Az Európai Parlament és a Tanács 2001/46/EK irányelve
(2001. július 23.)
a takarmányozás hatósági ellenőrzésének megszervezésére irányadó elvek megállapításáról szóló 95/53/EK tanácsi irányelv, valamint a takarmányozásról szóló 70/524/EGK, 96/25/EK és 1999/29/EK irányelv módosításáról
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 152. cikke (4) bekezdésének b) pontjára,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],
a Régiók Bizottságával folytatott konzultációt követően,
a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően [3],
mivel:
(1) A takarmányozást szolgáló termékek biztonságossága elsődleges feladat, és szükséges biztosítani, hogy a Közösségen belül takarmányozási célból forgalomba hozott termékek biztonságosak legyenek. A takarmányozás területén végzendő hatósági ellenőrzések megszervezésére irányadó elvek megállapításáról szóló, 1995. október 25-i 95/53/EK tanácsi irányelv [4] e cél elérését segíti elő.
(2) A 74/63/EGK tanácsi irányelvet a takarmányban előforduló nemkívánatos anyagokról és termékekről szóló, 1999. április 22-i 1999/29/EK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezte [5]. Ezért a 74/63/EGK irányelvre való hivatkozásokat az 1999/29/EK irányelv IV. mellékletének táblázata szerint módosítani kell.
(3) A takarmányokban felhasználandó termékek forgalomba hozatalához kapcsolódóan szükséges a 70/524/EGK [6], a 95/53/EK és a 96/25/EGK [7] irányelvekben használt meghatározások harmonizálása a takarmányágazatban.
(4) A közelmúltban két súlyos dioxin-szennyezés fordult elő takarmányozásra használt termékekben. Figyelembe véve az ezen eseményekből származó tapasztalatokat, javítani kell az olyan esetekben alkalmazott eljárásokat, amikor egy takarmányozásra használt termék komoly veszélyt jelent az emberek vagy az állatok egészségére, illetve a környezetre, vagy ahol az 1999/29/EK irányelv bizonyos megsértése mutatható ki. A cél ebben az esetben tökéletesíteni azon kockázatok kezelését, amelyek az ember vagy az állatok egészsége, illetve a környezet védelmének a takarmányozásról szóló közösségi szabályozásban meghatározott szintjét veszélyeztetik, miközben ügyelni kell arra, hogy ezek a különleges eljárások a kis problémákra való rendszeres alkalmazásukkal ne váljanak közhelyszerűvé.
(5) A Bizottság által a takarmány- és a tápláléklánc dioxin-szennyeződése után végzett vizsgálat feltárta, hogy a tagállamok nehezen tudták kezelni az ilyen szokatlan válságokat. A tapasztalatokra tekintettel és annak érdekében, hogy biztosítva legyen a Közösségen belül a takarmánytermékekkel kapcsolatos komoly kockázati tényezők egységes hatékonyságú kezelése, olyan rendelkezések bevezetése szükséges, amelyek megkövetelik a tagállamoktól a takarmányágazatban előforduló vészhelyzetek kezelésére készenléti tervek kidolgozását.
(6) Ahol egy tagállamban olyan, az ember vagy az állatok egészségére vagy a környezetre veszélyt jelentő komoly kockázat lép fel takarmányozásra használt termékekkel kapcsolatban, amit az érintett tagállam(ok) nem tud(nak) megfelelően kezelni, a Bizottság köteles megtenni minden szükséges óvintézkedést, és különösen legyen joga arra, hogy felfüggessze a takarmánytermékek kereskedelmét és kivitelét az érintett tagállam területének egészéről vagy annak egy részéről, vagy különleges feltételeket határozzon meg az érintett termékekre vagy anyagokra.
(7) Az 1999/29/EK irányelv meghatározza a takarmány-alapanyagokban és takarmányokban előforduló bizonyos nemkívánatos anyagok és termékek legnagyobb megengedett szintjét.
