A Tanács 1512/2001/EK rendelete
(2001. július 23.)
a marha- és a borjúhús piacának közös szervezéséről szóló 1254/1999/EK rendelet módosításáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 36. és 37. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],
mivel:
(1) A marha- és borjúhús piaca teljesen összeomlott, mert a fogyasztók a szarvasmarhák szivacsos agyvelőbántalmának (BSE) új esetei miatt elvesztették a bizalmukat az ágazat termékei iránt, és elfordultak ezektől. A fogyasztás és a kivitel hirtelen csökkenése, valamint a gazdaságokban visszatartott állatok növekvő száma miatt a kereslet visszaesett. Ez a piac hanyatlását okozza, amit nehéz ellenőrzés alatt tartani. Ennek megfelelően számos olyan intézkedést kell elfogadni, amelyek a jövőbeli termelés csökkentésével megpróbálják szabályozni a piacot.
(2) Az 1254/1999/EK tanácsi rendelet [4] 4. cikkében a hímivarú szarvasmarhafélék esetében előírt különleges támogatás a marha- és borjúhústermelés egyik fő támogatási eszköze. A támogatást jelenleg egy regionális felső határ korlátozza. A különleges támogatásra jogosult állatok alacsonyabb száma kevésbé ösztönözné a termelést. Ezért korlátozott időre a korábbi évek kifizetései alapján a regionális felső határ csökkentését kell bevezetni. Annak érdekében továbbá, hogy ösztönözzék a termelőket arra, hogy a haszonállat-állományukat cseréljék le hosszabb ideig legelőn tartott tinókra, lehetővé kell tenni egy második támogatás kifizetését azoknak a tinóknak az esetében, amelyek után az első, bikák után járó kifizetés már megtörtént.
(3) Az az eltérés, amely lehetővé teszi a tagállamok számára azt, hogy megváltoztassák vagy megszüntessék a különleges támogatás folyósítását meghatározó gazdaságonkénti és korosztályonkénti 90 állatban megszabott határt, a támogatásra jogosult állatok számának növekedését eredményezheti a nagy termelőegységekben. E termelést ösztönző tényező csökkentése érdekében a megszabott határ szigorú betartására kell törekedni úgy, hogy annak megváltozatását vagy megszüntetését egy vidékfejlesztési politika keretében környezetvédelmi és foglalkoztatási szempontok mérlegeléséhez kötik.
(4) Mivel a marha- és borjúhústermelés főként a tehenek számától függ, a jövőbeni hústermelés az anyatehenek számának csökkentésével korlátozható. Ezért azt a termeléscsökkentő hatást, amelyet úgy értek el, hogy az 1254/1999/EK rendelet 6. cikkében meghatározott anyatehén-támogatásra jogosult állatok körébe bevonták az üszőket is, erősíteni kell azáltal, hogy az üszők tekintetében korlátozott időre egy minimális százalékarányt állapítanak meg, valamint növelik az ezekre az állatokra vonatkozó maximális százalékarányt. Figyelembe véve a ragadós száj- és körömfájás miatt lecsökkent állományt, ezt a kötelezettséget 2002-ben és korlátozott mértékben 2003-ban nem kell alkalmazni az Egyesült Királyságban. Ez szükségessé teszi az 1254/1999/EK rendelet 10. cikkében említett, az üszőkre vonatkozó különböző nemzeti felső határok megfelelő kiigazítását. Az intézkedés végrehajtásának egyszerűsítése érdekében a kevés támogatást kérő termelőkre nem vonatkozna ez a feltétel. A termelés csökkenésének elérése érdekében korlátozott időre a nemzeti tartalékra visszaszállt támogatási jogosultság újraelosztásának lehetőségét is fel kell függeszteni. Mivel a meglévő anyatehenek száma a ragadós száj- és körömfájás miatt csökken, az Egyesült Királyságot 2002-ben mentesíteni kell ezen intézkedés hatálya alól.
(5) A különleges támogatásra és az anyatehén-támogatásra jogosult állatok számát jelenleg az 1254/1999/EK rendelet 12. cikke szerint hektáronként 2 számosállat-egység (SZÁE) állománysűrűségben határozták meg. Annak érdekében, hogy csökkentsék az említett támogatásokra jogosító állatok számát a belterjes állattartó gazdaságokban, s ezzel az extenzív állattartást ösztönözzék, az állománysűrűséget 2002-ben 1,9 SZÁE-re, 2003-ban pedig 1,8 SZÁE-re kell fokozatosan csökkenteni.
(6) A fogyasztás csökkenéséből adódó jelenlegi termelés kezelése érdekében kötelezően felvásárlásra kerülő mennyiségek valószínűleg túllépik az 1254/1999/EK rendelet 47. cikke (2) bekezdésében megállapított felső határt. E felső határt 2001-ben egy magasabb felső határral kell helyettesíteni, hogy elkerüljék az említett rendelet 47. cikke (5) bekezdésében előírt "biztonsági háló" rendszer alkalmazását.
