A TANÁCS 2005/19/EK IRÁNYELVE
(2005. február 17.)
a különböző tagállamok társaságainak egyesülésére, szétválására, eszközátruházására és részesedéscseréjére alkalmazandó adóztatás közös rendszeréről szóló 90/434/EGK irányelv módosításáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 94. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára,
tekintettel az Európai Parlament véleményére (1),
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (2),
mivel:
(1)
A 90/434/EGK irányelv (3) a verseny szempontjából semleges közös szabályokat vezetett be az üzleti vállalkozások átalakulására vonatkozóan.
(2)
A 90/434/EGK irányelv célkitűzése az üzleti vállalkozások átszervezéséből származó jövedelem, nyereség és tőkenyereség halasztott adóztatása és a tagállamok adóztatási jogának megőrzése.
(3)
A 90/434/EGK irányelv egyik célja, hogy megszüntesse a belső piac működésének akadályait, mint például a kettős adóztatást. Amennyiben ez a célkitűzés az említett irányelv rendelkezései révén nem valósítható meg teljes mértékben, a tagállamoknak meg kell hozniuk az e célkitűzés megvalósításhoz szükséges intézkedéseket.
(4)
A 90/434/EGK irányelv 1992. januári végrehajtását követően szerzett tapasztalatok kimutatták, hogy az irányelv különböző módokon javítható, illetve hogy mely módon lehetne az 1990-ben elfogadott közös szabályok előnyeit kiterjeszteni.
(5)
2001. október 8-án a Tanács elfogadta az európai részvénytársaság (SE) statútumáról szóló 2157/2001/EK rendeletet (4), valamint az európai részvénytársaság statútumának a munkavállalói részvételre vonatkozó kiegészítéséről szóló 2001/86/EK irányelvet (5). Hasonlóképpen, 2003. július 22-én a Tanács elfogadta az európai szövetkezet (SCE) statútumáról szóló 1435/2003/EK rendeletet (6), valamint az európai szövetkezet statútumának a munkavállalói részvétel tekintetében történő kiegészítéséről szóló 2003/72/EK irányelvet (7). Ezeknek a jogi eszközöknek az egyik legfontosabb eleme, hogy mind az SE, mind pedig az SCE megszűnés és felszámolás nélkül áthelyezheti a létesítő okirat szerinti székhelyét egyik tagállamból a másikba.
(6)
A létesítő okirat szerinti székhely áthelyezése a Szerződés 43. és 48. cikkében meghatározottak szerinti letelepedés szabadságának gyakorlását jelenti. Nem kerül sor eszközátruházásra, és nem származik belőle jövedelem, nyereség vagy tőkenyereség a társaság, valamint annak tagjai (részvényesei) számára. A társaságnak a létesítő okirat szerinti székhely áthelyezésével történő átszervezésre vonatkozó döntését nem akadályozhatják a közösségi joggal ellentétes diszkriminatív adószabályok vagy a nemzeti adójogszabályokból eredő korlátozások, hátrányok, illetve torzulások. Egy SE vagy SCE létesítő okirat szerinti székhelyének egyik tagállamból a másikba való áthelyezésének nem lehet minden esetben az a következménye, hogy az SE vagy SCE a továbbiakban nem rendelkezik az első tagállamban illetőséggel. Az SE vagy SCE adóügyi illetőségét továbbra is a nemzeti jogszabályok és az adóügyi egyezmények határozzák meg.
