A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2006. december 20.)
a C 24/2004 (ex NN 35/2004), Svédország által a földfelszíni sugárzású digitális televízió bevezetése érdekében végrehajtott intézkedésről
(az értesítés a C(2006) 6923. számú dokumentummal történt)
(Csak a svéd nyelvű szöveg hiteles)
(EGT vonatkozású szöveg)
(2007/258/EK)
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösség létrehozó szerződésére és különösen annak 88. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére,
miután felhívta az érdekelt feleket, hogy a fenti rendelkezéseknek megfelelően tegyék meg észrevételeiket, és ezen észrevételek figyelembevételével (1),
mivel:
1. ELJÁRÁS
(1)
A Nordic Satellite AB (továbbiakban: NSAB) (2) műholdas szolgáltató 2001. augusztus 9-én kelt levelében panaszt tett az Európai Bizottságnál (a továbbiakban: Bizottság) egy feltételezett állami támogatás ügyében, amelyet a svéd állam nyújtott a Teracom AB (a továbbiakban: Teracom) nevű svéd földfelszíni sugárzású hálózatüzemeltető, illetve bizonyos leányvállalatai számára a földfelszíni sugárzású digitális televízió svédországi bevezetése kapcsán (3). 2001 november 28-án benyújtott levelében a Viasat AB (a továbbiakban: Viasat) nevű televíziós műsorszolgáltató, amely ingyenes és előfizetéses televíziós csatornákat egyaránt üzemeltet, az NSAB által benyújtott panaszhoz nagyon hasonló panasszal élt.
(2)
Az előzetes vizsgálat után a Bizottság 2004 július 14-én kelt levelében tájékoztatta Svédországot, hogy a feltételezett támogatás kapcsán az EK-Szerződés 88. cikke (2) bekezdése szerinti hivatalos vizsgálati eljárás kezdeményezéséről határozott (a továbbiakban: az eljárás megindításáról szóló határozat). Az eljárás megindításáról szóló bizottsági határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában2004. szeptember 25-én jelent meg. A határozat felszólította Svédországot és a többi érdekelt felet, hogy a feltételezett támogatás tekintetében tegyék meg észrevételeiket.
(3)
A Bizottság 2004. október 29-én kézhez kapta a svéd kormány válaszát (a továbbiakban: 2004. október 29-i válasz) a Bizottság eljárás megindításáról szóló határozatára. A Bizottság további hozzászólásokat kapott a következő érdekelt felektől: B2 Bredband AB (a továbbiakban: B2) (4), European Cable Communications Association (a továbbiakban: ECCA) (5), European Satellite Operators Association (a továbbiakban: ESOA) (6), NSAB (7), Telenor Broadcast Holding AS (a továbbiakban: Telenor Broadcast) (8), TeliaSonera AB (a továbbiakban: TeliaSonera) (9), UGC Europe, Inc. (a továbbiakban: UGC) (10) és Viasat (11).
(4)
A Bizottság 2004. november 17-i és 2006 január 17-i leveleiben továbbította az érdekelt felek véleményét a svéd kormánynak. A kormány a véleményekhez fűzött megjegyzéseit 2004. december 20-i és 2006. március 20-i leveleiben nyújtotta be.
(5)
A Bizottság 2004. november 22-én megbeszélést tartott az ECCA szervezettel. Az NSAB és az ESOA képviselőivel is folytak tárgyalások, 2005. március 1-én, valamint 2005. november 21-én és. 30-án.
(6)
A Bizottság 2006. február 8-án, 2006. április 7-én, 2006. május 31-én és 2006. augusztus 30-án kelt leveleiben további tájékoztatást kért Svédországtól. A kormány 2006. március 20-án (a továbbiakban: március 20-i válasz) (iktatva: 2006. március 22.), 2006. április 25-én (a továbbiakban: április 25-i válasz) (iktatva: 2006. október 24.), 2006. május 5-én (a továbbiakban: május 5-i válasz) (iktatva: 2006. május 11.), 2006. június 15-én (iktatva: 2006. június 16.) és 2006. szeptember 1-jén (iktatva: 2006. szeptember 4.) kelt leveleiben válaszolt.
2. HÁTTÉR
(7)
Jelen határozat arra a feltételezett állami támogatásra vonatkozik, melyet a Teracom és leányvállalata, a Boxer TV-Access (a továbbiakban: Boxer) kaptak (a továbbiakban, ellenkező megjegyzés hiányában a Teracomot és leányvállalatait együttesen Teracom néven említjük), a svédországi digitális televízió földfelszíni sugárzású platformjának kialakításával kapcsolatban (12). A panaszosok szerint a Teracom közvetlen és közvetett gazdasági támogatást kapott a svéd államtól, az SVT és az UR állami műsorszóró cégek útján. A támogatást feltételezett módon arra használták, hogy a földfelszíni digitális sugárzást jogtalan versenyelőnyhöz juttassák egyéb digitális műsorszórási technológiákkal, pl. a kábeltelevízióval és a műholdas műsorszórással szemben.
(8)
E határozat nem taglalja Svédország mulasztását azon jogszabályok és egyéb rendeletek alkalmazásában, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljenek a tagállamok és a közvállalkozások közötti pénzügyi kapcsolatok átláthatóságára vonatkozó előírásoknak, mivel az Európai Közösségek Bírósága ezzel a kérdéssel külön foglalkozott (13).
3. AZ ÉRINTETT VÁLLALATOK
3.1. Vállalatok, amelyek Svédországban a földfelszíni digitális sugárzási technológia kialakításában részt vesznek
3.1.1. Teracom
(9)
A Teracom olyan vállalat, amelynek felelőssége Svédországban a földfelszíni sugárzású televízió infrastruktúrájának kiépítése és üzemeltetése. A Teracom t állami vállalat, amelyet 1992-ben alapítottak, hogy átvegye a televízió- és rádióprogramok sugárzásának feladatát a Televerket-től (14).
(10)
Alapító okirata szerint a Teracom rádió- és tv-programokat sugároz, illetve terjeszt, valamint olyan más szolgáltatásokat fejleszt, visz piacra és nyújt, amelyek sugárzási- és terjesztési tevékenységével kapcsolatosak, vagy azzal összeegyeztethetők. Ezen utóbbi egyéb szolgáltatások főképpen telekommunikációs és információs szolgáltatásokból állnak.
(11)
A Teracom alapítása óta egyedül birtokolja és működteti Svédország egyetlen földfelszíni sugárzású hálózatát (15). A földfelszíni sugárzás platformján keresztül történő sugárzás érdekében a magán- és kereskedelmi televíziós csatornák a Teracommal sugárzási szerződéseket kötnek, és fizetnek Teracomnak az általa nyújtott szolgáltatásért.
(12)
A svéd posta- és telekommunikációs szabályozó hatóság (Post- och Telestyrelsen, a továbbiakban: PTS) 2005. december 15-én két határozatot hozott, amelyekben megállapította, hogy a Teracom hálózatüzemeltetői szerepkörében domináns piaci pozícióval rendelkezik a svéd földfelszíni sugárzású szolgáltatások nagykereskedelmi piacán. A PTS ezért különleges kötelezettségeket rótt a Teracomra a televíziós tartalmaknak végfelhasználókhoz való eljuttatására vonatkozóan, az analóg és a digitális földfelszíni sugárzás tekintetében egyaránt. A Teracomot kötelezték arra, hogy bizonyos feltételekkel biztosítson a hozzáférést a földfelszíni sugárzás platformjához olyan vállalatoknak, amelyek végfelhasználóknak kívánnak televíziós tartalmat terjeszteni, hogy alkalmazzon költségorientált árképzést és diszkriminációmentes feltételeket a földfelszíni sugárzás platformjához való hozzáféréshez, valamint hogy nyílt és elkülönítet nyilvántartást vezessen a Teracom saját tevékenységéről, illetve a hozzáférés biztosításával kapcsolatos tevékenységekről (16).
3.1.2. Boxer
(13)
A Boxer a fogyasztóknak televíziós programcsomagokhoz való hozzáférést és egyéb szolgáltatásokat kínál a földfelszíni sugárzású digitális televízió platformján keresztül. A vállalatot 1999 októberében alapították, 70 %-ban a Teracom és 30 %-ban a „3i” brit kockázatitőke- és befektetési cég tulajdona (17).
(14)
A Boxer az egyetlen televíziós műsorelosztó (beleértve az előfizetéses tv-t is) Svédország digitális földfelszíni hálózatában. Amennyiben egy televíziós csatorna sugárzási engedélyt kap a svéd földfelszíni hálózatra, úgy vagy műsorelosztási megállapodást köt a Boxer céggel programjainak terjesztésére, vagy programjainak kódolatlan sugárzását választja. A legtöbb tv-csatorna, amely a digitális földfelszíni hálózaton keresztül sugároz, műsorszórási megállapodást kötött a Boxerrel. (18) Saját adatai szerint a Boxer 42 %-kal nőtt 2005-ben és több mint félmillió előfizetője volt 2005 december végén (19).
3.1.3. SVT
(15)
Az SVT (Svéd Televízió) Svédország legnagyobb közszolgálati műsorszóró vállalata. Az SVT tulajdonosa valamennyi más, a köz szolgálatában álló rádió- és tv-társasághoz hasonlóan 1997. óta egy alapítvány (20). Az SVT közszolgálati műsorszóró szerepének kötelezettségeit azok az engedélyek szabályozzák, melyeket az SVT a kormánytól kap az analóg, illetve a digitális sugárzásra. Az SVT közszolgálati csatornáinak Svédország lakossága 99,8 %-át kell lefedniük, és az SVT a lehető legnagyobb mértékben köteles a földfelszíni hálózaton keresztül sugározni (21). Az a követelmény, hogy a műsoroknak a lakosság 99,8 %-ához el kell jutniuk, maga után vonja, hogy az SVT kénytelen párhuzamosan sugározni az analóg hálózaton, amíg a digitális földfelszíni műsorszórás platformja teljes mértékben ki nem épül. Az SVT jelenleg a földfelszíni sugárzáshoz kapcsolódó valamennyi szolgáltatást a Teracomtól szerzi be (22).
(16)
Valamennyi SVT-csatornát kódolatlanul sugároznak. Az SVT műsorszórási engedélye azt is tartalmazza, hogy az SVT használhat műholdat, és az SVT valóban műholdról sugározza közszolgálati csatornáit, hogy a teljes svéd lakosságot elérje. A panaszos felek egyike, az NSAB 1999. márciusa és 2004. áprilisa között kizárólagos joggal rendelkezett az északi régióban az SVT közszolgálati csatornáinak sugárzására műholdjairól (23). Az SVT közszolgálati csatornái a műsorszórási politikára vonatkozó törvényekkel összhangban a kábel-tv hálózaton keresztül is hozzáférhetők.
3.1.4. Utbildningsradion (UR)
(17)
Az Utbildningsradion (oktatási rádió, a továbbiakban: UR) a második legnagyobb közszolgálati műsorszóró vállalat Svédországban. Az UR rádió- és televízióadásokat egyaránt sugároz. Az SVT-hez hasonlóan az UR tulajdonosa is egy alapítvány (lásd fentebb a 3.1.3. pontot) (24).
