A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2008. július 7.)
az ausztriai villamosenergia-termelésnek a vízügyi, energiaipari, közlekedési és postai ágazatban működő ajánlatkérők beszerzési eljárásainak összehangolásáról szóló 2004/17/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv alkalmazása alóli mentesítéséről
(az értesítés a C(2008) 3382. számú dokumentummal történt)
(Csak a német nyelvű szöveg hiteles)
(EGT-vonatkozású szöveg)
(2008/585/EK)
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel a vízügyi, energiaipari, közlekedési és postai ágazatban működő ajánlatkérők beszerzési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/17/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 30. cikke (4) és (6) bekezdésére,
tekintettel az Osztrák Köztársaság által 2008. január 10-én e-mailben benyújtott kérelemre,
a közbeszerzési tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően,
mivel:
I. TÉNYEK
(1)
2008. január 10-én Ausztria a 2004/17/EK irányelv 30. cikkének (4) bekezdése szerinti kérelmet küldött e-mailben a Bizottságnak. A Bizottság 2008. február 4-én e-mailben további tájékoztatást kért, amit az osztrák hatóságok az eredeti határidő meghosszabbítását követően, 2008. február 29-én e-mailben meg is adtak.
(2)
Az Osztrák Köztársaság által benyújtott kérelem villamosenergia-termelésre vonatkozik.
(3)
A kérelem mellé csatolták a független nemzeti hatóság, az E-Control (Energie-Control GmbH, az osztrák villamosenergia- és földgázpiac szabályozó hatósága) levelét, amely arra a kijelentésre korlátozódik, hogy „… nincs kifogás a villamosenergia-termelés területén a közbeszerzési jogszabály alkalmazása alóli mentesítés ellen.”
II. JOGI KERET
(4)
A 2004/17/EK irányelv 30. cikke előírja, hogy az irányelvben említett bármely tevékenység folytatására irányuló szerződések nem tartozhatnak ezen irányelv hatálya alá, ha abban a tagállamban, ahol a szerződést teljesítik, a tevékenység közvetlen módon ki van téve a versenynek olyan piacokon, amelyekre a belépés nem korlátozott. A versenynek való közvetlen kitettséget objektív szempontok alapján kell értékelni, figyelembe véve az érintett ágazat egyedi jellemzőit. A piaci belépés akkor minősül szabadnak, ha a tagállam végrehajtotta és alkalmazta az adott ágazatot vagy annak egy részét megnyitó, megfelelő közösségi jogszabályokat. E jogszabályokat a 2004/17/EK irányelv XI. melléklete tartalmazza, amely irányelv a villamosenergia-ágazat tekintetében a villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról szóló, 1996. december 19-i 96/92/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (2) hivatkozik. A 96/92/EK irányelv helyébe a villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 96/92/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2003. június 26-i 2003/54/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (3) lépett, amely még nyitottabbá teszi a piacot.
(5)
Ausztria nemcsak a 96/92/EK irányelvet, hanem a 2003/54/EK irányelvet is végrehajtotta és alkalmazta, jogi és funkcionális szétválasztást valósítva meg az átviteli és az elosztó rendszerek esetében a legkisebb vállalatok kivételével, amelyek mentesülnek a funkcionális szétválasztás követelménye alól. Ebből következően - és a 30. cikk (3) bekezdésének első albekezdésével összhangban - a piacra való belépés nem tekinthető korlátozottnak.
(6)
A versenynek való közvetlen kitettséget több mutató alapján kell értékelni, amelyek közül önmagában egyik sem döntő. A határozat által érintett piacokra vonatkozó egyik fontos paraméter az adott piac meghatározó szereplőinek piaci részesedése. További ismérv a piacok összefonódásának szintje. Az érintett piacok sajátosságaira tekintettel egyéb kritériumokat is figyelembe kell venni, úgymint a kiegyenlítő piac működését, az árversenyt és a fogyasztók szolgáltatóváltásának arányát.
(7)
Ez a határozat nem sérti a versenyszabályok alkalmazását.
III. ÉRTÉKELÉS
(8)
Az Ausztria által benyújtott kérelem osztrák villamosenergia-termelésre vonatkozik.
