A Bizottság 3227/76/Euratom Rendelete
(1976. október 19.)
az Euratom biztosítéki rendelkezéseinek alkalmazásáról
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Atomenergia-közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 77., 78., 79. és 81. cikkére,
tekintettel a Tanács jóváhagyására,
mivel az Európai Atomenergia-közösség Bizottsága a 7. rendeletében rögzítette a Szerződés [1] 78. cikkében előírt bejelentésekhez szükséges végrehajtási eljárásokat,
mivel az Európai Atomenergia-közösség Bizottsága a 8. rendeletében [2] meghatározta a Szerződés 79. cikkében említett követelmények jellegét és terjedelmét;
mivel a Közösségben előállított, felhasznált és szállított nukleáris anyagok mennyiségének növekedése és ezen anyagok kereskedelmének a fejlődése, a biztosítéki rendelkezések hatékonyságának biztosítása érdekében, szükségessé teszi, hogy meghatározzák a Szerződés 79. cikkében említett és a fent említett 8. rendeletben foglalt követelmények jellegét és terjedelmét, és a tapasztalatok fényében naprakésszé tegyék, különös tekintettel az ilyen anyagok szállítására vagy kereskedelmére vonatkozóan;
mivel a Belga Királyság, a Dán Királyság, a Németországi Szövetségi Köztársaság, Írország, az Olasz Köztársaság, a Luxemburgi Nagyhercegség, a Holland Királyság és az Európai Atomenergia-közösség (Euratom) 1973. április 5-én megállapodást (a továbbiakban: Megállapodás) kötött a Nemzetközi Atomenergia Ügynökséggel a nukleáris fegyverek elterjedésének megakadályozásáról szóló szerződés III. cikke (1) és (4) bekezdésének végrehajtásáról;
mivel a Megállapodás tartalmaz egy, a Közösség által vállalt sajátos kötelezettséget, amely a Közösség azon tagállamainak területén lévő nukleáris alapanyagokkal és különleges hasadóanyagokkal kapcsolatos biztosítéki rendelkezések alkalmazására vonatkozik, amely tagállamok nem rendelkeznek saját nukleáris fegyverekkel, és amelyek részes felei a nukleáris fegyverek elterjedésének megakadályozásáról szóló szerződésnek, továbbá a Közösséggel együtt részes felei az 1973. április 5-én a Nemzetközi Atomenergia Ügynökséggel kötött megállapodásnak (a továbbiakban "a Megállapodásban részes fél tagállamok");
mivel e kötelezettség teljesítése különleges eljárások létrehozását követeli meg a biztosítéki rendelkezéseknek a Megállapodásban részes fél tagállamok területén való alkalmazásához, a fent említett 7. és 8. rendeletben foglalt rendelkezések kiegészítése érdekében;
mivel az e Megállapodásban előírt eljárások összhangban vannak a Nemzetközi Atomenergia Ügynökséggel rendkívül széleskörű egyeztetéssel folytatott nemzetközi tárgyalások keretében kidolgozott eljárásokkal, a nukleáris fegyverek elterjedésének megakadályozásáról szóló szerződés III. cikkének (1) és (4) bekezdésében foglalt rendelkezések alkalmazása céljából, és amelyeknek eredményét e szervezet kormányzótanácsa jóváhagyta; és hogy ezek az eljárások a biztosítéki rendelkezések terén elért legmodernebb fejlesztéseken alapuljanak;
mivel ennek megfelelően időszerű, hogy új eljárásokat határozzanak meg a Szerződés VII. fejezetében meghatározott rendelkezések alkalmazásához;
mivel a Közösség, Nagy-Britannia és a Nemzetközi Atomenergia Ügynökség 1976. szeptember 6-án aláírt egy különleges kötelezettségről szóló megállapodást, amely a Nagy-Britannia területén lévő nukleáris alapanyagok és különleges hasadóanyagokkal kapcsolatos biztosítéki rendelkezések alkalmazására vonatkozik;
mivel célszerű különleges rendelkezéseket hozni az ércekre vonatkozó nyilvántartási rendszerről és az ércekre vonatkozó nyilvántartások benyújtásáról;
mivel a Megállapodásban nem részes fél tagállamok területén lévő egyes létesítmények vagy ezek részei, valamint bizonyos anyagok védelmi célból a termelési ciklushoz rendelhetők, ezért e körülmények figyelembevétele érdekében célszerű meghatározni a különleges biztosítéki eljárásokat;
mivel a világos megfogalmazás érdekében, és különösen a biztosítéki előírások betartásának megkönnyítése érdekében mindazok számára, akiket azok érintenek, célszerű ezeket a szabályokat egyetlen szövegben kodifikálni,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. RÉSZ
ALAPVETŐ MŰSZAKI JELLEMZŐK ÉS KÜLÖNLEGES BIZTOSÍTÉKI
RENDELKEZÉSEK
A MŰSZAKI JELLEMZŐK BEJELENTÉSE
1. cikk
Az a személy vagy vállalkozás, aki, illetve amely nukleáris alapanyagok vagy különleges hasadóanyagok gyártására, szétválasztására vagy egyéb felhasználására, vagy kiégett nukleáris üzemanyagok feldolgozására szolgáló létesítményt épít fel vagy üzemeltet, köteles a Bizottságnak bejelenteni a berendezés alapvető műszaki jellemzőit az I. melléklet szerinti kérdőív alapján.