(18)
Az UR közszolgálati műsorszóró szerepének kötelezettségeit az általa kapott műsorszórási engedélyek szabályozzák, ugyanolyan módon, mint az SVT esetében, és az UR a Svéd Rádióval (Sveriges Radio) és az SVT-vel való egyeztetés után az analóg földfelszíni hálózaton való sugárzásra vonatkozó szolgáltatásokat vásárol a Teracom cégtől (25). Az UR az SVT egyik csatornáján keresztül sugároz, és műsorának a svéd lakosság 99,8 %-át el kell érnie. Az UR is köteles műsorát a földfelszíni hálózaton keresztül sugározni, így azokat a földfelszíni hálózaton keresztül kódolatlanul sugározzák, valamint a sugárzási kötelezettség keretein belül a kábelhálózaton is.
(19)
Jelen határozat további részében az SVT-t és UR-t együttesen SVT névvel jelöljük, és az adatok (pl. hozzájárulások és kifizetések), amelyek valamelyik cégre vonatkoznak, a két cégre összesítve jelennek meg (26).
3.2. A panaszosok
3.2.1. NSAB
(20)
Az NSAB egy svédországi székhelyű cég. Az NSAB két Sirius-műhold tulajdonosa és üzemeltetője, amelyek az északi és balti régiót, valamint Kelet- és Közép-Európát látják el tv- és egyéb média-, illetve telekommunikációs szolgáltatásokkal. Az NSAB egyaránt teríti közszolgálati és magán műsorszóró vállalatok rádió- és tv-jeleit.
(21)
Az NSAB 75 %-os tulajdonosa a Luxemburgban bejegyzett SES ASTRA, amely vezető szereplő a közvetlen műholdas műsorszórók között Európában, a további 25 % tulajdonosa a Svéd Űr Rt. („Svenska Rymdaktiebolaget”). A Svéd Űr Rt. állami tulajdonú részvénytársaság, mely Svédországban tevékenykedik (27). Az NSAB részleges tulajdonosa 2000 márciusáig a Teracom volt (28).
3.2.2. Viasat
(22)
A Viasat ingyenes és előfizetéses csatornát is kínáló műsorszóró, amely műsorait a Sirius műholdas platformon keresztül sugározza. A Viasat Nagy-Britanniából sugároz, ott is van bejegyezve. A Viasat az MTG AB (a továbbiakban: MTG) svéd médiakonszern teljes tulajdonú leányvállalata. Az MTG világszerte működik és saját adatai szerint Skandinávia és a balti államok legnagyobb ingyenes és előfizetéses csatorna-üzemeltető.
4. TELEVÍZIÓS MŰSORSZÓRÁS
4.1. Televíziós műsorszóró platformok Svédországban
(23)
Svédországban tv-programokat jelenleg a földfelszíni hálózaton, kábel-hálózaton és műholdas főantennák rendszerén (SMATV) keresztül, valamint műholdról és szélessávon sugároznak. A kormány szerint a tv-adások hamarosan elérhetők lesznek a harmadik generációs mobilhálózat útján is (29).
(24)
Az 1. ábra mutatja az egyes tv-platformok súlyát Svédországban a 2006-os évben. Az ábra az összes svédországi háztartás százalékos arányában mutatja, hogyan oszlik meg az egyes platformok tényleges használata (30). A földfelszíni sugárzás platformjai vonatkozásában az ábra ezenkívül különbséget tesz az analóg és a digitális vétel között.
1. ábra
Háztartások tv-vétele Svédországban a 2006-os évben
(25)
A televíziós műsorszórás valamennyi ma szokványos platformjára, vagyis a kábelre, a műholdra és a földfelszíni műsorszórásra hatással van vagy volt az analóg műsorszórásról a digitális műsorszórásra való áttérés. A televíziós műsorszórás digitalizálásának nagy előnyei vannak a hatékonyabb spektrumfelhasználás és a megnövekvő sugárzási lehetőségek formájában. Ez újabb és magasabb minőségű, jobb szolgáltatásokhoz, valamint a fogyasztók választási lehetőségeinek növekedéséhez vezet.
(26)
A sugárzási módtól függetlenül a digitális átvitel vagy nyitott szerkezettel rendelkezik, vagy feltételes hozzáférési rendszert tartalmaz, amelyben a csatornákat kódolják. Ez utóbbi azt jelenti, hogy a digitális adások vételéhez a nézőknek digitális dekóderrel kell rendelkezniük, amely lehet a tv-készülékbe beépített, vagy külön szállított készülék, ún. set-top-box, amely digitális dekóderként szolgál. A kódolt csatornák megtekintéséhez a nézőknek rendelkezniük kell egy set-top-box-szal, amely olvasni tudja az úgynevezett hozzáférési kártyát (access card).
4.2. A digitális földfelszíni sugárzású televízió fejlődése Svédországban
(27)
A digitális tv az utóbbi öt évben erőteljesen fejlődött Svédországban. Bár valamennyi digitális platform - a műhold, a kábel, és a földfelszíni sugárzás is - növekedett a 2000-2005 közötti időszakban, a műholdas platform vált a digitalizálás vezető erejévé (lásd: 2. ábra) (31).
2. ábra
A digitális platformok fejlődése Svédországban (2000-2005)
(28)
Egy kormányjavaslat alapján a parlament 1997-ben úgy határozott, hogy az ország több területén kell megkezdeni a digitális hálózat kiépítését, majd az állam a továbbiakban fokozatosan meghatározza, folytatódjon-e és ha igen, milyen módon a hálózat kiépítése (32). Döntés született arról is, hogy a digitális hálózat kiépítését teljes mértékben a résztvevő vállalatoknak, vagyis a műsorszóró vállalatoknak és a hálózattulajdonosoknak - és nem az államnak - kell finanszírozniuk (33).
(29)
2003-ban a parlament úgy határozott, hogy az analóg földfelszíni hálózatot 2008. február 1-jéig ki kell kapcsolni (34), és 2004 májusában arról is határozott, hogy az SVT digitális sugárzása számára fenntartott multiplexereket oly módon kell kiépíteni, hogy azok 99,8 %-os lefedettséget érjenek el, mire az analóg földfelszíni hálózatot teljes egészében kikapcsolják. Arra az időpontra legalább egy másik multiplexernek is a lakosság 98 %-át le kell fednie. Nem határoztak arról, hogy a további multiplexereknek a lakosság mekkora hányadát kell lefedniük (35).
(30)
A Teracom szerint az analóg földfelszíni hálózat kikapcsolásának első fázisa 2005. szeptember 19-én elkezdődött, ez nagyjából 150 000 háztartást érintett Svédországban (36). A tervezett kikapcsolási fázisokról és azokról a lakossági arányokról, amelyeket az egyes tervezett kikapcsolási fázisok a becslések szerint érintenek, lásd az alábbi, 1. táblázatot.
1. táblázat
Az analóg földfelszíni hálózat tervezett kikapcsolása és az érintett lakosság becsült hányada
A térség lakosságának érintett százaléka
A lakosság földfelszíni sugárzású digitális tv-vel lefedett százaléka
(kumulált adatok)
1.fázis, lezárva: 2005. november
4
4
2.fázis, lezárva: 2006. május
20
24
3.fázis, tervezett befejezés: 2006. november
16
39
4.fázis, tervezett befejezés: 2007. május
28
67
5.fázis, tervezett befejezés: 2007. október
33
100
Forrás: Teracom. Az adatok becsült értékek.
(31)
A Teracom saját eszközei és a hálózati szolgáltatások értékesítéséből (pl. felhasználói díjak) nyert bevételei nem voltak elégségesek, hogy fedezzék a teljes országra kiterjedő digitális földfelszíni hálózat kiépítésének teljes beruházási költségét, ezért a Teracom további tőke bevonására kényszerült. Ezt oly módon oldotta meg, hogy a tőkepiacon hitelt vett fel, és eszközei egy részét értékesítette. Így a Teracom képes volt a digitális földfelszíni hálózat kiépítésének finanszírozására (37).
4.2.1. Sugárzás a digitális földfelszíni hálózaton keresztül Svédországban
(32)
A földfelszíni hálózatnál a digitális tv-sugárzás multiplexereken keresztül történik, amelyek egyedi vonalon vagy közös csatornán keresztül történő átvitelhez kombinálják és digitalizálják a többszörös jeleket. Ennek eredménye a magasabb kapacitás és a több párhuzamosan sugározható csatorna. A Teracom napjainkban öt multiplexert üzemeltet, melyek mindegyike nagyjából nyolc egyedi tv-csatornát képes sugározni. Négy multiplexer 2006 tavaszán a svéd népességnek mintegy 98 %-át fedte le, míg az ötödik multiplexer a lakosság kb. 50 %-át érte el (38).
(33)
A kormány az engedélyek kiadására vonatkozó határozatait a Rádió- és Tv-Igazgatóság („Radio och TV-verket”) ajánlásaira alapozza, amely a pályázatokat értékeli. 2006 októberében mintegy 40 tv-csatorna kapott engedélyt a digitális földfelszíni hálózaton keresztüli sugárzásra. Az öt multiplexer egyike az SVT számára van fenntartva, egy másik multiplexert jelenleg főképpen a TV4 céljaira használnak, a fennmaradó multiplexereket a többi engedéllyel rendelkező használja (39).
4.2.2. A digitális földfelszíni hálózat fogyasztói marketingje
(34)
A Boxer viseli a felelősséget az előfizetői bázisért- vagyis a digitális földfelszíni sugárzás platformján át megvalósuló előfizetéses tv-kínálat marketingjéért a végső felhasználók körében. A kormány szerint a Teracom és a Boxer az egyéb műsorszóró platformok (pl. műholdas szolgáltatók) kemény konkurenciájának vannak kitéve. Ez megnehezítette a Boxer számára, hogy az ügyfeleknek a set-top-boxokért teljes árat számoljon fel, miközben megkísérli helyzetét megszilárdítani és egyben egy ügyfélbázist kiépíteni. A digitális földfelszíni sugárzás platformjának beindítása után a Boxer ez okból ügyfeleinek alacsony áron kínálta a set-top-boxot és annak költségeit a teljes előfizetési időszak alatt nyerte vissza. Ez a magyarázata annak, miért voltak nagy veszteségei a Boxer cégnek működése kezdeti szakaszában. Amikor a Boxer veszteséget termelt, a vállalat egyforma feltételekkel kapott tőkeinjekciót két anyavállalatától: 70 %-ot a Teracomtól és 30 %-ot a Skandiától (40).
4.3. A közszolgálati televízió Svédországban, és annak finanszírozása
(35)
A svéd törvények szerint minden háztartás, amely tv-készülékkel rendelkezik, köteles tv-díjat fizetni. A tv-díjak bevételeit Svédország közszolgálati vállalatainak (tv és rádió) finanszírozására fordítják (41).
(36)
A tv-díjat egy részvénytársaság, a Radiotjänst i Kiruna AB (Rikab) (42) szedi be, amelynek tulajdonosai a svéd közszolgálati tv- és rádió-társaságok. A Rikab utalja át a beszedett összeget a svéd adósságiroda (Riksgäldskontoret) elkülönített számlájára, az úgynevezett „rundradiokonto”-ra (rádiószámla).
