Az Európai Parlament és a Tanács 94/11/EK irányelve
(1994. március 23.)
a fogyasztók részére értékesített lábbelik fő részeihez felhasznált anyagok címkézésére vonatkozó tagállami törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100a. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],
a Szerződés 189b. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően,
mivel egyes tagállamokban létezik szabályozás a lábbelicímkézésre, amelyek rendeltetése a nyilvánosság védelme és tájékoztatása, valamint az ipar jogos érdekeinek biztosítása;
mivel az ilyen szabályozások közötti eltérések azzal a veszéllyel járnak, hogy a Közösségen belül kereskedelmi akadályok jönnek létre, ezáltal veszélyeztetve a belső piac működését;
mivel az eltérő rendszereknek tulajdonítható problémák elkerülése érdekében pontosan meg kell határozni a lábbelikre vonatkozó közös címkézési rendszer részleteit;
mivel a fogyasztóvédelmi politika jövőbeni megújításánál figyelembe veendő prioritásokról szóló, 1989. november 9-i tanácsi állásfoglalás [3] megkívánja a fogyasztók terméktájékoztatásának javítását célzó erőfeszítéseket;
mivel a fogyasztónak és a cipőiparnak egyaránt érdekében áll olyan rendszer bevezetése, amely a lábbeli fő alkotórészeiben használt anyagok pontos természetének megjelölésével a csalás kockázatát csökkenti;
mivel a fogyasztók érdekében a termékek címkézésére vonatkozó jövőbeni cselekvésről szóló, 1993. április 5-i tanácsi állásfoglalásban [4] a címkézést az egyik fontos eszköznek tekintik a jobb fogyasztói tájékoztatás és átláthatóság elérésére és a belső piac harmonikus működésének biztosítására;
mivel a nemzeti jogszabályok harmonizációja a megfelelő mód ezeknek a szabadkereskedelmi akadályoknak az eltávolítására; mivel ez a célkitűzés nem valósítható meg kielégítően az egyes tagállamok által; mivel ez az irányelv csak azokat a követelményeket állapítja meg, amelyek elengedhetetlenek azoknak a termékeknek a szabad mozgásával kapcsolatban, amelyekre vonatkozik,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
(1) Ez az irányelv a fogyasztók számára értékesítendő lábbelik fő alkotórészeiben felhasznált anyagok címkézésére vonatkozik.
Ezen irányelv alkalmazásában a "lábbeli" a láb megvédésére vagy befedésére szánt, talppal ellátott összes áru, beleértve az I. mellékletben említett külön-külön forgalomba hozott részeket.
Az ezen irányelv hatálya alá tartozó termékek nem kimerítő felsorolását a II. melléklet tartalmazza.
Az irányelvből ki kell zárni a következőket:
- használt, viselt lábbeli,
- a 89/686/EGK [5] irányelv hatálya alá tartozó, védőlábbeli,
- a 76/769/EGK [6] irányelv hatálya alá tartozó lábbeli,
- játék lábbeli.
(2) A lábbeli összetételére vonatkozó tájékoztatást a 4. cikkben meghatározott címkézés útján kell feltüntetni.
i. A lábbelinek az I. mellékletben meghatározott három részére vonatkozóan kell a címkézésnek tájékoztatást tartalmaznia, nevezetesen:
a) a felsőrész;
b) a bélés és fedőtalpbélés; és
c) a járótalp.
ii. A lábbeli összetételét piktogramok alapján vagy a különleges anyagok írásos jelölésével a 4. cikkben meghatározott módon kell feltüntetni az I. mellékletben megjelölt módon.
iii. A felsőrész esetében az anyagok osztályozását a 4. cikk (1) bekezdése és az I. melléklet rendelkezései alapján kell meghatározni, az olyan kiegészítőket vagy erősítéseket, mint a bokafoltokat, a szegést, a díszítést, a csatokat, a pántokat, a fűzőszemeket vagy hasonló rátéteket nem kell figyelembe venni.
iv. a járótalprész esetében a minősítés alapja a 4. cikkel összhangban a benne foglalt anyagok térfogata.
2. cikk
(1) A tagállamok megtesznek minden szükséges intézkedést annak biztosítására, hogy az egyéb vonatkozó közösségi rendelkezések sérelme nélkül valamennyi forgalomba hozott lábbeli megfeleljen ezen irányelv címkézési követelményeinek.
