A Tanács 2001/44/EK irányelve
(2001. június 15.)
az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap finanszírozási rendszerének részét képező műveletekből, valamint a mezőgazdasági lefölözésekből és vámokból, illetve a hozzáadottérték-adókból és egyes jövedéki adókból eredő követelések behajtására irányuló kölcsönös jogsegélyről szóló 76/308/EGK irányelv módosításáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 93. és 94. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],
mivel:
(1) A Közösség és a tagállamok pénzügyi érdekeit sértő és a belső piacot fenyegető csalások elterjedése miatt kialakuló veszély megelőzésére a 76/308/EGK irányelvben [4] meghatározott, a követelések behajtására irányuló kölcsönös segítségnyújtásra vonatkozó meglévő szabályokat módosítani kell.
(2) A belső piac keretei között a csalások által növekvő mértékben veszélyeztetett közösségi és nemzeti pénzügyi érdekeket úgy kell védeni, hogy hatékonyabban biztosítva legyen a belső piac versenyképessége és pénzügyi semlegessége.
(3) A tagállamok pénzügyi érdekeinek és a belső piac semlegességének hatékonyabb védelme érdekében az egyes jövedelem-, illetve tőkeadókkal, valamint a biztosítási díjakra kiszabott adókkal kapcsolatos követeléseket a 76/308/EGK irányelvben előírt kölcsönös segítségnyújtás hatálya alá kell vonni.
(4) A behajtási kérelmek tárgyát képező követelések még hatékonyabb és eredményesebb behajtásának elősegítésére a szóban forgó végrehajtást engedélyező okmányt alapvetően azon tagállam okiratának kell tekinteni, melyben a megkeresett hatóság székhelye található.
(5) A követelések behajtására irányuló kölcsönös segítségnyújtást nem lehet - bizonyos esetek kivételével - igénybe venni pénzügyi előnyök vagy eredményérdekeltség céljából, de a tagállamoknak képeseknek kell lenniük egymás között visszatérítési módozatok kialakítására, amennyiben a behajtásnál valamilyen különleges probléma lép fel.
(6) Az irányelv végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozatnak [5] megfelelően kell elfogadni.
(7) Ennek megfelelően kell módosítani a 76/308/EGK irányelvet,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
A 76/308/EGK irányelv a következőképpen módosul:
1. A cím helyébe a következő szöveg lép:
"A Tanács 1976. március 15-i 76/308/EGK irányelve az egyes lefölözésekből, vámokból, adókból és egyéb intézkedésekből eredő követelések behajtására irányuló kölcsönös segítségnyújtásról."
2. A 2. cikk helyébe a következő szöveg lép:
"2. cikk
Az irányelvet minden olyan követelésre alkalmazni kell, amely a következőkre vonatkozik:
a) az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap (EMOGA) teljes vagy részleges finanszírozási rendszerének részét képező visszatérítések, intervenciók vagy egyéb intézkedések, amelyek magukban foglalják az e tevékenységekkel kapcsolatosan behajtandó összegeket;
b) a cukorágazat piacának közös szervezése keretében alkalmazott lefölözések és egyéb díjak;
c) behozatali vámok;
d) kiviteli vámok;
e) hozzáadottérték-adó;
f) jövedéki adó:
- a dohánygyártmányra,
- az alkoholra és alkoholtartalmú italokra,
- az ásványolajra;
g) jövedelem- és tőkeadók;
h) biztosítási díjakra kiszabott adók;
i) kamatok, igazgatási pénzbüntetések és pénzbírságok, valamint az a)-h) pontban említett követelésekkel összefüggő költségek, kivételt képeznek a megkeresett hatóság székhelyéül szolgáló tagállam hatályban lévő jogszabályai szerint hozott büntetőjogi intézkedések."
3. A 3. cikk a következő francia bekezdésekkel egészül ki:
"- "behozatali vámok": az áruk behozatalakor fizetendő vámok és az azokkal azonos hatású díjak, illetve a közös agrárpolitika vagy a mezőgazdasági termékek feldolgozásából származó egyes termékekre alkalmazandó különleges rendelkezések alapján megállapított behozatali terhek,
- "kiviteli vámok": az áruk kivitelekor fizetendő vámok és az azokkal azonos hatású díjak, illetve a közös agrárpolitika vagy a mezőgazdasági termékek feldolgozásából származó egyes termékekre alkalmazandó különleges rendelkezések alapján megállapított kiviteli terhek.
- "jövedelem- és tőkeadók": a 77/799/EGK [6] irányelv 1. cikkének (3) bekezdésében felsorolt, az említett irányelv 1. cikkének (4) bekezdésével összefüggésben.
