A TANÁCS 1646/2005/EK RENDELETE
(2005. október 6.)
a többek között Indiából származó egyes polietilén-tereftalátok (PET) behozatalára végleges dömpingellenes vám kivetéséről szóló 2604/2000/EK rendelet módosításáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 1995. december 22-i 384/96/EK tanácsi rendeletre (1) (a továbbiakban: az alaprendelet) és különösen annak 11. cikke (4) bekezdésére,
tekintettel a Bizottság által a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően benyújtott javaslatra,
mivel:
A. HATÁLYOS INTÉZKEDÉSEK
(1)
A 2604/2000/EK rendelettel (2) a Tanács végleges dömpingellenes vámot vetett ki a 78 ml/g vagy magasabb viszkozitási együtthatóval rendelkező, 53728 DIN (Deutsche Industrienorm) szabványnak megfelelő, 3907 60 20 KN-kód alá tartozó, többek között Indiából származó egyes polietilén-tereftalátok (PET) (a továbbiakban: az érintett termék) behozatalára. Az intézkedések olyan egyedi vámtétel kivetését jelentik, melynek értéke 181,7 euró/tonna, kivéve az azoktól a konkrétan említett vállalatoktól származó importot, amelyekre egyéni vámtétel vonatkozik.
(2)
A 2603/2000/EK rendelettel (3) a Tanács ugyanakkor tonnánként 41,3 euró értékben végleges kiegyenlítő vámot vetett ki az említett terméknek Indiából származó és a Közösségbe irányuló behozatalára, kivéve attól a több, konkrétan említett vállalattól származó importot, amelyekre egyéni vámtétel vonatkozik.
B. JELENLEGI ELJÁRÁS
1. Felülvizsgálati kérelem
(3)
A végleges intézkedések kivetését követően az egyik indiai exportőr gyártója, a South Asian Petrochem Limited (a továbbiakban: a vállalat) a 2604/2000/EK rendelet „új exportőrre” vonatkozó felülvizsgálatának kezdeményezését kérelmezte a Bizottságnál az alaprendelet 11. cikkének (4) bekezdése alapján. A vállalat azt állította, hogy az érintett termék vonatkozásában hatályban lévő dömpingellenes intézkedések hatálya alá tartozó indiai exportáló gyártók egyikével sem áll kapcsolatban. Kijelentette továbbá, hogy az érintett terméket az eredeti vizsgálat időtartama alatt (azaz 1998. október 1. és 1999. szeptember 30. között) nem exportálta a Közösségbe, ezt követően viszont a termék Közösségbe irányuló kivitelét megkezdte.
2. Új exportőrre vonatkozó felülvizsgálat kezdeményezése
(4)
A Bizottság megvizsgálta a vállalat által benyújtott bizonyítékokat, és úgy ítélte meg, hogy azok alapján kellően indokolt felülvizsgálatot kezdeményeznie az alaprendelet 11. cikkének (4) bekezdésével összhangban. A tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően, valamint miután az érintett közösségi iparág lehetőséget kapott észrevételei megtételére, a Bizottság a 33/2005/EK rendelettel (4) kezdeményezte a 2604/2000/EK rendelet felülvizsgálatát a vállalat vonatkozásában, majd megkezdte vizsgálatát.
(5)
A 33/2005/EK rendelettel összhangban a 2604/2000/EK rendelettel kivetett dömpingellenes vámot hatályon kívül helyezték a vállalat által előállított és a Közösségbe exportált érintett termék behozatalának vonatkozásában. Az alaprendelet 14. cikke (5) bekezdésének megfelelően a vámhatóságok egyúttal azt az utasítást kapták, hogy tegyék meg az ilyen behozott termékek nyilvántartásba vételéhez szükséges megfelelő lépéseket.
(6)
Ugyanakkor és ugyanezen okból kifolyólag a vállalattól érkezett kérelemnek megfelelően a Bizottság a 2603/2000/EK rendelet gyorsított felülvizsgálatát kezdeményezte az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező támogatott behozatallal szembeni védelemről szóló, 1997. október 6-i 2026/97/EK tanácsi rendelet (5) 20. cikke értelmében.
3. Az érintett felek
(7)
A Bizottság az új exportőrre vonatkozó felülvizsgálat kezdeményezéséről a vállalatot és India (a továbbiakban: az exportáló ország) képviselőit hivatalosan értesítette. A többi közvetlenül érintett félnek lehetőséget adott továbbá arra, hogy nézeteiket írásban ismertessék, és meghallgatást kérjenek. A Bizottsághoz azonban ilyen kérelem nem érkezett.
