A TANÁCS 2009/162/EU IRÁNYELVE
(2009. december 22.)
a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló 2006/112/EK irányelv különböző rendelkezéseinek módosításáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 113. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára,
tekintettel az Európai Parlament véleményére (1),
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (2),
különleges jogalkotási eljárás keretében,
mivel:
(1)
A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelvet (3) különböző, elsősorban technikai jellegű kiigazítások beépítése végett módosítani szükséges.
(2)
A gáz és a villamos energia importjára és értékesítésének teljesítési helyére vonatkozó rendelkezéseket illetően a 2006/112/EK irányelv szövegének szó szerinti olvasata szerint a 77/388/EGK irányelvnek a gáz- és a villamosenergia-értékesítés teljesítési helyére vonatkozó szabályok tekintetében történő módosításáról szóló, 2003. október 7-i 2003/92/EK tanácsi irányelv (4) által megállapított különös szabályozást nem kell alkalmazni az elosztóhálózat részét nem képező vezetékeken keresztül szállított gáz importjára és értékesítésére, és azt nem kell alkalmazni különösen a szállítóhálózathoz tartozó azon vezetékekre, amelyeken keresztül ugyanakkor nagyszámú, határokon átnyúló, vezetéken bonyolított ügylet megvalósul. Mindazonáltal a 2003/92/EK irányelv célja az volt, hogy a különös szabályozást alkalmazzák ezekre a határokon átnyúló ügyletekre is. Annak érdekében, hogy a szöveg célja és megfogalmazása összhangba kerüljön, pontosítani kell, hogy a különös szabályozás a gáznak a Közösség területén található valamennyi földgázrendszeren vagy ilyen rendszerhez kapcsolt valamennyi hálózaton keresztül történő importjára és értékesítésére alkalmazandó.
(3)
A tartályhajókon importált gáz tulajdonságai megegyeznek a vezetéken importált földgázéval, és az újragázosítását követően szintén földgázvezetéken szállítják. Semlegességi okokból ezért célszerű az adómentességet a hajókon keresztül történő importra is alkalmazni, amennyiben azt földgázrendszerbe vagy upstream csővezeték-hálózatba táplálják.
(4)
Az első, határokon átnyúló távfűtési és távhűtési hálózatokat már üzembe helyezték. A hő- vagy a hűtési energia értékesítése és importja ugyanazokat a problémákat veti fel, mint a gázé és a villamos energiáé. A hatályban lévő szabályok szerint a héát ott szedik be, ahol a fogyasztó a földgázt vagy a villamos energiát ténylegesen fogyasztja. Ezek a szabályok tehát kizárják a tagállamok közötti verseny torzulásának lehetőségét. Következésképpen célszerű a földgázra és a villamos energiára alkalmazott rendszert alkalmazni a hő- és a hűtési energiára is.
(5)
A héaköteles szolgáltatások teljesítési helyét illetően a 2006/112/EK irányelv szövegének szó szerinti olvasata szerint a 2003/92/EK tanácsi irányelvvel megállapított különös szabályozást csak a földgáz- és villamosenergia-elosztóhálózathoz történő hozzáférés biztosítására kell alkalmazni, kizárva tehát valamely szállítóhálózathoz vagy akár upstream csővezeték-hálózathoz kapcsolódó azonos természetű szolgáltatásnyújtást. Mindazonáltal a 2003/92/EK irányelv célja az volt, hogy a különös szabályozást alkalmazzák az ilyen szolgáltatásnyújtásra is. Annak érdekében, hogy a szöveg célja és megfogalmazása összhangba kerüljön, pontosítani kell, hogy e különös szabályozás az összes villamosenergia- és földgázrendszerhez vagy hálózathoz, illetve távfűtési és távhűtési hálózathoz történő hozzáférés biztosításához kapcsolódó valamennyi szolgáltatásra alkalmazandó.
(6)
A Bizottság feladataihoz tartozó, a földgáz-, a villamosenergia- és a távhőszolgáltatás terén alkalmazott kedvezményes héamérték versenyt torzító kockázatának megítélésére vonatkozó, jelenleg hatályban lévő eljárás közelmúltbeli alkalmazása során szerzett tapasztalatok rámutattak ezen eljárás elavultságára és feleslegességére. A teljesítési hely meghatározására vonatkozó szabályok ugyanis biztosítják, hogy a héát ott szedjék be, ahol a megrendelő a földgázt, a villamos energiát, a hő- és hűtési energiát ténylegesen fogyasztja. Ezek a szabályok tehát kizárják a tagállamok közötti verseny torzulásának lehetőségét. Fontos azonban, hogy a tagállamok megfelelően értesítsék a Bizottságot és a többi tagállamot, ha kedvezményes adómértéket vezetnek be ebben a nagyon érzékeny ágazatban. Következésképpen a héabizottsággal folytatandó előzetes konzultációs eljárásra van szükség.