- a
"biztosítási díjakra kiszabott adók"
a következők:
Ausztriában: | i.Versicherungssteuerii.Feuerschutzsteuer |
Belgiumban: | i.Taxe annuelle sur les contrats d'assuranceii.Jaarlijkse taks op de verzekeringscontracten |
Németországban: | i.Versicherungssteuerii.Feuerschutzsteuer |
Dániában: | i.Afgift af lystfartøjsforsikringerii.Afgift af ansvarsforsikringer for motorkøretøjer m.v.iii.Stempelafgift af forsikringspræmier |
Spanyolországban: | Impuesto sobre la prima de seguros |
Görögországban: | i.Φόρος κύκλου εργασιών (Φ.Κ.Ε)ii.Τέλη Χαρτοσήμου |
Franciaországban: | Taxe sur les conventions d'assurances |
Finnországban: | i.Eräistä vakuutausmaksuista suoritettava vero/skatt på vissa försäkringspremierii.Palosuojelumaksu/brandskyddsavgift |
Olaszországban: | Imposte sulle assicurazioni private ed i contratti vitalizi di cui alla legge 29.10.1967 No 1216 |
Írországban: | levy on insurance premiums |
Luxemburgban: | i.Impôt sur les assurancesii.Impôt dans l'interet du service d'incendie |
Hollandiában: | Assurantiebelasting |
Portugáliában: | Imposto de selo sobre os prémios de seguros |
Svédországban: | nincs |
az Egyesült Királyságban: | insurance premium tax (IPT) |
Az irányelvet olyan azonos vagy hasonló adókkal kapcsolatos követelésekre is alkalmazni kell, amelyek kiegészítik vagy helyettesítik a hatodik francia bekezdésben említett, biztosítási díjakra kiszabott adókat. Az ilyen adók hatálybalépéséről a tagállamok illetékes hatóságai értesítik egymást és a Bizottságot."
4. A 4. cikk (2) bekezdésében a "nevét és címét" szavak helyébe a következő lép: "nevét és címét, valamint minden egyéb azonosítást szolgáló olyan lényeges adatot, amelyhez a megkereső hatóság rendes körülmények között hozzáférhet."
5. Az 5. cikk (2) bekezdésében a "nevét és címét" szavak helyébe a következő lép: "nevét és címét, valamint minden egyéb azonosítást szolgáló olyan lényeges adatot, amelyhez a megkereső hatóság rendes körülmények között hozzáférhet."
6. A 7., 8., 9. és 10. cikk helyébe a következő szöveg lép:
"7. cikk
(1) A megkereső hatóságnak a megkeresett hatósághoz intézett, a követelés behajtása iránti kérelemhez csatolni kell a megkereső hatóság székhelyéül szolgáló tagállamban kibocsátott, a behajtás végrehajtását engedélyező okmány hivatalos vagy hitelesített másolatát, és szükség esetén a behajtáshoz szükséges egyéb okmányok eredeti példányát vagy hitelesített másolatát.
(2) A megkereső hatóság csak a következő esetekben kérelmezheti a követelések behajtását:
a) a követelést és/vagy a behajtás végrehajtását engedélyező okmányt nem támadták meg a megkereső hatóság székhelyéül szolgáló tagállamban, kivéve azokat az eseteket, ahol a 12. cikk (2) bekezdésének második albekezdését alkalmazzák;
b) a hatóság a székhelyéül szolgáló tagállamban már végrehajtott behajtási eljárást az (1) bekezdésben említett okmányok alapján, valamint a meghozott intézkedések nem eredményezik a követelés teljes összegének kifizetését.
(3) A behajtás iránti kérelem a következőket tartalmazza:
a) név, cím, valamint minden olyan lényeges adat, amely az érintett személy és/vagy a vagyona felett rendelkező harmadik fél azonosításához szükséges;
b) név, cím, valamint minden olyan lényeges adat, amely a megkereső hatóság azonosításához szükséges;
c) utalás a megkereső hatóság székhelyéül szolgáló tagállamban kibocsátott, behajtás végrehajtását engedélyező okmányra;
d) a követelés módja és összege, beleértve a főkövetelést, kamatot, valamint egyéb büntetéseket, bírságokat és költségeket a két hatóság székhelyéül szolgáló tagállamok valutájában kifejezve;
e) a végrehajtási okmánynak a kérelmező és/vagy a megkeresett hatóság által a címzett részére történő kézbesítésének dátuma;
f) a behajtás végrehajtása milyen dátumtól, illetve meddig lehetséges a megkereső hatóság székhelyéül szolgáló tagállamban hatályban lévő törvények szerint;
g) minden egyéb lényeges információ.
(4) A behajtásra szóló kérelem ezenkívül tartalmazza a megkereső hatóság által tett nyilatkozatot a (2) bekezdésben meghatározott feltételek teljesítésének igazolásáról.