(8)
A Bizottság kérdőívet küldött ki a vállalatnak, aki azt kitöltötte és a megadott határidőn belül a Bizottságnak visszaküldte. A Bizottság minden olyan információt beszerzett és ellenőrzött, amelyet a dömping megállapítása szempontjából szükségesnek ítélt. A vállalat telephelyén ellenőrző látogatásra került sor.
4. Vizsgálati időszak
(9)
A dömping vizsgálatára a 2003. október 1. és 2004. szeptember 30. közötti időszakban (a továbbiakban: a vizsgálati időszak) került sor.
C. A VIZSGÁLAT EREDMÉNYE
1. Új exportőri minősítés
(10)
A vizsgálat megerősítette, hogy a vállalat az érintett terméket az eredeti vizsgálati időszak folyamán nem exportálta, és a termék Közösségbe irányuló kivitelét csak ezt követően kezdte meg.
(11)
Továbbá a vállalat hitelt érdemlően bizonyította, hogy sem közvetlen, sem közvetett kapcsolatban nem áll egyetlen olyan indiai exportőr gyártóval sem, akire kiterjed az érintett termék vonatkozásában hozott dömpingellenes intézkedések hatálya.
(12)
Ennek megfelelően megállapítást nyert, hogy a vállalatot „új exportőrnek” kell tekinteni az alaprendelet 11. cikkének (4) bekezdése értelmében, és hogy e vállalat vonatkozásában egyéni dömpingkülönbözetet kell meghatározni.
2. Dömping
(13)
Az alaprendelet 2. cikkének (2) bekezdése értelmében a Bizottság először megvizsgálta, hogy a vállalat által belföldön értékesített PET teljes mennyisége reprezentatívnak minősül-e a Közösségbe irányuló teljes exportjához viszonyítva. Miután ezek az értékesítések elérték az érintett termék vállalat által megvalósított, a Közösségbe irányuló exportjának öt százalékát, azokat reprezentatívnak tekintették.
(14)
A Bizottság ezt követően azonosította a vállalat által belföldön értékesített PET azon típusait, amelyek azonosak, vagy közvetlenül összehasonlíthatóak a Közösségbe irányuló export során értékesített típusokkal.
(15)
A vizsgálat feltárta, hogy a Közösségbe exportált terméktípusok közül csak kettő azonos vagy közvetlenül összehasonlítható a belföldi piacon eladott termékekkel. Ezt követően e két terméktípus vonatkozásában megvizsgálták, hogy a belföldi értékesítések a megfelelő exportértékesítésekhez képest kellően reprezentatívak-e. Miután e terméktípusok belföldi eladásainak aránya jelentősen meghaladta az 5 %-os küszöbértéket, mindkét terméktípust reprezentatívnak minősítették.
(16)
Azt is megvizsgálták, hogy az egyes terméktípusok hazai eladásai a rendes kereskedelmi forgalomban történtek-e, ennek érdekében megállapították a kérdéses típus független vásárlói részére az előállítási költséggel egyenlő vagy azt meghaladó nettó eladási áron értékesített hasonló termék eladott mennyiségének (nyereséges értékesítés) arányát. Mivel az érintett termék nyereséges eladásainak mennyisége nem érte el a teljes értékesítési mennyiség 80 %-át, de elérte vagy meghaladta annak 10 %-át, a rendes értéket a tényleges hazai ár alapján számították ki kizárólag a típus nyereséges eladásainak súlyozott átlagát véve alapul.
(17)
Mivel az érintett terméket a Közösségbe minden esetben közvetlenül független közösségi fogyasztóknak történő értékesítések révén exportálták, az exportárat az alaprendelet 2. cikkének (8) bekezdésével összhangban, azaz a ténylegesen megfizetett vagy megfizetendő exportárak alapján állapították meg.
(18)
Az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének megfelelően a rendes érték és az exportár tisztességes összehasonlítása érdekében kiigazítások formájában jogos támogatást állapítottak meg az árak összehasonlíthatóságát befolyásoló különbségek tekintetében.
(19)
A vállalat által az exportértékesítésre igényelt valamennyi támogatást elfogadták. Ezek a jutalékokra, a belföldi fuvardíjra, az óceáni fuvardíjakra, a biztosításra, az anyagmozgatási költségekre, a bankköltségekre és a csomagolási kiadásokra vonatkoznak.