(37)
Az SVT tevékenységére és azon változtatásokra és kiegészítésekre alapozva, melyekkel a kormány a közszolgálati szolgáltatások kötelezettségeit bővíteni kívánja, a parlament minden évben határozatot hoz arról, mekkora támogatást kaphat közszolgálati tevékenységének megvalósításához az SVT (43). Az SVT a számára meghatározott eszközöket közszolgálati tevékenységének végzéséhez használja fel, olyan módon, amelyet számára a műsorszórási engedély és a támogatási feltételek meghatároznak (44). Az SVT maga dönti el, a támogatás milyen részarányát használja fel pl. a műsorkészítésre, illetve mekkora részt használ fel a műsorok terjesztésére (pl. a Teracom műsorszórási díjainak kifizetésére) (45).
(38)
A digitális földfelszíni sugárzásra való áttérés során az analóg és a digitális földfelszíni sugárzások párhuzamosan történnek, hogy a nézőknek legyen idejük átállni az új vételi módra. Annak elkerülésére, hogy az SVT párhuzamos sugárzások miatt megemelkedett költségei a tv-díjak érezhető növekedését okozzák (46), az állam alternatív finanszírozási forma bevezetéséről határozott a költségek fedezésére. E cél megvalósítására 2002-ben a Nemzeti Államadósság Kezelő Irodánál külön számlát nyitottak, az úgynevezett elosztószámlát. Az elosztószámlát a rádiószámla pénzeiből és a Nemzeti Államadósság Kezelő Iroda által nyújtott hitelből finanszírozzák. Ezután a pénzeszközöket az elosztószámláról az SVT-hez vezetik át, hogy az a földfelszíni hálózaton keresztüli sugárzást kifizethesse (47).
(39)
Az első években az elosztószámla negatív egyenleget mutat, mivel az az összeg, amit erre a számlára a rádiószámláról átvezetnek, kisebb, mint amit az elosztószámláról az SVT-nek a műsorszórási díjak kifizetésére átutalnak. Az elosztószámla által a rádiószámláról kapott és az SVT számára az átviteli díjak kifizetéséhez szükséges összegek közötti különbséget a Nemzeti Államadósság Kezelő Iroda által nyújtott hitel fedezi. Amikor az analóg hálózatot lekapcsolják, és az SVT-nek nem kell tovább fizetnie az analóg és digitális földfelszíni jelek párhuzamos sugárzásáért, az SVT-hez az elosztószámláról átutalt összegek csökkennek, és a negatív egyenleg fokozatosan kiegyenlítésre kerül. Becslések szerint a párhuzamos sugárzásért kifizetett valamennyi költséget legkésőbb 2013-ban teljes mértékben visszanyerik, ekkor az elosztószámla ismét egyensúlyba kerül (48).
(40)
A támogatási feltételek szerint semmilyen mértékben nincs behatárolva, hogy az SVT milyen módon használja fel és osztja el a rádiószámláról és az elosztószámláról kapott pénzösszegeket - azzal a feltétellel, hogy a pénzeszközöket kizárólag az SVT közszolgálati tevékenységére használják, miképpen azt műsorszórási engedélye és a támogatási feltételek megszabják (49).
4.4. A földfelszíni sugárzású közszolgálati tv: Az SVT kifizetései a Teracom számára az átviteli szolgáltatásokért
(41)
Az SVT számára nyújtott finanszírozás egy részét a Teracom földfelszíni sugárzási szolgáltatásának megvásárlására fordítják. Ezen szolgáltatások árait az SVT és a Teracom alakítják ki tárgyalásaikban, az állam beavatkozása nélkül. A kormány szerint, illetve a Teracom éves beszámolói szerint a Teracom az egyenlő bánásmód elvét alkalmazza valamennyi műsorszóró céggel szemben, amikor analóg és digitális átvitelük díjait kialakítják (50).
(42)
A Teracom köteles volt 1992-től 2005. decemberéig az analóg földfelszíni sugárzás árát önköltségszámítás alapján megállapítani. Az SVT Teracom felé tett tényleges kifizetéseit általában több évre előre rögzítik a két cég tárgyalása után kötött szerződésben. A jelenleg érvényben lévő szerződés szerint az SVT kifizetései a Teracom felé a 2004-2013 közötti időszakban többek között az analóg földfelszíni hálózat kikapcsolásának tervezett menetrendjén alapulnak. Amennyiben a parlament módosítja ezt a menetrendet, a kifizetéseket is módosíthatják (51).
(43)
A digitális földfelszíni sugárzásnál az egyenlő bánásmód elvének Teracom általi alkalmazását tükrözi az a tény, hogy 1999 óta valamennyi vállalatnak (beleértve az SVT-t is) ugyanazon ármodell alapján számláztak, az úgynevezett elérés (vagy penetráció) alapú árképzés szerint (52). Ez annyit jelent, hogy bizonyos csatornánkénti fix költségen felül, amely alapdíjból és kapcsolási díjból áll, a műsorszóró vállalatnak mozgó díjat számláznak, amely az adott vállalat nézőszámával (penetráció) arányos. Az egy nézőre számított költség valamennyi csatorna számára azonos (53). Az egyenlő bánásmód elve csillapítja a Teracom árképzését az SVT-vel szemben, és garantálja, hogy az SVT nem fizet többet a digitális földfelszíni sugárzásért, mint a többi műsorszóró cég - amennyiben az általuk elvárt szolgáltatás azonos (54). Az egyenlő bánásmód elvét nemrégiben megerősítette a 2005/06 költségvetési javaslat (55).
(44)
[…] (56) (57).
5. A FELTÉTELEZETT TÁMOGATÁSI INTÉZKEDÉSEK RÉSZLETES LEÍRÁSA
(45)
Jelen határozat a következő intézkedések elemzésével foglalkozik:
-
Közvetett gazdasági támogatás a Teracom számára az SVT által kifizetett, feltételezett módon méltánytalanul magas átviteli díj formájában, amely a Teracom által az analóg és a digitális hálózaton nyújtott átviteli szolgáltatások ellenértéke volt.
-
Közvetlen gazdasági támogatás, amelyet a Teracom állami hitelgarancia vállalás formájában kapott meg.
-
Közvetlen gazdasági támogatás feltételekhez kötött részvénytulajdonosi hozzájárulás formájában, melyet a Teracomnak vissza kell fizetnie.
5.1. Az SVT átvitelidíj-fizetései a Teracom számára
(46)
A Bizottság az eljárás megindításáról szóló határozat elfogadásának időpontjában rendelkezésre álló információk alapján megalapozottan úgy vélte, hogy a kormány az SVT-t eszközként használta arra, hogy állami pénzeszközöket juttasson a Teracomnak a földfelszíni hálózat analóg sugárzásról digitális sugárzásra való átállása kapcsán. A rendelkezésre álló információk alapján az SVT az átvitel finanszírozására a 2002-2013 közötti időszakra kumuláltan nagyobb összeget kap, mint a Teracomnál az SVT csatornáinak sugárzása kapcsán várhatóan felmerülő költség. Az összeget, amellyel a várható költségeket átlépik, a 2013-ig mintegy 509,61 millió SEK nagyságúra becsülték (lásd: 2. táblázat alább).
(47)
Az eljárás megindításáról szóló határozatban a Bizottság aggályait fejezte ki arra vonatkozóan, hogy az SVT számára átviteli költségeinek kifizetésére nyújtott finanszírozást automatikusan átutalták a Teracom számlájára. Amennyiben a Teracom az SVT számára nyújtott átviteli szolgáltatásokra vonatkozó feltételei nem összehasonlíthatók egy szokványos piaci tranzakció feltételeivel, úgy azon kifizetések, amelyek esetlegesen meghaladják a szokásos piaci árakat, okot adnak arra, hogy felmerüljön a Teracom javára nyújtott rejtett támogatás gyanúja.
(48)
Az eljárás megindításáról szóló határozat elfogadásának időpontjában a Bizottság rendelkezésre álló információk azt mutatták, hogy az SVT átvitelidíj-fizetései a Teracom számára 2007-ig alacsonyabbak, mint az SVT műsorainak sugárzása kapcsán a Teracomnál felmerülő költségek (lásd: 2. táblázat, 5. oszlop). Ugyanakkor az információk arra is utaltak, hogy 2008-tól kezdődően, amikor az analóg földfelszíni hálózatot már kikapcsolták és az SVT a továbbiakban nem köteles analóg és digitális módon egyaránt sugározni, az SVT éves kifizetései meghaladják majd a Teracom költségeit, melyek az SVT műsorainak sugárzása kapcsán merülnek fel. A 2008-2013 közötti időszakban az SVT minden évben lényegesen magasabb összeget fizetne a Teracomnak annak átviteli költségeinél. Becslések szerint az SVT díjfizetése a 2013-as évben az átviteli költségek 2,3-szeresét tenné ki. Ilyen mértékű kifizetések már több mint kompenzálnák a Teracom veszteségeit, és 2013-ig 509,61 millió SEK kumulált nyereség elérését tennék lehetővé a Teracom számára. A Bizottság kétségbe vonta, hogy ez a nyereség szokásos piaci feltételek mellett elérhető volna, és aggodalmát fejezte ki arra vonatkozóan, hogy a nyereség a Teracomnak nyújtott állami támogatást valósít meg. Lásd: az eljárás megindításáról szóló határozat, (32) bekezdés.
2. táblázat
Az SVT átvitelidíj-fizetései a Teracomnak a 2002-2013 közötti időszakra az eljárás megindításáról szóló határozat szerint
Év
Az SVT kifizetései a Teracom felé (1)
A Teracom költségei az SVT analóg sugárzása kapcsán (2)
A Teracom költségei az SVT digitális sugárzása kapcsán (3)
A Teracom teljes költsége az SVT sugárzása kapcsán
(4 = 2 + 3)
A Teracom előrejelzett éves nyeresége
(5 = 4 - 1)
A Teracom előrejelzett kumulált nyeresége/vesztesége (6)
2002
485
480
160
640
- 155,00
- 155,00
2003
523
480
160
640
- 117,00
- 272,00
2004
556,46
480
160
640
-83,54
- 355,54
2005
591,79
480
160
640
-48,21
- 403,75
2006
256,19
240
160
400
- 143,81
- 547,56
2007
273,79
120
160
280
-6,21
- 553,77
2008
291,58
160
160
131,58
- 422,19
2009
309,57
160
160
149,57
- 272,61
2010
327,77
160
160
167,77
- 104,85
2011
346,16
160
160
186,16
81,31
2012
364,75
160
160
204,75
286,06
2013
383,55
160
160
223,55
509,61
5.2. Állami garancia a Teracom javára
(49)
Az eljárás megindításáról szóló határozat elfogadásának időpontjában rendelkezésre álló információk alapján a Bizottságnak oka volt feltételezni, hogy hitelgaranciát állítottak ki vagy legalábbis bocsátottak a Teracom rendelkezésére.