(8) Egy rendszert már létrehoztak, hogy lehetővé tegye a tagállamok számára, hogy a piaci szereplők a takarmány-előállítási lánc bármely szakaszában tájékoztassák őket egyes olyan esetekről, ahol megsértik a nemkívánatos termékekre és anyagokra vonatkozó szabályokat. Tekintettel a szerzett tapasztalatokra és a Közösség általános termékbiztonsági szabályai által meghatározott hasonló intézkedésekre, e rendszert fejleszteni kell, és ki kell terjeszteni, hogy minden olyan esetre alkalmazható legyen, amelyben egy piaci szereplő úgy látja, hogy egy takarmánytermék komoly veszélyt jelent az emberek vagy az állatok egészségére, illetve a környezetre.
(9) Jelenleg a többi tagállam és a Bizottság felé történő tájékoztatási kötelezettség áll fenn akkor, amikor valószínűsíthető, hogy egy olyan takarmányalapanyag- vagy takarmányszállítmányt küldenek más tagállamokba, amely a nemkívánatos termékek és anyagok legnagyobb megengedhető szintjének nem felel meg.
(10) Szükséges ennek a gyors információcsere-rendszernek a 95/53/EK irányelvbe való beépítése és a működését szabályozó egységes eljárások létrehozása, hogy a jövőben alkalmazni lehessen minden esetben, ahol egy termék veszélyezteti az emberek és az állatok egészségét, illetve a környezetet, valamint a teljes vizsgálati rendszer fejlesztése céljából. Az egyszerűség és a hatékonyság okán a rendszernek vonatkoznia kell arra az esetre is, amikor egy tagállam megtagadja egy harmadik országból származó termék beléptetését a behozatalkor végzett ellenőrzés alapján. Ezek az egységes eljárások bizonyos módosításokkal azonosak lehetnek az általános termékbiztonságról szóló, 1992. június 29-i 92/59/EGK tanácsi irányelv szerint megállapított, rendkívüli esetekre vonatkozó információcsere-eljárással [8].
(11) Nem lehet minden potenciálisan veszélyes biológiai vagy vegyi eredetű szennyezést felsorolni, amely véletlenül vagy jogtalan cselekmény következtében történhet, és amely hatással lehet egy takarmányozásra használt termékre.
(12) A téves feliratozásból, valamint a termékek kezeléséből, szállításából, tárolásából vagy feldolgozásából adódó kockázatokat is figyelembe kell venni.
(13) Annak érdekében, hogy az ellenőrzési rendszer és a vonatkozó ellenőrző intézkedések hatékonysága javuljon, ahol felmerül a gyanú, hogy komoly kockázata van annak, hogy az emberek és az állatok egészségére, illetve a környezetre káros szennyezés történik, a tagállamokat fel kell kérni arra, hogy vizsgálják meg a szennyezés jellegét és mértékét, és tegyenek meg mindent, hogy meghatározzák annak eredetét, annak érdekében, hogy minden más lehetséges szennyezést is fel lehessen deríteni.
(14) A 95/53/EK irányelv kötelezi a tagállamokat, hogy a Bizottság számára információt adjanak az évente elvégzett ellenőrzések eredményeiről, első alkalommal 2000. április 1-jéig. Azt is megállapítja, hogy e jelentéseket a Bizottság felhasználja arra, hogy egy átfogó összefoglaló jelentést készítsen el és terjesszen elő a közösségi szinten elvégzett ellenőrzésekről, egy, a következő évre szóló, koordinált ellenőrzési programjavaslattal együtt. A takarmányozásra felhasznált termékek biztonságát befolyásoló szennyezésekkel kapcsolatos információkat a tagállamok és a Bizottság figyelembe veszik az éves koordinált ellenőrzési programok prioritásainak megállapítása során. A takarmányozásra használt termékek forgalmazásával és használatával kapcsolatos, az emberek és az állatok egészségét, valamint a környezetet érintő kockázatokról összegyűjtött minden információ könnyebben elemezhető, ha összehangolt és szabványosított módon van megadva.