(7)
Egy társaság létesítő okirat szerinti székhelyének áthelyezése vagy az áthelyezéssel kapcsolatos olyan esemény, amely az adóügyi illetőséget tekintve változást eredményez, valamilyen formában adóztatást eredményezhet abban a tagállamban, ahonnan a létesítő okirat szerinti székhelyet áthelyezték. Abban az esetben is sor kerülhet adóztatásra, ha a létesítő okirat szerinti székhely áthelyezése vagy az áthelyezéssel kapcsolatos esemény nem jár az adóügyi illetőség megváltozásával. Ennek az eshetőségnek a megoldására - az SE-t vagy SCE-t illetően - a 90/434/EGK irányelv új szabályokkal egészült ki. Abban az esetben, ha a létesítő okirat szerinti székhely áthelyezését követően az SE vagy az SCE eszközei ténylegesen kapcsolatban maradnak az SE-hez vagy az SCE-hez tartozó és abban a tagállamban található valamely állandó telephellyel, ahonnan a létesítő okirat szerinti székhelyet áthelyezték, az állandó telephelynek a 90/434/EGK irányelv 4., 5. és 6. cikkében meghatározottakhoz hasonló előnyöket kell biztosítani. Ezek a cikkek az adómentes céltartalékokról és tartalékokról, valamint a veszteségek továbbviteléről szólnak. Továbbá a Szerződés elveivel összhangban ki kell zárni a tagoknak (részvényeseknek) a létesítő okirat szerinti székhely áthelyezése esetén történő megadóztatását. Tekintettel a tagállamoknak a Szerződés szerinti azon kötelezettségére, hogy meghozzanak minden szükséges intézkedést a kettős adózás eltörlésére, egyelőre nem szükséges az SE vagy az SCE adóügyi illetőségét szabályozó közös szabályokat megállapítani.
(8)
A 90/434/EK irányelv nem foglalkozik az állandó telephely olyan, valamely másik tagállamban keletkező veszteségeivel, amelyeket az SE vagy SCE illetősége szerinti tagállamban mutatnak ki. Különösképpen, ha az SE vagy SCE létesítő okirat szerinti székhelyét áthelyezik valamely másik tagállamba, ez nem akadályozza a korábbi illetőség szerinti tagállamot abban, hogy kellő időben beszámítsa az állandó telephely veszteségeit.
(9)
A 90/434/EGK irányelv nem terjed ki arra a fajta szétválásra, amikor az egyes tevékenységi ágait áthelyező társaság nem szűnik meg. Az irányelv 4. cikkét ezért ki kell terjeszteni az ilyen esetekre is.
(10)
A 90/434/EGK irányelv 3. cikke meghatározza a hatálya alá tartozó társaságokat, az irányelv melléklete pedig felsorolja azokat a társasági formákat, amelyekre az irányelvet alkalmazni kell. Egyes társasági formák azonban nem szerepelnek az említett mellékletben annak ellenére, hogy adózási szempontból valamely tagállamban illetőséggel rendelkeznek, és ott társasági adó fizetésére kötelezettek. A tapasztalat azt mutatja, hogy ez egy indokolatlan hiányosság, és az irányelv hatályát ezért ki kell terjeszteni mindazokra a jogalanyokra, amelyek a Közösségen belül határokon átnyúló tevékenységeket folytathatnak, és megfelelnek minden szükséges követelménynek.
(11)
Mivel az SE részvénytársaság, az SCE pedig szövetkezet, és jellegében mindkettő hasonló a 90/434/EGK irányelv hatálya alá tartozó más társasági formákhoz, az SE-t és az SCE-t is be kell illeszteni a 90/434/EGK irányelv mellékletében szereplő jegyzékbe.
(12)
Az ezen irányelv mellékletébe illesztett többi új társaság az illetősége szerinti tagállamban társaságiadó-alany, de néhányat közülük más tagállamok adózási szempontból átláthatónak tekintenek. A 90/434/EGK irányelv előnyeinek érvényesítése érdekében az egyes tagállamoknak, amelyek az adott tagállamban illetőséggel nem rendelkező társaságiadó-alanyokat adózási szempontból átláthatóként kezelik, biztosítaniuk kell ezek számára az irányelv előnyeit. Mivel azonban a tagállamok ezeket a társaságiadó-alanyokat az adózás szempontjából különbözőképpen kezelik, lehetőséget kell biztosítani a tagállamok számára, hogy úgy dönthessenek, nem alkalmazzák az irányelv vonatkozó rendelkezéseit abban az esetben, amikor ezeknek az adófizetőknek a közvetlen vagy közvetett tagjait (részvényeseit) adóztatják.
(13)
Abban az esetben, ha a 90/434/EGK irányelv által szabályozott ügyletekbe kezdő társaságok tagjait (részvényeseit) adózási szempontból átláthatóként kezelik, a tagokban (részvényesekben) érdekeltséggel rendelkező személyeket nem lehet az átalakulási ügyletek alkalmával megadóztatni.
