A BIZOTTSÁG 1870/2005/EK RENDELETE
(2005. november 16.)
a vámkontingensek megnyitásáról és kezeléséről és harmadik országokból behozott fokhagymára vonatkozó származási bizonyítványok rendszerének bevezetéséről
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel Ciprus, a Cseh Köztársaság, Észtország, Lengyelország, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, Szlovákia és Szlovénia csatlakozási szerződésére,
tekintettel a Cseh Köztársaság, Észtország, Ciprus, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, Lengyelország, Szlovénia és Szlovákia csatlakozási okmányára és különösen annak 41. cikke (1) bekezdésére,
tekintettel a gyümölcs- és zöldségpiac közös szervezéséről szóló, 1996. október 28-i 2200/96/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 31. cikke (2) és 34. cikke (1) bekezdésére,
mivel:
(1)
Az 1994. évi GATT XXVIII. cikkének megfelelően folytatott tárgyalásokat követően a Közösség módosította a fokhagyma behozatala tekintetében irányadó feltételeket. A 2001. június 1-je óta a 0703 20 00 KN-kód alá tartozó fokhagyma behozatalára vonatkozó rendes vám 9,6 %-os értékvámból és nettó tonnánként 1 200 euróban meghatározott összegből áll. Azonban egy, az Európai Közösség és az Argentin Köztársaság között az 1994. évi Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény (GATT) XXVIII. cikkének megfelelően a fokhagyma tekintetében a GATT-hoz csatolt CXL. engedményes listában megállapított engedmények módosításáról szóló, levélváltás formájában létrejött megállapodással a meghatározott vámtól mentes 38 370 tonnát kitevő kontingenst nyitottak meg, amelyet a 2001/404/EK tanácsi határozat (2) jóváhagyott (a továbbiakban: „GATT kontingens”). A megállapodás kiköti, hogy a kontingenst három részre kell osztani: 19 147 tonnát tesz ki az Argentínából származó behozatal (tételszám 09.4104 és 09.4099), 13 200 tonnát a Kínából származó behozatal (tételszámok 09.4105 és 09.4100) és 6 023 tonnát az egyéb országokból származó behozatal (tételszám 09.4106 és 09.4102).
(2)
Fokhagymát a GATT kontingensen vagy a rendes vámon kívül kedvezményes feltételek mellett is be lehet hozni a Közösség és bizonyos harmadik országok között kötött megállapodások alapján.
(3)
A fokhagyma az Európai Unió gyümölcs- és zöldségágazatának fontos terméke, az EU-ban évente mintegy 250 000 tonnát termelnek belőle. A harmadik országokból történő éves behozatal is jelentős, 60 000 és 80 000 tonna közötti mennyiséggel. A két fő beszállító harmadik ország Kína (30 000-40 000 tonna évente) és Argentína (mintegy 15 000 tonna évente).
(4)
A kontingensek kezelése tekintetében irányadó feltételeket a vámkontingensek kezelési módjának megállapításáról és a harmadik országokból behozott fokhagymára vonatkozó származási bizonyítványok rendszerének bevezetéséről szóló, 2002. április 2-i 565/2002/EK bizottsági rendelet (3) határozza meg. Az e rendelet alkalmazása során szerzett tapasztalatok alapján a rendszer egyszerűbbé és átláthatóbbá tétele érdekében szükségesnek tűnik egyes jelenlegi feltételek módosítása.
(5)
A GATT kontingensen kívüli, nem kedvezményes behozatalra vonatkozó meghatározott vám megléte miatt a GATT kontingens kezeléséhez a behozatali engedélyek rendszerének bevezetése szükséges. E rendszer bevezetése lehetővé kell tegye a teljes fokhagyma-behozatal részletekbe menő nyomon követését. E rendszer részletes szabályainak ki kell egészíteniük azokat a szabályokat, és talán el is kell térniük azoktól a szabályoktól, amelyeket a behozatali és kiviteli engedélyek rendszerének alkalmazására és a mezőgazdasági termékekre vonatkozó bizonyítványok előzetes rögzítésére vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2000. június 9-i 1291/2000/EK bizottsági rendelet (4) állapított meg.
(6)
Annak érdekében, hogy minden behozatalt a lehető legszorosabban nyomon kövessenek, főleg a nemrég, csalással kapcsolatos incidenseket követően, kétfajta behozatali engedélyt kell bevezetni a teljes fokhagyma-behozatallal kapcsolatban. A tapasztalat azt mutatja, hogy a csalást általában úgy követik el, hogy a kínai fokhagymát olyan országokban rakodják át, amelyek kedvezményes kereskedelmi megegyezéseket kötöttek az Európai Közösséggel. A fokhagymát hamis dokumentumokkal hozzák be az EU-ba.