(5) Amennyiben a behajtási kérelem okával kapcsolatban bármilyen lényeges információ birtokába jut a megkereső hatóság, azt továbbítja a megkeresett hatóságnak.
8. cikk
(1) A követelés behajtásának végrehajtását engedélyező okmányt közvetlenül a megkeresett hatóság székhelyéül szolgáló tagállam követelésének végrehajtását engedélyező okmányként kell elismerni, illetve automatikusan ilyen okmányként kell kezelni.
(2) Az első bekezdés ellenére, adott esetben, a követelés behajtásának végrehajtását engedélyező okmány - a megkeresett hatóság székhelyéül szolgáló tagállamban hatályban lévő rendelkezéseknek megfelelően - elfogadható és elismerhető, vagy egy olyan okmánnyal kiegészíthető, illetve helyettesíthető, amely lehetővé teszi a tagállam területén történő végrehajtást.
A tagállamok igyekeznek megvalósítani a követelés behajtására szóló kérelem megérkezésétől számított három hónapon belül az okmányok ilyenfajta elfogadását, elismerését, kiegészítését vagy helyettesítését, kivéve azokat az eseteket, amikor a harmadik albekezdés alkalmazandó. A végrehajtást engedélyező okmány szabályos megfogalmazása esetén ezen alakiságok elintézése nem tagadható meg. A megkeresett hatóság értesíti a megkereső hatóságot a három hónapos határidő esetleges túllépésének okairól.
A 12. cikket kell alkalmazni, ha az alakiságok bármelyike a követelés és/vagy a végrehajtást engedélyező okmány megtámadását von maga után.
9. cikk
(1) A követelések behajtása a megkeresett hatóság székhelyéül szolgáló tagállam pénznemében történik. A megkeresett hatóság átutalja az általa behajtott követelés teljes összegét a megkereső hatóság részére.
(2) Amennyiben a székhelyül szolgáló tagállam hatályban lévő törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezései lehetővé teszik, a megkeresett hatóság - a megkereső hatósággal folytatott konzultációt követően - engedélyezheti az adós halasztott vagy részletekben történő fizetését. A megkeresett hatóság a későbbi fizetéssel járó többletkamatot is átutalja a megkereső hatóság székhelyéül szolgáló tagállam részére.
A követelés behajtásának végrehajtását engedélyező okmány 8. cikknek megfelelő közvetlen elfogadásának, elismerésének, kiegészítésének vagy helyettesítésének időpontjától számítva a megkeresett hatóság székhelyéül szolgáló tagállam törvényei, rendeletei és közigazgatási rendelkezései értelmében késedelmi kamatot számítanak fel és át is utalják a megkereső hatóság székhelyéül szolgáló tagállam részére.
10. cikk
A 6. cikk (2) bekezdésének sérelme nélkül a behajtandó követelések nem szükségszerűen részesülnek abban a kedvezményes elbánásban, amit a hasonló követelések élveznek a megkeresett hatóság székhelyéül szolgáló tagállamban."
7. A 12. cikk (2) bekezdése a következőképpen módosul:
a) Az első mondat a következő szövegrésszel egészül ki:"hacsak a megkereső hatóság másként nem kéri a második albekezdésnek megfelelően;"
b) a következő albekezdéssel egészül ki:
"A (2) bekezdés első albekezdésének sérelme nélkül a megkereső hatóság a székhelyéül szolgáló tagállam hatályban lévő törvényi, rendeleti és közigazgatási gyakorlatának megfelelően felszólíthatja a megkeresett hatóságot a megtámadott követelés behajtására, amennyiben a megkeresett hatóság székhelyéül szolgáló tagállam erre vonatkozó törvényei, rendeletei és közigazgatási gyakorlata ezt megengedi. A megkereső hatóság felelős a behajtott összegek visszatérítéséért, valamint a megkeresett hatóság székhelyéül szolgáló tagállam hatályban lévő jogszabályai szerinti esetleges kártérítésért is, amennyiben a per kimenete később kedvezően alakul az adós számára."
8. A 14. cikk első bekezdésének a helyébe a következő szöveg lép:
"A megkeresett hatóság nem kötelezhető:
a) a 6-13. cikkben meghatározott segítségnyújtásra, amennyiben a követelés behajtása - az adós helyzete miatt - a hatóság székhelyéül szolgáló tagállamban komoly gazdasági vagy társadalmi nehézségeket okozna, amennyiben hasonló hazai követelések esetében a megkeresett hatóság székhelyéül szolgáló tagállam hatályban lévő törvényei, rendeletei és közigazgatási gyakorlata engedélyeznek ilyen eljárási módot;
b) a 4-13. cikkben meghatározott segítségnyújtásra, amennyiben a 4., 5. vagy 6. cikk szerinti eredeti kérelem öt évnél régebbi követelésekre vonatkozik, a megkereső hatóság székhelyéül szolgáló tagállam hatályban lévő törvényeinek, rendeleteinek vagy közigazgatási gyakorlatának megfelelően a behajtást engedélyező okmány kiállításának időpontjától számítva a megkeresés napjáig. A követelés vagy az okmány megtámadása esetén azonban a határidő attól az időponttól érvényes, amikor a megkereső állam megerősíti, hogy a követelés vagy a végrehajtást engedélyező okmány nem támadható meg többé."