(14)
Kétségek állnak fenn a 90/434/EGK irányelvnek a fióktelepek leányvállalatokká történő átalakítására való alkalmazásával kapcsolatban. Az ilyen műveletek során a 90/434/EGK irányelv 2. cikkének i) pontja szerint „tevékenységi ágazatot” képező, állandó telephelyhez tartozó eszközöket egy újonnan létrehozott társaságra ruháznak át, amely az átadó társaság leányvállalata lesz, és egyértelművé kell tenni, hogy amennyiben egy olyan, valamely tagállamban található társaság eszközeinek egy másik tagállamban található társaságnak való átadásáról van szó, amelynek állandó telephelye az utóbbi tagállamban van, az ügylet ezen irányelv hatálya alá tartozik.
(15)
A „részesedéscsere” fogalmának jelenlegi, a 90/434/EK irányelv 2. cikke d) pontjában foglalt meghatározása nem pontosítja, hogy a „részesedés” szó magában foglalja-e a szavazati jogok egyszerű többségét biztosító részesedéseken túli további részesedések megszerzését is. Nem szokatlan a társaságok alapszabályainak és szavazási szabályainak oly módon való megfogalmazása, hogy a vevőnek további részesedést kell szereznie ahhoz, hogy az érintett társaság teljes irányítását megszerezze. Ezért a „részesedéscsere” fogalmát módosítani kell annak megállapítása érdekében, hogy ez a fogalom magában foglal minden további részesedésszerzést is.
(16)
Az egyesülések és szétválások esetén az átvevő társaságnak nyeresége származhat az átvett eszközök és források, valamint azon részvények értékkülönbségéből, amelyekkel az átadó társaságban esetleg rendelkezett, és amelyek az ilyen műveleteket követően megszűnnek. A 90/434/EGK irányelv 7. cikke rendelkezik az ilyen tőkenyereségek adómentességéről, mivel ezek a nyereségek ugyanúgy az átadó társaság felosztott nyereségének formájában is keletkezhetnek, amelyek a különböző tagállamok anya- és leányvállalatai esetében alkalmazandó adóztatás közös rendszeréről szóló, 1990. július 23-i 90/435/EGK tanácsi irányelv (8) értelmében adómentesek lettek volna. A 90/434/EGK és a 90/435/EGK irányelv célkitűzései e konkrét kérdésben megegyeznek, ugyanakkor a szükséges feltételek nem azonosak. Ezért a 90/434/EGK irányelvet módosítani kell annak érdekében, hogy követelményei a 90/435/EGK irányelv követelményeihez igazodjanak, és figyelembe vegyék az ebben az irányelvben foglalt alacsonyabb részesedési küszöbértéket.
(17)
A 90/434/EGK irányelvnek a részleges szétválásra és az SE vagy az SCE létesítő okirat szerinti székhelyének áthelyezésére való kiterjesztése miatt ennek megfelelően módosítani kell az adókijátszás és az adókikerülés megakadályozására vonatkozó rendelkezés hatályát.
(18)
A 90/434/EGK irányelvet ezért ennek megfelelően módosítani kell,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
A 90/434/EGK irányelv a következőképpen módosul:
1.
A cím helyébe a következő lép:
2.
Az 1. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„1. cikk
Ezt az irányelvet valamennyi tagállamnak alkalmaznia kell a következőkre:
a)
azon egyesülések, szétválások, részleges szétválások, eszközátruházások és részesedéscserék, amelyekben két vagy több tagállam társaságai érintettek,
b)
az európai részvénytársaság (SE) statútumáról szóló, 2001. október 8-i 2157/2001/EK tanácsi rendeletben (9) meghatározott európai részvénytársaságok (Societas Europaea vagy SE) és az európai szövetkezet (SCE) statútumáról szóló, 2003. július 22-i 1435/2003/EK tanácsi rendeletben (10) meghatározott európai szövetkezetek (SCE) létesítő okirat szerinti székhelyének egyik tagállamból egy másik tagállamba történő áthelyezésére.”
3.
