A Tanács határozata
(2003. július 22.)
a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról
(2003/578/EK)
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 128. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],
tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére [4],
tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
mivel:
(1) Az Európai Unióról szóló szerződés 2. cikke az Unió számára célul tűzi ki a gazdasági és társadalmi fejlődés, valamint a foglalkoztatás magas szintjének előmozdítását. Az Európai Közösséget létrehozó szerződés 125. cikke kimondja, hogy a tagállamok és a Közösség összehangolt stratégia kialakítására törekednek a foglalkoztatás, és különösen a szakképzett, képzett és alkalmazkodásra képes munkaerő, valamint a gazdasági változásokra reagálni képes munkaerőpiacok fejlesztése terén.
(2) Az Európai Tanács 1997. november 20-án és 21-én Luxembourgban rendezett, a foglalkoztatásról szóló rendkívüli ülését követően az 1998-as foglalkoztatási iránymutatásokról szóló, 1997. december 15-i tanácsi állásfoglalás [5] széles körű, erőteljes politikai elkötelezettségű és az érintett felek által messzemenően elfogadott folyamatot indított útjára.
(3) Az Európai Tanács 2000. március 23-24-i lisszaboni ülése azt az új stratégiai célt tűzte az Európai Unió elé, hogy a világ legversenyképesebb és legdinamikusabb tudásalapú gazdaságává váljon, amely képes a fenntartható gazdasági fejlődésre, több és jobb munkahelyet kínál és nagyobb társadalmi kohéziót valósít meg. E célból a Tanács 2010-re elérendő célkitűzésekről állapodott meg általában a foglalkoztatásra és a nők foglalkoztatására vonatkozóan, amelyeket az Európai Tanács 2001. március 23-24-i stockholmi ülésén 2005. januárjáig elérendő közbenső célkitűzésekkel, valamint 2010-re elérendő újabb, a demográfiai változásokat tükröző, az idősebb nők és férfiak foglalkoztatási arányának növelésére vonatkozó célkitűzéssel egészítettek ki.
(4) Az Európai Tanács 2000. december 7-én, 8-án és 9-én tartott nizzai ülése jóváhagyta az Európai Szociális Menetrendet, amely kinyilvánítja, hogy a teljes foglalkoztatottsághoz való visszatéréshez ambiciózus politikára van szükség, a foglalkoztatási arány növelése, a regionális különbségek csökkentése, az egyenlőtlenség csökkentése, valamint a munkahelyek minőségének javítása tekintetében.
(5) Az Európai Tanács 2002. március 15-16-i barcelonai ülése az európai foglalkoztatási stratégia megerősített, egyszerűsített és hatékonyabban irányított folyamat - amely magában foglalja a lisszaboni stratégia céljait és célkitűzéseit - révén történő megerősítését szorgalmazta, és ehhez határidőnek a 2010. évet jelölte meg. Az Európai Tanács barcelonai ülésén kérte továbbá a politikák koordinálására szolgáló folyamatok racionalizálását az átfogó gazdaságpolitikai iránymutatások és a foglalkoztatási iránymutatások elfogadásának összehangolt ütemterve segítségével.
(6) Az Európai Tanács 2003. március 20-21-i brüsszeli ülése megerősítette, hogy a foglalkoztatási stratégiának vezető szerepe van a lisszaboni stratégia foglalkoztatási és munkaerő-piaci célkitűzéseinek végrehajtásában, valamint hogy a Közösség számára átívelő gazdaságpolitikai koordinációt nyújtó foglalkoztatási stratégiának és átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásoknak következetesen kell működniük. Az Európai Tanács ugyanezen ülésén szorgalmazta az iránymutatások számának korlátozását és eredményorientáltságuk fokozását, lehetővé téve ezáltal a tagállamok számára a megfelelő cselekvési formák megtervezését, és ezek megfelelő célkitűzésekkel való támogatását. A 2003-as év különleges lehetőséget nyújt a racionalizált irányadó politika-összehangolási eszközök - az átfogó gazdaságpolitikai iránymutatások, a foglalkoztatási iránymutatások és a belső piaci stratégia - alkalmazására, és azok új, hároméves távlatának meghatározására.
