A Tanács 4055/86/EGK rendelete
(1986. december 22.)
a tagállamok közötti, illetve a tagállamok és harmadik országok közötti tengeri szállításban a szolgáltatásnyújtás szabadsága elvének alkalmazásáról
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,
tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 84. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel a Bizottság által benyújtott rendelettervezetre,
tekintettel az Európai Parlament véleményére [1],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],
mivel a Szerződés 3. cikke értelmében a Közösség egyik tevékenysége a szolgáltatások tagállamok közötti szabad mozgását gátló akadályok eltörlése;
mivel a Szerződés 61. cikkével összhangban, a tengeri szállításban a szolgáltatásnyújtás szabadságára a közlekedésre vonatkozó cím rendelkezései az irányadók;
mivel ennek az elvnek a Közösségen belüli alkalmazása szükséges feltétele egy olyan politika érvényesítésének harmadik országok vonatkozásában, amelynek célja a kereskedelmi elvek folyamatos alkalmazásának biztosítása a hajózásban;
mivel a 954/79/EGK tanácsi rendelet [3] megőrzi - többek között - a konferenciák keretei között a versenyképes hozzáférést a vonalhajózásnak ahhoz a részéhez, amely nem tartozik a vonalhajózási konferenciák magatartási kódexéről szóló ENSZ-egyezmény alapján a harmadik országok nemzeti hajózási társaságai által vállalt kötelezettségek hatálya alá, amennyiben a tagállamok azt megerősítették;
mivel figyelembe véve azt, hogy a magatartási kódexet még nem minden tagállam erősítette meg, és hogy egyes harmadik országok valószínűleg nem fogják megerősíteni, a kódexet nem alkalmazzák a Közösség összes kereskedelmi ügyletére, és valószínűleg a jövőben sem lesz alkalmazható egyes kereskedelmi ügyletekre;
mivel a magatartási kódex csak a vonalhajózási konferenciákra és a tagjaik által fuvarozott rakományokra vonatkozik, és nem érinti a független hajózási társaságokat, illetve az ömlesztettáru-szállítás vagy a szabadhajózás területén működő hajózási társaságokat, ahol a Közösség célja a tisztességes és szabad verseny rendszerének fenntartása;
mivel a Közösség teljes mértékben támogatja a vonalhajózási konferenciák magatartási kódexével foglalkozó meghatalmazottak ENSZ-konferenciáján elfogadott 2. határozatot, amely leszögezi, hogy a vonalhajózási szolgáltatások stabil fejlődése érdekében a konferencián kívüli vonalhajók tevékenységét nem szabad akadályozni mindaddig, amíg ezek betartják a kereskedelmi alapokon érvényesülő tisztességes verseny elvét;
mivel a tagállamok megerősítik a szabad versenykörnyezet iránti elkötelezettségüket, amely lényeges eleme a száraz és folyékony ömlesztett áruk kereskedelmének, és meg vannak győződve arról, hogy a rakománymegosztás bevezetése ebben a kereskedelemben a szállítási költségek lényeges növekedése folytán komoly hatással lesz valamennyi ország kereskedelmi érdekeire;
mivel a közösségi hajótulajdonosoknak egyre inkább szembe kell nézniük a harmadik országok által bevezetett, saját országaikban, más tagállamokban vagy az érintett harmadik országokban székhellyel rendelkező feladókra vonatkozó, a tengeri szállítás területén a szolgáltatásnyújtás szabadságát befolyásoló új korlátozásokkal, amelyeknek káros hatásai lehetnek a közösségi kereskedelem egészére;
mivel a fent említett korlátozások közül néhány belekerült harmadik országok és egyes tagállamok között létrejött kétoldalú megállapodásokba, míg más korlátozások megtalálhatók egyes tagállamok jogszabályainak hasonló rendelkezéseiben vagy azok közigazgatási gyakorlatában;
mivel a szolgáltatásnyújtás szabadságának elvét kell alkalmazni a tagállamok közötti, illetve a tagállamok és harmadik országok közötti tengeri szállításban annak érdekében, hogy fokozatosan eltöröljék a meglévő korlátozásokat és megelőzzék új korlátozások bevezetését;
mivel a Közösség hajózási ágazatának szerkezete olyan, hogy lehetővé teszi, hogy e rendelet rendelkezései kiterjedjenek a tagállamoknak a Közösség területén kívül letelepedett állampolgáraira és a Közösségen kívül székhellyel rendelkező és egy tagállam állampolgárainak ellenőrzése alatt álló hajózási társaságaira, amennyiben ezek hajói az adott tagállamban annak jogszabályaival összhangban vannak bejegyezve;
mivel az érintett közlekedéstípus jellegével összhangban rendelkezni kell ésszerű átmeneti időszakokról,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
(1) A tagállamok közötti, valamint a tagállamok és harmadik országok közötti tengeri szállításban a szolgáltatásnyújtás szabadságát kell alkalmazni a tagállamok összes olyan állampolgára tekintetében, akik egy olyan tagállamban telepedtek le, amely nem azonos a szolgáltatásokat igénybe vevő személy tagállamával.