A 2. cikk a következőképpen módosul:
a)
A szöveg a következő bekezdéssel egészül ki:
„b a)
„részleges szétválás”: az a művelet, amellyel egy társaság, anélkül hogy megszűnne, átadja egy vagy több tevékenységi ágazatát - de legalább egy tevékenységi ágazatot az átadó társaságnál hagyva - egy vagy több meglévő vagy új társaság részére, az eszközöket és a forrásokat átvevő társaságok tőkéjét megtestesítő értékpapíroknak a saját tagjai (részvényesei) részére arányosan történő kibocsátásáért, és adott esetben az említett értékpapírok névértéke - vagy névérték hiányában a könyv szerinti érték - 10 %-át meg nem haladó készpénz kifizetéséért cserében;”
b)
a d) bekezdés helyébe a következő lép:
„d)
„részesedéscsere”: az a művelet, amellyel egy társaság egy másik társaságban a szavazati jogok többségét biztosító részesedést szerez, vagy - ha már ilyen többséggel rendelkezik - további részesedést szerez, és az utóbbi társaság tagjainak (részvényeseinek) értékpapírjaiért cserében a saját jegyzett tőkéjét megtestesítő értékpapírokat bocsát ki, és adott esetben cserében a kibocsátott értékpapírok névértéke - vagy névérték hiányában a könyv szerinti érték - 10 %-át meg nem haladó készpénzt fizet ki;”
c)
A szöveg a következő bekezdéssel egészül ki:
„j)
»a létesítő okirat szerinti székhely áthelyezése«: az a művelet, amellyel egy SE vagy egy SCE, felszámolás vagy új jogi személy létrehozása nélkül áthelyezi a létesítő okirat szerinti székhelyét egyik tagállamból egy másik tagállamba.”
4.
A 3. cikk c) pontjának az Olaszországra vonatkozó nyolcadik francia bekezdése helyébe a következő lép:
„-
Olaszországban: imposta sul reddito delle società,”
5.
A II. cím megnevezése helyébe a következő megnevezés lép:
6.
A 4. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„4. cikk
(1) Az egyesülés, szétválás vagy részleges szétválás nem eredményezheti a tőkenyereség olyan megadóztatását, amelyet az átadott eszközök és források valódi értéke és adózási célra szolgáló értéke közötti különbségre vonatkoztatva számították ki.
E cikk alkalmazásában:
a)
„adózási célra szolgáló érték”: azon érték, amelynek alapján adózási célra bármilyen nyereséget vagy veszteséget kiszámítottak volna az átadó társaság jövedelmére, nyereségére vagy tőkenyereségére vetítve, ha ezen eszközöket és forrásokat az egyesülés, szétválás vagy részleges szétválás időpontjában, de függetlenül az egyesüléstől, szétválástól vagy részleges szétválástól értékesítették volna;
b)
„átadott eszközök és források”: az átadó társaság olyan eszközei és forrásai, amelyek az egyesülés, szétválás vagy részleges szétválás következtében az átvevő társaság állandó telephelyéhez ténylegesen kapcsolódnak az átadó társaság szerint illetékes tagállamban, és amelyek részben szerepet játszanak az adózási célra számításba vett nyereségek és veszteségek létrehozásában.
(2) Amennyiben az (1) bekezdést alkalmazni kell és valamely tagállam egy, az adott tagállamban illetőséggel nem rendelkező átadó társaságot adózási szempontból átláthatónak ítél az azon jogból fakadó jogi sajátosságairól alkotott értékelése alapján, amely szerint az adott társaság létrejött, és következésképpen megadóztatja a tagokat (részvényeseket) az átadó társaság nyereségéből való részesedésük után, ahogyan és amikor ezek a nyereségek felmerülnek, akkor az adott tagállam nem adóztathatja az olyan jövedelmet, nyereséget vagy tőkenyereséget, amelynek mértékét az átadott eszközök és források reálértéke és adózási célra szolgáló értéke közötti különbségre vonatkoztatva számították ki.