(50)
A 2001. évben a Teracom fizetőképességére vonatkozó előrejelzések nem voltak túl biztatók, főképpen a digitális földfelszíni sugárzású televízióba történő beruházásai miatt, és a fizetőképesség további romlását jelezték előre (58). Emiatt komoly kockázatként merült fel, hogy a Teracomnak nem pusztán nehézségei lesznek az SVT és a TV4 programjai sugárzására vonatkozó, szerződésekben foglalt kötelezettségeinek teljesítése terén, de nem lesz elegendő forrása a digitális földfelszíni hálózat mint olyan kiépítéséhez és működtetéséhez sem. Ezenkívül fennállt annak veszélye is, hogy a Teracom nem tudja teljesíteni kötelezettségeit hitelezőivel szemben.
(51)
Egy 2001. novemberi előterjesztésében a kormány javaslatot tett egy maximum 2 milliárd SEK(kb. 210 millió EUR) összegű hitelgarancia kiállítására a Teracom részére. A Teracomnak díjat kellene fizetnie a kockázatok fedezésére és a garancia nyújtásával kapcsolatos adminisztratív költségekre, és a garancia időben behatárolt (59). A javaslatot a parlament 2002 februárjában elfogadta (60). Az eljárás megindításáról szóló határozat elfogadásának időpontjában a Bizottság rendelkezésére álló információk szerint a kormány a javaslat elfogadását követően határozatot hozott hitelgarancia kiállításáról a Teracom javára.
(52)
A Bizottság a kezességvállalás formájában nyújtott állami támogatásról szóló közleményében (a továbbiakban: a kezességvállalásról szóló közlemény) (61) értelmezte az EK-Szerződés 87. cikke (1) bekezdésének a tagállamok által nyújtott hitelgaranciákra történő alkalmazását. A kezességvállalásról szóló közlemény 4. szakasza értelmében csak bizonyos feltételek teljesítése garantálja azt, hogy egy egyedi állami garanciavállalás ne minősüljön a 87. cikk (1) bekezdése szerinti állami támogatásnak (62).
(53)
Tekintettel a hitelgarancia hátterére és a garancia nyújtásának az eljárás megindításáról szóló határozatban kifejtett okára (a Teracom rossz pénzügyi helyzete és egyre rosszabbodó bonitása), a Bizottságnak oka volt feltételezni, hogy a kezességvállalásról szóló közleménye 4. szakaszának feltételei nem teljesültek, és így a hitelgarancia állami támogatást valósított meg a Teracom számára.
5.3. Tőkeinjekció
(54)
Az eljárás megindításáról szóló határozat elfogadásának időpontjában a Teracom pénzügyi helyzetére vonatkozóan rendelkezésre álló információk alapján a Bizottság nem tudta kizárni, hogy a tőkeinjekció formájában megvalósuló, feltételekhez kötött részvénytulajdonosi hozzájárulások a Teracomnak nyújtott állami támogatást valósítottak meg.
(55)
Bár a Teracom a teljes konszern tevékenységére vonatkozó átszervezést vezetett be a 2002. évben, hogy pénzügyi helyzetén javítson (63) és értékesítési előrejelzései javultak, a Teracom mégis veszteséget termelt és fizetőképessége folyamatosan romlott (64). Az eljárás megindításáról szóló határozat elfogadásának időpontjában a Bizottság rendelkezésére álló információk alapján a Teracom tőkemegfelelési mutatója 20 %-os volt 2002 végén, miközben hitelezői 25 %-os rátát követeltek meg (a Bizottság információi szerint a konszern nyilvánvalóan 30 %-os tőkemegfeleléssel bírt) (65). A Teracom és hitelezői ezért egyaránt kérték tőkeinjekció nyújtását a Teracom számára (66).
(56)
A Bizottság információi szerint a kormány megállapította, hogy a Teracom kényes pénzügyi helyzete átmeneti jellegű volt, melyet a magas beruházási és működési költségek okoztak, és a Teracom hosszú távon nyereséges vállalat, erőteljes piaci pozícióval, amely komoly üzleti modellt valósít meg. 2003 márciusában a kormány javasolta a parlamentnek egy feltételekhez kötött részvénytulajdonosi hozzájárulás engedélyezését a Teracom számára mintegy 500 millió SEK(kb. 52,5 millió EUR) összegű tőkeinjekció formájában (67). Miután a parlament jóváhagyta 2003 májusában, majd 2003 júniusában aláírtak a Teracommal egy megállapodást, az állam feltételekhez kötött részvénytulajdonosi hozzájárulás formájában nyújtott támogatást a Teracom számára.
(57)
2003. márciusában, mielőtt a javaslatot elfogadták, a kormány tájékoztatta a Bizottságot a parlamentnek benyújtandó, tőkeinjekcióról szóló javaslatáról. A kormány szerint azonban ez nem a Bizottságnak tett hivatalos bejelentés volt (68).
(58)
A Bizottság rendelkezésére álló információkból az derült ki, hogy a Teracom tőkemegfelelési mutatója alacsonyabb volt, mint a minimálisan megkövetelt 25 %. Ebből a Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a tranzakciót esetleg mégsem a privát hitelpiacon szokásos feltételek mellett hajtották végre (vagyis hogy egy privát hitelező is a Teracomnak adott tőkeinjekció mellett döntött volna). A Bizottság ezért nem tudta kizárni, hogy a tőkeinjekció állami támogatást valósított meg.
5.4. A hivatalos vizsgálati eljárás megindításának oka
(59)
Az eljárás megindításáról szóló határozat elfogadásának időpontjában a Bizottság rendelkezésére álló információk alapján nem volt kizárható, hogy mindhárom feltételezett támogatási intézkedés teljesítette az EK-Szerződés 87. cikke (1) bekezdésének feltételeit és így állami támogatást valósítottak meg.
(60)
Ezen kívül, az eljárás megindításáról szóló határozat elfogadásának időpontjában a Bizottságnak nem álltak rendelkezésére olyan információk, melyek arra utaltak, hogy a támogatás az EK-Szerződéssel összeegyeztethető volna. A 87. cikk (2) és (3) bekezdésében, valamint a 86. cikk (2) bekezdésében foglalt eltérések egyike sem tűnt alkalmazhatónak, és problémát okozott, hogy Svédország látszólag figyelmen kívül hagyta a technológiasemlegesség elvét a digitalizálási folyamat során.
(61)
A Bizottság ezért hivatalos vizsgálati eljárást kezdeményezett, hogy megadja Svédországnak és az érdekelt feleknek a lehetőséget az eljárás megindításáról szóló határozatban foglalt előzetes bizottsági értékeléssel kapcsolatos észrevételeik megtételére.
6. AZ ÉRDEKELT FELEK ÉSZREVÉTELEI
6.1. B2 Bredband AB (a továbbiakban: B2)
(62)
A B2 az eljárás megindításáról szóló határozat valamennyi állításával egyetért. A B2 szerint a Teracomnak nyújtott előnyök a versenyt nem pusztán a digitális műholdas sugárzás, hanem a digitális kábelsugárzás piacán is képesek torzítani. A szélessávú piacon az úgynevezett „multicast-TV” lesz az egyik legnagyobb termék a következő években (69).
6.2. ECCA
(63)
Az ECCA nem tett különös észrevételeket az eljárás megindításáról szóló határozatban szereplő információkhoz, de üdvözli a Bizottság vizsgálatát Svédország digitális földfelszíni sugárzásának terén. Különösen azért, mert több tagállam is tesz intézkedéseket az új infrastruktúrák, kifejezetten a digitális földfelszíni sugárzás hálózatának és szolgáltatásainak finanszírozására. Az ECCA szerint ez a politika máris befolyásolja az ügyfelek viselkedését a kábelszolgáltatásokkal szemben.
(64)
Ezenkívül az ECCA azt állítja, hogy azon eljárások és feltételek, amelyeket a nemzeti hatóságok biztosítanak e technológia számára, diszkriminatív jellegűek és versenyelőnyt biztosítanak más technológiák üzemeltetőivel szemben. Az ECCA szerint a tőkebefektetők nem szívesen ruháznak be olyan infrastruktúrába, amelynél valószínűsíthető, hogy a hatóságok egy vele versenyző infrastruktúra kialakítását támogatják, amely ugyanazokat a szolgáltatásokat képes nyújtani támogatott áron. Ez nagyon negatív hatással lehet a kábelágazat konszolidálásához, a hálózat fejlesztéséhez és új szolgáltatások bevezetéséhez szükséges források elérhetőségére (70).
6.3. ESOA
(65)
Az ESOA szerint a svéd hatóságok jogellenes állami támogatást nyújtanak a Teracomnak. A támogatás következménye, hogy a földfelszíni technológiai megoldást támogatja más megoldások, mint a kábel és a műholdas technológia kárára, ami torzítja a versenyt, mert az állami támogatás lehetővé teszi a Teracom számára költségeinek csökkentését, és ezáltal a rendes piaci árak alá mehet.
(66)
Az ESOA szerint a digitális televíziós műsorszóráshoz szükséges műholdak üzemeltetése jelentős beruházást igényel. Egy torzulások nélküli piacon a műholdak mégis komoly versenytársai a földfelszíni digitális technológiai megoldásoknak (beleértve a kábelt is). Tekintve, hogy az analógról a digitális átvitelre való átállás az egész EU területén zajlik, az ESOA-t aggasztja, hogy a svédországihoz hasonló beavatkozások más tagállamokban is előfordulhatnak (71).
6.4. NSAB
(67)
Az NSAB fenntartja panaszában és kiegészítő beadványaiban leírt álláspontját, és egyetért az eljárás megindításáról szóló határozat állításaival. Az NSAB ugyanakkor kétségbe vonja, hogy azok a számadatok, amelyeket a svéd hatóságok közöltek az eljárás megindításáról szóló határozatra adott válaszukban, megfelelnek az SVT által a Teracom javára végrehajtott valamennyi kifizetésnek, valamint hogy azok valós és pontos képet adnak a ténylegesen kifizetett összegekről. Az NSAB ezért arra kéri a Bizottságot, hogy kérjen további információkat és magyarázatokat a kormánytól.
(68)
A kormánynak a digitális földfelszíni sugárzás javára és a digitális műholdas sugárzás ellen felhozott érveivel kapcsolatban az NSAB megállapítja, hogy bizonyos szomszédos országokban viszonylag kevés háztartás nem tudja fogni a műholdas adásokat. Ezenkívül az NSAB rámutat, hogy egyes országokban, mint pl. Finnországban a háztartások 10 %-a olyan területeken is vételi problémákkal küzd, ahol a digitális földfelszíni hálózat megfelelő lefedéssel bír. Az NSAB rámutat a továbbiakban, hogy a BBC szerint Nagy-Britanniában a háztartások 25 %-a nem képes a földfelszíni sugárzású digitális televíziót fogni, az antennák rossz felszerelése miatt.
(69)
Végül az NSAB kételkedik abban, hogy az Öhrlings PriceWaterhouseCoopers (a továbbiakban: PWC) jelentése a Teracom konszernnek nyújtott tőkeinjekcióról pártatlan. Az NSAB azt is kifejti, hogy a jelentés üzleti előrejelzése túlzottan optimista feltételezéseken alapul, például a várható előfizetői számok tekintetében (72).
