A Bizottság határozata
(2002. március 15.)
a 91/492/EGK tanácsi irányelvnek a kéthéjú kagylókban, tüskésbőrűekben, zsákállatokban és tengeri puhatestűekben található egyes tengeri biotoxinok maximális szintje és az elemzési módszerek tekintetében történő végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról
(az értesítés a C(2002) 1001. számú dokumentummal történt)
(EGT vonatkozású szöveg)
(2002/225/EK)
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel a legutóbb a 97/79/EK irányelvvel [1] módosított, az élő kéthéjú kagylók tenyésztésére és forgalomba hozatalára vonatkozó egészségügyi feltételek megállapításáról szóló, 1991. július 15-i 91/492/EGK tanácsi irányelvre [2] és különösen annak melléklete V. fejezetének (3) és (5) bekezdésére,
mivel:
(1) A 91/492/EGK irányelv melléklete V. fejezetének 7. pontja előírja, hogy a szokásos biológiai vizsgálati módszerek nem adhatnak pozitív eredményt a hasmenéses kagylóméreg (diarrhetic shellfish poison, DSP) jelenlétére a puhatestűek ehető részeiben (az egész testben vagy bármely külön fogyasztható részében).
(2) Tudományosan bizonyított, hogy egyes tengeri biotoxinok, így például a hasmenéses kagylómérgezés (DSP) komplex biotoxinjai (okadaic-sav [OA] és dinofízistoxinok [DTX]), valamint a yessotoxinok (YTX), pectenotoxinok (PTX) és azaspirsavak (AZA) komoly veszélyt jelentenek az emberi egészségre, ha a kagylókban, tüskésbőrűekben, zsákállatokban vagy tengeri haslábúakban bizonyos határértékek feletti mennyiségben vannak jelen.
(3) A legfrissebb tudományos vizsgálatok tükrében már meg lehet határozni az említett biotoxinok maximális szintjét és elemzésének módszereit.
(4) Az emberi egészség védelmében a maximális szinteket és elemzési módszereket össze kell hangolni, és a tagállamoknak alkalmazniuk kell azokat.
(5) A biológiai vizsgálati módszerek mellett alternatív kimutatási módszerek, így például kémiai módszerek és in vitro próbák alkalmazását is el kell fogadni, feltéve, hogy a választott módszerek nem kevésbé hatékonyak, mint a biológiai módszer, és alkalmazásuk a közegészség azonos szintű védelmét eredményezi.
(6) A javasolt maximális szintek előzetes adatokon alapulnak, és új tudományos bizonyítékok megismerése esetén felül kell vizsgálni azokat.
(7) Az e határozatban előírt intézkedések összhangban vannak az Állat-egészségügyi Állandó Bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
E határozat megállapítja a hasmenéses kagylómérgezés (DSP) komplex tengeri biotoxinjai (okadaic-sav és a dinofízistoxinok), a yessotoxinok, a pectenotoxinok és az azaspirsavak maximális szintjét, valamint a kimutatásukra alkalmazandó elemzési módszereket. E határozatot a közvetlen emberi fogyasztásra vagy a fogyasztás előtt további feldolgozásra szánt kéthéjú kagylókra, tüskésbőrűekre, zsákállatokra és tengeri haslábúakra kell alkalmazni.
2. cikk
Az okadaic-sav, a dinofízistoxinok és a pectenotoxinok együttes maximális szintje az 1. cikkben említett állatokban (az egész testben vagy bármely külön fogyasztható részben) 160 μg okadaic-sav-ekvivalens/kg. Az elemzési módszereket a melléklet határozza meg.
3. cikk
A yessotoxinok maximális szintje az 1. cikkben említett állatokban (az egész testben vagy bármely külön fogyasztható részben) 1 mg yessotoxin-ekvivalens/kg. Az elemzési módszereket a melléklet határozza meg.
4. cikk
Az azaspirsavak maximális szintje az 1. cikkben említett állatokban (az egész testben vagy bármely külön fogyasztható részben) 160 μg azaspirsav-ekvivalens/kg. Az elemzési módszereket a melléklet határozza meg.
5. cikk
Amennyiben az elvégzett vizsgálatok eredményei eltérést mutatnak a különböző módszerek között, a biológiai egértesztet kell referencia-módszernek tekinteni.
6. cikk
Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 2002. március 15-én.