A BIZOTTSÁG 2006/53/EK IRÁNYELVE
(2006. június 7.)
a 90/642/EGK tanácsi irányelvnek a fenbutatin-oxid, a fenhexamid, a ciazofamid, a linuron, a triadimefon/triadimenol, a pimetrozin, és a piraklosztrobin legmagasabb megengedett szermaradványszintjei tekintetében történő módosításáról
(EGT vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel az egyes növényi eredetű termékekben - többek között a gyümölcsökben és zöldségekben -, illetve azok felületén található peszticid-szermaradványok megengedett legmagasabb mértékének meghatározásáról szóló, 1990. november 27-i 90/642/EGK tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 7. cikkére,
tekintettel a növényvédő szerek forgalomba hozataláról szól, 1991. július 15-i 91/414/EGK tanácsi irányelvre (2) és különösen annak 4. cikke (1) bekezdésének f) pontjára,
mivel:
(1)
A 91/414/EGK irányelvvel összhangban az egyes növényi kultúrák esetében használandó növényvédő szerek engedélyezése a tagállamok felelőssége. Az engedélyezéseknek az emberi és állati egészségre és a környezetre gyakorolt hatások értékelésén kell alapulnia. Az ilyen értékelések során figyelembe veendő elemek között szerepel a szerrel foglalkozók és a környezetben lévők terhelése, a talajra, a vízi és légi környezetre gyakorolt hatás, valamint a kezelt növényi kultúrákon lévő szermaradványok elfogyasztása révén az emberekre és az állatokra gyakorolt hatás.
(2)
A legmagasabb megengedett szermaradványszintek (MRL-ek) a növények hatékony védelméhez szükséges minimális peszticidmennyiségeket tükrözik, amelyeket olyan módon alkalmaznak, hogy a szermaradvány mennyisége a lehető legkisebb és toxikológiailag elfogadható legyen, különösen a becsült étrendi bevitel szempontjából.
(3)
A 90/642/EGK irányelv hatálya alá tartozó peszticidekre vonatkozó legmagasabb megengedett szermaradványszinteket folyamatosan felül kell vizsgálni és azok módosíthatók az újabb vagy a megváltozott felhasználások figyelembevétele érdekében. A Bizottság a fenbutatin-oxid, a fenhexamid, a ciazofamid, a linuron, a triadimefon/triadimenol, a pimetrozin és a piraklosztrobin tekintetében új vagy megváltozott felhasználásról kapott tájékoztatást.
(4)
Megtörtént a fogyasztók e peszticidek élelmiszer-ipari termékekben való előfordulásából eredő, élethosszig tartó terhelésének felmérése és értékelése a közösségi eljárásokkal és gyakorlatokkal összhangban, figyelembe véve az Egészségügyi Világszervezet által közzétett iránymutatásokat (3). A felmérés és értékelés alapján ezekre a peszticidekre a legmagasabb megengedett szermaradványszintet úgy kell megállapítani, hogy ne fordulhasson elő az elfogadható napi bevitel túllépése.
(5)
A pimetrozin, a linuron, a triadimenol, a piraklosztrobin és a fenbutatin-oxid esetében, amelyekre létezik akut referenciadózis (ARfD), megtörtént a fogyasztók e peszticidek élelmiszer-ipari termékekben való előfordulásából eredő akut terhelésének felmérése és értékelése a közösségi eljárásokkal és gyakorlatokkal összhangban, figyelembe véve az Egészségügyi Világszervezet által közzétett iránymutatásokat. Figyelembe vették a növények tudományos bizottságának szakvéleményeit, különösen a peszticidekkel kezelt növények fogyasztóinak védelmére vonatkozó tanácsokat és ajánlásokat (4). A pimetrozin, a linuron, a triadimenol, a piraklosztrobin és a fenbutatin-oxid bevitelének felmérése alapján erre az öt peszticidre a legmagasabb megengedett szermaradványszintet úgy kell megállapítani, hogy ne fordulhasson elő az akut referenciadózis túllépése. A többi anyag esetében a rendelkezésre álló információk értékelése azt mutatta, hogy nincs szükség akut referenciadózis megállapítására, és ezért nem szükséges rövid távú értékelés.
(6)
Az MRL-ek az analitikailag kimutatható legkisebb értéken kerülnek rögzítésre abban az esetben, ha a növényvédő szerek engedélyezett felhasználása nem eredményezi a peszticid-szermaradvány kimutatható mértékét az élelmiszer-ipari termékben vagy annak felszínén, illetve ha azok használata nem engedélyezett, vagy ha a tagállamok által engedélyezett felhasználást nem támasztják alá a szükséges adatok, vagy ha a harmadik országokban történő használat a Közösség piacán forgalomba hozható élelmiszerekben vagy azok felületén a szermaradványokat eredményez és ezt nem támasztják alá a szükséges adatok.
(7)
Indokolt ezért ezekre a peszticidekre új MRL értékeket megállapítani.
(8)
Az ideiglenes MRL-ek közösségi szintű megállapítása vagy módosítása nem akadályozza a tagállamokat abban, hogy a 91/414/EGK irányelv 4. cikke (1) bekezdésének f) pontjával és VI. mellékletével összhangban a fenhexamidra, a ciazofamidra, a linuronra, a pimetrozinra és a piraklosztrobinra ideiglenesen legmagasabb megengedett szermaradványszintet határozzanak meg. Egy négyéves időszak elegendőnek tűnik ezen anyagok további felhasználásának engedélyezésére. Az ideiglenes közösségi MRL ez után véglegessé válik.
(9)
Ezért a 90/642/EGK irányelvet ennek megfelelően módosítani kell.
(10)
Az ebben az irányelvben előírt intézkedések összhangban vannak az Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
A 90/642/EGK irányelv I. melléklete a „2. Friss vagy nyers, fagyasztott vagy szárított zöldségek, v. Leveles zöldségek és friss fűszernövények, a) Salátafélék” kategóriában az „Endívia” és az „Egyéb” sorok között kiegészül a „Káposzta levele és szára” és a „Rukkola” sorokkal.
2. cikk
A 90/642/EGK irányelv II. mellékletének A. része ezen irányelv mellékletének megfelelően módosul.
3. cikk
(1) A tagállamok legkésőbb 2006. december 8-án elfogadják és kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. Haladéktalanul közlik a Bizottsággal ezen rendelkezések szövegét, valamint egy megfelelési táblázatot azon rendelkezések és ezen irányelv között.
Ezeket a rendelkezéseket 2006. december 9-étől kell alkalmazni, kivéve a piraklosztrobinra vonatkozó rendelkezéseket, melyeket 2007. április 21-étől kell alkalmazni.
Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
4. cikk
Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetése napját követő huszadik napon lép hatályba.
5. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 2006. június 7-én.