(15) Figyelemmel a fentiekben említettekre, a 95/53/EK, a 70/524/EGK, a 96/25/EK és az 1999/29/EK irányelvet módosítani kell,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
A Tanács 95/53/EK irányelve a következőképpen módosul:
1. A 2. cikk (1) bekezdése a következőképpen módosul:
a) az a) pont második francia bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
"- A takarmányban előforduló nemkívánatos anyagokról és termékekről szóló 1999. április 22-i 1999/29/EK tanácsi irányelv [9]."
b) az e) pont helyébe a következő szöveg lép:
"e) "takarmányozásra szánt termék" vagy "termék": takarmány vagy bármely, takarmányozásra használt anyag;"
c) a h) pont helyébe a következő szöveg lép:
"h) "forgalomba hozatal"; vagy "forgalmazás";: takarmányozásra szánt bármilyen termék eladás céljából - beleértve az eladásra felkínálást - vagy bármely más harmadik személy részére ingyenes vagy visszterhes átruházási forma céljából történő készletezése, valamint maga az eladás és az átruházás más formái.";
2. az irányelv a 4. cikk után a következő cikkel egészül ki:
"4a. cikk
(1) A tagállamok vészhelyzeti operatív terveket dolgoznak ki, amelyek egyrészt késlekedés nélkül alkalmazandó intézkedéseket rendelnek el azokra az esetekre, amikor egy takarmánytermék komoly veszélyt jelent az emberek és az állatok egészségére, illetve a környezetre, másrészt amelyek meghatározzák a jogokat és a kötelezettségeket, valamint az információtovábbítás csatornáit. A tagállamok megfelelő módon felülvizsgálják ezeket a terveket, különös tekintettel az ellenőrző szolgálatok szervezetében történő változásokra, valamint a megszerzett tapasztalatokra, beleértve azokat a tapasztalatokat, amelyeket esetleges szimulációs gyakorlatok során szereztek.
(2) A tagállamok továbbítják a Bizottság felé az általuk összeállított vészhelyzeti operatív terveket és azok esetleges módosításait.
(3) A Bizottság megvizsgálja a terveket és olyan módosítási javaslatot tesz az érintett tagállamoknak, ami segíthet biztosítani, hogy a tagállamok vészhelyzeti operatív tervei egyenértékű hatékonysági garanciákat nyújtsanak. Ahol szükséges, annak érdekében, hogy elérje ezt a célt, a Bizottság a 23. cikkben meghatározott eljárásnak megfelelően irányelveket bocsáthat ki a vészhelyzeti operatív tervek összehangolására.";
3. a 12. cikk (1) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
"(1) A rendeltetési tagállam illetékes hatósága a rendeltetési állomásokon a diszkriminációt kizáró módon, véletlenszerűen ellenőrizheti, hogy a termékek megfelelnek-e a 2. cikk (1) bekezdésének a) pontjában meghatározott rendelkezéseknek. Különösen - és kizárólag e véletlenszerűen végzett ellenőrzésekhez szükséges mértékben - a tagállamok felkérhetik a piaci szereplőket, hogy jelentsék a termékek érkezését az illetékes hatóságnak. A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot, amikor igénybe veszik ezt az intézkedést.";
4. a 13. cikk (1) bekezdésének második francia bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
"- adott esetben a termékek ártalmatlanná tétele";
5. a 14. cikk első bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
"A termékeknek a 13. cikk (1) bekezdésében előírt megsemmisítése, más célra való hasznosítása, a származási országba való visszaküldése vagy ártalmatlanná tétele esetén a rendeltetési tagállam haladéktalanul kapcsolatba lép a termékeket küldő tagállammal. A küldő tagállam minden szükséges intézkedést megtesz és értesíti a rendeltetési tagállamot az elvégzett ellenőrzések jellegéről és eredményéről, a hozott döntésekről és a döntések okairól.";
6. az irányelv a 15. cikk után a következő szakasszal egészül ki:
"3a. szakasz
Védzáradék
15a. cikk
(1) Ahol egy takarmányozásra használandó termék miatti probléma valószínűleg komoly veszélyt jelent az emberek és az állatok egészségére, illetve a környezetre, és egy vagy több tagállamban nem lehet megfelelően megfékezni az érintett tagállam(ok) által foganatosított intézkedésekkel, a Bizottság, a 23a. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően, saját kezdeményezésére vagy valamely tagállam kérelmére, a helyzet súlyosságától függően, haladéktalanul elfogadja az alábbi intézkedéseket:
- felfüggeszti a termékek Közösségen belüli forgalomba hozatalát, takarmányozásban való felhasználását vagy harmadik országokba való kivitelét az érintett tagállam(ok) egész területéről vagy annak egy részéről, vagy egy vagy több, a Közösség területén található létesítményből, vagy
- különleges feltételeket határoz meg a termékek Közösségen belüli forgalomba hozatalára, takarmányozásban való felhasználására vagy az érintett tagállam(ok) egész területéről vagy annak egy részéről, vagy egy vagy több, a Közösség területén található létesítményből harmadik országokba való kivitelére vonatkozóan.