(7)
Az egyik rendszerről a másikra történő áttérésnek a lehető legzökkenőmentesebbnek kell lennie. Ennek érdekében az 565/2002/EK rendelet egyes részletes szabályait át kell venni az új rendeletbe és a hagyományos importütemezést fenn kell tartani.
(8)
A fokhagyma-behozatalt nyomon kell követni a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló 2913/92/EGK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló, 1993. július 2-i 2454/93/EGK bizottsági rendelet (5) 308d. cikkének megfelelően.
(9)
A közösségi piacon továbbra is biztosítani kell a fokhagyma-készletek stabil árakon való forgalmazását, elkerülve a piacnak a komoly áringadozások és a közösségi gyártókra gyakorolt kedvezőtlen hatások által okozta szükségtelen torzulásait. E célból az importőrök közti fokozottabb versenyt támogatni kell, valamint az importőröket sújtó adminisztratív terheket csökkenteni kell.
(10)
A jelenlegi importőrök érdekében, akik az érintett termékekből általában jelentős mennyiségeket hoznak be, illetve a piacra lépő új importőrök érdekében is, akik számára ugyanúgy lehetőséget kell biztosítani a fokhagyma vámkontingenseire vonatkozó behozatali engedélyek kérelmezésére, különbséget kell tenni a hagyományos és az új importőrök között. Világosan meg kell határozni az említett importőrök e két kategóriáját, valamint bizonyos kritériumokat kell előírni a kérelmezők státusza és a kiadott behozatali engedélyek felhasználása vonatkozásában.
(11)
Az említett importőrkategóriáknak kiosztandó mennyiségeket a ténylegesen behozott mennyiségek, nem pedig a kibocsátott behozatali engedélyek alapján kell meghatározni.
(12)
Annak érdekében, hogy a Cseh Köztársaságból, Észtországból, Ciprusról, Lettországból, Litvániából, Magyarországról, Máltáról, Lengyelországból, Szlovéniából és Szlovákiából (a továbbiakban: „új tagállamok”) származó importőrök e rendelet nyújtotta előnyökből részesülhessenek, rendelkezéseket kell megállapítani a 2005/2006-os és 2006/2007-es évekre a célból, hogy megkülönböztessék egyrészt a 2004. április 30-i összetételű Közösségben működő hagyományos és új importőröket, másrészt pedig az új tagállamokban működő hagyományos és új importőröket.
(13)
Ahhoz, hogy az eltérő kereskedelmi szokásokat a különböző új tagállamokban számításba vegyék, az új tagállamok illetékes hatóságainak engedélyezni kell azt, hogy hagyományos importőreik referenciamennyiségeinek megállapításánál két módszer közül választhassanak.
(14)
Az importőrök minden egyes csoportja által benyújtott, fokhagymának a harmadik országokból történő behozatalára vonatkozó engedélykérelmeket bizonyos korlátozásokhoz kell kötni. Ezek a korlátozások nemcsak az importőrök közötti verseny biztosítása miatt szükségesek, hanem amiatt is, hogy a gyümölcs- és zöldségágazatban valós kereskedelmi tevékenységet kifejtő valamennyi importőrnek lehetőséget biztosítsanak jogszerű kereskedelmi helyzetének a többi importőrrel szembeni védelmére, illetve hogy a piacot egyetlen importőr se tudja ellenőrzése alá vonni.
(15)
Annak érdekében, hogy biztosítsák a tényleges importőrök közti versenyt, valamint azért, hogy a behozatali engedélyek elosztása terén jelentkező spekulációt vagy a rendszerrel szembeni bármilyen visszaélést megakadályozzák, ami az új és a régi importőrök jogos kereskedelmi pozícióival ellentétes lenne, szigorúbb ellenőrzést kell meghonosítani a behozatali engedélyek helyes használatára vonatkozóan. E célból a behozatali engedélyek átruházását meg kell tiltani.
(16)
Az importőrök adminisztratív terheinek csökkentése, illetve a csalás lehetőségének csökkentése végett a behozatali engedélykérelmeket csak abban a tagállamban kell bemutatni, ahol az importőrt nyilvántartják.
(17)
Olyan intézkedésekre is szükség van, amelyek a lehető legkisebb szintre csökkentik a behozatali engedélyekkel kapcsolatos spekulatív lépéseket, amelyek a vámkontingensek részleges kihasználásához vezethetnek. Az érintett termék jellegéből és értékéből kifolyólag a fokhagyma minden egyes tonnájára, amelyre behozatali engedélykérelmet nyújtottak be, az 1291/2000/EK rendelet 15. cikkének (2) bekezdése szerint tonnánként biztosítékot kell letétbe helyezni. A biztosíték összegének elég magasnak kell lennie a spekulatív kérelmek kiszűréséhez, de nem annyira magasnak, hogy elriassza azokat, akik fokhagymával kapcsolatban valós kereskedelmi tevékenységet folytatnak. A biztosíték mértékének meghatározására a legmegfelelőbb objektív kritérium a jelenleg 0703 20 00 KN-kód alá tartozó fokhagyma Közösségbe irányuló importjaira alkalmazandó kiegészítő vám átlagának az 5 %-áig terjedő megállapítása.