(3) Az (1) és (2) bekezdést csak akkor kell alkalmazni, ha az átvevő társaság az átadott eszközök és források vonatkozásában bármely új értékcsökkenést, illetve nyereséget vagy veszteséget azon szabályokkal összhangban számítja ki, amelyek az átadó társaságra vagy társaságokra vonatkoztak volna, ha az egyesülés, szétválás vagy részleges szétválás nem történt volna meg.
(4) Amennyiben az átadó társaság szerint illetékes tagállam joga alapján az átvevő társaság jogosult arra, hogy az átadott eszközök és források vonatkozásában bármely új értékcsökkenést, illetve nyereséget vagy veszteséget a (3) bekezdésben megállapítottaktól eltérő alapon számítsa ki, akkor az (1) bekezdést nem lehet azon eszközökre és a forrásokra alkalmazni, amelyek tekintetében a társaság ilyen választási lehetőséggel élt.”
7.
A 6. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„6. cikk
Ha az 1. cikk a) bekezdésében említett műveletek az átadó társaság szerint illetékes tagállamban lévő társaságok között jöttek létre, akkor abban a mértékben, amelyben az adott tagállam az átvevő társaság számára az átadó társaság adózási célból még ki nem merített veszteségeinek továbbvitelét lehetővé tevő rendelkezéseket alkalmazna, a tagállam e rendelkezéseket kiterjesztheti úgy, hogy azok az ilyen veszteségeknek az átvevő társaság e tagállam területén található állandó telephelye általi továbbvitelére is vonatkozzanak.”
8.
A 7. cikk (2) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(2) A tagállamok eltérhetnek az (1) bekezdésben foglaltaktól, amennyiben az átvevő társaság 20 %-nál kisebb részesedéssel rendelkezik az átadó társaság tőkéjében.
2007. január 1-jétől a részesedés minimális aránya 15 %. 2009. január 1-jétől a részesedés minimális aránya 10 %.”
9.
A 8. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„8. cikk
(1) Egyesülés, szétválás vagy részesedéscsere esetén az átvevő vagy a megszerző társaság tőkéjét megtestesítő értékpapírok átruházása az átadó vagy a megszerzett társaság tagjára (részvényesére) ez utóbbi társaság tőkéjét megtestesítő értékpapírokért cserében, önmagában nem adhat okot az említett tag (részvényes) jövedelmének, nyereségének vagy tőkenyereségének megadóztatására.
(2) Részleges szétválás esetén az átvevő társaság tőkéjét megtestesítő értékpapíroknak az átadó társaság tagjára (részvényesére) történő átruházása önmagában nem indokolhatja az említett tag (részvényes) jövedelmének, nyereségének vagy tőkenyereségének megadóztatását.
(3) Amennyiben egy tagállam egy tagot (részvényest) adózási szempontból átláthatónak ítél az azon jogból fakadó jogi sajátosságairól alkotott értékelése alapján, amely szerint az adott tag (részvényes) létrejött, és következésképpen megadóztatja a tagokban (részvényesekben) érdekeltséggel rendelkező személyeket a tag (részvényes) nyereségéből való részesedésük után, ahogyan és amikor ezek a nyereségek felmerülnek, akkor az adott tagállam nem adóztathatja meg az adott személyeknek az átvevő vagy a megszerző társaság tőkéjét megtestesítő értékpapíroknak a tagra (részvényesre) történő átruházásából származó jövedelmét, nyereségét vagy tőkenyereségét.
(4) Az (1) és (3) bekezdést csak akkor kell alkalmazni, ha a tag (részvényes) az átvett értékpapírokhoz nem rendel magasabb adózási célra szolgáló értéket, mint amekkora a kicserélt értékpapírok értéke volt közvetlenül az egyesülés, szétválás vagy csere előtt.
(5) A (2) és (3) bekezdést csak akkor kell alkalmazni, ha a tag (részvényes) az átvett és az átadó társaságnál tartott értékpapírok összegéhez nem rendel magasabb adózási célra szolgáló értéket, mint amekkora az átadó társaságnál tartott értékpapírok értéke volt közvetlenül a részleges szétválás előtt.
(6) Az (1), (2) és (3) bekezdés alkalmazása nem akadályozza a tagállamokat abban, hogy az átvett értékpapírok későbbi átruházásából származó nyereséget ugyanúgy megadóztassák, mint a megszerzés előtt meglévő értékpapírok átruházásából származó nyereséget.