(7)
Az Európai Közösségek kiváltságairól és mentességeiről szóló, 1965. április 8-i jegyzőkönyv a közvetett adók elengedése vagy visszatérítése révén megvalósuló, a Közösségeknek és egyes közösségi ügynökségeknek és egyéb szerveknek a hivatalos használatra történő bizonyos beszerzésekre tekintettel nyújtott mentesség jogalapjaként egyedi, és meg kell különböztetni annak a héa alóli mentességnek a jogalapjától, amelyet a nemzetközi szervezetek egyes ügyletek tekintetében általánosan élveznek. Helyénvaló ezért a 2006/112/EK irányelv szövegét tovább pontosítani, és abban olyan konkrét mentességről rendelkezni, amely adó-visszatérítés útján vehető igénybe, és amivel elkerülhetők bizonyos nehézségek a mentességnek a Közösségek által létrehozott szervekre - és különösen egyes, a Szerződés 187. cikkének megfelelően létrehozott közös vállalkozásokra - történő alkalmazása tekintetében.
(8)
Bulgária és Románia a csatlakozás keretében felhatalmazást kapott arra, hogy a kisvállalkozások számára adómentességet biztosítson, valamint hogy a nemzetközi személyszállításra továbbra is adómentességet alkalmazzon. Az egyértelműség és az egységesség érdekében ezeket az eltéréseket bele kell foglalni a 2006/112/EK irányelvbe.
(9)
Az adólevonási jog vonatkozásában alapelv, hogy az csak akkor gyakorolható, ha az adóalany az érintett termékeket és szolgáltatásokat a vállalkozási tevékenységéhez használja fel.
(10)
Ezt a szabályt az ingatlan értékesítésével és a hozzá kapcsolódó ráfordításokkal kapcsolatban egyértelműbbé kell tenni és meg kell erősíteni annak érdekében, hogy az adóalanyok egyenlő bánásmódban részesüljenek olyan esetekben, amikor a vállalkozási tevékenység céljára használt ingatlan nem kizárólag e tevékenységre szolgál.
(11)
Bár értékük és gazdasági élettartamuk, valamint annak következtében, hogy vegyes célú felhasználásuk általános gyakorlat, az ingatlan és a hozzá kapcsolódó kiadások jelentik azokat a legfőbb eseteket, amikor a szabályok egyértelművé tételére és megerősítésére van szükség, a kérdés - ugyan kevésbé jelentős és egységes formában - a tartós ingóságok összefüggésében is felmerül. A szubszidiaritás elvével összhangban ezért a tagállamok számára lehetővé kell tenni, hogy adott esetben a vállalkozás vagyonának részét képező ilyen ingóságok tekintetében meghozzák ugyanezeket az intézkedéseket.
(12)
Annak érdekében, hogy az új szabályok az adóalanyok számára méltányos adólevonási rendszert biztosítsanak, az adólevonásra vonatkozó egyéb korrekciós szabályokkal összhangban álló olyan korrekciós rendszert kell bevezetni, amely figyelembe veszi az érintett ingatlanok vállalkozási és nem vállalkozási tevékenység céljára történő használatának változásait.
(13)
Ennek megfelelően módosítani kell a 2006/112/EK irányelvet,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
A 2006/112/EK irányelv az alábbiak szerint módosul:
1.
A 2. cikk (3) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(3) »Jövedékiadó-köteles termékek« a Közösség területén található földgázrendszeren vagy ilyen rendszerhez kapcsolt bármely hálózaton keresztül értékesített gáz kivételével a hatályban lévő közösségi rendelkezésekben meghatározottak szerinti energiatermékek, alkohol és alkoholtartalmú italok, valamint dohánytermékek.”
2.
A 13. cikk (2) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(2) A tagállamok hatóságként folytatott tevékenységnek tekinthetik a közjogi intézmények olyan tevékenységeit, amelyek a 132., 135., 136. és 371. cikk, a 374-377. cikk, a 378. cikk (2) bekezdése, a 379. cikk (2) bekezdése vagy a 380-390b. cikk értelmében adómentességet élveznek.”
3.
A 15. cikk (1) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(1) A villamos energia, a gáz, a hő- vagy hűtési energia és hasonlók birtokba vehető dolognak minősülnek.”
4.
A 17. cikk (2) bekezdésének d) pontja helyébe a következő szöveg lép:
„d)
a Közösség területén található földgázrendszeren vagy ilyen rendszerhez kapcsolt bármely hálózaton keresztül történő gázértékesítés, a villamosenergia-értékesítés, illetve a hő- vagy hűtési energia távfűtési vagy távhűtési hálózaton keresztül történő értékesítése a 38. és 39. cikkben meghatározott feltételek alapján;”.