(18)
A GATT kontingens helyes kezelésének biztosítása érdekében meg kell határozni a Bizottság által abban az esetben meghozandó intézkedéseket, ha egy meghatározott származás vagy negyedév tekintetében az engedélykérelmek meghaladják a 2001/404/EK határozat által rögzített mennyiségeket, illetve a korábban kiadott engedélyekből fel nem használt mennyiségeket. Amennyiben ezek az intézkedések elosztási együttható alkalmazását feltételezik a behozatali engedélyek kibocsátásakor, lehetővé kell tenni azon behozatali engedélykérelmek visszavonását, amelyek a biztosíték azonnali feloldását tartalmazzák.
(19)
A kontingensek megfelelő alkalmazásának biztosítása érdekében a tagállamoknak rendszeresen tájékoztatniuk kell a Bizottságot a tagállamok illetékes hatóságai által kibocsátott behozatali engedélyekben szereplő, és az importőrök által fel nem használt mennyiségekről. A kiállított behozatali engedélyekben szereplő mennyiségeknél figyelembe kell venni az importőrök által visszavont behozatali engedélykérelmeket is.
(20)
A fokhagyma vámkontingenseinek kezelése céljából az illetékes hatóságokhoz behozatali engedélykérelmet benyújtó importőröknek kérelmükhöz egy nyilatkozatot is csatolniuk kell, amelyben kijelentik, hogy vállalják az e rendeletben foglalt korlátozások betartását. A rendszerrel szembeni bármilyen visszaélés megakadályozása érdekében visszatartó erejű szankciókat kell elrendelni, illetve a tagállamoknak bizonyos szabadságot kell adni arra vonatkozóan, hogy milyen kiegészítő büntetéseket szabnak ki az e rendeletben meghatározottakon kívül azokra az importőrökre, akik hamis, félrevezető vagy pontatlan kérelmeket vagy nyilatkozatokat nyújtanak be az illetékes hatóságoknak.
(21)
Az ellenőrzés javítása és a pontatlan dokumentáció okozta kereskedelmi eltérülések kockázatának megelőzése érdekében meg kell tartani az egyes harmadik országokból behozott fokhagymára vonatkozó származási bizonyítványok jelenlegi rendszerét és azt a követelményt, hogy ezt a fokhagymát a származási hely szerinti országból közvetlenül a Közösségbe szállítsák, valamint a kiegészítő információ alapján az országokra vonatkozó listát ki kell bővíteni. Az ilyen jellegű származási bizonyítványokat az illetékes nemzeti hatóságok adják ki a 2454/93/EGK rendelet 56-62. cikkének megfelelően.
(22)
A tagállamok és a Bizottság közti összes, e rendelettel összhangban szükséges információcserét meg kell határozni, különösen a vámkontingensek kezelésére, csalás elleni intézkedések meghozatalára és a piac nyomon követésére.
(23)
Az 565/2002/EK rendeletet, a Cseh Köztársaság, Észtország, Ciprus, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, Lengyelország, Szlovénia és Szlovákia csatlakozása következtében az 565/2002/EK rendelet alkalmazására vonatkozó átmeneti intézkedések megállapításáról szóló, 2004. február 3-i 228/2004/EK bizottsági rendeletet (6) és a 2004/2005. behozatali év első negyedévét illetően a fokhagyma behozatalára vonatkozó engedélykérelmek benyújtási határideje tekintetében az 565/2002/EK rendelettől való eltérésről szóló, 2004. február 10-i 229/2004/EK bizottsági rendeletet (7) hatályon kívül kell helyezni. E rendelet a 2006/2007-es behozatali időszak első negyedévére igényelt behozatali engedélyekre alkalmazandó először. Ennek ellenére, abból adódóan, hogy e rendelet behozatali tevékenységet szabályozó rendelkezései jelenleg a „B” engedélyekre nem határoznak meg egyetlen külön engedélyezési szabályt sem, illetve a hatékonyabb ellenőrzés biztosítása érdekében, a „B” engedélyekre vonatkozó rendelkezéseket mielőbb alkalmazni kell.
(24)
Továbbra is a behozatali engedélyek kibocsátásakor hatályban lévő rendelkezések alkalmazandók az e rendelet hatálybalépése után, az 565/2002/EK rendelettel összhangban kibocsátott engedélyek szerint történő fokhagyma-behozatalra, összhangban bármely, a fokhagymára vonatkozó autonóm közösségi vámkontingensek megnyitásáról és kezeléséről szóló rendelkezéssel.