6.5. Telenor Broadcast
(70)
A Telenor Broadcast nem foglal állást azzal kapcsolatban, hogy a feltételezett intézkedések ebben az ügyben állami támogatást valósítanak-e meg. Hangsúlyozza azonban, hogy az olyan támogatás, amit a digitális földfelszíni platform üzemeltetői kapnak, más platformok üzemeltetőinek versenyhátrányt okoz mind az átviteli piacokon, ahol a fogyasztóknak televíziós szolgáltatásokat kínálnak, mind a sugárzási piacokon, ahol az infrastruktúrák kapacitásait kínálják a műsorszóró vállaltoknak.
(71)
A Teracom (beleértve a Boxert is) egyaránt nyújt sugárzási szolgáltatást műsorszóró vállatoknak és televíziós szolgáltatásokat a fogyasztóknak, és az állami támogatást mindkét tevékenység szubvencionálására felhasználhatja. Ez utóbbi elosztási piaci szegmensben ez egyrészt a televíziós szolgáltatások alacsonyabb áron történő kínálása, másrészt az állami támogatás nélkül gazdaságosan piacra vihetőnél nagyobb számú set-top-box kínálása révén valósítható meg. A Telenor Broadcast szerint ennek döntő jelentősége van jelen fejlődési szakaszban, a valamennyi platform közös piaca felé vezető úton.
(72)
A Telenor Broadcast azt is felveti, hogy az SVT kötelezettsége Svédország teljes lakossága 99,8 %-ának a földfelszíni hálózaton keresztüli elérésére önmagában állami támogatást valósít meg, és megkérdőjelezi, hogy a földfelszíni hálózaton keresztüli sugárzás volna a leginkább költséghatékony megoldás a televíziós műsorszórásra (73).
6.6. TeliaSonera
(73)
A TeliaSonera nem nyilvánított véleményt arra vonatkozóan, hogy a feltételezett intézkedések jelen ügyben az EK-Szerződéssel összeegyeztethetők-e. Ugyanakkor a TeliaSonera hangsúlyozza a különböző műszaki infrastruktúrák közötti versenysemlegesség súlyát a televíziós műsorszórás piacán (74).
6.7. UGC
(74)
Az UGC nem nyilvánított véleményt arra vonatkozóan, hogy a feltételezett intézkedések jelen ügyben az EK-Szerződéssel összeegyeztethetők-e. Egyidejűleg az UGC erőteljesen támogatja a Bizottság vizsgálatát. Az UGC kifejti továbbá, hogy az államilag támogatott verseny csak a piac torzulását eredményezheti. Az UGC szerint az közérdekre való hivatkozás nem alap a földfelszíni sugárzású digitális televízió kiépítésébe történő állami beavatkozáshoz. Amennyiben a digitális televízió szolgáltatása közérdek, úgy számos alternatív infrastruktúra létezik, amely erre a célra felhasználható (75).
6.8. Viasat
(75)
A Viasat üdvözli a Bizottság vizsgálatát és úgy látja, hogy az eljárás megindításáról szóló határozatból egyértelműen kiderül, hogy a Teracom (beleértve a Boxert is) jelentős finanszírozásban részesült állami forrásokból, ami jogellenes állami támogatást valósít meg. A Viasat teljes mértékben egyetért az eljárás megindításáról szóló határozat következtetéseivel. A Viasat szerint a műholdas átvitel sokkal költséghatékonyabb elosztási technológia, és a kormány választása, mely szerint a földfelszíni hálózatot támogatja, a fogyasztók választási lehetőségének csökkenését és a kínált termékek alacsonyabb minőségét fogja okozni.
(76)
A Viasat hozzáteszi, hogy a Boxer is előnyhöz jutott a pótlólagos állami támogatásból, nemcsak a Teracomon keresztül, hanem közvetlenül az SVT-től is. A műholdas programok terjesztőivel szemben (beleértve Viasat-ot is) a Boxernek nem kell az SVT műsorainak terjesztési jogaiért díjat fizetnie (76).
7. SVÉDORSZÁG ÉSZREVÉTELEI
(77)
Október 29-i válaszában a kormány úgy látja, a Teracom semmilyen támogatást nem kapott, amely ellentétes volna Svédország EK-Szerződés szerinti kötelezettségeivel. A kormány azt állítja továbbá, hogy az eljárás megindításáról szóló határozat nem teljes körű és gyakran hibás adatokon alapult.
7.1. Az SVT által a Teracomnak fizetett, feltételezetten túl magas átviteli díjak
(78)
A kormány szerint az SVT nem fizetett és a jövőben sem fog fizetni túl magas átviteli díjakat a Teracomnak az analóg és a digitális átviteli szolgáltatásaiért. Ezen túlmenően a kormány azt állítja, hogy a Bizottság az eljárás megindításáról szóló határozatban tett megállapításai hibás adatokon alapultak.
(79)
Egyrészt az eljárás megindításáról szóló határozatban a Bizottság a Teracom digitális földfelszíni hálózathoz kapcsolódó költségeit (2. táblázat 3. oszlop) héa nélkül elemzi, annak ellenére, hogy ugyanazon táblázat valamennyi többi adata magában foglalja a héat. A kormány szerint valamennyi adatot héa nélkül kell megadni, hogy azok egybevethetők legyenek (77). Az alábbi, 3. táblázat héa nélkül mutatja be az eljárás megindításáról szóló határozat vonatkozó táblázatát. A helyesbített adatok szerint a Teracom kumulált nyeresége 2013-ban lényegesen kevesebb lesz (23,7 millió SEK) mint a az eljárás megindításáról szóló határozatban szereplő összeg (509,61 millió SEK).
3. táblázat
Az SVT átvitelidíj-fizetései 2002-2013 között
(héa nélkül)
Év
Az SVT kifizetései a Teracom felé
héa nélkül (1)
A Teracom költségei az SVT analóg sugárzása kapcsán
héa nélkül. (2)
A Teracom költségei az SVT analóg sugárzása kapcsán
(3)
A Teracom teljes költsége az SVT sugárzása kapcsán
ÁFA nélkül (4 = 2 + 3)
A Teracom előrejelzett éves nyeresége /vesztesége
(5 = 4 - 1)
A Teracom előrejelzett kumulált nyeresége /vesztesége
(6)
2002
388,0
384
160
544
- 156,0
- 156,0
2003
418,4
384
160
544
- 125,6
- 281,6
2004
445,2
384
160
544
-98,8
- 380,4
2005
473,4
384
160
544
-70,6
- 451,0
2006
205,0
192
160
352
- 147,1
- 598,1
2007
219,0
96
160
256
-37,0
- 635,0
2008
233,3
160
160
73,3
- 561,8
2009
247,7
160
160
87,7
- 474,1
2010
262,2
160
160
102,2
- 371,9
2011
276,9
160
160
116,9
- 255,0
2012
291,8
160
160
131,8
- 123,2
2013
306,8
160
160
146,8
23,7
Forrás: október 29-i válasz, 25. oldal. Figyelembe kell venni azonban, hogy a táblázat tartalmaz néhány további hibát, melyeket az alábbi, 4. táblázat magyaráz meg és javít ki.
(80)
Másrészt, a kormány fenntartja, hogy az eljárás megindításáról szóló bizottsági határozat a Teracom SVT-t érintő sugárzási költségeinek 2001-es becslésén alapul (lásd: a 4., illetve a 3. táblázat 3. és 4. oszlopa). A kormány szerint a Teracom tényleges költségei nagymértékben eltérnek ezektől a becslésektől (lásd: 4. táblázat), ezért véleményének alátámasztására a kormány benyújtotta a korrekt adatokat. A különbségek különösen szembeszökőek a Teracom digitális földfelszíni hálózatra vonatkozó költségeinél, amelyeket eredetileg évi 160 millió SEK-re becsültek. A számítás a digitális hálózat tekintetében 98 %-os lefedettségen alapult, és a hálózat teljes működőképességét feltételezte 2002-vel kezdődően, ami többek között az átviteli jelek regionális felosztását és biztonsági intézkedéseket is magában foglalta (78). Ezzel szemben a digitális földfelszíni hálózat ebben a terjedelemben csak 2005 folyamán épült ki és csak abban az évben kezdtek a Teracom az SVT digitális platformon történő sugárzásához kapcsolódó költségei az eredeti számításoknak megfelelni (lásd alább a 4. táblázatot). A Teracom tényleges költségeit tartalmazó adatok tükrözik az eljárás megindításáról szóló határozatban a Bizottság által is felvetett problémát: az SVT sugárzásának költségei a kiépítés első fázisában alacsonyabbak voltak, mint 160 millió SEK (79).
(81)
Harmadrészt a kormány rámutatott, hogy az eljárás megindításáról szóló határozatban szereplő, az SVT által a Teracom felé tett átvitelidíj-fizetések (a fenti 2. és 3. táblázat 1. oszlopa) nem az SVT által ténylegesen kifizetetteknek felelnek meg, hanem azok az elosztószámláról az SVT-nek átutalni tervezett összegek. Ezek az eszközök az SVT rendelkezésére álltak, de az SVT nem volt köteles őket kifejezetten csak erre a célra felhasználni (80). A kormány arra is felhívta a Bizottság figyelmét, hogy az eredeti tervektől eltérően az a jelenlegi elgondolás, hogy az SVT 2006-ban 384 millió SEK összeget kap (héa nélkül) az elosztószámláról, az eljárás megindításáról szóló határozatban becsült 205 millió SEK helyett (héa nélkül) (81).
(82)
A 4. táblázat az SVT által a Teracomnak ténylegesen kifizetett összegeket (1a-1c oszlopok), valamint a Teracomnál az SVT sugárzása kapcsán felmerült tényleges költségeket (2-4. oszlopok) mutatja az 1999-től 2006-ig terjedő időszakban (82). A táblázat az eljárás megindításáról szóló határozatban foglalt időszakon kívül tartalmazza az 1999, 2000 és 2001 éveket is. A kormány szerint ezek az adatok lehetővé teszik a Bizottság számára, hogy ellenőrizze, az SVT a digitális földfelszíni hálózat 1999. áprilisi beindítása óta eltelt teljes időszakban nem fizetett túlzott összegeket a Teracomnak. Az 1999-2001 közötti időszakról adott információk eloszlatják azokat az aggodalmakat is, amelyekre a Bizottsága az eljárás megindításáról szóló határozatban utalt (83), vagyis hogy az SVT extra forrásokat kapott a digitális földfelszíni hálózat kiépítésének első fázisában, az elosztószámla létrehozása előtt. A kormány világossá tette, hogy az SVT ebben az időszakban összesen 300,3 millió SEK-et kapott műszaki megújításra, amiből […] millió SEK-et fordított a digitális földfelszíni sugárzásra (2000: […] millió SEK, 2001: […] millió SEK). Ezek az adatok szerepelnek a 4. táblázatban (1b oszlop) és figyelembe vették őket a Teracom az SVT-vel kötött üzletei nyereségének/veszteségének kiszámolása során.