(2) Amennyiben a címkézési követelményekre vonatkozó rendelkezéseknek nem megfelelő lábbelit hoznak forgalomba, az illetékes tagállam megteszi a nemzeti jogszabályaiban előírt megfelelő intézkedést.
3. cikk
Az egyéb vonatkozó közösségi rendelkezések sérelme nélkül a tagállamok nem tilthatják vagy akadályozhatják meg az ezen irányelv címkézési követelményeinek megfelelő lábbeli forgalomba hozatalát egyes típusú lábbelik vagy általában véve a lábbelik címkézését szabályozó, nem harmonizált nemzeti rendelkezések alkalmazásával.
4. cikk
(1) A címkézés tájékoztatást ad az I. melléklettel összhangban meghatározott anyagról, amely a felsőrész felületének, továbbá a lábbeli felsőrészbélésének és fedőtalpbélésének legalább 80 %-át, valamint a járótalp térfogatának legalább 80 %-át alkotja. Ha egyetlen anyag sem tesz ki legalább 80 %-ot, tájékoztatást kell adni a lábbeli összetételében felhasznált két fő anyagra vonatkozóan.
(2) A tájékoztatást a lábbelin kell feltüntetni. A gyártó vagy a Közösségben letelepedett meghatalmazott képviselője piktogramok vagy írásos jelölés használatát választhatja legalább azon a nyelven vagy nyelveken, amelyeket a felhasználó tagállam határozhat meg a Szerződéssel összhangban, az I. mellékletben meghatározott és szemléltetett módon. A tagállamok nemzeti rendelkezéseikben biztosítják, hogy a fogyasztók megfelelően tájékoztatva legyenek ezeknek a piktogramoknak a jelentéséről, ugyanakkor biztosítják, hogy az ilyen rendelkezések nem hoznak létre kereskedelmi akadályokat.
(3) Ezen irányelv alkalmazásában a címkézés magában foglalja a szükséges tájékoztatás hozzáerősítését legalább az egyik lábbelihez minden egyes párban. Ez elvégezhető nyomtatással, ragasztással, dombornyomással vagy csatolt címke használatával.
(4) A címkézésnek láthatónak, biztosan rögzítettnek és hozzáférhetőnek kell lennie, és a piktogramnak megfelelő méretűnek kell lennie ahhoz, hogy az abban foglalt tájékoztatás könnyen érthető legyen. A címkézés nem vezetheti félre a fogyasztót.
(5) A gyártó vagy a Közösségben letelepedett meghatalmazott képviselője felelős a lábbeli címkével való ellátásáért és az abban foglalt tájékoztatás pontosságáért. Ha sem gyártó, sem képviselője nem rendelkezik székhellyel a Közösségben, ez a kötelezettség a lábbeli közösségi piacon történő első forgalomba hozataláért felelős személyre hárul. A kiskereskedő továbbra is felelős annak biztosításáért, hogy az általa értékesített lábbeliket ellátták az ebben az irányelvben előírt megfelelő címkézéssel.
5. cikk
Az ezen irányelv alapján szükséges tájékoztatást, amennyiben igény mutatkozik rá, a címkézéshez erősített további szöveges tájékoztatás kísérheti. A 3. cikkel összhangban azonban a tagállamok nem tilthatják vagy akadályozhatják meg az ezen irányelv követelményeinek megfelelő lábbeli forgalomba hozatalát.
6. cikk
(1) A tagállamok elfogadják és kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 1995. szeptember 23-ig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
(2) A tagállamok az (1) bekezdésben említett rendelkezéseket 1996. március 23-tól alkalmazzák. A fenti időpont előtt a kiskereskedőnek kiszámlázott vagy kiszállított készlet 1997. szeptember 23-ig nem tartozik az említett rendelkezés hatálya alá.
(3) Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
(4) A Bizottság három évvel az irányelv hatályba lépését követően értékelő jelentést nyújt be a Tanácsnak, figyelembe véve az ezen irányelv rendelkezéseinek végrehajtása során a piaci szereplőkkel kapcsolatban bármilyen esetlegesen felmerült nehézséget, és amennyiben igény mutatkozik rá, beterjeszti a megfelelő javaslatokat felülvizsgálat céljából.
7. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 1994. március 23-án.