(25)
Az e rendeletben előírt rendelkezések összhangban vannak a Gyümölcs- és Zöldségpiaci Irányítóbizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Vámkontingens megnyitása és alkalmazandó vámok
(1) A 2001/404/EK határozattal összhangban a rendeletben rögzített feltételek értelmében a 0703 20 00 KN-kód alá sorolt fokhagyma (a továbbiakban: „a fokhagyma”) Közösségbe történő behozatalára vonatkozó vámkontingens-rendszer kerül megnyitásra. E rendelet I. mellékletében határozzák meg minden egyes vámkontingens mennyiségét, alkalmazási időszakát és tételszámát.
(2) Az (1) bekezdésben említett, autonóm kontingensek keretében behozott termékekre alkalmazandó értékvám 9,6 %.
2. cikk
Meghatározások
E rendelet alkalmazásában a következő fogalommeghatározásokat kell alkalmazni:
1.
„behozatali időszak” az egyik év június 1-jétől a következő év május 31-ig tartó időszak;
2.
„az új tagállamok” Ciprust, a Cseh Köztársaságot, Észtországot, Lengyelországot, Lettországot, Litvániát, Magyarországot, Máltát, Szlovákiát és Szlovéniát jelentik;
3.
„más országok” harmadik országokat jelent, Argentínát és Kínát kivéve;
4.
„illetékes hatóságok” a tagállam által e rendelet végrehajtására kijelölt testületet vagy testületeket jelentik;
5.
„referenciamennyiség” a 3. cikk értelmében egy hagyományos importőr által behozott fokhagyma-mennyiséget jelenti az alábbiak szerint:
a)
a hagyományos importőröknél, akik 1998 és 2000 között hoztak be fokhagymát a 2004. április 30-i állapotnak megfelelő Közösségbe, az 1998-as, 1999-es és 2000-es naptári évben behozott fokhagyma maximális, egy év alatt behozott mennyisége;
b)
a hagyományos importőrök esetében, akik 2001 és 2003 között hoztak be fokhagymát az új tagállamokba, az alábbiak szerint maximálisan behozott fokhagyma mennyisége:
i.
vagy a 2001-es, 2002-es és 2003-as naptári év;
ii.
vagy a 2001/2002-es, 2002/2003-as vagy 2003/2004-es behozatali időszak;
c)
az a) és b) pont hatálya alá nem tartozó hagyományos importőrök számára a behozott fokhagyma maximális mennyiségét veszik figyelembe, amelyet az 565/2002/EK és e rendelet értelmében kapott behozatali engedéllyel az első három behozatali időszak alatt hoztak be.
A referenciamennyiség kiszámításakor nem kerül figyelembevételre az új tagállamokból vagy a 2004. április 30-i állapotnak megfelelő Közösségből származó fokhagyma.
Az új tagállamok a hagyományos importőrökre vonatkozó, a b) pontban említett két módszer közül az egyiket kell válasszák és alkalmazzák, objektív kritériumokkal összhangban, és oly módon, hogy a szereplők ezáltal egyenlő elbánásban részesüljenek.
3. cikk
Importőrök besorolása
(1) „Hagyományos importőröknek” tekintendők azok az importőrök, a nemzeti jogszabályokkal összhangban meghatározott akár természetes, akár jogi személyek, egyének vagy üzemeltetői csoportok, akik bizonyítani tudják, hogy:
a)
az 565/2002/EK rendelet vagy az előző három behozatali időszakban e rendelet alapján kaptak behozatali engedélyt;
b)
a megelőző három naptári évből legalább kettőben fokhagymát hoztak be a Közösségbe;
c)
a 2200/96/EK rendelet 1. cikkének (2) bekezdésében említett zöldség- és gyümölcstermékekből a kérelmet megelőző év folyamán legalább 50 tonnát hoztak be a Közösségbe.
(2) „Új importőrnek” tekintendő az (1) bekezdésben nem említett importőr, akár természetes, akár jogi személy, akár egyén vagy üzemeltetői csoport, amely a 2200/96/EK rendelet 1. cikkének (2) bekezdésében említett zöldség- és gyümölcstermékekből a megelőző két naptári év mindegyikében legalább 50 tonnát hozott be a Közösségbe. Ezen feltétel betartását a tagállam által vezetett kereskedelmi nyilvántartás feljegyzései vagy bármilyen más, a tagállam által elfogadott igazolás, illetve behozatali igazolás bizonyítja.