(7) E cikk alkalmazásában az „adózási célra szolgáló érték”: az az érték, amelynek alapján bármely nyereséget vagy veszteséget a társaság tagjának (részvényesének) jövedelmére, nyereségére vagy tőkenyereségére vonatkozóan adózás céljára számítanának ki.
(8) Amennyiben a tag (részvényes) az illetősége szerinti tagállam joga alapján választhat olyan adóeljárást, amely különbözik a (4) és (5) bekezdésben megállapítottaktól, akkor az (1), (2) és (3) bekezdést nem lehet alkalmazni azon értékpapírok tekintetében, amelyekkel kapcsolatban ilyen választási lehetőséggel élt.
(9) Az (1), (2) és (3) bekezdés nem akadályozza a tagállamokat abban, hogy a tagok (részvényesek) megadóztatásakor számításba vegyenek az egyesüléssel, szétválással, részleges szétválással vagy részvénycserével kapcsolatos bármilyen készpénzfizetést.”
10.
A 10. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„10. cikk
(1) Ha az egyesülés, szétválás, részleges szétválás vagy eszközátruházás során az átadott eszközök magukban foglalják az átadó társaság azon állandó telephelyét, amely nem az átadó társaság szerint illetékes tagállamban helyezkedik el, akkor az átadó társaság szerint illetékes tagállam lemond arról a jogáról, hogy megadóztassa az említett állandó telephelyet.
Az átadó társaság szerint illetékes tagállam visszapótolhatja az említett társaság adóköteles nyereségébe az állandó telephely azon veszteségeit, amelyeket adott esetben korábban beszámíthattak volna az említett államban lévő társaság adóköteles nyereségébe, és amelyeket még nem számítottak be.
Azon tagállam, amelyben az állandó telephely található, valamint az átvevő társaság szerint illetékes tagállam ezen irányelv rendelkezéseit úgy alkalmazza az ilyen átruházásokra, mintha az a tagállam lenne az átadó társaság szerint illetékes tagállam, ahol az állandó telephely található.
Ezeket a rendelkezéseket abban az esetben is alkalmazni kell, ha az állandó telephely ugyanazon tagállamban található, mint amelyben az átvevő társaság illetőséggel rendelkezik.
(2) Az (1) bekezdéstől eltérve, amennyiben az átadó társaság szerint illetékes tagállam a teljes körű adókötelezettség rendszerét alkalmazza, akkor e tagállamnak joga van megadóztatni az állandó telephely egyesülésből, szétválásból, részleges szétválásból vagy eszközátruházásból származó nyereségét vagy tőkenyereségét, feltéve, hogy mentességet ad azon adóra, amelyet ezen irányelv rendelkezéseinek alkalmazása nélkül ezen nyereségekre vagy tőkenyereségekre az állandó telephely elhelyezkedése szerinti tagállamban felszámítottak volna, ugyanolyan módon és ugyanolyan összegben, mint ahogyan és amilyen összegben az adott tagállam a társaságot megadóztatta volna, ha az adót ténylegesen ráterheli és az befizetésre kerül.”
11.
A szöveg a következő címmel egészül ki:
„IVa. CÍM
Az átlátható jogalanyok különleges esete
10a. cikk
(1) Amennyiben valamely tagállam egy, az adott tagállamban illetőséggel nem rendelkező átadó vagy megszerzett társaságot adózási szempontból átláthatónak ítél az azon jogból fakadó jogi sajátosságairól alkotott értékelése alapján, amely szerint az adott társaság létrejött, joga van nem alkalmazni ezen irányelv rendelkezéseit a társaság közvetlen vagy közvetett tagjának (részvényesének) a társaság jövedelme, nyeresége vagy tőkenyeresége tekintetében történő adóztatásakor.
(2) Az (1) bekezdésben említett jogot gyakorló tagállam mentességet adhat azon adó tekintetében, amely ezen irányelv rendelkezéseinek alkalmazása nélkül az adózási szempontból átlátható társaságot terhelte volna jövedelme, nyeresége vagy tőkenyeresége tekintetében, ugyanolyan módon és ugyanolyan összegben, mint ahogyan és amilyen összegben az adott tagállam a társaságot megadóztatta volna, ha az adót ténylegesen ráterheli és az befizetésre kerül.