(7) A foglalkoztatási stratégia kimerítő értékelése megtörtént, beleértve a 2000-ben elvégzett alapos félidős értékelést, valamint az első öt év tapasztalatainak 2002-ben elvégzett széles körre kiterjedő értékelését. Ez az értékelés rámutatott arra, hogy a még fennálló szerkezeti gyengeségek felszámolása érdekében szükség van a stratégia folyamatosságára, és hogy foglalkozni kell a kibővített Európai Unió előtt álló új kihívásokkal is.
(8) A lisszaboni menetrend sikeres végrehajtásához szükséges, hogy a tagállamok foglalkoztatáspolitikái kiegyensúlyozott módon támogassák a teljes foglalkoztatottság, a munkahelyi minőség és termelékenység, valamint a társadalmi kohézió és integráció egymást kiegészítő és kölcsönösen támogató hármas célrendszerét. E célkitűzések megvalósításához további, a tíz kulcsfontosságú, egymással kölcsönösen kapcsolatban álló prioritásokra összpontosító szerkezeti reformokra van szükség, valamint fokozott figyelmet kell szentelni a folyamat koherens irányításának. A politikák reformjához szükséges az esélyegyenlőség általános érvényesítése elvének alkalmazása az összes intézkedés végrehajtása során.
(9) 2001. december 6-án a Tanács elfogadott egy sor olyan mutatót, amely a munkahelyi minőségre irányuló beruházások vizsgálatára szolgáló tíz dimenzió mérésére szolgál, és szorgalmazta, hogy az európai foglalkoztatási iránymutatások és ajánlások nyomon követése során ezeket a mutatókat alkalmazzák.
(10) Az aktív és megelőző politikáknak hatékonynak kell lenniük, és hozzá kell járulniuk a teljes foglalkoztatottság és a társadalmi integráció céljaihoz, biztosítva, hogy a munkanélküli és az inaktív népesség is képes legyen versenyezni a munkaerőpiacon és integrálódni a munkaerőpiacba. A modern munkaerő-piaci intézmények támogatják ezeket a politikákat.
(11) A tagállamoknak kedvező üzleti környezetben a vállalkozási kedv és az innováció támogatásával ösztönözniük kell több és jobb munkahely megteremtését. A tagállamok elkötelezettek a kisvállalkozások európai chartája végrehajtása iránt, és részt vesznek a vállalkozáspolitika teljesítményértékelési folyamatában.
(12) A rugalmasság és a biztonság közötti megfelelő egyensúly megteremtése segít a vállalkozások versenyképességének támogatásában, a munkahelyi minőség és termelékenység növelésében, valamint megkönnyíti a vállalkozások és a munkavállalók alkalmazkodását a gazdasági változásokhoz. Ebben a vonatkozásban az Európai Tanács barcelonai és brüsszeli ülésén különösen a foglalkoztatásra vonatkozó jogszabályok felülvizsgálatát szorgalmazta, mindezt a szociális partnerek szerepének tiszteletben tartása mellett. A munkahelyi egészségvédelmi és biztonsági előírások szintjét emelni kell az új, a 2002-2006-os időszakra vonatkozó közösségi stratégiának megfelelően. Különös hangsúlyt kell fektetni a munkahelyi balesetek tekintetében nagy kockázatnak kitett ágazatokra. A rugalmasság és a biztonság közötti egyensúly jelentős tényezője a munkavállalók hozzájutása a képzési lehetőségekhez, és minden munkavállaló részvételét támogatni kell, figyelembe véve a befektetés megtérülését a munkavállaló, a munkaadó és a társadalom egésze szempontjából. A gazdasági szerkezetátalakítás kihívást jelent a foglalkoztatás tekintetében, mind a jelenlegi, mind a leendő tagállamok szempontjából, és minden érintett szereplő, köztük a szociális partnerek bevonásával megvalósított pozitív irányítást tesz szükségessé.
(13) Az Európai Tanács barcelonai ülésén üdvözölte a Bizottság szakismeretekre és mobilitásra vonatkozó cselekvési tervét; ezenkívül a szakismeretekről és a mobilitásról szóló, 2002. június 3-i tanácsi állásfoglalás szintén felkérte a Bizottságot, a tagállamokat és a szociális partnereket, hogy tegyék meg a szükséges intézkedéseket. A fokozott foglalkozási és földrajzi mobilitás és a hatékonyabb munkaközvetítés segít a foglalkoztatási arány és a társadalmi kohézió növelésében, figyelembe véve a bevándorlás munkaerőpiaci vonatkozásait.