9. A 17. cikk "és lényeges dokumentációk" helyébe a következő szöveg lép: "a végrehajtást engedélyező okmány és egyéb lényeges dokumentációk".
10. A 18. cikk helyébe a következő szöveg lép:
"18. cikk
(1) A megkeresett hatóság a behajtással kapcsolatosan felmerülő összes költséget beszedi az érintett személytől; a hasonló követelésekre vonatkozó, a székhelyéül szolgáló tagállamban hatályban lévő törvényeknek és rendeleteknek megfelelően.
(2) A tagállamok lemondanak egymás közt az összes olyan költség megtérítéséről, amely az ezen irányelv értelmében egymásnak nyújtott kölcsönös segítségnyújtás miatt keletkezik.
(3) Amennyiben a behajtás különleges problémát okoz a nagyon magas költségek miatt vagy a szervezett bűnözés elleni küzdelemmel kapcsolatosan, a megkereső és a megkeresett hatóságoknak lehetőségük nyílik az egyedi kártalanítási megállapodások alkalmazására.
(4) A megkereső hatóság székhelyéül szolgáló tagállam továbbra is felelősséggel tartozik a megkeresett hatóság székhelyéül szolgáló tagállamot illetően az összes olyan költségért és veszteségért, amely a követelés lényegét vagy a megkereső hatóság által kiállított okmány érvényességét tekintve nem megalapozott eljárások eredményeként merül fel."
11. A 20. cikk helyébe a következő szöveg lép:
"20. cikk
(1) A Bizottság munkáját egy behajtási bizottság segíti (a továbbiakban: "a bizottság"), amely a tagállamok képviselőiből áll és a Bizottság képviselője az elnöke.
(2) E bekezdésre történő hivatkozás esetében az 1999/468/EK határozat 5. és 7. cikkét kell alkalmazni.
Az 1999/468/EK határozat 5. cikkének (6) bekezdésében említett időszak három hónap.
(3) A bizottság elfogadja saját eljárási szabályzatát."
12. A 22. cikk helyébe a következő szöveg lép:
"22. cikk
A 4. cikk (2) és (4) bekezdésének, az 5. cikk (2) és (3) bekezdésének és a 7., 8., 9., 11., 14. és 25. cikknek, a 12. cikk (1) és (2) bekezdésének és a 18. cikk (3) bekezdésének végrehajtására és a mindkét hatóság által igénybe vehető kommunikációs eszközökre vonatkozó részletes szabályokat, a behajtott összegek átszámításának és átutalásának szabályait, valamint a követelés legkisebb, a segítségnyújtás iránti kérelmet megalapozó összegét a 20. cikk (2) bekezdésében megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni."
13. A 25. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
"A tagállamok minden évben értesítik a Bizottságot az adott évben elküldött és fogadott, információkéréssel, értesítéssel és behajtással kapcsolatos megkeresések számáról, a szóban forgó követelések összegéről és a behajtott összegekről. A Bizottság kétévente jelentésben számol be az Európai Parlamentnek, illetve a Tanácsnak az intézkedések alkalmazásáról és az elért eredményekről."
2. cikk
(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 2002. június 30-án megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el, valamint a Bizottság számára megküldenek egy táblázatot ennek az irányelvnek a rendelkezései és az általuk kibocsátott nemzeti rendelkezések közötti megfelelésről.
3. cikk
Ez az irányelv az Európai Közösség Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
4. cikk
Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.
Kelt Göteborgban, 2001. június 15-én.
a Tanács részéről
az elnök
B. Ringholm
[1] HL C 269., 1998.8.28., 16. o. ésHL C 179., 1999.6.24., 6. o.
[2] HL C 150., 1999.5.28., 621. o. és a 2001.5.16-i vélemény (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).
[3] HL C 101., 1999.4.12., 26. o.
[4] HL L 73., 1976.3.19., 18. o. A legutóbb az 1994. évi csatlakozási okmánnyal módosított irányelv.
[5] HL L 184., 1999.7.17, 23. o.
[6] A Tanács 1977. december 19-i 77/799/EGK irányelve a tagállamok illetékes hatóságainak a közvetlen és közvetett adóztatás területén történő kölcsönös segítségnyújtásáról (HL L 336., 1977.12.27., 15. o.). A legutóbb az 1994. évi csatlakozási okmánnyal módosított irányelv.
--------------------------------------------------