(3) Amennyiben egy tagállam egy, az adott tagállamban illetőséggel nem rendelkező átvevő vagy megszerző társaságot adózási szempontból átláthatónak ítél az azon jogból fakadó jogi sajátosságairól alkotott értékelése alapján, amely szerint az adott társaság létrejött, joga van nem alkalmazni a 8. cikk (1), (2) és (3) bekezdését.
(4) Amennyiben egy tagállam egy, az adott tagállamban illetőséggel nem rendelkező átvevő társaságot adózási szempontból átláthatónak ítél az azon jogból fakadó jogi sajátosságairól alkotott értékelése alapján, amely szerint az adott társaság létrejött, akkor az adott tagállam annak bármely közvetlen vagy közvetett tagja (részvényese) tekintetében adózási szempontból ugyanolyan bánásmódot alkalmazhat, mint amilyet akkor alkalmazna, ha az átvevő társaság az adott tagállamban illetőséggel rendelkezne.”
12.
A szöveg a következő címmel egészül ki:
„IVb. CÍM
Az SE vagy az SCE létesítő okirat szerinti székhelyének áthelyezésére alkalmazandó szabályok
10b. cikk
(1) Amennyiben
a)
valamely SE vagy SCE létesítő okirat szerinti székhelyét egyik tagállamból a másikba helyezi át, vagy
b)
létesítő okirat szerinti székhelyének egyik tagállamból egy másikba történő áthelyezésével kapcsolatban egy, az előbbi tagállamban illetőséggel rendelkező SE vagy SCE megszűnik az adott tagállamban illetőséggel rendelkezni, és a továbbiakban egy másik tagállamban rendelkezik illetőséggel,
akkor a létesítő okirat szerinti székhely áthelyezése vagy az illetőség megszűnése abban a tagállamban, ahonnan az adott létesítő okirat szerinti székhelyet áthelyezték, nem adhat okot az SE vagy SCE olyan eszközeiből és forrásaiból származó tőkenyereségeinek a 4. cikk (1) bekezdésének megfelelően kiszámított megadóztatására, amelyek ennek következtében továbbra is ténylegesen kapcsolódnak az SE vagy SCE valamely állandó telephelyéhez abban a tagállamban, amelyből a létesítő okirat szerinti székhelyet áthelyezték, és amelyek szerepet játszanak az adózási célra számításba vett nyereségek és veszteségek létrehozásában.
(2) Az (1) bekezdést csak akkor kell alkalmazni, ha az SE vagy SCE az adott állandó telephelyhez továbbra is ténylegesen kapcsolódó eszközök és források vonatkozásában új értékcsökkenést és bármely nyereséget vagy veszteséget úgy számol el, mintha a létesítő okirat szerinti székhely áthelyezésére nem került volna sor, vagy nem szűnt volna meg az SE vagy SCE eszerinti illetősége az adózás szempontjából.
(3) Abban az esetben, ha az adott tagállam joga alapján az SE vagy SCE jogosult arra, hogy az adott tagállamban fennmaradó eszközök és források vonatkozásában bármilyen új értékcsökkenést, illetve nyereséget vagy veszteséget a (2) bekezdésben megállapítottaktól eltérő alapon számítson ki, akkor az (1) bekezdést nem lehet azon eszközökre és forrásokra alkalmazni, amelyek vonatkozásában ilyen választási lehetőséggel élt a társaság.
10c. cikk
(1) Amennyiben
a)
valamely SE vagy SCE létesítő okirat szerinti székhelyét egyik tagállamból a másikba helyezi át, vagy
b)
létesítő okirat szerinti székhelyének egyik tagállamból egy másikba történő áthelyezésével kapcsolatban egy, az előbbi tagállamban illetőséggel rendelkező SE vagy SCE megszűnik az adott tagállamban illetőséggel rendelkezni, és a továbbiakban egy másik tagállamban rendelkezik illetőséggel,
akkor a tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy amennyiben az SE vagy SCE által a létesítő okirat szerinti székhely áthelyezését megelőzően képzett céltartalék és tartalék részben vagy teljes mértékben mentes az adó alól és nem külföldi állandó telephelytől származik, az SE-nek vagy SCE-nek az azon tagállamban elhelyezkedő állandó telephelye, amelyből a létesítő okirat szerinti székhelyet áthelyezték, az ilyen céltartalékot vagy tartalékot ugyanazzal az adómentességgel vihesse át.