(20)
A belföldi értékesítés területén igényelt valamennyi támogatást - a jutalékok, a belföldi fuvardíjak, a biztosítások, a csomagolási kiadások és a bankköltségek támogatását - elfogadták. Ugyanakkor a vállalat által az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének b) pontja értelmében igényelt közvetett adók és importköltségek támogatására vonatkozó igényt és az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének k) pontja értelmében a képviseleti irodák költségei után járó támogatásra vonatkozó igényt az alábbiakban ismertetett okokból elutasították.
(21)
A közvetett adókra vonatkozó támogatási igény alapja, hogy a vállalat belföldi fogyasztói az érintett termék hazai piacon való beszerzésekor vissza nem téríthető jövedéki adót fizettek, míg a vállalat exportügyfeleire ezen adónem nem vonatkozott. E vissza nem térítendő jövedéki adót a rendes érték kiigazításának jogcímén igényelte a vállalat. Ugyanakkor az exportárral összehasonlított rendes érték megállapítására a nettó belföldi eladási ár alapján került sor, adók nélkül. Ezért a rendes érték nem tartalmazott (olyan) jövedéki adót, mely az alaprendelet 2. cikkének (10) bekezdése értelmében az árakat vagy az árak összehasonlíthatóságát befolyásolta volna. Emellett megállapítást nyert, hogy az exportőr-gyártó belföldi fogyasztóira vonatkozó adókötelezettség az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének b) pontja értelmében nem teszi indokolttá kiigazítás megítélését, mivel ezen adónemet „hasonló termékekre és az azokba fizikailag beépített anyagokra nem vetik ki.” A vállalat belföldi fogyasztói által fizetett jövedéki adót a vállalat nettó eladási árának alapján vetik ki, és az semmilyen módon nem befolyásolja a vállalat előállítási költségét és árképzését. Mivel a hazai és az exportpiacra vonatkozó közvetett adók közötti valamennyi különbséget a vállalat nettó belföldi és nettó export eladási árainak összehasonlításakor már figyelembe vették, a vállalat támogatás iránti kérelmét elutasították.
(22)
A közzétételt követően a vállalat érvelése szerint nincs jelentősége annak, hogy a rendes érték és az exportár közötti összehasonlítást a nettó árak alapján, azaz a közvetett adók figyelembevétele nélkül végezték el. A vállalat úgy érvelt továbbá, hogy a jövedéki adót a hasonló termékekre is kivetik, és ez oly módon befolyásolja az árak összehasonlíthatóságát, hogy a jövedéki adó a belföldi fogyasztók számára nem téríthető vissza teljes egészében, és így ők végül annak egy részét ki kell, hogy fizessék. Ezért a vállalat ügyfeleinek magasabb árat kell fizetniük a hazai piacon, mint a fogyasztóknak az exportpiacon. Ugyanakkor a fentiekben említettek értelmében a rendes értékként alkalmazott belföldi ár már nem tartalmazza a jövedéki adót, ezért ez az árak összehasonlíthatóságát nem befolyásolhatta. Ezen túlmenően a vállalat nem nyújtott be semmilyen információt vagy bizonyítékot arra vonatkozóan, hogy bármilyen más tényező befolyásolta volna a rendes érték és az exportár összehasonlíthatóságát. A fenti érvelést ezért el kellett utasítani.
(23)
Az importvám alóli mentességre vonatkozó támogatási igény alapjául az az érv szolgált, hogy valahányszor a vállalat az érintett terméket a hazai piacon értékesíti, a nyersanyagra kivetett importvámot „megnövelt” jövedéki adó formájában kell megfizetni. A „megnövelt” jövedéki adó fogalma egy olyan adórendszerre utal, amely egy exportorientált egységként létrehozott vállalatra vonatkozik, szemben az egyéb indiai (nem exportorientált egység) vállalatokkal. E rendszer keretében az exportorientált vállalatok a nyersanyag után fizetendő valamennyi importvám alól mentességet élveznek, ugyanakkor az általuk előállított árucikkek hazai piacon történő értékesítése esetén magasabb jövedéki adót kötelesek fizetni. Miután az exporteladások nem jövedékiadó-kötelesek, a vállalat kérelmezte a rendes érték ennek megfelelően történő kiigazítását. A kérelmet elutasították, mivel a vállalat vámmentesen szerezte be a nyersanyagokat, tekintet nélkül arra, hogy a végterméket a hazai piacon értékesíti-e, vagy exportálja. Ezért a hasonló termékekre és az azokba fizikailag beépített anyagokra nem vetnek ki importvámot, ha azokat a hazai piacon történő felhasználásra szánják, és azokat a Közösségbe exportált termék vonatkozásában nem szedik be, vagy nem térítik vissza az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének b) pontja értelmében. Ezért a hazai és az exportpiaci árak összehasonlíthatóságát e tényező nem érintette. Meg kell jegyezni továbbá, hogy a vállalat nem tudta bizonyítani, hogy a végtermék értékesítése során a (21) preambulumbekezdésben ismertetett jövedéki adón kívül bármilyen egyéb kiegészítő vámot vagy közvetett adót fizetett volna. Végül egyetlen esetben sem volt lehetséges egyértelműen pontosítani, hogy az importált vagy helyi beszerzésű nyersanyagot a végtermék előállítása során felhasználták-e, és ha igen, akkor milyen arányban.
