell,
- a büntetőeljárás esetleges megszüntetését.
A tagállamok értesítik a Bizottságot az említett eljárások befejezésére vonatkozó államigazgatási, illetve bírósági határozatokról, vagy ezek főbb pontjairól.
(2) Ha egy tagállam úgy ítéli meg, hogy nem lehet, vagy várhatóan nem lehet a teljes összeget behajtani, külön jelentésben értesíti a Bizottságot a be nem hajtott összegről és annak okairól, hogy véleménye szerint miért kellene az összeget a Közösségnek vagy a tagállamnak viselnie. Ennek az információnak kellően részletesnek kell lennie ahhoz, hogy a Bizottság, a lehető legkorábban, az érintett tagállamok hatóságaival folytatott konzultációt követően dönthessen a 4253/88/EGK rendelet 23. cikke (1) bekezdésének harmadik francia bekezdésének megfelelően a pénzügyi következményeket viselő személyről.
(3) A (2) bekezdésben említett esetben a Bizottság kifejezetten kérheti a tagállamot a behajtási eljárás folytatására.
6. cikk
Ha egy referencia-időszak folyamán nem történt bejelenthető szabálytalanság, a tagállamok erről a tényről a 3. cikk (1) bekezdésében meghatározottal megegyező határidőn belül értesítik a Bizottságot.
7. cikk
Ha a tagállam illetékes hatóságai a Bizottság kifejezett kérelmére úgy döntenek, hogy tévesen kifizetett összegek behajtása céljából jogi eljárást indítanak vagy folytatnak, a Bizottság vállalhatja, hogy okirati bizonyítékok bemutatása alapján még eredménytelen eljárás esetén is megtéríti a tagállamnak a jogi és közvetlen eljárási költségek egészét vagy egy részét.
8. cikk
(1) A Bizottság megfelelő kapcsolatot tart fenn az érintett tagállamokkal a 3. cikkben említett szabálytalanságokra vonatkozóan szolgáltatott az 5. cikkben említett eljárásokra vonatkozóan szolgáltatott és különösen a behajtás lehetőségére vonatkozóan szolgáltatott információk kiegészítése céljából.
(2) Az (1) bekezdésben említett kapcsolattartástól függetlenül, a Bizottság értesíti a tagállamokat, ha a szabálytalanság jellegéből arra lehet következtetni, hogy azonos vagy hasonló gyakorlat más tagállamokban is előfordulhatna.
(3) A Bizottság közösségi szinten tájékoztató értekezleteket szervez a tagállamok képviselői számára, amelyek célja a 3., a 4. és az 5. cikk alapján, valamint az e cikk (1) bekezdése alapján kapott információk vizsgálata, különös tekintettel a szabálytalanságokból levonható tanulságokra, a megelőző intézkedésekre és a jogi eljárásokra.
(4) Valamely tagállam vagy a Bizottság kérelmére a tagállamok és a Bizottság konzultálnak egymással a hatályban lévő rendelkezések érvényesítése során nyilvánvalóvá váló és a Közösségi érdekeket sértő joghézagok kiküszöbölése céljából.
9. cikk
A Bizottság a csalások megelőzésének koordinációjával foglalkozó tanácsadó bizottság keretein belül rendszeresen tájékoztatja a tagállamokat a feltárt szabálytalanságok által érintett alapok nagyságrendjéről, és a szabálytalanságok típus és szám szerinti bontásban megadott különböző kategóriáiról. Ugyanígy kell tájékoztatni a 4253/88/EGK rendelet 27., 28. és 29. cikkében említett bizottságokat.
10. cikk
(1) A tagállamok és a Bizottság minden szükséges biztonsági intézkedést megtesznek az adattovábbítás által érintett adatok bizalmas voltának biztosítása céljából.
(2) Az e rendeletben említett adatokat különösen csak olyan személyek részére lehet továbbítani, akiknek a tagállamokban vagy a közösségi intézményekben munkakörüknél fogva hozzá kell férniük azokhoz, kivéve, ha az adatokat szolgáltató tagállam az adatok mások részére történő továbbításába kifejezetten beleegyezett.
(3) Természetes, illetve jogi személyek nevét csak akkor lehet másik tagállam, illetve közösségi intézmény részére továbbítani, ha ez egy szabálytalanság megelőzéséhez vagy e szabálytalanságra vonatkozó eljáráshoz, vagy egy állítólagos szabálytalanság megtörténtének megállapításához szükséges.
(4) Az e rendelet alapján közölt vagy szerzett, bármilyen formában létező adat a szakmai titoktartás hatálya alá tartozik, és ugyanolyan védelmet élvez, mint a címzett tagállam nemzeti jogszabályainak, és a közösségi intézményekre vonatkozó megfelelő rendelkezéseknek a védelme alá tartozó, hasonló adat.
Továbbá az ilyen adat csak az e rendeletben előírt célra használható fel, kivéve, ha az adatot szolgáltató hatóságok kifejezetten hozzájárultak más célra történő felhasználásához, és feltéve, hogy a címzett hatóság szerinti tagállamban hatályban lévő rendelkezések nem tiltják az adatok ilyen továbbítását, illetve felhasználását.
(5) Az (1)-(4) bekezdések nem akadályozzák az e rendelet alapján szerzett adatoknak a strukturális alapok és a strukturális célú pénzügyi eszközök tekintetében közösségi szabályok megsértése miatt a későbbiekben indított peres vagy más eljárás során történő felhasználását. Az információt szolgáltató tagállam illetékes hatóságát az adat ilyen célú felhasználásáról haladéktalanul értesíteni kell.
(6) Ha egy tagállam értesíti a Bizottságot arról, hogy egy természetes vagy jogi személyről, akinek, illetve amelynek nevét e rendelet alapján közölték a Bizottsággal, a megfelelő vizsgálat során bebizonyosodott, hogy nem vett részt semmilyen szabálytalanság elkövetésében, a Bizottság erről a tényről haladéktalanul értesíti mindazokat, akik részére az adott nevet e rendelet alapján továbbította. Az ilyen személy a korábbi értesítés alapján ezt követően nem kezelhető úgy, mint a kérdéses szabálytalanság elkövetésében részt vevő személy.
11. cikk
Egy strukturális alapból vagy egy strukturális célú pénzügyi eszköz révén és egy tagállam által történő társfinanszírozás esetében, a behajtott összegeket már felmerült kiadásaik arányában meg kell osztani az adott tagállam és a Közösség között.
12. cikk
(1) Ha a szabálytalanság a közösségi költségvetést 4000 ECU-nél kisebb összeggel terheli, a tagállam a 3. és az 5. cikkben előírt adatokat csak akkor továbbítja a Bizottságnak, ha ez utóbbi kifejezetten kéri.
(2) Az (1) bekezdésben említett összeget, az Európai Közösségek Hivatalos Lapjának"C" sorozatában közzétett, a szabálytalanságról szóló értesítés évének első munkanapján hatályos átváltási árfolyamok alkalmazásával, nemzeti valutára kell átváltani.
13. cikk
Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.
A hatálybalépés napja és a folyó negyedév vége közötti időszakot a 3. és az 5. cikk alkalmazásában negyedévnek kell tekinteni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 1994. július 11-én.