(3) Az (1) és (2) bekezdéstől eltérve a 2006. június 1-jétől2007. május 31-ig terjedő behozatali időszak tekintetében és kizárólag az új tagállamokban:
a)
„hagyományos importőröknek” tekintendők azok az importőrök, a nemzeti jogszabályokkal összhangban meghatározott akár természetes, akár jogi személyek, egyének vagy üzemeltetői csoport, akik bizonyítani tudják, hogy:
i.
az előző behozatali időszakok közül legalább kettőben fokhagymát hoztak be, amely nem az új tagállamokból vagy a 2004. április 30-i összetételű Közösségből származik;
ii.
a 2200/96/EK rendelet 1. cikkének (2) bekezdésében említett zöldség- és gyümölcstermékekből a kérelmét megelőző év folyamán legalább 50 tonnát hoztak be a Közösségbe.
iii.
az i. és ii. pontban említett behozatalra az új tagállamokban került sor, ahol az említett importőr székhelye található;
b)
„új importőröknek” tekintendők azok az importőrök, - kivéve az a) pont értelmében vett hagyományos importőröket - akik a nemzeti jogszabályokkal összhangban meghatározott akár kereskedők, természetes vagy jogi személyek, akár egyének vagy üzemeltetői csoportok, akik bizonyítani tudják, hogy:
i.
az új tagállamokon és a 2004. április 30-i összetételű Közösségen kívüli helyről származó, legalább 50 tonna zöldség- és gyümölcsterméket hoztak be a 2200/96/EK rendelet 1. cikke (2) bekezdésének megfelelően az előző két naptári év mindegyikében;
ii.
az i. pontban említett behozatalra az új tagállamokban került sor, ahol az említett importőr székhelye található.
4. cikk
Az importengedélyek bemutatása
(1) A behozott fokhagyma közösségi szabad forgalomba bocsátásának feltétele egy, az e rendelettel összhangban kiadott behozatali engedély bemutatása.
(2) A fokhagymát csak az 1. cikk (1) bekezdésében említett kontingenseknek megfelelően lehet szabad forgalomba bocsátani ott, ahol a vonatkozó behozatali engedély 24. rovata a II. mellékletben szereplő bejegyzések egyikét tünteti fel.
Ezekre a behozatali engedélyekre a továbbiakban „A” engedélyekként kell hivatkozni. Egyéb behozatali engedélyekre a továbbiakban „B” engedélyekként kell hivatkozni.
5. cikk
A behozatali engedélykérelmekkel és engedélyekkel kapcsolatos általános rendelkezések
(1) Az 1291/2000/EK rendelet az „A” és „B” engedélyekre is alkalmazandó, hacsak e rendelet másként nem rendelkezik.
(2) Az „A” engedélyek csak arra a negyedévre érvényesek, amelyekre azokat kiadták. Ezért a 24. rovat a III. mellékletben felsorolt bejegyzések egyikét tartalmazza.
A „B” engedélyek a kibocsátástól számított három hónapig érvényesek.
(3) Az 1291/2000/EK rendelet 15. cikkének (2) bekezdésében említett biztosíték összege nettó tonnánként 50 euró.
(4) A származási országot a 8. rovatba vezetik be minden „A” és „B” engedélykérelemben vagy engedélyben, illetve az „igen” szót iksszel jelölik. Az engedély csak a megjelölt országból származó áru behozatalára érvényes.
(5) Az 1291/2000/EK rendelet 9. cikkének (1) bekezdésétől eltérve, az „A” és „B” engedélyekből fakadó jogok nem ruházhatók át.
6. cikk
Az összmennyiség elosztása hagyományos és új importőrök között
(1) Az Argentínának, Kínának és más országoknak megállapított összmennyiség az I. melléklet értelmében a következőképpen kerül elosztásra:
a)
70 % a hagyományos importőrök számára;
b)
30 % az új importőrök számára.
(2) Az Argentínából, Kínából és más országokból származó behozatal esetében, amennyiben egyetlen negyedév folyamán sem kerül a megállapított mennyiség teljes mértékben felhasználásra az importőrök egyik csoportja által, a fennmaradó mennyiséget a másik csoportnak ítélik oda.
(3) A (2) bekezdésben és az I. mellékletben jelzett három származási hely mindegyikére és az egyes negyedévekre nézve „A” engedélyeket csak az alábbiak összegével egyenlő legnagyobb mennyiségre adnak ki:
a)
az I. mellékletben jelzett mennyiség tekintettel az adott negyedévre és származásra;
b)
azok a mennyiségek, amelyekre a megelőző negyedévben nem nyújtottak be kérelmet az adott származás tekintetében;
c)
a Bizottsággal közölt fel nem használt mennyiségek, amelyek az adott származás tekintetében korábban kiadott „A” engedélyekben találhatók.
A behozatali időszak alatt nem kérelmezett vagy fel nem használt mennyiségek azonban nem vihetők át a következő behozatali időszakra.