(83)
A 4. táblázat a Teracom tényleges költségeinek és díjainak bemutatásával illusztrálja a Teracom SVT-vel kötött üzleteinek nyereségét vagy veszteségét az 1999 és 2006 közötti valamennyi évben (5. oszlop). Kitűnik, hogy az SVT teljes kifizetései a Teracom számára az analóg és a digitális sugárzásért (1c oszlop) a 2005. év kivételével minden évben alacsonyabbak voltak, mint a Teracom teljes, az SVT sugárzására vonatkozó költségei (4. oszlop). Az egész időszakot tekintve az SVT sugárzásai valójában 149,5 millió SEK összegű veszteséget okoztak a Teracomnak.
4. táblázat
Az SVT tényleges átviteli díjai és a Teracom tényleges átviteli költségei az 1999 - 2006 időszakban (héa nélkül)
Év
Az SVT analóg díjai
(1a)
Az SVT digitális díjai
(1b)
Az SVT díjai összesen
(1c)
A Teracom költségei az SVT analóg sugárzása kapcsán
héa nélkül (2)
A Teracom költségei az SVT digitális sugárzása kapcsán
(3)
A Teracom összes költsége az SVT sugárzása kapcsán
héa nélkül (4 = 2 + 3)
A Teracom éves nyeresége/vesztesége
(5 = 4 -1c)
A Teracom kumulált nyeresége/vesztesége
(6)
1999
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
-10,3
-10,3
2000
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
-31,8
-42,1
2001
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
-24,1
-66,2
2002
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
-18,9
-85,1
2003
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
-3,6
-88,7
2004
[…]*
[…]*
(…)
(…)
(…)
(…)
-58,2
- 146,9
2005
[…]*
[…]*
(…)
(…)
(…)
(…)
17,5
- 129,4
2006
[…]*
[…]*
(…)
(…)
(…)
(…)
-20,1
- 149,5
Forrás: A március 20-i válasz 6. melléklete, a * jellel ellátott adatok magyarázatát a 81. lábjegyzet tartalmazza.
(84)
A kormány kifejtette a Bizottságnak, miért volt veszteséges a Teracom az 1999-2006 közötti időszakban az SVT-sugárzások terén. A magyarázat a következő volt: Egyrészt a Teracom árképzését a nézők tényleges számára alapozták (az úgy nevezett penetrációs arányra), amely a vártnál rosszabbul alakult a kiépítés első fázisában. Másrészt a Teracom kezdetben nem szabhatott a költségeket teljes egészében fedező átvitelei díjakat, mivel a műsorszóró cégeket arra akarta ösztönözni, hogy elkezdjék a digitális földfelszíni hálózaton keresztüli sugárzást. Harmadrészt, a Teracom 4. táblázatban szereplő költségei betudott költségeket is tartalmaznak, pl. a tulajdonosok által elvárt megtérülési ráta. Az ilyen jellegű betudott költségeket a számviteli szabályok szerint nem tekintik veszteségnek (84).
(85)
A kormány a Teracom SVT-n kívüli más műsorszóró vállalatok analóg és digitális földfelszíni hálózaton keresztül történő sugárzására vonatkozó tényleges árait és költségeit is közölte (85), különösen a TV4 (Svédország legnagyobb kereskedelmi televíziója) költségeit és árait, amely egyben az egyetlen másik műsorszóró az analóg földfelszíni hálózatban. Azt a mértéket, amennyiben az adatok arra utalnak, hogy az SVT magasabb átviteli díjakat fizetett a TV4-nél, a kormány szerint SVT különleges sugárzási igényei magyarázzák, pl. az SVT nagyobb lefedettsége és kapacitáskihasználása, átviteli jeleinek területi megoszthatósága, valamint a biztonsági intézkedések (86).
7.2. A Teracom javára kibocsátott feltételezett hitelgarancia
(86)
A kormány szerint sosem adtak ki hitelgaranciát. A kormány elismeri, hogy 2002 februárjában a parlament határozatot hozott, amely hitelgarancia kiállítását engedélyezte a kormánynak (87).
(87)
A kormány rámutatott, fontos megjegyezni, hogy a svéd alkotmány szerint kizárólag a kormánynak (tehát nem a parlamentnek) van lehetősége harmadik személlyel (pl. a Teracommal) szemben az állami költségvetéshez tartozó forrásokra vonatkozó pénzügyi kötelezettségeket vállalni. A kormány azonban nem vállalhat ilyen kötelezettséget a parlament előzetes jóváhagyása nélkül. Ezenkívül a szóban forgó ügyben a kormány azt kérte, hogy a Nemzeti Államadósság Kezelő Iroda kapja a garancia kiadásának feladatát (88).
(88)
A kormány szerint 2002 júniusában, miután a parlament beleegyezését adta, a kormány határozatában kérte a Nemzeti Államadósság Kezelő Irodát, hogy bocsásson ki hitelgaranciát a Teracom számára, és határozza meg a Teracomra a tevékenységéhez kapcsolható kockázatok és az adminisztratív költségek fedezésére kivetendő díjakat. A kormány ugyanakkor hangsúlyozza, hogy határozatában kifejezetten felhívta a Nemzeti Államadósság Kezelő Iroda figyelmét az állami támogatásra vonatkozó közösségi szabályok figyelembevételére annak megállapítása érdekében, hogy a hitelgarancia összeegyeztethető-e ezekkel az előírásokkal, valamint arra, hogy amennyiben nem összeegyeztethető, úgy gyűjtse be azokat az információkat, amelyek az EK-Szerződés 88. cikkének (3) bekezdése szerinti bejelentéshez szükségesek (89). Ezenkívül a Nemzeti Államadósság Kezelő Irodának valamennyi állami garancia esetében kockázatelemzést kell végeznie. Fontos, hogy a hitelgarancia nem volt kiállítható a Nemzeti Államadósság Kezelő Irodának a hitelgarancia nagyságára, futamidőre, díjak összegére vonatkozó döntése előtt, annak megállapítása előtt, hogy a hitelgarancia nem ütközik az állami támogatásról szóló közösségi előírásokba (90).
(89)
A Nemzeti Államadósság Kezelő Iroda, amely részben a Standard & Poor’s egy 2002 júliusa és szeptembere között végrehajtott előzetes hitelminősítésére támaszkodott (91), arra a következtetésre jutott, hogy a hitelgarancia kiállításával járó pénzügyi kockázat túl nagy volna. Amennyiben hitelgaranciát állítanának ki, nagyon magas díjat kellene megállapítani ahhoz, hogy az fedezetet nyújtson a kockázatra. Ezenkívül a Nemzeti Államadósság Kezelő Iroda úgy értékelte, nem zárható ki, hogy az állami garancia állami támogatást valósít meg (92). A kormány szerint, miután a Nemzeti Államadósság Kezelő Iroda 2002. október 1-jén megtette észrevételeit, a kormány, a Nemzeti Államadósság Kezelő Iroda és a Teracom egyike sem tett további intézkedéseket.
7.3. Tőkeinjekció
(90)
A kormány szerint a tőkeinjekció formájában megvalósuló feltételekhez kötött részvénytulajdonosi hozzájárulás nem valósít meg állami támogatást az EK-Szerződés 87. cikke (1) bekezdésének értelmében.
(91)
A kormány megállapítja egyrészt, hogy az eljárás megindításáról szóló határozat részben hibás információkra épül, amelyek a Teracom gazdasági és pénzügyi helyzetét a valósnál rosszabb színben tüntetik fel. A Teracom tőkemegfelelési mutatója nem volt olyan alacsony, mint az az eljárás megindításáról szóló határozatban szerepel, és a Teracom csak 2001-ben és 2002-ben volt veszteséges, 2003-ban már nem (93).
(92)
A kormány szerint a Bizottság az eljárás megindításáról szóló határozatban tévesen ítélte meg a Teracom tőkeinjekció időpontjában érvényes gazdasági és pénzügyi helyzetét. A kormány kiemeli, hogy a Teracom pénzügyi és gazdasági helyzete 2003 júniusának végére, amikor a kormány tőkét juttatott a cégnek, már lényegesen megváltozott ahhoz az időszakhoz képest, amelyre vonatkozóan a Nemzeti Államadósság Kezelő Iroda negatívan nyilatkozott arról a javaslatról, hogy a Teracom állami garanciát kapjon (94).
(93)
Mint a kormány rámutat, a Teracom a 2002. évben számos intézkedést vezetett be, hogy megoldja pénzügyi és gazdasági problémáit. Eladta három leányvállalatát, csökkentette költségeit alkalmazottai jelentős részének (20 %) elbocsátásával, összevont leányvállalatokat, tevékenységének egy részét felszámolta és tevékenységét kevesebb helyszínre koncentrálta, valamint csökkentette beruházásait a 2000. és a 2001. évekhez képest. Ezenkívül a földfelszíni sugárzású digitális televízió piaca kedvezően alakult, a digitális tv-előfizetések iránti érdeklődés nőtt, különösen 2002 őszén. A Teracom számára mindez az előfizetések éves eladási számának jelentős növekedéséhez vezetett, a 2001 végi kb. 100 000 előfizetésről 2002 végére mintegy 140 000-re. A költségcsökkentő intézkedések és a megnövekedett eladások 2002 második felében lényegesen javították a Teracom pénzügyi és gazdasági helyzetét, valójában már 2003 első három hónapjában nyereséges volt a vállalat, mielőtt a kormány javaslatát a parlament elé terjesztette (95).
(94)
A kormány kifejti, hogy miután a Nemzeti Államadósság Kezelő Iroda benyújtotta negatív álláspontját, a kormány úgy határozott, alaposabb elemzést hajt végre a Teracom gazdasági és pénzügyi helyzetére vonatkozóan (96), a Nemzeti Államadósság Kezelő Iroda által végzett statikus elemzés helyett.
(95)
Egy privát részvénytulajdonoshoz hasonlóan a kormány a Teracom 2003-2005. évi üzleti terveire és a vállalat 2003-2010. évi pénzügyi előrejelzéseire alapozva, valamint ugyanazon és hasonló üzletágak más vállalataival és részvényeseivel összehasonlítva értékelte a Teracom rövid- és hosszú távú gazdasági és pénzügyi helyzetét. A kormány arra jutott, hogy 500 millió SEK értékű tőkeinjekció formájában egy feltételekhez kötött részvénytulajdonosi hozzájárulás megerősítené a Teracom fizetőképességét és lehetővé tenné számára, hogy a későbbiekben elegendő nyereséget termeljen a tőkeinjekció méltányos időn belüli visszafizetéséhez. A kormányzat kitart amellett, hogy a részvénytulajdonosi hozzájárulás nem valósított meg állami támogatást. A kormány szerint hasonló helyzetben egy privát beruházó is kész lett volna tőkeinjekcióra, mivel a Teracom hosszú távú pénzügyi előrejelzései előnyösek voltak (97).
(96)
A kormány hozzáfűzi, hogy a Bizottság ezzel kapcsolatosan, - azzal ellentétben, amit tennie kellett volna - nem vett figyelembe valamennyi lényeges körülményt annak megvizsgálására, hogy a tőkeinjekció várhatóan méltányos megtérülést hozhat-e magával. A Bizottság arra szorítkozott, hogy megvizsgálta a Teracom korábbi veszteségeit és a cég tőkemegfelelési mutatóját. A kormány úgy látja, a Bizottság ott is hibát követett el, amikor az államot egy külső hitelezővel hasonlította össze, mert ehelyett egy privát részvénytulajdonossal kellett volna egybevetnie, aki feltehetően hosszú távú szemléletmódot alkalmaz befektetésére. Az állam a Teracom 100 %-os tulajdonosa, ami a hosszú távú érdekeltséget inkább feltételezi, mint egy kisebbségi tulajdonrész (98).
