A Tanács irányelve
(1989. május 3.)
az elektromágneses összeférhetőségre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről
(89/336/EGK)
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,
tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100a. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
az Európai Parlamenttel együttműködve [2],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],
mivel intézkedéseket kell tenni a belső piac fokozatos megvalósítása céljából az 1992. december 31-ével lezáruló időszak folyamán; mivel a belső piac egy olyan belső határok nélküli térséget jelent, ahol az áruk, a személyek, a szolgáltatások és a tőke szabad mozgása biztosítva van;
mivel a tagállamok felelősek azért, hogy megfelelő védelemről gondoskodjanak a rádiótávközlés, valamint az olyan készülékek, berendezések vagy rendszerek számára, amelyek teljesítményét valamilyen elektromos vagy elektronikai készülék által keltett elektromágneses zavar leronthatja;
mivel a tagállamok azért is felelősek, hogy biztosítsák a villamosenergia-elosztó hálózatok védelmét az olyan elektromágneses zavarokkal szemben, amelyek ezekre, valamint rajtuk keresztül az általuk táplált berendezésekre is kihatnak;
mivel a távközlési végberendezések típusjóváhagyásának elismerése kezdeti szakaszáról [4] szóló, 1986. július 24-i 86/361/EGK tanácsi irányelv elsődlegesen az ilyen berendezések rendes működése közben kibocsátott jelekkel és a közcélú távközlő hálózatok ezektől származó kárainak kivédésével foglalkozik; mivel továbbá még biztosítani kell az ilyen hálózatok részére, ideértve azokat a berendezéseket is, amelyek hozzájuk vannak csatlakoztatva, a megfelelő védelmet az időszakos zavarokkal szemben, amelyeket az ilyen berendezések okozhatnak;
mivel egyes tagállamokban kötelező rendeletek határozzák meg különösen azokat a megengedhető elektromágneses zavarszinteket, amelyek ilyen berendezéstől származhatnak, valamint a zavartűrésük fokát az ilyen jelekkel szemben; mivel ezek a kötelező előírások nem szükségszerűen eredményeznek eltérő védettségi szinteket a különböző tagállamokban, de eltérésük miatt mégis akadályozzák a kereskedelmet a Közösségen belül;
mivel az ilyen védelmet biztosító nemzeti előírásokat harmonizálni kell annak érdekében, hogy biztosítsák az elektromos és elektronikai készülékek szabad forgalmazását anélkül, hogy csökkenne ezáltal a létező és indokolt védelmi szint a tagállamokban;
mivel a jelenlegi közösségi jogszabályok biztosítják, hogy az egyik alapvető közösségi szabálytól, az áruk közösségen belüli szabad mozgásától eltérően, a termékek forgalomba hozatalára vonatkozó nemzeti jogok különbözőségéből fakadó, a Közösségen belüli kereskedelmet korlátozó előírásokat kell elfogadni akkor, ha ezek az előírások lényeges követelmények kielégítéséhez szükségesnek tekinthetőek; mivel a jogharmonizációt ezért a szóban forgó esetben azokra a védelemi előírásokra kell korlátozni, amelyek az elektromágneses összeférhetőséget érintik; mivel ezekkel a követelményekkel a vonatkozó nemzeti előírásokat kell helyettesíteni;
mivel ez az irányelv ezért csak az elektromágneses összeférhetőségre vonatkozó védelmi követelményeket szabályozza; mivel az e követelményeknek való megfelelőség bizonyításának megkönnyítése érdekében lényeges olyan, elektromágneses összeférhetőségre vonatkozó európai szintű harmonizált szabványok létezése, amelyeknek megfelelő termékekről vélelmezhető, hogy azok kielégítik a védelemre vonatkozó követelményeket; mivel ezeket az európai szintű, harmonizált szabványokat magánszervezetek dolgozzák ki, és ezeknek nem kötelező hatályú szövegeknek kell lenniük; mivel az Európai Elektrotechnikai Szabványügyi Bizottság (CENELEC) az elismert hatáskörrel rendelkező szervezet a harmonizált szabványok elfogadására ennek az irányelvnek a témakörében, a Bizottság, valamint az Európai Szabványügyi Bizottság (CEN), továbbá a CENELEC közötti együttműködésre vonatkozó, 1984. november 13-án aláírt általános iránymutatás szerint; mivel ezen irányelv értelmében a harmonizált szabvány egy olyan műszaki leírás (európai szabvány vagy harmonizációs dokumentum), amelyet a CENELEC fogadott el a Bizottság felhatalmazása alapján a legutóbb a 88/182/EGK irányelvvel [5] módosított, a műszaki szabványok és szabályok terén a tájékoztatási eljárás megállapításáról szóló, 1983. március 28-i 83/189/EGK tanácsi irányelvének [6] előírásai szerint, és a fent említett általános iránymutatások értelmében;