5.
Az V. cím 1. fejezetének 4. szakasza helyébe a következő szöveg lép:
„4. szakasz
A földgázrendszeren keresztül történő gázértékesítés, a villamosenergia-értékesítés, illetve a hő- vagy hűtési energia távfűtési vagy távhűtési hálózaton keresztül történő értékesítése
38. cikk
(1) Az adóköteles viszonteladó számára a Közösség területén található földgázrendszeren vagy ilyen rendszerhez kapcsolt bármely hálózaton keresztül történő gázértékesítés, a villamosenergia-értékesítés, illetve a hő- vagy hűtési energia távfűtési vagy távhűtési hálózaton keresztül történő értékesítése esetén a teljesítés helyének azt a helyet kell tekinteni, ahol az adóköteles viszonteladó azon gazdasági tevékenységének székhelye vagy állandó telephelye van, amely részére a terméket értékesítik, ilyen székhely vagy állandó telephely hiányában pedig, ahol állandó lakóhelye vagy szokásos tartózkodási helye van.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában az »adóköteles viszonteladó« az az adóalany, akinek/amelynek főtevékenysége a gáz, a villamos energia, illetve a hő- vagy hűtési energia beszerzése tekintetében az ilyen termékek továbbértékesítése, és akinek/amelynek ezen termékekből történő saját fogyasztása elhanyagolható mértékű.
39. cikk
A 38. cikk hatálya alá nem tartozó, a Közösség területén található földgázrendszeren vagy ilyen rendszerhez kapcsolt bármely hálózaton keresztül történő gázértékesítés, a villamosenergia-értékesítés, illetve a hő- vagy hűtési energia távfűtési vagy távhűtési hálózaton keresztül történő értékesítése esetén a teljesítés helyének azt a helyet kell tekinteni, ahol a megrendelő a termékeket ténylegesen használja vagy fogyasztja.
Ha a gáz, a villamos energia, illetve a hő- vagy hűtési energia egészét vagy egy részét a megrendelő nem fogyasztja el ténylegesen, ezeket az el nem fogyasztott termékeket úgy kell tekinteni, mint amelyeket a megrendelő gazdasági tevékenységének székhelyén vagy azon az állandó telephelyén használt fel vagy fogyasztott el, ahova a termékeket értékesítették. Ilyen székhely vagy állandó telephely hiányában az említett termékeket úgy kell tekinteni, mint amelyeket a megrendelő az állandó lakóhelyén vagy a szokásos tartózkodási helyén használt fel, illetve fogyasztott el.”
6.
Az 59. cikknek, a 2006/112/EK irányelvnek a szolgáltatásnyújtás teljesítési helye tekintetében történő módosításáról szóló, 2008. február 12-i 2008/8/EK tanácsi irányelv (5) által megállapított h) pontja helyébe a következő szöveg lép:
„h)
a Közösség területén található földgázrendszerhez vagy ilyen rendszerhez kapcsolt bármely hálózathoz, a villamosenergia-rendszerhez, illetve a távfűtési vagy távhűtési hálózatokhoz történő hozzáférés biztosítása, továbbá az e rendszereken vagy hálózatokon keresztül történő szállítás vagy elosztás biztosítása, valamint más, ezekhez közvetlenül kapcsolódó szolgáltatások nyújtása;”.
7.
A 80. cikk (1) bekezdésének b) pontjában a „380-390. cikk” szöveg helyébe a „380-390b. cikk” szöveg lép.
8.
A 102. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„102. cikk
A héabizottsággal folytatott konzultációt követően valamennyi tagállam kedvezményes adómértéket alkalmazhat a földgáz, a villamosenergia-értékesítés, illetve a távhőszolgáltatás tekintetében.”
9.
A 136. cikk a) pontjában a „380-390. cikk” szöveg helyébe a „380-390b. cikk” szöveg lép.
10.