Az első bekezdés rendelkezései kötelezőek mindarra a személyre vagy vállalkozásra, aki, illetve amely nukleáris alapanyagok vagy különleges hasadóanyagok tárolásáért felelős.
2. cikk
Ha egy létesítmény alapvető műszaki jellemzőit már közölték a Bizottsággal, az 1. cikkben meghatározott bejelentést a korábbi bejelentésre való hivatkozással is meg lehet tenni, amennyiben az 1. cikkben említett kérdőíven kért esetleges további információkat a rendelet hatálybalépésének napjától számított 30 napon belül megadják.
Az új létesítmények alapvető műszaki jellemzőit az 1. cikkben leírtaknak megfelelően be kell jelenteni legalább 45 nappal az első nukleárisanyag-szállítmány várható megérkezése előtt.
3. cikk
A 7. cikkben említett különleges biztosítéki rendelkezések határozzák meg azokat az alapvető műszaki jellemzőkben bekövetkező fontos változásokat, amelyek előzetes bejelentése kötelező.
Bármely más, az alapvető műszaki jellemzőkben bekövetkező változást a módosítás befejezése után felvett, a készletváltozásról szóló első jelentéssel együtt kell közölni a Bizottsággal.
4. cikk
Indokolt kérésre a Bizottság további időt engedélyezhet az előző cikkekben előírt bejelentések kiegészítésére.
5. cikk
Az 1. cikk rendelkezéseit nem lehet alkalmazni olyan személyekre vagy vállalkozásokra, akik, illetve amelyek csak olyan nukleáris anyagokkal rendelkeznek, amelyek a 22. cikk értelmében mentesek a bejelentési kötelezettség alól.
TEVÉKENYSÉGI PROGRAMOK
6. cikk
Az 1. cikkben említett személyek vagy vállalkozások kötelesek megadni a Bizottságnak a biztosítéki tevékenységének tervezéséhez szükséges következő információkat is:
a) évente egy általános tevékenységi keretprogram a 7. cikkben említett különleges biztosítéki rendelkezéseknek megfelelően, az első bejelentés az X. mellékletben megadott iránymutatások alapján történik, az 1. cikkben említett alapvető műszaki jellemzők bejelentésével egyidejűleg;
b) fizikai leltár felvételének kezdete előtt legalább 40 nappal az e célból tervezett program;
c) a ciklikus töltésű reaktorok átrakás céljából való leállításának megkezdése előtt legalább 40 nappal az átrakási program, ha a 7. cikkben említett különleges biztosítéki rendelkezések másképpen nem rendelkeznek.
A fizikai leltár felvételének vagy a reaktorok átrakáshoz történő leállításának a programját befolyásoló bármely változást haladéktalanul közölni kell a Bizottsággal.