mivel az ezen irányelv céljaira szolgáló harmonizált szabványok elfogadásáig az áruk szabad mozgását meg kell könnyíteni az olyan készülékek átmeneti, közösségi szintű elismerésével, amelyek megfelelnek a közösségi felügyeleti eljárással összhangban jóváhagyott nemzeti szabványoknak, biztosítva azt, hogy az ilyen nemzeti szabványok kielégítsék ennek az irányelvnek a védelemre vonatkozó céljait;
mivel a készülékre vonatkozó EK megfelelőségi nyilatkozat előfeltétele az ezen irányelvvel való megfelelésnek; mivel ennek a nyilatkozatnak a lehető legegyszerűbbnek kell lennie;
mivel a 86/361/EGK irányelv szerinti készülékek számára, annak érdekében, hogy a hatékony védelem megvalósuljon az elektromágneses összeférhetőség területén, az ezen irányelvvel való megfelelőséget a tagállamokban kijelölt szervezetek által megadott megfelelőséget tanúsító jelekkel vagy tanúsítványokkal kell igazolni; mivel az ilyen szervezetek által megadott jelek és tanúsítványok kölcsönös elismerésének megkönnyítése céljából az e szervezetek kijelölésekor figyelembe veendő szempontokat harmonizálni kell;
mivel ennek ellenére lehetséges az, hogy a berendezés zavarja a rádiótávközlést és a távközlő hálózatokat; mivel az ennek a veszélyét csökkentő eljáráshoz ezért előírásokat kell kidolgozni;
mivel ez az irányelv azokat a készülékeket és berendezéseket érinti, amelyekre az elektromos háztartási készülékek, hordozható eszközök és hasonló berendezések által okozott rádióinterferenciára, valamint a gyújtós fénycsöves lámpák tekintetében a rádióinterferencia elfojtására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 76/889/EGK [7] és 76/890/EGK [8] irányelv vonatkozik; mivel ezeket az irányelveket emiatt hatályon kívül kell helyezni,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
Ezen irányelv alkalmazásában:
1. "készülék": minden elektromos és elektronikai eszköz, az elektromos és/vagy elektronikai alkotóelemeket tartalmazó berendezésekkel és felszerelésekkel együtt;
2. "elektromágneses zavar": az az elektromágneses jelenség, amely ronthatja egy készülék, berendezés vagy rendszer működését. Az elektromágneses zavar lehet elektromágneses zaj, nem várt jel vagy magában a továbbítóközegben bekövetkező változás;
3. "zavartűrés": egy eszköznek, berendezésegységnek vagy rendszernek az a képessége, hogy elektromágneses zavar jelentkezésekor nem romlik a működőképessége;
4. "elektromágneses összeférhetőség": egy eszköznek, berendezésegységnek vagy rendszernek az a képessége, hogy kielégítően működik elektromágneses környezetben, anélkül hogy környezetében bármit elfogadhatatlan elektromágneses zavarnak tenne ki;
5. "hatáskörrel rendelkező szervezet": minden olyan szervezet, amely a 2. mellékletben felsorolt szempontoknak megfelel és ilyennek el van ismerve;
6. "EK-típusvizsgálati tanúsítvány": egy olyan dokumentum, amelyben a 10. cikk (6) bekezdésében említett, kijelölt szervezet tanúsítja, hogy a vizsgált berendezés megfelel ezen irányelv vonatkozó előírásainak.
2. cikk
(1) Ez az irányelv az olyan készülékekre vonatkozik, amelyek elektromágneses zavart okoznak vagy amelyek működését ilyen zavar befolyásolhatja.
Meghatározza a védelmi követelményeket és az ezekhez kapcsolódó ellenőrzési eljárásokat.
(2) Amennyiben az ezen irányelvben előírt védelmi követelmények harmonizálása olyan készülékek esetében történik, amelyekre külön irányelvek vonatkoznak, ezt az irányelvet nem kell alkalmazni vagy további alkalmazását meg kell szüntetni az ilyen készülékek vagy védelmi követelmények tekintetében, azután, hogy ezek a külön irányelvek hatályba lépnek.
(3) A rádióamatőrök által a Nemzetközi Távközlési Egyezmény rádiószabályzata 1. cikkének 53. meghatározása értelmében használt rádiós berendezések nem tartoznak ennek az irányelvnek a hatálya alá, kivéve, ha az ilyen készülékek kereskedelemi forgalomban hozzáférhetők.