A 143. cikk a következőképpen módosul:
a)
a szöveg az f) pont után a következő ponttal egészül ki:
„fa)
az Európai Közösség, az Európai Atomenergia-közösség, az Európai Központi Bank és az Európai Beruházási Bank, valamint a Közösségek által létrehozott szervek - amelyekre vonatkozik az Európai Közösségek kiváltságairól és mentességeiről szóló, 1965. április 8-i jegyzőkönyv - által végzett termékimport, az említett jegyzőkönyvben és a végrehajtására vonatkozó megállapodásokban vagy a székhelyről szóló egyezményekben meghatározott korlátozásokkal és feltételekkel, amennyiben ez nem eredményezi a verseny torzulását;”
b)
a g) pont helyébe a következő szöveg lép:
„g)
a fogadó tagállam hatóságai által elismert, az fa) pontban említettektől eltérő nemzetközi szervezetek, valamint e szervezetek tagjai által végzett termékimport, a szervezeteket létrehozó nemzetközi egyezményekben vagy a székhelyről szóló egyezményekben meghatározott korlátozásokkal és feltételekkel;”
c)
az l. pont helyébe a következő szöveg lép:
„l.
a földgázrendszeren vagy ilyen rendszerhez kapcsolt bármely hálózaton szállított gáz, a gázszállító tartályhajóból a földgázrendszerbe vagy […] upstream csővezeték-hálózatba betáplált földgáz, a villamos energia, illetve a hő- vagy hűtési energia távfűtési vagy távhűtési hálózaton keresztül történő importja;”.
11.
A 151. cikk (1) bekezdése a következőképpen módosul:
a)
a bekezdés az a) pont után a következő ponttal egészül ki:
„aa)
Az Európai Közösség, az Európai Atomenergia-közösség, az Európai Központi Bank és az Európai Beruházási Bank, valamint a Közösségek által létrehozott szervek - amelyekre vonatkozik az Európai Közösségek kiváltságairól és mentességeiről szóló, 1965. április 8-i jegyzőkönyv - számára végzett termékértékesítés és szolgáltatásnyújtás, az említett jegyzőkönyvben és a végrehajtására vonatkozó megállapodásokban vagy a székhelyről szóló egyezményekben meghatározott korlátozásokkal és feltételekkel, amennyiben ez nem eredményezi a verseny torzulását;”
b)
a b) pont helyébe a következő szöveg lép:
„b)
a fogadó tagállam hatóságai által elismert, az aa) pontban említettektől eltérő nemzetközi szervezetek, valamint e szervezetek tagjai számára végzett termékértékesítés és szolgáltatásnyújtás, a szervezeteket létrehozó nemzetközi egyezményekben vagy a székhelyről szóló egyezményekben meghatározott korlátozásokkal és feltételekkel;”.
12.
A X. cím 1. fejezete a következő cikkel egészül ki:
„168a. cikk
(1) Egy adóalany vállalkozásának vagyonát képező, az adóalany által egyrészt a vállalkozási tevékenység céljára, másrészt saját, illetve alkalmazottai általi használatra szolgáló vagy általában vállalkozásidegen célokra is használt ingatlan esetében az ezen ingatlannal kapcsolatos ráfordítások héája a 167., 168., 169. és 173. cikkben foglalt elvekkel összhangban csak a vállalkozási tevékenység céljára való használat arányában vonható le.
A 26. cikkben foglalt rendelkezésektől eltérve, az első albekezdésben említett ingatlanhasználati arányban bekövetkező változásokat a 184-192. cikkben megállapított elvekkel összhangban az érintett tagállamban meghozott előírások szerint kell figyelembe venni.
(2) A tagállamok az (1) bekezdést olyan egyéb termékekhez kapcsolódó ráfordítások héájára is alkalmazhatják, amelyek meghatározásuk szerint a vállalkozás vagyonának részét képezik.”
13.
A 221. cikk (2) bekezdésében a „380-390. cikk” szöveg helyébe a „380-390b. cikk” szöveg lép.
14.
A 287. cikk a következő pontokkal egészül ki:
„17.
Bulgária: 25 600 EUR;
18.
Románia: 35 000 EUR.”
15.
A XIII. cím 1. fejezetének 2. szakasza az alábbi cikkekkel egészül ki:
„390a. cikk
Bulgária, a csatlakozás időpontjában általa alkalmazott feltételekkel összhangban, továbbra is mentesítheti a X. melléklet B. részének 10. pontjában említett nemzetközi személyszállítást mindaddig, ameddig a 2006. december 31-én a Közösséget alkotó valamelyik tagállam ezzel azonos adómentességet alkalmaz.
390b. cikk
Románia, a csatlakozás időpontjában általa alkalmazott feltételekkel összhangban, továbbra is mentesítheti a X. melléklet B. részének 10. pontjában említett nemzetközi személyszállítást mindaddig, ameddig a 2006. december 31-én a Közösséget alkotó valamelyik tagállam ezzel azonos adómentességet alkalmaz.”
16.
A 391. cikkben a „380-390. cikk” szöveg helyébe a „380-390b. cikk” szöveg lép.
17.
A X. mellékletben a cím helyébe a következő szöveg lép:
2. cikk
Átültetés
(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 2011. január 1-jétől megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
3. cikk
Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.
4. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 2009. december 22-én.