(2) E rendelet rendelkezései vonatkoznak továbbá a tagállamoknak a Közösség területén kívül letelepedett állampolgáraira és a Közösségen kívül székhellyel rendelkező, és egy tagállam állampolgárainak ellenőrzése alatt álló hajózási társaságaira, amennyiben ezek hajói az adott tagállamban annak jogszabályaival összhangban vannak bejegyezve.
(3) A szerződés 55-58. és 62. cikkének rendelkezései az e rendelet hatálya alá tartozó ügyekre is vonatkoznak.
(4) E rendelet alkalmazásában a következők minősülnek "a tagállamok közötti, illetve a tagállamok és harmadik országok közötti tengeri szállítási szolgáltatásoknak", amelyeket általában díjazás ellenében nyújtanak:
a) Közösségen belüli hajózási szolgáltatások:
tengeri személy- vagy áruszállítás egy tagállam valamely kikötője és egy másik tagállam valamely kikötője vagy tengeri létesítménye között;
b) harmadik országgal lebonyolított forgalom:
tengeri személy- vagy áruszállítás egy tagállam kikötői és egy harmadik ország kikötői vagy tengeri létesítményei között.
2. cikk
Az 1. cikktől eltérve a teljesen vagy részben a nemzeti lobogó alatt közlekedő hajók számára fenntartott bizonyos áruk fuvarozására vonatkozó, 1986. július 1. előtt létező egyoldalú nemzeti korlátozásokat legkésőbb a következő ütemtervvel összhangban kell felszámolni:
-egy tagállam lobogója alatt közlekedő hajók által végzett, tagállamok közötti szállítás: | 1989. december 31., |
-egy tagállam lobogója alatt közlekedő hajók által végzett, tagállamok és harmadik országok közötti szállítás: | 1991. december 31., |
-más hajók által végzett, a tagállamok közötti, illetve tagállamok és harmadik országok közötti szállítás: | 1993. január 1. |
3. cikk
A tagállamok által harmadik országokkal kötött, meglévő kétoldalú megállapodásokban szereplő, rakománymegosztásra vonatkozó rendelkezéseket a 4. cikk rendelkezéseivel összhangban kell felszámolni vagy kiigazítani.
4. cikk
(1) A 3. cikkel összhangban fel nem számolt rakománymegosztásra vonatkozó rendelkezéseket a Közösség jogszabályaival összhangban kell kiigazítani, különösen a következő esetekben:
a) ha a vonalhajózási konferenciák ENSZ magatartási kódexének hatálya alá tartozó kereskedelmi tevékenységekről van szó, ezeknek meg kell felelniük e kódexnek és a tagállamokra vonatkozó 954/79/EGK rendelet szerinti kötelezettségeknek;
b) ha a vonalhajózási konferenciák ENSZ magatartási kódexének hatálya alá nem tartozó kereskedelmi tevékenységekről van szó, a megállapodást a lehető legrövidebb időn belül, de minden esetben 1993. január 1. előtt kell korrigálni oly módon, hogy a Közösség valamennyi állampolgára számára - az 1. cikkben meghatározottak szerint - lehetővé váljék a tisztességes, szabad és megkülönböztetéstől mentes hozzáférés az adott tagállamokra vonatkozó részrakományi lehetőségekhez.
(2) Az (1) bekezdés alapján meghozott nemzeti intézkedésekről haladéktalanul tájékoztatni kell a tagállamokat és a Bizottságot. A 77/587/EGK tanácsi határozattal létrehozott konzultációs eljárást kell alkalmazni.
(3) A tagállamok kezdetben hathavonta, később évenként jelentést nyújtanak be a Bizottságnak az (1) bekezdés b) pontjában említett kiigazítások terén történt előrelépésekről.
(4) Ha nehézségek merülnek fel a megállapodásoknak az (1) bekezdés b) pontjának való megfelelés érdekében történő kiigazítása során, az érintett tagállam erről tájékoztatja a Tanácsot és a Bizottságot. Az olyan esetekben, ahol a megállapodások összeférhetetlenek az (1) bekezdés b) pontjával, és ha az érintett tagállam ezt kéri, a Tanács a Bizottság javaslata alapján megteszi a megfelelő intézkedéseket.