3. cikk
A tagállamok minden megfelelő intézkedést megtesznek annak érdekében, hogy ezzel biztosítsák, hogy a 2. cikkben említett készülékeket csak akkor lehessen forgalomba hozni vagy üzembe helyezni, ha azok megfelelő telepítése és karbantartása, valamint rendeltetésszerű használata megfelel az ezen irányelvben előírt követelményeknek.
4. cikk
A 2. cikkben említett készüléket úgy kell előállítani, hogy
a) az általa keltett elektromágneses zavar mértéke ne haladja meg azt a szintet, amely a rádió- és távközlési berendezések és egyéb készülékek rendeltetésszerű működését gátolja;
b) a készülék maga rendelkezzen megfelelő mértékű zavartűrő képességgel az elektromágneses zavarokkal szemben, hogy rendeltetésszerűen működtethető legyen.
Az alapvető védelmi követelményeket a 3. melléklet tartalmazza.
5. cikk
A tagállamok nem akadályozhatják meg az elektromágneses összeférhetőségre való hivatkozással az ezen irányelv hatálya alá tartozó olyan készülékeknek a forgalomba hozatalát és üzembe helyezését a területükön, amelyek eleget tesznek ezen irányelv előírásainak.
6. cikk
(1) Ennek az irányelvnek a követelményei egyetlen tagállamban sem akadályozzák meg a következő különös intézkedések alkalmazását:
a) egy meghatározott helyszínre vonatkozóan a készülékek üzembe helyezésével és használatával kapcsolatos olyan intézkedések, amelyek egy létező vagy feltételezett elektromágneses összeférhetőségi probléma megoldására irányulnak;
b) a közcélú távközlő hálózatok vagy biztonsági célokra szolgáló adó- vagy vevőállomások védelme érdekében készülékek telepítése.
(2) A 83/189/EGK irányelv sérelme nélkül a tagállamok tájékoztatják a Bizottságot és a többi tagállamot az (1) bekezdés szerint meghozott különleges intézkedéseikről.
(3) Az indokoltnak elismert különleges intézkedésekről a Bizottság megfelelő tájékoztatását az Európai Közösségek Hivatalos Lapja teszi közzé.
7. cikk
(1) A tagállamok vélelmezik, hogy a 4. cikkben említett védelmi követelményeknek megfelelnek az olyan készülékek, amelyek megfelelnek
a) azoknak a vonatkozó nemzeti szabványoknak, amelyek harmonizált szabványok honosításai, és amelyek hivatkozási száma az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában megjelent. A tagállamok közzéteszik az ilyen szabványaik hivatkozási számát;
b) vagy a (2) bekezdésben említett vonatkozó nemzeti szabványoknak, amennyiben az ezek által szabályozott területen nincs harmonizált szabvány.
(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal azoknak az (1) bekezdés b) pontjában említett nemzeti szabványaiknak a szövegét, amelyekről úgy vélik, hogy megfelelnek a 4. cikkben említett védelmi követelményeknek. A Bizottság ezeket a szövegeket haladéktalanul továbbítja a többi tagállamhoz. A 8. cikk (2) bekezdésében meghatározott eljárás szerint értesíti a tagállamokat azokról a nemzeti szabványokról, amelyekkel kapcsolatban fennáll a megfelelőség vélelme a 4. cikkben említett védelmi követelményekkel kapcsolatosan.
A tagállamok ezeknek a szabványoknak a hivatkozási számait közzéteszik. A Bizottság is közzéteszi ezeket az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában.
(3) Ha egy készülékre a gyártó nem vagy csak részben alkalmazta az (1) bekezdésben említett szabványokat, vagy ha ilyen szabvány egyáltalán nem létezik, a tagállamok ezt a készüléket a védelemi követelményeknek megfelelőnek fogadják el, ha ezt a 10. cikk (2) bekezdésében előírt tanúsítási eljárás hitelesíti.
8. cikk
(1) Amennyiben egy tagállam vagy a Bizottság úgy véli, hogy a 7. cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett harmonizált szabványok nem tesznek eleget teljes mértékben a 4. cikkben megadott követelményeknek, akkor az érintett tagállam vagy a Bizottság a kérdést megfelelő indoklással a 83/189/EGK irányelv alapján létrehozott állandó bizottság (a továbbiakban: bizottság) elé terjeszti. A bizottság késedelem nélkül véleményt nyilvánít.
Az állandó bizottság véleményének beérkeztét követően a Bizottság haladéktalanul tájékoztatja a tagállamokat arról, hogy a szabványokat a 7. cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett közzétételből törölni kell-e teljes egészükben vagy részlegesen.