(2) Olyan mértékben, amennyiben egy, a létesítő okirat szerinti székhelyét valamely tagállam területén belül áthelyező társaság továbbvihetné vagy visszakönyvelhetné az olyan veszteségeket, amelyeket adó céljából még nem használtak fel, az adott tagállam engedélyezi a területén elhelyezkedő és a létesítő okirat szerinti székhelyét áthelyező SE vagy SCE állandó telephelye számára az SE vagy SCE azon veszteségeinek továbbvitelét, amelyeket adó céljából még nem használtak fel, feltéve, hogy a veszteségek továbbvitele vagy visszakönyvelése hasonló körülmények között egy olyan társaságnak is módjában állt volna, amelynek létesítő okirat szerinti székhelye továbbra is az adott tagállamban helyezkedik el, vagy amely továbbra is az adott tagállamban rendelkezik adózási célú illetőséggel.
10d. cikk
(1) Valamely SE vagy SCE létesítő okirat szerinti székhelyének áthelyezése önmagában nem adhat okot a tagok (részvényesek) jövedelmének, nyereségének vagy tőkenyereségének bármely megadóztatására.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazása nem akadályozza a tagállamokat abban, hogy megadóztassák a létesítő okirat szerinti székhelyét áthelyező SE vagy SCE tőkéjét megtestesítő értékpapírok későbbi átruházásából származó nyereséget.”
13.
A 11. cikk (1) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(1) A tagállamok a II., III., IV. és IVb. cím rendelkezéseinek, vagy ezek bármely részének az alkalmazását visszautasíthatják, vagy megvonhatják az azokból származó előnyöket, ha úgy tűnik, hogy valamely SE vagy SCE egyesülésének, szétválásának, részleges szétválásának, eszközátruházásának, részesedéscseréjének vagy létesítő okirat szerinti székhelye áthelyezésének:
a)
alapvető célkitűzése vagy alapvető célkitűzéseinek egyike az adó kijátszására vagy az adó elkerülésére irányul; azon tény, hogy az 1. cikkben említett műveletek egyikét nem olyan valós üzleti okból hajtják végre, mint amilyen a műveletben részt vevő társaságok tevékenységeinek az átszervezése vagy ésszerűsítése, arra a feltételezésre adhat okot, hogy a művelet alapvető célkitűzése vagy alapvető célkitűzéseinek egyike az adó kijátszása vagy az adó elkerülése;
b)
eredménye, hogy a társaság, akár részt vesz a műveletben, akár nem, már nem teljesíti azon feltételeket, amelyek a munkavállalóknak a társaság szerveiben való képviseletéhez szükségesek azon megállapodásokkal összhangban, amelyek a műveletet megelőzően hatályban voltak.”
14.
A melléklet helyébe az ezen irányelv mellékletének szövege lép.
2. cikk
(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy mind az SE vagy SCE létesítő okirat szerinti székhelyének áthelyezése tekintetében ezen irányelv rendelkezéseinek, mind pedig az irányelv melléklete a) szövegrészének 2006. január 1-jéig megfeleljenek. A tagállamok haladéktalanul közlik a Bizottsággal e rendelkezések szövegét, valamint az e rendelkezések és az ezen irányelv közötti kapcsolatot leíró megfelelési táblázatot.
Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
(2) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek az (1) bekezdésben említettektől eltérő egyéb rendelkezések tekintetében 2007. január 1-jéig megfeleljenek. A tagállamok haladéktalanul közlik a Bizottsággal e rendelkezések szövegét, valamint az e rendelkezések és az ezen irányelv közötti kapcsolatot leíró megfelelési táblázatot.
Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni.
(3) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
3. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 2005. február 17-én.