(24)
A vállalat támogatást igényelt a hazai piaci értékesítésekért felelős helyi képviseleti irodáinak költségei után is. A kérelmet elutasították, mivel ezek a képviseleti irodai költségek tartalmazták az érintett terméken kívüli egyéb termékek értékesítési, általános és adminisztrációs költségeit, továbbá azért, mert e költségeket nem lehetett közvetlenül kapcsolatba hozni az érintett termék hazai piaci eladásaival. Következésképp a vállalat nem mutatta ki, hogy a képviseleti irodák költségei hatással voltak-e az árakra vagy azok összehasonlíthatóságára. Közzétételkor a vállalat azzal érvelt, hogy kizárólag egyetlen terméket, az érintett terméket állítja elő. Ez azonban ellentmondott a megállapításoknak. Ezen túlmenően és az alaprendelet 2. cikkének (1) bekezdése értelmében a rendes érték megállapításának szempontjából az az ár fontos, amelyen a képviseleti irodák az első független vevőnek értékesítik a terméket. Miután a képviseleti irodák ugyanazon vállalati struktúra és jogalany részét képezik, a vállalat érvelését elutasították, és az említett támogatás iránti kérelmet nem fogadták el.
(25)
Az alaprendelet 2. cikkének (11) bekezdésével összhangban a Közösségbe exportált érintett termék valamennyi típusa rendes értékének súlyozott átlagát összehasonlították az érintett termék valamennyi megfelelő típusa exportárának súlyozott átlagával.
(26)
Az összehasonlítás kimutatta a dömping meglétét. A vállalat vonatkozásában megállapított, CIF közösségi határparitásos ár százalékos arányában kifejezett, súlyozott átlagú dömpingkülönbözet mértéke 25,5 %.
D. A FELÜLVIZSGÁLT INTÉZKEDÉSEK MÓDOSÍTÁSA
(27)
A vizsgálat eredményeinek fényében megállapítást nyert, hogy a megállapított dömpingkülönbözet szintjén végleges dömpingellenes vámot kell kivetni, de ennek összege az alaprendelet 9. cikkének (4) bekezdése értelmében nem haladhatja meg a hatályban levő intézkedések kivetéséhez vezető vizsgálat során India vonatkozásában az egész országra megállapított dömpingkülönbözetet.
(28)
Egyéni kárkülönbözetet új exportőrre vonatkozó felülvizsgálat során nem lehet megállapítani, mivel az alaprendelet 11. cikkének (4) bekezdése értelmében a vizsgálat az egyéni dömpingkülönbözet vizsgálatára korlátozódik. Ezért a dömpingkülönbözetet összehasonlították a végleges rendeletben India vonatkozásában megállapított, egész országban érvényes kárkülönbözettel. Miután ez utóbbi magasabb volt, mint a dömpingkülönbözet, az intézkedések szintjét a dömpingkülönbözet alapján kell megállapítani.
(29)
Az alaprendelet 14. cikkének (1) bekezdése és a 2026/97/EK rendelet 24. cikkének (1) bekezdése értelmében semmiféle termék esetében nem alkalmazhatók egyidejűleg dömpingellenes és kiegyenlítő vámok a dömpingárak és exporttámogatások alkalmazásából származó azonos helyzet kezeléséhez.
(30)
A 2603/2000/EK rendelet ezzel egyidejűleg elvégzett gyorsított felülvizsgálata során a vállalat vonatkozásában 13,9 %-os kiegyenlítő értékvámnak megfelelő, tonnánként 106,5 euró összegű egyéni kiegyenlítő vámot állapítottak meg.
(31)
Mivel a párhuzamos gyorsított felülvizsgálat során vizsgált valamennyi támogatás exporttámogatásnak bizonyult, a dömpingellenes vámot oly módon kell kiigazítani, hogy az tükrözze az említett támogatások hatásának kiegyensúlyozása érdekében megállapított kiegyenlítő vámok kivetését követően visszamaradó tényleges dömpingkülönbözetet.