(9)
Ausztria három egyensúlyozási övezetre osztódik fel; egyikükben belső szűk keresztmetszet tapasztalható (az APG-egyensúlyozási övezetben az úgynevezett „Steirmarkleitung” által összekötött Bécs és Graz területeken szűk keresztmetszet léphet fel). Felmerülhet ezért a kérdés, hogy a földrajzi piac nem kisebb-e a nemzeti piacnál (4). A rendelkezésre álló információk alapján azonban ezeknek a szűk keresztmetszeteknek a következményeit a legtöbb esetben technikai intézkedésekkel megoldják, például fázisváltókat alkalmaznak az átviteli kapacitás szabályozására. Néhány esetben a hálózat stabilizálásához szükséges lehet további erőművek bevonása. Ha a szűk keresztmetszetek miatt az észak-ausztriai termelőknek csökkenteniük kell termelési kapacitásukat, ami az osztrák hatóságok szerint csak nagyon ritkán fordul elő, kártérítést kapnak a hálózatüzemeltetőtől. Ezenkívül nincs szűk keresztmetszet sem ezen egyensúlyozási övezet és a másik két osztrák egyensúlyozási övezet között, sem az APG-egyensúlyozási övezet és Németország között. Az energiaellátás és a verseny szempontjából a rendelkezésre álló információk alapján a belső szűk keresztmetszetek következményei nem jelentősek. Mivel a Németországgal közös csatlakozási pontokon nincs szűk keresztmetszet, felvetődött a kérdés, hogy létezik-e e két országot lefedő földrajzi piac, de a Bizottság megállapítása szerint ez az eset nem áll fenn (5). Következésképpen az Osztrák Köztársaság területét kell a 2004/17/EK irányelv 30. cikkének (1) bekezdésében meghatározott feltételek értékelése céljából az érintett piacot alkotó területnek tekinteni, bár nem tekinthető a környező országoktól elszigeteltnek.
(10)
A Bizottság közleménye a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek: A belső gáz- és villamosenergia-piac létrehozása terén elért haladásról szóló jelentés (6) (a továbbiakban: a 2005-ös jelentés) megállapította, hogy „sok nemzeti piac az ipar nagyfokú koncentrációját mutatja, ami gátolja a hatékony verseny kifejlődését” (7). Következésképpen a villamosenergia-termelés tekintetében a „nemzeti piacokon folyó verseny egyik fokmérője a három legnagyobb termelő […] teljes piaci részesedése” (8). A 2008. április 15-i bizottsági személyzeti munkadokumentum (SEC(2008)460) (9) szerint 2006-ban a három legnagyobb termelő részesedése 52,2 %. Ausztriának azonban jelentős villamosenergia-exportja és -importja van, 2005-ben ez több mint 17 500 GWh exportot és 20 000 GWh feletti importot jelentett. Így Ausztria nettó importőr és a behozott villamos energia a teljes szükségletének (10) körülbelül egynegyedét (11) tette ki, különösen az alapterhelést biztosító áram esetében. A vezető osztrák termelők árazási magatartását ezért bizonyos mértékben korlátozza az osztrák területen kívülről származó villamosenergia-import, és ennek eredményeképp az osztrák területen belül a villamosenergia-ágazatban végrehajtott beruházásoknál figyelembe veszik a környező országok, különösen Németország termelőit is. Ezeket a tényezőket tehát a villamosenergia-termelés vonatkozásában a versenynek való bizonyos mértékű közvetlen kitettség mutatójaként kell értékelni.
(11)
Ezenkívül további mutatóként kell kezelni a kiegyenlítő piacok működését is, még ha csak kis részét is képviselik a valamely tagállamban termelt és/vagy fogyasztott villamos energia teljes mennyiségének. Valójában minden olyan piaci résztvevő, akinek nehézségbe ütközik termelési portfólióját megrendelőjének arculatához igazítani, a kiegyenlítő energia átviteli rendszerüzemeltetők által meghatározott eladási ára és a túltermelés e piaci résztvevő által kifizetett visszavásárlási ára közötti különbség miatt költségekkel számolhat. Ezeket az árakat a szabályozó hatóság közvetlenül kiróhatja az átviteli rendszerüzemeltetőkre; illetve olyan piaci alapú mechanizmus által rögzülhetnek, amelynek keretében az árakat a termelésüket felfelé vagy lefelé szabályozni kívánó egyéb termelők ajánlatai határozzák meg […]. A kisebb piaci szereplők számára a legnagyobb nehézséget az átviteli rendszerüzemeltetőktől való felvásárlási ár és az eladási ár közötti számottevő különbség kockázata jelenti. Ez több tagállamban is előfordul, és várhatóan hátrányosan érinti a verseny alakulását. A nagy árkülönbség azt is jelentheti, hogy a csupán egy-két ipari termelő által uralt kiegyenlítő piacon nem kielégítő a verseny szintje (12). Az osztrák kiegyenlítő piac és főbb jellemzői - különösen a piacalapú árképzés és az átviteli rendszerüzemeltetőktől vásárolt energia vételi árának és az eladási árnak az alacsony különbözete (13) - alapján további olyan mutatónak tekintendő, amely szerint a villamosenergia-termelés a versenynek közvetlenül ki van téve.