(14) Az egész életen át tartó tanulásra vonatkozó koherens és átfogó stratégiák végrehajtása döntő fontosságú a teljes foglalkoztatottság, a jobb munkahelyi minőség és termelékenység, valamint a hatékonyabb társadalmi kohézió elérésében. Az Európai Tanács barcelonai ülésén üdvözölte "Az egész életen át tartó tanulás európai térségének kialakítása" című bizottsági közleményt, amely pontosan meghatározta az egész életen át tartó tanulásra vonatkozó stratégia alapvető építőelemeit: együttműködés, a tanulási igények feltérképezése, megfelelő források, a tanulási lehetőségekhez való hozzáférés megkönnyítése, a tanulási kultúra megteremtése és a minőségre való törekvés. Az Európai Tanács lisszaboni ülésén elindított, az oktatási rendszerekre vonatkozó konkrét jövőbeli célkitűzések kapcsán folyó tevékenység fontos szerepet játszik a humán erőforrás fejlesztése tekintetében, és a foglalkoztatási stratégia keretében létrejövő szinergiát is teljes mértékben ki kell aknázni. 2003. május 5-6-i ülésén a Tanács elfogadta az európai oktatási és szakképzési átlagteljesítmény hivatkozási értékeinek sorát, amelyből számos elem különös fontossággal bír a foglalkoztatáspolitika szempontjából. Az Európai Tanács lisszaboni ülésén az egy főre jutó humánerőforrás-beruházások jelentős növelését szorgalmazta. Ehhez szükséges a munkaadók és az egyének megfelelő ösztönzése, valamint a közpénzek átirányítása a hatékonyabb humánerőforrás-beruházások felé a tanulás minden területén.
(15) A demográfiai kihívások kezeléséhez, a gazdasági növekedés támogatásához, a teljes foglalkoztatottság előmozdításához, valamint a szociális védelmi rendszerek fenntarthatóságának támogatásához megfelelő munkaerő-kínálatra van szükség. A Bizottság és a Tanács "A munkaerőrészvétel növelése és az aktív öregedés elősegítése" című közös jelentése, amelyet a Tanács 2002. március 7-én fogadott el, megállapítja, hogy ehhez az életciklus-szemléleten alapuló átfogó nemzeti stratégiák kidolgozására van szükség. A politikáknak ki kell aknázniuk a személyek valamennyi kategóriájának foglalkoztatási potenciálját. Az Európai Tanács barcelonai ülésén megállapodott, hogy az Európai Uniónak törekednie kell arra, hogy 2010-re fokozatosan körülbelül öt évvel emelkedjen a tényleges átlagos nyugdíjkorhatár. Ezt az életkort 2001-ben 59,9 évre becsülték.
(16) A munkaerőpiacon a nemek között tapasztalható különbségeket fokozatosan fel kell számolni, ha az Európai Unió teljes foglalkoztatottságot kíván elérni, javítani kívánja a munkahelyi minőséget, és elő kívánja segíteni a társadalmi integrációt és kohéziót. Ehhez szükség van egyrészt az esélyegyenlőség általános érvényesítése elvének alkalmazására, másrészt egyedi politikai intézkedésekre, hogy lehetővé tegyék a nők és férfiak számára a munkaerőpiacra való belépést, visszatérést és a munkaerőpiacon való maradást. Az Európai Tanács barcelonai ülésén megállapodott, hogy 2010-re a tagállamoknak a három év és az iskolaköteles kor közötti gyermekek legalább 90 %-a, és a három év alatti gyermekek legalább 33 %-a részére kell gyermekgondozási szolgáltatást nyújtaniuk. A nemek között a munkanélküliség és a díjazás terén fennálló különbségek problémájával foglalkozni kell, és az ilyen különbségeket ennek eredményeképpen csökkenteni kell, a termelékenység és a munkaerő-piaci helyzet szerinti bérdifferenciálás elvének megkérdőjelezése nélkül.