(7) Az e rendeletben szereplő intézkedések a jelenlegi piaci helyzetre keresik a választ. A helyzet alakulásától függően a jövőben további intézkedések válhatnak szükségessé,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Az 1254/1999/EK rendelet a következőképpen módosul:
1. a 4. cikk (2) bekezdése a következő albekezdéssel egészül ki:
"2001-ben azonban a b) pont második francia bekezdésében említett második kifizetés is nyújtható azoknak a szarvasmarhaféléknek az esetében, amelyek után az a) pontban említett első kifizetés megtörtént.";
2. a 4. cikk (4) bekezdése a következő albekezdéssel egészül ki:
Belgium | 228787 |
Dánia | 221688 |
Németország | 1536113 |
Görögország | 141606 |
Spanyolország | 643525 |
Franciaország | 1734779 |
Írország | 1028153 |
Olaszország | 478997 |
Luxemburg | 18922 |
Hollandia | 126346 |
Ausztria | 338720 |
Portugália | 160720 |
Finnország | 200000 |
Svédország | 233481 |
Egyesült Királyság | 1361978 |
Az I. melléklet lábjegyzetei érvényesek maradnak ebben az időszakban. Ebben az időszakban azonban az utolsó lábjegyzetben említett maximális felső határ az Egyesült Királyság tekintetében 1461978.";
3. a 4. cikk (5) bekezdésének első francia bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
"- a vidékfejlesztési politika részét képező objektív kritériumok alapján, továbbá csak azzal a feltétellel, ha figyelembe veszik a környezetvédelmi és foglalkoztatási szempontokat, megváltoztatni vagy megszüntetni a gazdaságonként és korosztályonként 90 állatban megszabott határt, és,";
4. a 4. cikk (7) bekezdésének b) pontja a következő mondattal egészül ki:
"A (2) bekezdés második albekezdésében említett szarvasmarhafélék tekintetében azonban a támogatást 98 euróban állapítják meg.";
5. a 6. cikk (2) bekezdésének első albekezdésében a "80 %" és "20 %" számok helyébe "60 %" és "40 %" lép;
6. a 6. cikk (2) bekezdése a következő második, harmadik és negyedik albekezdéssel egészül ki:
"2002-ben és 2003-ban azonban a tartott üszők száma legalább 15 %-a azon állatok számának, amelyekre támogatást kértek.
Az Egyesült Királyságban a minimális számú üszők tartására vonatkozó kötelezettséget 2002-ben nem kell alkalmazni, 2003-ban pedig ez 5 %-ra korlátozódik.
A kevesebb mint 14 anyatehén után járó támogatást kérő termelő mentesül az üszők minimális számára vonatkozó feltétel alkalmazása alól.";
7. a 9. cikk (3) bekezdése a következő albekezdéssel egészül ki:
"2002-ben és 2003-ban azonban a (4) bekezdés második francia bekezdése szerint a nemzeti tartalékra visszaszálló jogokat 2003. december 31-ig nem lehet újra elosztani. Az Egyesült Királyság esetében ezt a szabályt csak 2003-ban kell alkalmazni.";
8. a 10. cikk (1) bekezdése a következő harmadik, negyedik és ötödik albekezdéssel egészül ki:
"2002-ben és 2003-ban azonban e különböző nemzeti felső határok mértéke legalább 10 %, s nem haladják meg az e rendelet II. mellékletében az érintett tagállam tekintetében megállapított nemzeti felső határ 40 %-át.
Amennyiben 2002-ben és 2003-ban a tagállamok az első albekezdésben előírt lehetőség alkalmazásáról határoznak, akkor az összes olyan termelő számára folyósítják az anyatehén-támogatást, amelyik annyi üszőt tart, amelyek száma kiteszi azon állatok számának legalább 5 %-át és legfeljebb 20 %-át, amelyekre támogatást kértek.
A kevesebb mint 14 anyatehén után járó támogatás kérő termelő mentesül az üszők minimális számára vonatkozó feltétel alkalmazása alól.";
9. a 12. cikk (1) bekezdésének első mondata helyébe a következő szöveg lép:
"Egy gazdaság különleges támogatásra és az anyatehén-támogatásra jogosító állatainak számát a hektáronkénti és naptári évenkénti két számosállat-egység (SZÁE) állománysűrűség alkalmazásával korlátozzák. Az állománysűrűség 2002. január 1-jétől 1,9 SZÁE, 2003. január 1-jétől pedig 1,8 SZÁE.";
10. a 47. cikk (2) bekezdésének második albekezdése helyébe a következő szöveg lép:
"Ez a felvásárlás a Közösség egésze tekintetében nem haladhatja meg az évi 350000 tonnát. 2001-ben azonban a maximális felvásárlási mennyiséget 500000 tonnában határozzák meg.".
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2002. január 1-jétől kell alkalmazni. Az 1. cikk (1), (4) és (10) bekezdését azonban e rendelet hatálybalépésétől kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2001. július 23-án.