5. cikk
(1) A harmadik országokkal a jövőben létrehozandó megállapodásokban tiltottak a rakománymegosztásra vonatkozó rendelkezések, kivéve azokat a rendkívüli körülményeket, amelyekben a Közösség vonalhajózási társaságai ellenkező esetben nem rendelkeznének valós lehetőségekkel az adott harmadik országgal folytatott kereskedelemben. Ilyen körülmények között ezek a megállapodások a 6. cikk rendelkezéseivel összhangban engedélyezhetők.
(2) Olyan esetekben, amikor egy harmadik ország rakománymegosztásra vonatkozó rendelkezéseket igyekszik érvényesíteni a tagállamokkal szemben a folyékony vagy száraz ömlesztett áruk kereskedelmének területén, a Tanács megteszi a megfelelő intézkedéseket az óceánokon zajló kereskedelemben a rakományokhoz való szabad hozzáférés biztosítását szolgáló összehangolt intézkedésekről szóló 4058/86/EGK rendelettel [4] összhangban.
6. cikk
(1) Amennyiben egy tagállam állampolgárai vagy hajózási társaságai - az 1. cikk (1) és (2) bekezdésében meghatározottak szerint - olyan helyzetbe kerülnek vagy olyan helyzet kialakulása fenyeget, hogy valós lehetőségek hiányában nem képesek kereskedelmi tevékenységet folytatni egy harmadik országgal, az érintett tagállam a lehető legkorábban tájékoztatja erről a többi tagállamot és a Bizottságot.
(2) A Tanács a Bizottság javaslata alapján minősített többséggel eljárva határoz a szükséges intézkedésekről. Ezen intézkedések közé tartozhat - az 5. cikk (1) bekezdésében említett körülmények között - a rakománymegosztásra vonatkozó rendelkezésekről szóló tárgyalás és ilyen megállapodás megkötése.
(3) Amennyiben a tagállam által az (1) bekezdés alapján történt információnyújtástól számított hat hónapon belül a Tanács nem határoz, az érintett tagállam megteheti a mindenkori szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy az 5. cikk (1) bekezdésével összhangban megőrizze a kereskedelmi tevékenység folytatásának valós lehetőségét.
(4) A (3) bekezdés alapján hozott intézkedéseket a közösségi jogszabályokkal összhangban kell meghozni, és rendelkezni kell arról, hogy az állampolgárok vagy a Közösség hajózási társaságai - az 1. cikk (1) és (2) bekezdésében meghatározottak szerint - tisztességes, szabad és megkülönböztetéstől mentes módon hozzáférhessenek a vonatkozó részrakományokhoz.
(5) Az (3) bekezdés alapján meghozott nemzeti intézkedésekről haladéktalanul tájékoztatni kell a tagállamokat és a Bizottságot. A 77/587/EGK tanácsi határozattal létrehozott konzultációs eljárást kell alkalmazni.
7. cikk
A Tanács a Szerződésben megállapított feltételekkel összhangban kiterjesztheti e rendelet rendelkezéseit egy harmadik ország azon állampolgáraira, akik tengeri szállítási szolgáltatásokat nyújtanak és a Közösségben rendelkeznek székhellyel.
8. cikk
A Szerződés letelepedési jogra vonatkozó rendelkezéseinek sérelme nélkül egy tengeri szállítási szolgáltatás nyújtásával foglalkozó személy ennek megvalósítása érdekében ideiglenesen végezheti tevékenységét abban a tagállamban, ahol a szolgáltatást nyújtják, ugyanolyan feltételek mellett, mint amelyek az adott állam saját állampolgáraira érvényesek.
9. cikk
Amennyiben a szolgáltatásnyújtás szabadságára vonatkozó korlátozásokat nem törölték el, minden egyes tagállamnak úgy kell alkalmaznia ezeket a korlátozásokat, hogy ne tegyen különbséget az 1. cikk (1) és (2) bekezdésének értelmében a szolgáltatást nyújtó személyek állampolgársága vagy lakóhelye alapján.
10. cikk
Az e rendelet végrehajtását szolgáló törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések elfogadása előtt a tagállamok konzultációt folytatnak a Bizottsággal, és közlik vele az ily módon elfogadott valamennyi intézkedést.
11. cikk
A Tanács a Szerződésben megállapított rendelkezésekkel összhangban eljárva 1995. január 1. előtt felülvizsgálja ezt a rendeletet.
12. cikk
Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 1986. december 22-én.