(97)
Érvelésének további alátámasztására a kormány benyújtotta az általa a tőkeinjekcióra vonatkozó döntés felülvizsgálatára felkért független könyvvizsgáló cég, a PWC jelentését. A jelentés a Teracom gazdasági és pénzügyi helyzetét értékeli a tőkeinjekció időpontjában, azokra az információkra alapozva, amelyek hozzáférhetőek voltak a kormány döntésének időpontjában. A jelentés végkövetkeztetése, hogy a kormánynak megfelelő mértékű információ állt rendelkezésére a tőkeinjekcióról való döntéshez, valamint hogy a Teracom hosszú távú jövedelmezősége megfelelt annak a követelménynek, amelyet egy privát befektető felállít (99).
(98)
Végezetül a kormány úgy látja, a Bizottság nem vette elegendő mértékben figyelembe a tőkeinjekció szélesebb összefüggéseit. A Bizottságnak figyelembe kellett volna például vennie, hogy a tőkeinjekció szükséges volt ahhoz, hogy biztosítsa a korábban elindított, hosszú távon jövedelmezőnek tekintett beruházásokat (100).
8. A FELTÉTELEZETT TÁMOGATÁSI INTÉZKEDÉSEK MEGÍTÉLÉSE
(99)
Ahhoz, hogy egy intézkedés a 87. cikk (1) bekezdése értelmében állami támogatásnak minősüljön, a következő négy feltételnek kell teljesülnie: 1) állami források átutalása történik; 2) az intézkedés gazdasági előnnyel jár a kedvezményezett számára; 3) az intézkedés torzítja a versenyt, vagy annak veszélyével fenyeget; és 4) az intézkedés hatással van a tagállamok közötti kereskedelemre.
8.1. Az SVT átvitelidíj-fizetései a Teracom számára
8.1.1. Gazdasági előnyök
(100)
Annak eldöntésére, hogy az SVT által a Teracomnak a földfelszíni sugárzásra kifizetett átviteli díjak gazdasági előnnyel járnak-e a Teracom számára, meg kell vizsgálni, hogy az SVT kifizetett-e, vagy a jövőben kifizet-e majd olyan összeget, amely meghaladja a Teracom által normál piaci feltételek mellett ügyfeleitől ésszerűen elvárható összeget.
(101)
Egyrészt a Bizottság megvizsgálta, hogy az SVT a földfelszíni sugárzású digitális televízió 1999. évi svédországi bevezetése óta 2006-ig kifizetett-e olyan összeget, amely meghaladja Teracomnak az SVT sugárzásához kapcsolódó költségeit. Míg az eljárás megindításáról szóló határozat számításai nagy mértékben csupán az SVT kifizetéseinek és a Teracom költségeinek becslésein alapultak, a Bizottság e határozatában számításait tényleges adatokra alapozta (lásd: fenti 4. táblázat). Ezek a számok azt mutatják, az SVT az 1999-2006 közötti időszakban nem fizetett ki indokolatlanul magas díjakat a Teracom számára. Az időszak egészét tekintve az SVT kifizetései alacsonyabbak voltak, mint a Teracomnál az SVT sugárzása kapcsán felmerült költségek, ami mintegy 149,5 millió SEK veszteséget okozott a sugárzási tevékenységben. Miután ez az összeg (149,5 millió SEK) az analóg és a digitális sugárzáshoz kapcsolódó kifizetéseket egyaránt magában foglalja, ez azt is jelzi, hogy nem történt keresztfinanszírozás abban az értelemben, hogy a Teracom indokolatlanul magas díjakat vetett volna ki az analóg sugárzásra, hogy abból származó pénzekből finanszírozza digitális tevékenységét.
(102)
Másrészt a Bizottság megvizsgálta, hogy a Teracom magasabb átviteli díjakat vetett-e ki az SVT-re, mint a kereskedelmi tévétársaságokra, hogy ily módon gazdasági előnyökhöz jusson az SVT által. Ebben az összefüggésben a Bizottság megjegyzi, hogy a Teracom árképzését az azonos elbánás elve vezérli, vagyis a Teracom ugyanazokat a feltételeket alkalmazza valamennyi ügyfelére (101). A Bizottság kifejezetten megjegyzi, hogy a Teracom az analóg sugárzásra 1992 óta önköltségi alapú árazást alkalmaz, valamint hogy a digitális sugárzások árait az úgynevezett penetráción alapuló ármodellnek megfelelően állapítják meg, amelynek a paraméterei a Teracom valamennyi ügyfele számára ugyanazok (102). A Bizottság összehasonlította a Teracom által ténylegesen az SVT-re és a digitális földfelszíni hálózat egyéb műsorszóró vállalataira terhelt árakat. A Teracom valóban magasabb árat számított fel az SVT-nek, mint pl. a TV4 kereskedelmi műsorszóró vállalatnak, de ez az árkülönbség azon alapul, hogy az SVT pótlólagos szolgáltatásokat igényel a Teracomtól (103). Emiatt a Bizottság nem találta jelét annak, hogy az SVT kevésbé előnyös (vagy előnyösebb) feltétellel rendelkezne, mint a többi műsorszóró cég, vagy hogy a vállalatot jogtalanul magas átviteli díjjal terhelnék.
(103)
Harmadrészt a Bizottság a teljesség igényével megvizsgálta, hogy az SVT a jövőben Teracom számára az átvitelért többet fizet-e a szokásos piaci árnál. Az eljárás megindításáról szóló határozatban felvetett egyik probléma az volt, hogy az SVT 2008-2013 között túlságosan magas átviteli díjakat fizetne a Teracomnak, ami 2013-re mintegy 510 millió SEK kumulált nyereséget eredményezne a Teracomnál. Ugyanakkor a Bizottság megjegyzi, hogy a Teracom árképzése a jelenben és a belátható jövőben a fentiekben megnevezett árképzési elveken alapul, ami megakadályozza a Teracomot abban, hogy SVT-t túlzottan magas átviteli díjakkal terhelje (104). Mióta a PTS 2005-ben meghozta határozatait, a Teracomot ezenkívül az analóg és digitális földfelszíni sugárzás nagykereskedelmi piacának előzetes szabályozása is köti (105). Az említett határozatok elvben kizárják annak kockázatát, hogy a Teracom aránytalanul magas átviteli díjakkal terhelné az SVT-t. Amint azt a kormány részletezte (lásd: 40. pont), ellentétben a Bizottság által az eljárás megindításáról szóló határozatban kifejtett aggályokkal, az SVT nem köteles az elosztószámláról kapott minden forrást a Teracom átviteli díjainak kiegyenlítésére fordítsa. Az SVT önállóan tárgyal a Teracommal az átviteli díjakról, és amennyiben az SVT végül is az előzetes számításoknál kevesebbet fizet az átvitelért, a fennmaradó pénzeszközöket szabadon fordíthatja programtevékenységekre (106).
(104)
Ezen megfontolások alapján a Bizottság úgy látja, bár az SVT kötelezettséggel bír, hogy az analóg és a digitális földfelszíni hálózaton egyaránt sugározzon, és jelen helyzetben nincs más lehetősége, mint a Teracom szolgáltatásainak igénybevétele, a Teracom korlátozott lehetőséggel bír, hogy hasznot húzzon az SVT kényszerhelyzetéből. Ebben az összefüggésben a Bizottság megjegyzi, hogy mivel a kereskedelmi műsorszóró vállalatok is úgy látják, megéri a digitális földfelszíni hálózaton keresztül sugározni és a Teracom átviteli díjait kifizetni, elfogadható, hogy az SVT is így jár el.
(105)
Azzal az állítással kapcsolatban, hogy a Boxer támogatást kapott azáltal, hogy az SVT nem fizet a terjesztésért (107), a Bizottság rámutat, hogy a műsorszóró vállalat és a terjesztő közötti üzleti megállapodás különböző formákban valósulhat meg. Figyelembe véve, hogy e két partner között a tranzakció olyan, mindkét fél számára értékes cserét foglal magában, amelyben átviteli szolgáltatást nyújtanak a tartalomhoz való hozzáférés fejében, a pontos feltételek jelentős mértékben eltérhetnek egymástól, például attól függően, mely platformokról és üzemeltetőkről van szó.
(106)
Ennek alapján a Bizottság azt a következtetést vonja le, hogy az SVT által a Teracomnak kifizetett átviteli díjak nem juttatják Teracomot gazdasági előnyökhöz és így nem valósítanak meg állami támogatást a 87. cikk (1) bekezdése értelmében.
8.2. Az állami garancia
(107)
A kezességvállalásról szóló közlemény szerint az állami garanciák általánosságban akkor tartoznak a 87. cikk (1) bekezdésének hatálya alá, ha a tagállamok közötti kereskedelmet befolyásolják és nem fizetnek értük szokásos piaci díjat. A kezességvállalásról szóló közlemény 2. fejezete szerint akkor is megvalósulhat állami támogatás a 87. cikk (1) bekezdése értelmében, ha az állami garanciát kiállítottak, de az állam nem tesz kifizetéseket a garancia keretében. Ennek oka, hogy a támogatást azzal az időponttal tekintik megvalósultnak, amikor a garanciát kiállították, nem akkor, amikor lehívják, vagy amikor a garancia feltételei szerint kifizetéseket eszközölnek.
(108)
A Bizottság ugyanakkor megjegyzi, hogy az ítélkezési gyakorlat szerint, pl. az Ausztria kontra Bizottság ügyben, a szóban forgó garancia nyújtására vonatkozó, feltétel nélküli és jogilag kötelező ígéretre van szükség, mielőtt megállapítható, hogy támogatásról van-e szó (108).
(109)
Jelen ügyben a Bizottság úgy véli, a kormány határozata, melyben a Nemzeti Államadósság Kezelő Irodát felkérte a hitelgarancia kiadására, feltételes határozat volt, amely nem ruházott a Teracomra bármilyen abszolút jogot hitelgarancia kiadásának követelésére. A Bizottság megállapítja, hogy a svéd jogrend előírja, amennyiben egy a kormány alá tartozó intézmény hitelgaranciát ad ki, figyelembe kell vennie a Nemzeti Államadósság Kezelő Iroda véleményét többek között a fizetőképességre és a tisztességre vonatkozóan. A svéd rendszer és a svéd jogrend eme összetevője általánosan ismert. Az is világos, hogy a kormány tudatában volt az uniós jogrendből fakadó kötelezettségeinek, mivel rámutatott, hogy a Nemzeti Államadósság Kezelő Irodának a hitelgaranciát az állami támogatás szabályait figyelembe véve kell megítélnie és szükség esetén be kell gyűjtenie a lényeges információkat a Bizottságnak történő bejelentéshez. Fontos, hogy a Bizottság megállapítja, a Nemzeti Államadósság Kezelő Iroda jelentését követően nem történtek intézkedések. Összefoglalóan és a fentiekben kifejtettek alapján a Bizottság úgy véli, nem lehetséges azt a következtetést levonni, hogy egyáltalán kiállítottak hitelgaranciát, és hogy Teracom feltétlen és jogilag kötelező ígéretet kapott volna a támogatásra. Következésképpen, a Teracomot nem részesítették gazdasági előnyben.