(2) Vészhelyzetekben azonban a Bizottság, az érintett tagállammal (tagállamokkal) folytatott konzultációt követően és a többi tagállam tájékoztatásával, ideiglenesen elfogadhatja az (1) bekezdésben említett intézkedéseket. Véleményezésre, tíz munkanapon belül, a 70/372/EGK [10] határozat 1. cikke alapján létrehozott Takarmányok Állandó Bizottsága elé terjeszti az ügyet a 23a. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően, az intézkedések meghosszabbítása, módosítása vagy visszavonása céljából.
Abban az esetben, ha egy tagállam hivatalosan tájékoztatja a Bizottságot a védintézkedések szükségességéről, és ha a Bizottság nem vette igénybe az (1) bekezdésben említett intézkedéseket, az érintett tagállam a felhasználással vagy a forgalomba hozatallal összefüggő ideiglenes védintézkedéseket fogadhat el. Ha egy tagállam ilyen intézkedéseket fogad el, haladéktalanul tájékoztatja a többi tagállamot és a Bizottságot. A Bizottság a 23a. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően véleményezésre tíz munkanapon belül a Takarmányok Állandó Bizottsága elé terjeszti az ügyet a tagállam által hozott ideiglenes védintézkedések meghosszabbítása, módosítása vagy visszavonása céljából.
15b. cikk
A Bizottság tájékoztatja az Európai Parlamentet a 9a. és a 15a. cikk szerint elrendelt intézkedésekről."
7. a 16. cikk után a következő fejezettel egészül ki:
"IIIA. FEJEZET
INFORMÁCIÓS RENDSZER A TAKARMÁNYOKBÓL SZÁRMAZÓ VESZÉLYEKRE
16a. cikk
A tagállamok előírják, hogy a létesítményekért felelős személyek azonnal kötelesek tájékoztatni a tagállamok illetékes hatóságait, ha bizonyítékuk van arra vonatkozóan, hogy egy takarmányszállítmány, amelyet egy harmadik országból a Közösség területére szállítottak vagy forgalomba hoztak, és amelyet ott tárolnak vagy tulajdonukban van:
- meghaladja az 1999/29/EK irányelv II. mellékletének A. részében meghatározott legnagyobb szintet, amely felett a termék takarmányozásra nem használható vagy más takarmányozásra használt termékekkel nem keverhető, vagy
- nem felel meg az ezen irányelv 2. cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett egyéb rendelkezések egyikének, és e meg nem felelés következtében, valamint a felhasználási célt figyelembe véve komoly veszélyt jelent az emberek és az állatok egészségére, illetve a környezetre.
A létesítményekért felelős személyek megadnak minden részletinformációt, lehetővé téve az érintett termék vagy termékszállítmányok pontos azonosítását, és megadják az érintett termék vagy termékek miatt fellépő veszélyek lehető legteljesebb leírását, a termék vagy termékek felderítését segítő, rendelkezésre álló információkkal együtt. A tagállamok illetékes hatóságait szintén tájékoztatják az emberek és az állatok egészségét vagy a környezetet érintő veszélyek megelőzésére tett intézkedésekről, részletezve az intézkedéseket.
A tagállamok az egyes élő állatokban és állati termékekben lévő anyagok és azok maradványainak ellenőrzésére szolgáló intézkedésekről szóló, 1996. április 29-i 96/23/EK tanácsi irányelv 10. cikkében [11] említett információs követelményekkel azonos információs követelményeket határoznak meg a takarmánytermékek által jelentett veszélyekkel kapcsolatban a gazdaságokban egészségügyi ellenőrzéseket végző személyek, valamint az elemzéseket végző laboratóriumokért felelős személyek számára.