(2) A 7. cikk (2) bekezdésében említett értesítést követően a Bizottság tanácskozik az állandó bizottsággal. Ez utóbbi véleményének fogadása után a Bizottság haladéktalanul tájékoztatja a tagállamokat arról, hogy a kérdéses nemzeti szabvány megfelelősége vélelmezhető-e, és ha igen, akkor a hivatkozási számot nemzeti szinten közzé kell tenni.
Ha a Bizottság vagy egy tagállam úgy véli, hogy egy nemzeti szabvány már nem felel meg a 4. cikkben említett megfelelőségi követelmények vélelmezhetőségéhez szükséges feltételeknek, akkor a Bizottság erről egyeztetést folytat az állandó bizottsággal, amely a kérdésben haladéktalanul véleményt nyilvánít. Ez utóbbi véleményének fogadása után a Bizottság haladéktalanul tájékoztatja a tagállamokat arról, hogy a kérdéses nemzeti szabvány megfelelősége a továbbiakban vélelmezhető-e, és ha nem, akkor ezt a 7. cikk (2) bekezdésében említett közzétételből részben vagy egészében törölni kell.
9. cikk
(1) Amennyiben egy tagállam megállapítja, hogy egy, a 10. cikkben megadott igazolásokkal ellátott készülék nem felel meg a 4. cikkben említett védelmi követelményeknek, úgy minden megfelelő intézkedést megtesz a készülék piacról történő kivonására, forgalomba hozatalának megtiltására vagy szabad forgalmának korlátozására.
Az érintett tagállam az ilyen intézkedéséről haladéktalanul tájékoztatja a Bizottságot, döntését indokolva, különösen, ha a meg nem felelés oka:
a) a 4. cikkben említett védelmi követelmények nemteljesítése, ha a készülék nem felel meg a 7. cikk (1) bekezdésében említett szabványoknak;
b) a 7. cikk (1) bekezdésében említett szabványok nem megfelelő alkalmazása;
c) a 7. cikk (1) bekezdésében említett szabványok hiányosságai.
(2) A Bizottság az érintett felekkel haladéktalanul egyeztet. Ha a Bizottság az ilyen egyeztetés után úgy véli, hogy az intézkedés indokolt, az intézkedést foganatosító tagállamot, valamint a többi tagállamot is azonnal értesíti.
Ha az (1) bekezdésben említett döntés oka a szabványok hiányossága, akkor a Bizottság a felekkel folytatott egyeztetés után a kérdést két hónapon belül az állandó bizottság elé terjeszti, ha az intézkedést az azt foganatosító tagállam fenn kívánja tartani, és kezdeményezi a 8. cikkben említett eljárást.
(3) Ha nem megfelelő készüléket igazoltak a 10. cikk szerinti tanúsítási módok valamelyike alapján, az illetékes tagállam megteszi a megfelelő intézkedést a tanúsítvány kiállítójával szemben, és erről a Bizottságot és a tagállamokat értesíti.
(4) A Bizottság gondoskodik arról, hogy a tagállamok tájékoztatva legyenek ennek az eljárásnak a folyamatáról és eredményéről.
10. cikk
(1) Olyan készülék esetében, amelyre a gyártó a 7. cikk (1) bekezdésében említett szabványokat alkalmazta, a készüléknek az ezen irányelvnek való megfelelőségét a Közösségen belül székhellyel rendelkező gyártó vagy annak meghatalmazott képviselője által kibocsátott EK-megfelelőségi nyilatkozat tanúsítja. A nyilatkozatot az illetékes hatóság részére történő bemutatás céljából meg kell őrizni a készülék forgalomba hozatalától számított tíz éven keresztül.
A Közösségen belül székhellyel rendelkező gyártó vagy ennek meghatalmazott képviselője feltünteti az EK-megfelelőségi jelet a készüléken vagy a csomagoláson, a használati utasításon vagy a jótállási jegyen.
Amennyiben sem a gyártó, sem meghatalmazott képviselője nem rendelkezik a Közösségen belül székhellyel, akkor az EK-megfelelőségi nyilatkozat rendelkezésre tartására vonatkozó fenti kötelezettség arra a személyre vonatkozik, aki a készüléket a Közösségben forgalomba hozza.
Az EK-megfelelőségi nyilatkozatra és az EK-megfelelőségi jelre vonatkozó előírásokat az 1. melléklet tartalmazza.
