A Tanács 92/6/EGK irányelve
(1992. február 10.)
a Közösségben egyes gépjármű-kategóriákra sebességkorlátozó készülékek felszereléséről és használatáról
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,
tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 75. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],
mivel a közös közlekedéspolitika célkitűzései közé tartozik, hogy olyan közös szabályokat állapítsanak meg, amelyek alkalmazhatók a Közösségen belül végzett nemzetközi szállításokra és megkönnyítik a járművek mozgását;
mivel a közúti forgalom növekedése és ennek eredményeként a veszély növekedése és a káros kihatások gyarapodása súlyos közlekedésbiztonsági és környezeti problémákat okoz az összes tagállamnak;
mivel a nehéz tehergépjárművek és autóbuszok motorteljesítménye, amely ahhoz szükséges, hogy emelkedőkön feljussanak, lehetővé teszi, hogy sík utakon olyan túl nagy sebességgel haladjanak, amely nem egyeztethető össze e járművek egyéb részegységeinek, mint például a fékeknek és gumiabroncsoknak a jellemzőivel; mivel ezért, továbbá a környezet védelme végett egyes tagállamokban sebességkorlátozó készülékek alkalmazását tették kötelezővé egyes gépjármű-kategóriák számára;
mivel a sebességkorlátozó készülékeknek a környezetvédelemre és az energiafogyasztásra, a motor és a gumiabroncsok kopására és elhasználódására, továbbá a közúti biztonság növekedésére gyakorolt jótékony hatását fokozni fogja e rendelkezések általános alkalmazása;
mivel a sebességkorlátozó készülékek alkalmazásának csak akkor van értelme, ha e készülékek műszaki tökéletessége lehetővé teszi, hogy megfelelően tudják biztosítani a visszaélések lehetőségének kizárását;
mivel első lépésként az említett követelményeket csak a nemzetközi közlekedésben leginkább használt legnagyobb tömegű gépjárművek esetében kell bevezetni, és e követelmények alkalmazása a tagállamok műszaki lehetőségeinek és tapasztalatainak figyelembe vételével majd kiterjeszthető lesz a könnyebb kategóriájú gépjárművekre is;
mivel egyes tagállamokban kizárólag csak a veszélyes áruk szállítására igénybe vett járműveket kell felszerelni sebességkorlátozó készülékekkel, amelyeket az ezen irányelv által előírtnál alacsonyabb maximális sebességértékekre kell beállítani; mivel ebben az egyedi esetben a kérdéses tagállamok részére meg kell engedni, hogy az ilyen előírásokat fenntartsák azokra a járművekre vonatkozóan, amelyek a saját területükön vannak bejegyezve, mert az ilyen előírások fokozzák a közúti biztonságot és a lakosság védelmét ennek az irányelvnek a célkitűzéseivel összhangban;
mivel a sebességkorlátozó készülékeknek az ezen irányelv hatálya alá tartozó, de a hatálybalépése előtt bejegyzett és kizárólag országhatáron belüli szállításra szánt M3 és N3 kategóriájú járművekbe történő beépítése túlzott költségeket eredményezne egyes tagállamokban, ezért lehetővé kell tenni e tagállamok számára, hogy elhalasszák ezen irányelv 2. és 3. cikkének alkalmazását az érintett járművek esetében;
mivel ez az irányelv nem befolyásolja a tagállamok előjogait a közlekedési sebességkorlátozások terén,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
Ennek az irányelvnek az alkalmazásában a "gépjármű" olyan gépi meghajtású jármű, amely az alább felsorolt kategóriák valamelyikébe tartozik, rendeltetése a közúton történő közlekedése, legalább négy kereke van, és a tervezett legnagyobb sebessége meghaladja a 25 km/órát:
- M3 kategóriájú járművek, amelyek legnagyobb össztömege meghaladja a 10 tonnát,
- N3 kategóriájú járművek,
az M3 és N3 kategóriákon azokat kell érteni, amelyeket a 70/156/EGK irányelv 1. melléklete [4] határoz meg.
2. cikk
A tagállamok megteszik a szükséges lépéseket annak biztosítására, hogy az 1. cikkben említett M3 kategóriájú gépjárművek a közúton csak akkor legyenek használhatók, ha olyan sebességkorlátozó készülékkel vannak felszerelve, amelynél a maximális sebesség 100 km/órára van beállítva.
3. cikk
(1) A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy az N3 kategóriájú gépjárművek a közutakon csak akkor legyenek használhatók, ha olyan sebességkorlátozó készülékkel vannak felszerelve, amelyet úgy állítanak be, hogy sebességük ne haladhassa meg a 90 km/óra értéket; figyelembe véve a megengedett műszaki eltéréseket a műszaki fejlettség jelenlegi szintjén a beállítandó érték és a forgalom jelenlegi sebessége között, a készüléken a maximális sebességet 85 km/órára kell beállítani.
(2) A tagállamokat felhatalmazzák, hogy a területükön bejegyzett, kizárólag veszélyes áruk szállítására alkalmazott járműveken a készülék maximális sebességét 85 km/óránál kisebbre állítsák be.
4. cikk
(1) A 2. és 3. cikket az 1994. január 1. után bejegyzett járművekre kell alkalmazni.
(2) A 2. és 3. cikket legkésőbb 1995. január 1-jével kezdődően kell alkalmazni azokra a járművekre, amelyeket 1988. január 1. és 1994. január 1. között jegyeztek be.
Mindazonáltal, ahol ezeket a járműveket kizárólagosan országhatáron belüli szállításra használják, a 2. és 3. cikk alkalmazható legkésőbb 1996. január 1-jétől.
5. cikk
(1) Addig, amíg a közösségi előírások e téren nem kerülnek alkalmazásra, a 2. és 3. cikkben említett sebességkorlátozó készülékeknek az illetékes nemzeti hatóságok által megállapított műszaki előírásoknak kell megfelelniük.
(2) A sebességkorlátozó készülékeket a tagállamok által jóváhagyott üzemeknek vagy szerveknek kell beépíteniük.
6. cikk
A 2. és 3. cikk követelményei nem vonatkoznak a fegyveres erők, a polgári védelem, a tűzoltóság és egyéb készenléti szolgálatok, valamint a közrend fenntartásáért felelős erők által használt gépjárművekre. Ugyanez vonatkozik azokra a gépjárművekre:
- amelyek konstrukciójuknál fogva nem tudnak gyorsabban haladni, mint a 2. és 3. cikkben megállapított határértékek,
- amelyeket az utakon végzendő tudományos kísérletek céljaira alkalmaznak,
- amelyeket kizárólag közszolgáltatások biztosítására használnak városi térségekben.
7. cikk
(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 1993. október 1-jéig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadtak el.
8. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 1992. február 10-én.