7. cikk
Az „A” engedélykérelmek esetében alkalmazandó korlátozások
(1) Egy hagyományos importőr által benyújtott, az „A” engedélykérelmekben szereplő teljes mennyiség egyetlen behozatali időszakban sem haladhatja meg az importőr referenciamennyiségét. Az e szabálynak meg nem felelő engedélykérelmeket a tagállamok illetékes hatóságai elutasítják.
(2) Egy új importőr által benyújtott, az „A” engedélykérelmekben szereplő teljes mennyiség egyetlen negyedévben sem haladhatja meg az I. mellékletben az említett negyedévre és származásra vonatkozó mennyiség 10 %-át. Az e szabálynak meg nem felelő engedélykérelmeket a tagállamok illetékes hatóságai elutasítják.
8. cikk
A behozatali engedélykérelmek benyújtása
(1) Egy kérelmező csak egyetlen tagállam illetékes hatóságaihoz nyújthat be „A” és „B” engedélyekre vonatkozó engedélykérelmet, nevezetesen azon tagállamban, amelyben a kérelmező az ÁFA-nyilvántartásban szerepel.
(2) Csak a 3. cikk szerint meghatározott importőrök nyújthatnak be „A” engedélykérelmeket.
Az „A” engedélykérelmek alátámasztására az importőrök mindazokat az információkat rendelkezésre bocsátják, amelyek az adott tagállamok illetékes hatóságai számára lehetővé teszik - saját megelégedettségükre - a 3. cikkben megjelölt feltételeknek való megfelelés ellenőrzését.
Amennyiben a megelőző behozatali időszak alatt e rendelet vagy az 565/2002/EK rendelet alapján új importőrök kaptak engedélyt, bizonyítékot kell szolgáltatniuk arra nézve, hogy a számukra biztosított mennyiségnek legalább a 90 %-át ténylegesen szabad forgalomba bocsátották.
Ha a harmadik albekezdésben említett bizonyítékot nem mutatják be, vagy a bemutatott bizonyíték azt támasztja alá, hogy az albekezdésben említett behozatali időszak bármely negyedévében egy importőrnek kiosztott mennyiség 90 %-ánál kevesebb került szabad forgalomba bocsátásra, akkor nem adható ki behozatali engedély az illető importőrnek, kivéve a vis maior eseteket.
(3) Az importőröknek az „A” engedélykérelmeiket az adott negyedévet megelőző április, július, október és január hónap első öt munkanapján kell benyújtaniuk.
(4) Az „A” engedélykérelmekhez az importőrök egy nyilatkozatot csatolnak arról, hogy a 7. cikkben szereplő rendelkezéseket tudomásul vették, és azzal összhangban járnak el.
Az ilyen jellegű nyilatkozatokat az importőr aláírja és hitelesnek minősíti.
(5) Az engedélykérelem 20. rovatában az esetnek megfelelően fel kell tüntetni a „hagyományos importőr” vagy az „új importőr” megjelölést.
(6) Nem nyújtható be „A” engedélykérelem egy meghatározott negyedévre és származásra nézve, ha az adott negyedévre és származásra nézve az I. mellékletben nem jeleznek mennyiséget.
(7) „A” engedélykérelemre nem lehet „B” engedélyt kibocsátani.
9. cikk
Az „A” engedélykérelmekkel kapcsolatos értesítések
A 8. cikk (3) bekezdésében említett minden hónap 15. napján a tagállamok értesítik a Bizottságot a vonatkozó negyedévre benyújtott „A” engedélyek által lefedett mennyiségről.
Az értesítéseket származás szerint kell tagolni. Az értesítésekben külön kell feltüntetni a hagyományos, illetve külön az új importőrök által kért fokhagyma mennyiségét.
A fent említett értesítéseket, beleértve a „Tárgytalan” értesítéseket is, elektronikus úton kell megküldeni - a Bizottság által a tagállamoknak eljutatott formanyomtatványon.
10. cikk
Importengedélyek kiadása
(1) Az „A” engedélyeket az illetékes hatóságok bocsátják ki a 9. cikkben meghatározott értesítést követő hetedik munkanapon.
(2) Ha bármely negyedévben a kérelmezett mennyiség meghaladja az 1. cikk (1) bekezdésében említett kontingenst, a Bizottság rendelet útján elosztási tényezőt határoz meg az érintett „A” engedélykérelmekre vonatkozóan, és amennyiben szükséges, felfüggeszti az „A” engedélyek kiadását az elkövetkezendő kérelmek vonatkozásában.
Amennyiben az első albekezdést alkalmazzák, az illetékes hatóságok az első albekezdésben említett rendelet hatálybalépését követő harmadik munkanapon adják ki az „A” engedélyeket.