(2) Abban az esetben, ha a gyártó nem vagy csak részben alkalmazta a 7. cikk (1) bekezdésében említett szabványokat, vagy ezeket elmulasztotta alkalmazni, a Közösségen belül székhellyel rendelkező gyártó vagy ennek meghatalmazott képviselője az illetékes hatóságok rendelkezésére bocsátja a műszaki dokumentációt a készülék forgalomba hozatalakor. Ez a dokumentáció leírja a készüléket, ismerteti azt a módot, ahogyan a készülék megfelel a 4. cikkben említett védelmi követelményeknek, és tartalmazza azt a műszaki jelentést vagy tanúsítványt, amelyet a hatáskörrel rendelkező szervezet adott ki.
A dokumentációt az illetékes hatóságok részére történő bemutatás céljából meg kell őrizni a készülék forgalomba hozatalától számított tíz éven keresztül.
Amennyiben sem a gyártó, sem meghatalmazott képviselője nem rendelkezik a Közösségen belül székhellyel, a műszaki dokumentáció megőrzésére vonatkozó fenti kötelezettség arra a személyre vonatkozik, aki a készüléket a Közösségben forgalomba hozza.
A készülék műszaki dokumentációnak való megfelelőségét az (1) bekezdésben megállapított eljárás szerint kell tanúsítani.
A tagállamok vélelmezik e bekezdésre is figyelemmel, hogy az ilyen készülék megfelel a 4. cikkben említett védelmi követelményeknek.
(3) Amennyiben a 7. cikk (1) bekezdésében említett szabványok még nem léteznek, és e cikk (2) bekezdésének sérelme nélkül, átmenetileg legfeljebb 1992. december 31-ig a készülékre továbbra is vonatkozhatnak azok a nemzeti előírások, amelyek ezen irányelv elfogadásakor hatályosak, feltéve, hogy az ilyen előírások megfelelnek a Szerződés rendelkezéseinek.
(4) A 86/361/EGK irányelv 2. cikkének (2) bekezdése szerinti készülék ezen irányelvnek való megfelelőségének tanúsítása az (1) bekezdésben meghatározott eljárás szerint történik, ha a gyártó vagy annak a Közösségben székhellyel rendelkező, meghatalmazott képviselője beszerzett egy olyan EK-típusvizsgálati tanúsítványt, amelyet az a cikk (6) bekezdésében említett kijelölt szervezetek valamelyike adott ki.
(5) A Nemzetközi Távközlési Egyesület Egyezményében meghatározott, rádiótávközlés céljára tervezett készülék ezen irányelvnek való megfelelőségének tanúsítása az (1) bekezdésben meghatározott eljárás szerint történik, ha a gyártó vagy annak a Közösségben székhellyel rendelkező meghatalmazott képviselője beszerzett egy olyan EK-típusvizsgálati tanúsítványt, amelyet a következő (6) bekezdésben említett kijelölt szervezetek valamelyike adott ki.
Ez az előírás nem vonatkozik a fenti készülékre abban az esetben, ha azt kizárólag rádióamatőrök részére tervezték és nekik szánták a 2. cikk (3) bekezdése értelmében.
(6) Mindegyik tagállam bejelenti a Bizottságnak és a többi tagállamnak az e cikkben említett illetékes hatóságait, valamint a (4) és (5) bekezdésben említett EK-típusvizsgálati tanúsítvány kiadására hatáskörrel rendelkező szervezeteket. A Bizottság tájékoztatási céllal közzéteszi ezeknek a hatóságoknak és szervezeteknek a felsorolását az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában, és gondoskodik a lista naprakésszé tételéről.
Az ilyen bejelentésnek tartalmaznia kell, hogy a megnevezett szervezetek hatásköre az ezen irányelv hatálya alá tartozó valamennyi készülékre kiterjed-e, vagy hatáskörük csak egy bizonyos meghatározott területre korlátozódik.
A tagállamok a 2. mellékletben felsorolt szempontokat alkalmazzák a kijelölendő szervezetek értékelésére.
Azoknak a szervezeteknek a fent említett kritériumok szerinti megfelelőségét vélelmezni kell, amelyek megfelelnek a vonatkozó harmonizált szabványok értékelési szempontjainak.
Ha egy tagállam megállapítja, hogy a kijelölt szervezet már nem felel meg a 2. mellékletben felsorolt szempontoknak, a kijelölés jóváhagyását vissza kell vonnia. Erről haladéktalanul tájékoztatja a Bizottságot és a többi tagállamot.
11. cikk
A 76/889/EGK és a 76/890/EGK irányelvet 1992. január 1-jével hatályon kívül helyezik.
12. cikk
(1) 1991. július 1-i hatállyal a tagállamok elfogadják és kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
Ezeket a rendelkezéseket 1992. január 1-jétől kell alkalmazni.
(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
13. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 1989. május 3-án.