(12)
Tekintettel az érintett termék (a villamos energia) jellemzőire és az egyenértékű kiváltó termékek vagy szolgáltatások hiányára, a villamosenergia-piacokon fennálló versenyhelyzet értékelése során az árverseny és az árképzés egyre döntőbb jelentőséggel bír. A nagy ipari (vég)felhasználók tekintetében, akik minden valószínűség szerint közvetlenül - az egyben termelő - szolgáltatótól szerzik be a villamos energiát, a szolgáltatót váltó fogyasztók száma az árverseny természetes fokmérője, és mint ilyen, közvetve „a verseny hatékonyságának természetes jelzője. Ha kevés fogyasztó vált, valószínűleg gond van a piac működésével, még ha a történelmi szolgáltatóval folytatandó újratárgyalás lehetőségéből eredő hasznokat nem is lenne szabad figyelmen kívül hagyni” (14). Emellett a szabályozott végfelhasználói árak megléte döntő szerepet játszik a fogyasztói magatartás alakulásában […]. Noha átmeneti időszakokban indokolt a szabályzók fenntartása, alkalmazásuk egyre nagyobb mértékű torzuláshoz vezethet a beruházási igény jelentkezésével (15).
(13)
A legújabb rendelkezésre álló információk alapján Ausztriában a nagy és a nagyon nagy ipari fogyasztók körében a váltási arány 41,5 % (16). Ehhez hozzájárul, hogy Ausztriában nem a végfelhasználók szabályozzák az árakat (17), hanem maguk a gazdasági szereplők, és nincs szükség egyetlen felügyeleti szerv jóváhagyására sem az árérvényesítéshez. Az ausztriai helyzet a nagy és nagyon nagy ipari (vég)felhasználók szolgáltatóváltása és a végfelhasználói árak szabályzása tekintetében ezért kielégítő, és a versenynek való közvetlen kitettség mutatójának tekintendő.
IV. VÉGKÖVETKEZTETÉSEK
(14)
Tekintettel a (9)-(13) preambulumbekezdésben tárgyalt tényezőkre, a 2004/17/EK irányelv 30. cikkének (1) bekezdésében rögzített, a versenynek való közvetlen kitettségre vonatkozó feltételt teljesítettnek kell tekinteni a villamos energia ausztriai termelésére vonatkozóan.
(15)
Mivel a piachoz való korlátlan hozzáférés feltétele teljesítettnek tekinthető, a 2004/17/EK irányelv nem alkalmazandó abban az esetben, ha az ajánlatkérők ausztriai villamosenergia-termelésre nyújtanak megbízást, illetve ha ezen tevékenységek Ausztrián belüli folytatására írnak ki tervpályázatot.
(16)
E határozat alapja a 2008. január és február között fennálló jogi és ténybeli helyzet, amely az Osztrák Köztársaság által benyújtott információk, a 2005-ös jelentés és annak technikai melléklete, a 2007-es közlemény, a 2007-es munkadokumentum, valamint a Zárójelentés alapján nyert megállapítást. E határozat felülvizsgálható, amennyiben a jogi vagy ténybeli helyzetben beálló jelentős változások miatt a 2004/17/EK irányelv 30. cikke (1) bekezdésének alkalmazhatóságára vonatkozó feltételek nem teljesülnek,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A 2004/17/EK irányelv nem vonatkozik az ajánlatkérő felek által odaítélt és Ausztriában villamosenergia-termelésre feljogosító szerződésekre.
2. cikk
Ennek a határozatnak az Osztrák Köztársaság a címzettje.
Kelt Brüsszelben, 2008. július 7-én.