(17) A hátrányos helyzetű személyek hatékony munkaerő-piaci integrációja fokozott társadalmi integrációt biztosít, növeli a foglalkoztatási arányt és javítja a szociális védelmi rendszerek fenntarthatóságát. A politikának fel kell lépnie a megkülönböztetés ellen, személyre szabott, az egyéni igényeknek megfelelő szemléletet kell biztosítania, valamint megfelelő munkalehetőségeket kell nyújtania a munkaadók számára kialakított munkaerő-felvételi ösztönzők segítségével. A 2001. december 3-i 2001/903/EK tanácsi határozat [6] 2003-at a "fogyatékkal élő emberek európai évének" nyilvánította. A munkaerőpiachoz való hozzáférés a legfőbb prioritás a fogyatékkal élők tekintetében, akiknek száma az Európai Unióban mintegy 37 millió főre tehető, és akik közül sokan képesek és hajlandóak is dolgozni.
(18) A teljes foglalkoztatottság és a társadalmi kohézió kilátásainak javítása érdekében a munkából származó jövedelem és a munkanélküliségben vagy inaktivitásban elért jövedelem egyensúlyának olyannak kell lennie, hogy az a munkaerőpiacra való belépést, visszatérést és a munkaerőpiacon való maradást ösztönözze, valamint előmozdítsa a munkahelyteremtést.
(19) A be nem jelentett munka "bármely fizetett tevékenység, amely természetét tekintve törvényes, azonban nincs bejelentve a hatóságokhoz". Különböző tanulmányok becslései szerint az informális gazdaság az EU GDP-jének átlagosan 7-16 %-át teszi ki. Az általános vállalkozási környezetnek, az érintettek munkahelye minőségének, a társadalmi kohéziónak, valamint az állami finanszírozási és szociális védelmi rendszerek fenntarthatóságának javítása érdekében a be nem jelentett munkát bejelentett foglalkozási viszonnyá kell alakítani. Ösztönözni kell a tagállamokban és az Európai Unióban folyó be nem jelentett munka mértékére vonatkozó ismereteket.
(20) Az Európai Unió régiói között a foglalkoztatás és a munkanélküliség terén tapasztalható egyenlőtlenségek továbbra is jelentősek és a bővítés után még erőteljesebbek lesznek. Ez ellen széles körű felfogásban kell küzdeni az összes szint szereplőjének bevonásával, a gazdasági és társadalmi kohézió támogatása érdekében, a közösségi strukturális alapok felhasználásával.
(21) A foglalkoztatási stratégia első öt évének értékelése a helyes irányítást emelte ki mint a stratégia jövőbeni hatékonyságának kulcsát. A foglalkoztatáspolitika sikeres végrehajtása minden szinten a partnerségtől, számos operatív szolgálat bevonásától, valamint a foglalkoztatási iránymutatások végrehajtásának támogatásához szükséges megfelelő pénzügyi forrásoktól függ. A tagállamok felelősek a foglalkoztatási iránymutatások hatékony végrehajtásáért, beleértve ezek kiegyensúlyozott, regionális és helyi szintű biztosítását.
(22) A foglalkoztatási iránymutatások hatékony végrehajtásához szükséges a szociális partnerek aktív részvétele valamennyi fázisban, a politikák megtervezésétől kezdve egészen azok végrehajtásáig. A 2003. december 13-án rendezett szociális csúcstalálkozó kifejezte a háromoldalú konzultáció összehangolása továbbfejlesztésének és koordinálásának szükségességét. Megállapodás született továbbá arról is, hogy az Európai Tanács minden tavaszi ülése előtt megrendezik a háromoldalú növekedési és foglalkoztatási szociális csúcstalálkozót.
(23) A foglalkoztatási iránymutatásokon túl a tagállamoknak teljes mértékben végre kell hajtaniuk az átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokat és biztosítaniuk kell, hogy ezek az intézkedések teljesen összhangban legyenek a rendezett államháztartás és a makrogazdasági stabilitás fenntartásával,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
Egyetlen cikk
Az e határozat mellékletében található, a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatások (a továbbiakban: foglalkoztatási iránymutatások) elfogadásra kerülnek. Foglalkoztatáspolitikáik kialakítása során a tagállamok ezeket figyelembe veszik.
Kelt Brüsszelben, 2003. július 22-én.