Adott esetben az illetékes hatóságok alkalmazni fogják a 8., a 11. vagy a 13. cikk rendelkezéseit.
16b. cikk
(1) Ha a tagállamok illetékes hatóságainak a rendelkezésre álló kockázatbecslési tényezők alapján információja van arról, hogy egy takarmányszállítmány komoly veszélyt jelent az emberek vagy az állatok egészségére, illetve a környezetre, ellenőrzik a kapott információkat és adott esetben gondoskodnak arról, hogy a szükséges intézkedéseket megtegyék annak érdekében, hogy a szállítmány ne kerüljön felhasználásra takarmányokban, zárolják a szállítmányt, és azonnal megvizsgálják:
- a veszély jellegét, és adott esetben a nemkívánatos anyagok szintjét,
- a nemkívánatos anyagok vagy a veszély lehetséges forrását,
annak érdekében, hogy a kockázatot közelebbről felmérjék.
Adott esetben a kockázatértékelést ugyanezen termék vagy a takarmányozási vagy táplálkozási lánc más termékeinek a szállítmányaira is kiterjesztik, amelyek nemkívánatos anyagokat tartalmazhatnak, vagy amelyeknél hasonló veszély fennállhat, figyelembe véve a nemkívánatos anyagok bármilyen módon történő hozzáadását más takarmányozásra használt termékekhez, valamint a veszélyes termékek lehetséges visszavezetését a takarmányozási láncba.
(2) Ahol egy súlyos kockázat fennállását az (1) bekezdéssel összhangban megerősítik, a tagállamok biztosítják, hogy a nemkívánatos anyagokat tartalmazó szállítmány végső rendeltetése - beleértve a lehetséges szennyeződésmentesítést, a termékek ártalmatlanná tételére tett további intézkedést, a termékek újrafeldolgozását vagy megsemmisítését is - nem jelenthet veszélyt az emberek vagy az állatok egészségére, illetve a környezetre; és ahol lehetséges, hogy a meglévő nemkívánatos anyagok vagy az ilyen anyagok veszélyei más szállítmányokra vagy a takarmányozási vagy táplálkozási láncra is kiterjedhetnek, a tagállamok haladéktalanul azonosítják és ellenőrzés alá vonják a veszélyesnek ítélt termékeket tartalmazó más szállítmányokat; és adott esetben, azonosítják a veszélyes termékekkel táplált élő állatokat, és foganatosítják a 96/23/EK irányelvben vagy más, az állategészségüggyel vagy az állati eredetű termékek élelmiszerbiztonságával kapcsolatos közösségi rendelkezésekben meghatározott intézkedéseket, biztosítva az érintett ellenőrző szervek közötti koordinációt annak érdekében, hogy elkerüljék a veszélyes termékek forgalomba hozatalát, továbbá hogy biztosítsák a már forgalomban lévő termékekre vonatkozó forgalomból való visszahívási eljárás végrehajtását.
16c. cikk
(1) Abban az esetben, ha egy tagállam megállapítja, hogy egy, a saját területén vagy más tagállamban forgalomba hozott takarmánytermék, vagy egy harmadik országból származó, a Közösség területére egy vagy több tagállamban való forgalmazás céljából behozott termék:
- meghaladja az 1999/29/EK irányelv II. mellékletének A. részében meghatározott legnagyobb szintet, amely felett a termék takarmányozásra nem használható vagy más takarmányozásra használt termékekkel nem keverhető, vagy
- nem felel meg az ezen irányelv 2. cikke (1) bekezdésének a) pontjában említett egyéb rendelkezések egyikének, és e meg nem felelés következtében, valamint a felhasználási célt figyelembe véve komoly veszélyt jelent az emberek és az állatok egészségére vagy a környezetre,
az a tagállam értesítés útján haladéktalanul figyelmezteti a Bizottságot.
