A Tanács 399/94/EK rendelete
(1994. február 21.)
a szárított szőlőre vonatkozó egyedi intézkedésekről
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 43. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],
mivel a szárított szőlő forgalomba hozatala az alkalmazandó termelési támogatások és a behozatali védintézkedések ellenére nehézségekbe ütközik; mivel e nehézségek jórészt a termék versenyképességében tapasztalható fokozatos hanyatlásnak tudhatók be; mivel a helyzet orvoslására a termék minőségének és forgalmazásának a javítása érdekében lépéseket kell tenni;
mivel, figyelembe véve a szárított szőlő legjelentősebb termőterületén uralkodó termelési, tárolási és feldolgozási körülményeket, e célkitűzések közül az elsőt csak akkor lehet megvalósítani, ha az ágazatban foglalkoztatottak szakképzésben részesülnek, valamint ha hatékonyabb eljárásokat fejlesztenek ki a termés betakarítását követő műveletek kivitelezésére; mivel ezenkívül a értékesítési csatornák jobb megismerése segít a Közösségben termelt szárított szőlő értékesítésében tapasztalható növekedés pontosabb meghatározásában;
mivel a tervezett intézkedések célja a Szerződés 39. cikkében foglalt célkitűzések megvalósítása; mivel ennélfogva ezeket a piac szabályozására hozott intervenciós intézkedéseknek kell tekinteni; mivel a szakképzésre és a promócióra vonatkozó intézkedéseket a feldolgozott gyümölcsre és zöldségre nyújtott termelési támogatás általános szabályainak megállapításáról szóló, 1990. május 7-i 1206/90/EGK tanácsi rendelet [4] 1. cikke (1) bekezdésében említett visszatartási arány alkalmazásának az eredményeként képződött megtakarításokból kell fedezni,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A 4. cikkben említett eljárással összhangban a Közösség területén termelt és a 08062011, a 08062012, a 08062091, valamint a 08062092 KN-kód alá tartozó szárított szőlő minőségére és promóciójára vonatkozó egyedi intézkedéseket kell elfogadni.
Az intézkedések az alábbi rendelkezéseket tartalmazzák:
- a minőséggel kapcsolatosan:
a) szakképzésre vonatkozó intézkedések;
b) a szállítási és tárolási körülmények javítására vonatkozó intézkedések;
c) az új minőségi és besorolási paraméterek műszaki fejlesztésére, valamint hatékony szárítási, tisztítási, válogatási és tárolási műveletek kifejlesztésére vonatkozó intézkedések a gazdaságban vagy az üzemben;
- a promócióval kapcsolatosan:
d) az európai piac felmérése;
e) a fent említett intézkedések eredményeire épülő információs program, amely a közösségi termékek sajátosságaira helyezi a hangsúlyt.
2. cikk
(1) Az 1. cikkben említett intézkedéseket az iparág különböző ágazatainak a tagjaiból álló reprezentatív csoportok valósítják meg, amelyek biztosítékot nyújtanak a javasolt intézkedések megfelelő végrehajtására vonatkozóan. A csoport reprezentativitásának a megítélése a megfogalmazott célkitűzések alapján történik.
A d) és e) pontban említett intézkedéseket azonban a Bizottság is végrehajthatja.
(2) A Közösség az 1. cikkben említett intézkedések finanszírozásához akár 70 %-os arányban is hozzájárulhat.
A hozzájárulás mértékét az 1. cikk a), d) és e) pontjában említett intézkedések esetében 90 %-ra, 100 %-ra és 100 %-ra is lehet emelni.
3. cikk
Az 1. cikkben említett intézkedések következtében felmerülő kiadásokat a közös agrárpolitika finanszírozásáról szóló, 1970. április 21-i 729/70/EGK tanácsi rendelet [5] 3. cikke (1)bekezdése értelmében a mezőgazdasági piacok szabályozását célzó intervenciós kiadásnak kell tekinteni. Finanszírozásukat az EMOGA Garanciarészlege végzi.
4. cikk
E rendelet részletes alkalmazási szabályait a feldolgozott gyümölcs- és zöldségtermékek piacának közös szervezéséről szóló, 1986. február 24-i 426/86/EGK tanácsi rendelet [6] 22. cikkében előírt eljárásnak megfelelően kell meghatározni.
5. cikk
Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 1994. február 21-én.