(3) Nem adható ki engedély azzal a céllal, hogy a IV. mellékletben felsorolt országokból származó termékeket hozzanak be, ha azok nem továbbítják a Bizottsághoz a közigazgatási együttműködési eljárás megkezdéséhez szükséges és a 2454/93/EGK rendelet 63., 64. és 65. cikkének megfelelő adatokat. Az adatokat e rendelet 15. cikke alapján, a közzététel napján tekintik továbbítottnak.
(4) A 9. cikk első albekezdésében említett napon a tagállamok megküldik a Bizottságnak azon hagyományos és új importőrök listáját, akik a vonatkozó negyedévben „A” engedélyeket igényelnek. A nemzeti jogszabályokkal összhangban létrehozott üzemeltetői csoportok esetében fel kell sorolni a csoport tagjait.
Az első albekezdésben említett bejelentéseket elektronikus úton teszik meg a Bizottság által a tagállamoknak eljutatott formanyomtatványon.
(5) Mennyiségi korlátozás nem vonatkozik a „B” engedélyekre, ezeket rögtön kibocsátják.
11. cikk
Az „A” engedélykérelmek visszavonása
Amennyiben a 10. cikk (2) bekezdésének megfelelően az a mennyiség, amelyre vonatkozóan „A” engedélyt bocsátottak ki, kevesebb, mint amelyre vonatkozóan az „A” engedélykérelmet benyújtották, az érintett importőr a 10. cikk (2) bekezdésének megfelelően elfogadott rendelet hatályba lépését követő három munkanapon belül kérheti az illetékes hatóságoknál az engedélykérelem visszavonását. Ilyen visszavonás esetében a teljes biztosítékot azonnal feloldják.
12. cikk
A tagállamok közleményei a Bizottság számára
(1) A tagállamok az alábbiakról értesítik a Bizottságot:
a)
a „B” engedélykérelmek tárgyát képező mennyiségek;
b)
a fel nem használt vagy részben felhasznált „A” engedélyek tárgyát képező mennyiségek, amelyek megfelelnek az engedélyek hátoldalán feltüntetett mennyiségek és az azon mennyiségek közötti különbözetnek, amelyekre nézve az engedélyeket az utolsó teljesített negyedévre kiadták;
c)
a 11. cikk alapján visszavont „A” engedélykérelmek által lefedett mennyiségek.
(2) Az (1) bekezdésben említett információról az alábbiak szerint küldenek értesítést:
a)
az (1) bekezdés a) pontját tekintve minden hét második munkanapján az előző héten kézhez kapott kérelmekre vonatkozóan;
b)
az (1) bekezdés b) pontja vonatkozásában a 9. cikk (1) bekezdésében említett napon;
c)
az (1) bekezdés c) pontja vonatkozásában a 8. cikk (3) bekezdésében említett minden hónap utolsó napja.
Ha nem nyújtottak be „B” engedélykérelmet, vagy ha nincsenek fel nem használt vagy visszavont mennyiségek az (1) bekezdés b) és c) pontjai értelmében, az érintett tagállam erről az e bekezdésben jelzett napokon értesíti a Bizottságot.
(3) Az (1) bekezdésben említett bejelentéseket elektronikus úton teszik meg a Bizottság által a tagállamoknak eljutatott formanyomtatványon.
A közléseket az engedélykérelem napja, a származási hely szerinti harmadik ország, az engedélytípus („A” vagy „B”) és az „A” engedélyek esetén a 3. cikk értelmében meghatározott importőri kategória szerint bontják le.
13. cikk
Származási bizonyítványok
A IV. mellékletben felsorolt harmadik országokból származó fokhagyma csak akkor bocsátható szabad forgalomba a Közösségen belül, ha az alábbi feltételeknek eleget tesz:
a)
az adott ország illetékes nemzeti hatósága által kiadott származási bizonyítvány bemutatása a 2454/93/EGK rendelet 56-65. cikkének megfelelően;
b)
a terméket az adott országból közvetlenül a Közösségbe szállították a 14. cikkel összhangban.
14. cikk
Közvetlen szállítás
(1) A következőket tekintik a IV. mellékletben felsorolt harmadik országokból közvetlenül a Közösségbe szállítottnak:
a)
más harmadik ország területén való áthaladás nélkül szállított termékek;
b)
a származási hely szerinti országon kívül egy vagy több harmadik országon keresztül szállított termékek, ezekben az országokban való átrakással vagy ideiglenes raktározással vagy ezek nélkül, feltéve, hogy az áthaladást földrajzi okok indokolják vagy kizárólag a szállítási követelmények miatt történik, és feltéve, hogy a termékek:
i.
a tranzit vagy raktározás helye szerinti ország vagy országok vámhatóságának felügyelete alatt maradtak;
ii.
nem bocsátották piacra vagy fogyasztásra az adott helyen;
iii.
ott nem mentek át más műveleteken a ki- és berakodáson vagy a jó állapot megőrzésére irányuló műveleteken kívül.