Elegendő információt ad, hogy az érintett termékeket, és adott esetben a termékekkel táplált élő állatokat azonosítsák, megtalálják és ellenőrzés alá vonják, és tervezett vagy már meghozott védintézkedéseket határoz meg annak érdekében, hogy a Bizottság képes legyen a többi tagállam megfelelő tájékoztatására.
(2) Minden érintett tagállam haladéktalanul tájékoztatja a Bizottságot minden nyomon követési intézkedésről, amit a jelentett veszélyre tekintettel hozott, beleértve a veszélyhelyzet megszűnésével kapcsolatos információkat.
(3) A Bizottság és a tagállamok a 23. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően meghatározott feltételekkel egy rendszert hoznak létre és működtetnek a gyors információcsere érdekében azzal a szándékkal, hogy elősegítsék az (1) bekezdésben említett figyelmeztetések és a 8. cikk (1) bekezdésében említett információk továbbítását és terjesztését.
(4) A Bizottság tájékoztatja az Európai Parlamentet a figyelmeztetések továbbításának és terjesztésének elősegítésére meghozott intézkedésekről."
8. a 17. cikk (2) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
"(2) A tagállamok rendelkeznek arról, hogy a vizsgálatokért felelős személyek szakmai titoktartási kötelezettség alá esnek. Ez a rendelkezés azonban nem befolyásolja a tagállamok illetékes hatóságainak lehetőségét, hogy terjesszék az emberek és az állatok egészségére vagy a környezetre nézve komoly veszély megelőzéséhez szükséges információt.";
9. a 17a. cikk helyébe a következő rendelkezés lép:
"17a. cikk
(1) A 15. cikk sérelme nélkül a Bizottság szakértői, amennyiben ezen irányelv egységes alkalmazásához az szükséges, az érintett tagállamok illetékes hatóságaival együttműködve helyszíni ellenőrzéseket végezhetnek. Az a tagállam, amelynek területén ilyen ellenőrzéseket végeznek, minden szükséges segítséget megad a szakértőknek feladataik elvégzéséhez. A Bizottság tájékoztatja az illetékes hatóságokat, a tagállamokat, valamint az Európai Parlamentet az elvégzett ellenőrzések eredményeiről.
(2) Az ezen cikk alkalmazásáról szóló részletes szabályokat és különösen a nemzeti hatóságokkal való együttműködésre vonatkozó szabályokat a 23. cikkben említett eljárásnak megfelelően kell elfogadni.";
10. a 22. cikk a következőképpen módosul:
a) a (2) bekezdés vége a következő mondattal egészül ki:
"Ezt az információt éves jelentés formájában kell bemutatni, a 23. cikk szerint szerkesztett mintapéldánnyal összhangban."
b) a (3) bekezdés vége a következő albekezdéssel egészül ki:
"Az első albekezdésben említett átfogó összefoglaló jelentést közölni kell az Európai Parlamenttel."
2. cikk
A 70/524/EGK irányelv 2. cikkének k) pontja helyébe a következő rendelkezés lép:
"k) "forgalomba hozatal" vagy "forgalmazás": takarmányozásra szánt bármilyen termék eladás céljából - beleértve az eladásra felkínálást -, vagy bármely más, harmadik személy részére, ingyenes vagy visszterhes átruházási forma céljából történő készletezése, valamint maga az eladás és az átruházás más formái;"
3. cikk
A 96/25/EK irányelv 2. cikkének b) pontja helyébe a következő rendelkezés lép:
"b) "forgalomba hozatal" vagy "forgalmazás": takarmányozásra szánt bármilyen termék eladás céljából - beleértve az eladásra felkínálást -, vagy bármely más, harmadik személy részére, ingyenes vagy visszterhes átruházási forma céljából történő készletezése, valamint maga az eladás és az átruházás más formái."
4. cikk
Az 1999/29/EK irányelv 12. cikkének (3) és (4) bekezdése hatályát veszti.
5. cikk
(1) A tagállamok legkésőbb 2002. szeptember 1-jéig elfogadják és kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseiket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
Ezeket a rendelkezéseket 2003. május 1-jétől alkalmazzák.
Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
6. cikk
Ez az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.
7. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 2001. július 23-án.