(32)
Ennek megfelelően és a párhuzamos szubvencióellenes eljárás eredményeinek figyelembevételével a CIF közösségi határparitásos árra alkalmazandó dömpingellenes vám az alábbiak szerint alakul:
Vállalat
Kárkülönbözet
Dömpingkülönbözet
Kiegyenlítő vámtétel
Dömpingellenes vámtétel
Tervezett dömpingellenes vám
(euró/tonna)
South Asian Petrochem Limited
44,3 %
25,5 %
13,9 %
11,6 %
88,9
E. A DÖMPINGELLENES VÁM VISSZAMENŐLEGES HATÁLYÚ BESZEDÉSE
(33)
Mivel a felülvizsgálat a vállalat vonatkozásában dömpinget állapított meg, a vállalat tekintetében alkalmazandó dömpingellenes vámot visszamenőlegesen be kell szedni az érintett termék olyan behozatala után, amelyet a 33/2005/EK rendelet 3. cikkének megfelelően nyilvántartásba vettek.
F. KÖTELEZETTSÉGVÁLLALÁS
(34)
Az alaprendelet 8. cikkének (1) bekezdése értelmében a vállalat kötelező árajánlatot tett az érintett termék Közösségbe irányuló kivitele tekintetében.
(35)
Az ajánlat megvizsgálását követően a Bizottság a kötelezettségvállalást elfogadhatónak ítélte meg, mivel ez megszüntetné a dömping káros hatását. Mivel pedig a vállalat kötelezettséget vállalt arra, hogy a Bizottságot rendszeres és részletes jelentések formájában tájékoztatja, lehetővé válik a vállalt kötelezettségek teljesítésének hatékony felügyelete. Továbbá a termék jellegénél és a vállalat értékesítési struktúrájánál fogva a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a kötelezettségvállalás megkerülésének veszélye korlátozott.
(36)
A kötelezettségvállalás hatékony teljesítésének és ellenőrzésének biztosítása érdekében a kötelezettségvállalások szerinti szabad forgalomba bocsátásra irányuló kérelem benyújtásakor a vámmentesség biztosításának feltétele, hogy a vállalat az érintett tagállam vámhatóságai részére olyan érvényes „kereskedelmi számlát” állítson ki, amely tartalmazza a 2604/2000/EK rendelet mellékletében feltüntetetett információkat. Ilyen számla hiányában, továbbá abban az esetben, ha a számla nem egyezik meg a vámhatóságnak bemutatott termékkel, a vállalt kötelezettség hatékony teljesítésének biztosítása érdekében a vállalatnak megfelelő dömpingellenes vámtarifát kell fizetnie.
(37)
A kötelezettségvállalás megszegése vagy visszavonása esetén az alaprendelet 8. cikkének (9) és (10) bekezdése értelmében dömpingellenes vám kivetésére kerülhet sor.
G. AZ INTÉZKEDÉSEK KÖZZÉTÉTELE ÉS IDŐTARTAMA
(38)
A vállalatot tájékoztatták azokról az alapvető tényekről és megfontolásokról, melyek alapján a Közösségbe irányuló behozatalára végleges dömpingellenes vámot szándékoztak kivetni, továbbá lehetőséget kapott észrevételei megtételére.
(39)
Ez a felülvizsgálat nem érinti azt az időpontot, amikor a 2604/2000/EK rendelet az alaprendelet 11. cikke (2) bekezdése értelmében érvényét veszti,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
(1) A 2604/2000/EK tanácsi rendelet 1. cikke (3) bekezdésében a táblázat az indiai gyártók tekintetében az alábbiakkal egészül ki:
Ország
Vállalat
Végleges védővám
(euró/t)
Kiegészítő TARIC-kód
„India
South Asian Petrochem Limited
88,9
A585”
(2) Az ezúton kivetett vámot visszamenőleges hatállyal is be kell szedni az érintett termék olyan behozatala után, amelyet a 33/2005/EK rendelet 3. cikkének megfelelően nyilvántartásba vettek.
(3) Az (1) bekezdéstől eltérve a végleges dömpingellenes vám nem alkalmazandó a 2. cikk értelmében szabad forgalomba bocsátott behozatalra.
(4) Eltérő rendelkezés hiányában a vámokra vonatkozó hatályos rendelkezéseket kell alkalmazni.
2. cikk
A 2604/2000/EK rendelet 2. cikkének (3) bekezdésében a táblázat az indiai gyártók tekintetében az alábbiakkal egészül ki:
Vállalat
Ország
Kiegészítő TARIC-kód
„South Asian Petrochem Limited
India
A585”
3. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező, és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Luxembourgban, 2005. október 6-án