(2) A közösségi hatóságok számára bizonyítékot szolgáltatnak arról, hogy az (1) bekezdés b) pontjában említett feltételeknek eleget tettek az alábbiakkal együtt:
a)
a származási hely szerinti országban kiadott, a tranzitországon vagy -országokon keresztüli áthaladásra vonatkozó egységes fuvarokmány, vagy
b)
a tranzitország vagy -országok vámhatósága által kiadott, az alábbiakat tartalmazó bizonyítvány:
i.
az áruk pontos leírása;
ii.
a kirakodás és átrakodás időpontjai, a használt szállítójárművek jellemzőinek azonosításával;
iii.
nyilatkozat arról, hogy az árut milyen körülmények között tárolták;
c)
vagy, abban az esetben, ha az a) és b) pontban említett bizonyítékot nem tudják bemutatni, bármely más ezt alátámasztó dokumentumok.
15. cikk
Közigazgatási együttműködés bizonyos harmadik országokkal
Amint e rendelet IV. mellékletében felsorolt mindegyik harmadik ország továbbította a 2454/93/EGK rendelet 63., 64. és 65. cikke alapján a közigazgatási együttműködési eljárás kialakításához szükséges adatokat, az adatok továbbításáról közleményt tesznek közzé az Európai Közösségek Hivatalos Lapjának„C” sorozatában.
16. cikk
Az importőrökkel szemben alkalmazandó szankciók
(1) Amennyiben megállapítják, hogy az importőr által a tagállam illetékes hatóságainak bemutatott, az „A” engedélyekre vonatkozó kérelmek vagy nyilatkozatok hamis, félrevezető vagy hibás információt tartalmaznak, kivéve ha világosan látszik, hogy tévedésről van szó, az érintett tagállamok illetékes hatóságai kizárják az érintett importőrt az „A” engedélykérelmi rendszerből az e megállapítást követő négy negyedéves időszakra, ennek súlyosságától függően, tekintet nélkül bármely vonatkozó nemzeti jogszabály alkalmazására. Ilyen esetekben az 5. cikk (3) bekezdésében említett biztosíték teljes egészében elvész.
(2) A tagállamok elfogadhatnak kiegészítő nemzeti rendelkezéseket az „A” engedélykérelmeknek az illetékes hatóságaikhoz történő benyújtására és a szabálytalanság súlyával megegyező mértékű szankció kiszabására vonatkozóan azon importőrökre, akik a felségterületükön a nemzeti ÁFA-nyilvántartásban szerepelnek. A tagállamoknak a Bizottságot azonnal értesíteniük kell ilyen jellegű nemzeti rendelkezések bevezetéséről.
17. cikk
A Bizottság által nyújtott információ
A Bizottság megküldi a tagállamoknak a 10. cikk (4) bekezdése alapján hozzá eljuttatott információt a 8. cikk (3) bekezdésében említett minden hónap 15-ét követő hetedik munkanapon azért, hogy az üzemeltetők általi hamis igények felderítését és megelőzését megkönnyítse.
A 8. cikk (3) bekezdésében említett minden hónap végét követő hetedik munkanapon a Bizottság továbbítja a tagállamoknak az összes, a 12. cikk értelmében kapott információt.
A Bizottság rendszeresen tájékoztatja a tagállamokat, a megfelelő időben és módon, a kontingensek felhasználásának mértékéről, valamint a 16. cikk (2) bekezdése szerint kapott információról.
A Bizottság minden egyéb vonatkozó információt is eljuttat a tagállamokhoz, elsősorban azokat, amelyek a csalás megelőzésére szolgálnak.
18. cikk
A tagállamok közötti közigazgatási együttműködés
A tagállamok meghozzák a szükséges intézkedéseket azért, hogy biztosítsák a kölcsönös közigazgatási együttműködést e rendelet megfelelő alkalmazása érdekében.
19. cikk
Hatályon kívül helyezés
2006. április 1-jétől az 565/2002/EK, a 228/2004/EK és a 229/2004/EK rendeletek hatályukat vesztik.
Az 565/2002/EK, a 228/2004/EK és a 229/2004/EK rendeletek azonban továbbra is alkalmazandóak azokra a behozatali engedélyekre, az említett rendeletekkel összhangban, amelyek a 2006. május 31-én véget érő behozatali időszakra vonatkoznak.
20. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való közzétételét követő hetedik napon lép hatályba.
A 2006. június 1-jével kezdődő behozatali időszak „A” engedélyeire vonatkozó rendelkezések 2006. április 1-jétől alkalmazandók.
A „B” engedélyekre vonatkozó rendelkezések 2006. január 1-jétől alkalmazandók.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2005. november 16-án.