8.3. Tőkeinjekció
(110)
Amennyiben az állam egy vállalatot olyan körülmények között finanszíroz, amelyek a szokásos piacgazdasági feltételekkel működő beruházó számára nem volnának elfogadhatók, úgy gazdasági előnyt nyújt a kedvezményezettnek (109). Annak eldöntésére, hogy a feltételekhez kötött részvénytulajdonosi hozzájárulás, amelyet a Teracom 2003 júniusában tőkeinjekció formájában kapott, gazdasági előnyhöz juttatta-e Teracomot, meg kell vizsgálni, hogy a tőkeinjekció összeegyeztethető volt-e a piacgazdasági beruházói elvekkel.
(111)
A Bizottság elismeri, hogy az eljárás megindításáról szóló határozatban a Teracom pénzügyi helyzetérnek ábrázolása nem volt teljesen pontos. Mint a kormány rámutatott, a Teracom fizetőképessége nem volt olyan alacsony, mint azt a az eljárás megindításáról szóló határozatban ábrázolták, és Teracom csupán két évig volt veszteséges, nem három egymást követő évben. Az eljárás megindításáról szóló határozatban tehát a Teracom pénzügyi helyzetét kismértékben rosszabbnak ábrázolták, mint amilyen az a valóságban volt.
(112)
A kormány által benyújtott október 29-i és későbbi válaszok információinak - beleértve a Teracom rövid és hosszú távú üzleti terveit is - elemzése után a Bizottság úgy látja, a kormány 2003. évi megítélése Teracom akkori és jövőbeni gazdasági és pénzügyi helyzetéről reális, a tőkeinjekció kielégítő hozamának kilátása pedig hihető volt.
(113)
A kormány a 7.3. fejezetben részletesen leírt módon, a Teracom 2003-2005. évi üzleti terveire és 2003-2010. évi pénzügyi előrejelzéseire alapozva, valamint ugyanazon és hasonló üzletágak más vállalataival és részvényeseivel összehasonlítva értékelte a Teracom rövid- és hosszú távú gazdasági és pénzügyi helyzetét. Arra a következtetésre jutott, hogy egy 500 millió SEK összegű, feltételekhez kötött részvénytulajdonosi hozzájárulás megerősítené a Teracom fizetőképességét, és lehetővé tenné számára, hogy a későbbiekben elegendő nyereséget termeljen a részvénytulajdonosi hozzájárulás méltányos időn belüli visszafizetéséhez (110). A 2003. évi előrejelzés azt mutatta, hogy a Teracom eredménykimutatása pozitív lesz. A Bizottság ebben az összefüggésben megjegyzi, hogy a Teracom már 2003 első három hónapjában nyereséges volt, mielőtt a kormány a parlament elé terjesztette volna javaslatát.
(114)
Végezetül a Bizottság átnézte a jelentést, amelyet a PWC dolgozott ki a kormány megbízásából és amely megmagyarázza azokat az adatokat, melyek a kormány határozatának alapját képezték. A Bizottság úgy véli, ezek az adatok a beruházási döntés reális alapját képezték. A jelentésből különösen az derül ki, hogy miután a Teracom veszteséges volt 2001-ben és 2002-ben, a tőkeinjekció időpontjában már közel volt a fedezeti ponthoz. A Teracom gazdasági és pénzügyi helyzete lényegesen javult, különösen ahhoz a helyzethez képest, amely a Nemzeti Államadósság Kezelő Iroda állami hitelgarancia kiállítására vonatkozó negatív véleményének időpontjában fennállt (111).
(115)
A jelentés bemutatja, hogy a kormány eljárása megfelel egy olyan jellegű elemzésnek, amelyet egy privát befektető végzett volna, és amely egyrészt a beruházások várható további hozamának megítéléséből, másrészt annak felméréséből áll, hogy milyen mértékben elegendő ez a hozam a beruházás kockázatainak kompenzálására. A jelentés kiszámítja a beruházás elvárt hozamát (the internal rate of return, belső megtérülési ráta) oly módon, hogy meghatározza az általa generált cash-flow növekményt. Ennek módja a két lehetséges alternatív forgatókönyv: szabad pénzeszközök tőkeinjekcióval és szabad pénzeszközök tőkeinjekció nélkül közötti különbség felmérése. A tőkeinjekció elvárt belső megtérülési rátáját kb. 24 %-ban állapították meg, amely meghaladja azt az igényt, amelyet tulajdonosok szokásos piaci igényként támasztanának saját beruházásukkal szemben (az összehasonlítható szokásos piaci megtérülési igény 8,6 %), sőt, kompenzálja a vállalat pénzügyi kockázatát is (112).
(116)
Annak ellenére, hogy ex post lehetetlen bizonyossággal megállapítani, hogyan alakultak volna a Teracom bevételei akkor, ha a vállalat nem kapott volna feltételekhez kötött részvénytulajdonosi hozzájárulást, a Bizottság megjegyzi, hogy a Teracom sajáttőke-arányos megtérülése a 2003. évi 3 %-ról 2004-ben 11 %-ra, 2005-ben pedig 19 % -ra nőtt (113).
(117)
Az alábbi 3. ábra bemutatja, hogy a Teracom ismét nyereséget hozott a 2003., 2004. és a 2005. évben. A vállalat a feltételekhez kötött részvénytulajdonosi hozzájárulás első részletét 2006-ban fizette vissza (114).
3. ábra
A Teracom tényleges nyereségének alakulása 1998-2005 között
Forrás: A Teracom 1998 és 2005 közötti éves beszámolói
(118)
A Bizottság ezért azt a végkövetkeztetést vonja le, hogy a tőkeinjekció formájában megvalósuló, feltételekhez kötött részvénytulajdonosi hozzájárulásra olyan körülmények között került sor, amelyek egy szokásos piacgazdasági feltételekkel dolgozó privát beruházó számára is elfogadhatók lettek volna.
(119)
Ugyanakkor a szóban forgó ügyben felvetődik a kérdés: vajon az, hogy a Teracom annak ellenére megőrizte pozícióját a földfelszíni hálózat kizárólagos üzemeltetőjeként, hogy 2002. októberében életbe lépett az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások piacain belüli versenyről szóló irányelv (versenypolitikai irányelv) (115), amely megtiltja a kizárólagos jogok megtartását a vonatkozó iparágban, hatással van-e az aktuális állami támogatás vizsgálatára (116).
(120)
Amikor a Bizottság egy lehetséges támogatási intézkedés vizsgálata során úgy találja, hogy az EK-Szerződés valamely másik különös rendelkezését megszegték, meg kell vizsgálnia, hogy a támogatás feltételei megszegtek-e a Szerződés 87. és 88. cikkétől eltérő különös rendelkezéseket, és olyan elválaszthatatlanul kötődnek-e a támogatás céljához, hogy nem lehet őket elkülönítve értékelni (117). Ez esetben a jogsértés csak akkor bírhat döntő jelentőséggel a Bizottságnak a lehetséges támogatási intézkedésekre vonatkozó vizsgálatára, ha az a lehetséges támogatási intézkedés jellegéből adódó káros hatás mellett az EK-Szerződés más különös rendelkezéseire bizonyíthatóan káros hatással van (118).
(121)
A szóban forgó ügyben a Bizottság megállapítja, hogy a versenypolitikai irányelv megsértése nem képezi a vizsgált támogatási intézkedés részét, hanem az a kormány feltételekhez kötött részvénytulajdonosi hozzájárulás nyújtásáról szóló határozatától különálló és megkülönböztethető kormányzati cselekvés eredménye.
(122)
Ezen túlmenően, még ha nem is zárható ki, hogy a Teracom kizárólagos jogai befolyással vannak a Teracom jövedelmezőségére, így részben a feltételekhez kötött részvénytulajdonosi hozzájárulás jövedelmezőségére is, ez nem állapítható meg bizonyossággal, hiszen a Teracom árszabályozás tárgyát képezi, (lásd: részletes leírás a 42., 43. és 102. pontokban), emiatt nem tudja szabadon gyakorolni piaci erejét. Ebben az ügyben ezért nem bizonyítható, hogy a feltételekhez kötött részvénytulajdonosi hozzájárulás főképpen a kizárólagos jogok miatt vált jövedelmező beruházássá. Emiatt az sem bizonyítható, hogy a kizárólagos jogok hiányában a feltételekhez kötött részvénytulajdonosi hozzájárulás elvárt hozama nem lett volna elfogadható egy privát beruházó számára.
(123)
Mindezek alapján a Bizottság, a versenypolitikai irányelv Svédország általi megszegése és a feltételekhez kötött részvénytulajdonosi hozzájárulás elvárt jövedelmezősége közötti világos és bizonyítható okozati összefüggések hiányában nem tudja érvénytelennek nyilvánítani Svédország azon igényét, mely szerint a piacgazdasági beruházási elvek alkalmazása megvalósult. Ez a végkövetkeztetés ugyanakkor nem befolyásolja azt az álláspontot, amelyet a Bizottság a jövőbeni ügyekben azon adott ügyek tényeinek figyelembevételével majd kialakít.
(124)
Lezárásképpen megállapítható, hogy a szóban forgó ügyben a feltételekhez kötött részvénytulajdonosi hozzájárulás, illetve a versenypolitikai irányelv megszegése kérdéseinek megítélése külön-külön, az adott kérdésre vonatkozó szabályok és eljárásmódok szerint lehetséges és szükséges. Ebben az összefüggésben meg kell jegyezni, hogy a Bizottság az EK-Szerződés 226. cikke értelmében a versenypolitikai irányelv Svédország általi megszegésének kérdését az Európai Közösségek Bírósága elé utalta.
(125)
Ami a feltételekhez kötött részvénytulajdonosi hozzájárulást illeti, a Bizottság azt a végkövetkeztetést vonja le, hogy a 87. cikk (1) bekezdése értelmében nem valósult meg állami támogatás.
9. VÉGKÖVETKEZTETÉS
(126)
A fentiekben leírtak alapján a Bizottság úgy találja, semmi nem utal arra, hogy a megvizsgált intézkedések a Teracomot vagy bármelyik leányvállalatát gazdasági előnyhöz juttatták volna. A Bizottság így arra a következtetésre jutott, hogy a Svédország által végrehajtott intézkedések nem valósítanak meg állami támogatást a Szerződés 87.. cikkének (1) bekezdése értelmében,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A Bizottság által megvizsgált és e határozatban leírt intézkedések, amelyek a földfelszíni sugárzású digitális televízió Svédországban való bevezetésére vonatkoznak, nem valósítanak meg állami támogatást az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése értelmében.
2. cikk
Ennek a határozatnak a Svéd Királyság a címzettje.
Kelt Brüsszelben, 2006. december 20-án.