KÜLÖNLEGES BIZTOSÍTÉKI RENDELKEZÉSEK
7. cikk
Az alapvető műszaki jellemzőkre vonatkozó bejelentések és a 6. cikknek megfelelően megadott információk alapján a Bizottság a különleges biztosítéki rendelkezésekben meghatározza azokat az eljárásokat, amelyek révén az érintett személyeknek vagy vállalkozásoknak teljesíteniük kell az őket terhelő biztosítéki kötelezettségeket. Ezek az eljárások többek között a következőket tartalmazzák:
a) az anyagmérlegkörzetek megnevezése és azoknak a stratégiai pontoknak a kiválasztása, amelyek a nukleáris anyagok forgalmának és készletének mérési kulcspontjai;
b) valamennyi anyagmérlegkörzetre a nukleáris anyagok adatainak nyilvántartási eljárásai és a jelentések elkészítésének módja;
c) a biztosítéki intézkedések keretében nyilvántartási célú fizikai leltárok felvételének gyakorisága és eljárásai;
d) a létesítmény körülzárásával és a felügyelettel kapcsolatos intézkedések azoknak a módoknak megfelelően, amelyekben az üzemeltetőkkel megegyeztek;
e) az üzemeltetők által kizárólag biztosítéki célokból végzett mintavételezések.
A különleges biztosítéki rendelkezéseknek rögzíteniük kell az e rendelet 6. cikke alapján előírt további bejelentések tartalmát, valamint a nukleáris anyagok szállításának és átvételének előzetes bejelentését igénylő feltételeket.
A Bizottság elfogadott költségvetés alapján visszatéríti az érintett személyeknek vagy vállalkozásoknak azoknak a sajátos szolgáltatásoknak a költségét, amelyek a különleges biztosítéki rendelkezések teljesítése során, vagy amelyek a Bizottság vagy az ellenőrök egyedi kérésének teljesítésével kapcsolatban merülnek fel. A költség-visszatérítés mértékét és módját az érintett felek rögzítik, és ha szükséges, időszakonként felülvizsgálják.
8. cikk
A 7. cikkben említett különleges biztosítéki rendelkezéseket a Bizottság egyedi határozatával kell megalkotni, az érintett személlyel vagy vállalkozással és a megfelelő tagállammal folytatott konzultációt követően.
A Bizottság egyedi határozata által érintett személyt vagy vállalkozást értesítik a határozatról, és az értesítés egy példányát megküldik az érintett tagállamnak.
II. RÉSZ
NYILVÁNTARTÁSI RENDSZER
9. cikk
Az 1. cikkben említett személyek vagy vállalkozások a nukleáris anyagokra vonatkozóan nyilvántartási és ellenőrzési rendszert tartanak fenn. A rendszernek tartalmaznia kell a könyvelési és üzemeltetési nyilvántartásokat, valamint különösen ezen anyagok mennyiségére, természetére, formájára és összetételére vonatkozó információkat a 21. cikk előírásainak megfelelően, továbbá ezek tényleges helyét, a különleges biztosítékokat és azt a módot, ahogy az érintett személyek és vállalkozások saját döntésüknek és nyilatkozatuknak megfelelően fel kívánják használni ezeket az anyagokat, és az anyagok szállítása esetén a szállító vagy a fogadó fél megjelölését.
Annak a mérési rendszernek, amelyen a nyilvántartás alapul, meg kell felelnie a legújabb vagy minőségi szempontból azokkal egyenértékű nemzetközi szabványoknak. A nyilvántartásnak lehetővé kell tennie a Bizottságnak címzett, a 12-21. cikkben megállapított formát és időszakosságot követő bejelentések elkészítését és igazolását. A nyilvántartást legalább öt évig meg kell őrizni.
NYILVÁNTARTÁSI KIMUTATÁSOK
10. cikk
A nyilvántartási kimutatások minden anyagmérlegkörzetre vonatkozóan megjelenítik a következőket:
a) a leltárban bekövetkezett változások, úgy, hogy a könyv szerinti leltár bármikor megállapítható legyen;
b) a fizikai leltár elkészítéséhez felhasznált valamennyi mérési és számítási eredmény;
c) a leltár változásaival, a könyv szerinti leltárral és a fizikai leltárral kapcsolatban elvégzett valamennyi helyesbítés.
A leltárban bekövetkezett valamennyi változásra és a fizikai leltárra vonatkozóan a nyilvántartási kimutatásoknak jelezniük kell a nukleáris anyagok minden egyes adagjánál az anyagok azonosítási adatait, az adagok adatait és az alapvető adatokat. A nukleáris anyagok minden adagjára vonatkozóan az urán, a tórium és a plutónium mennyiségét elkülönítve kell megjeleníteni e kimutatásokban. Ezenkívül, a leltárban bekövetkezett valamennyi változásra vonatkozóan fel kell tüntetni a leltár változásának időpontját, és adott esetben, a kibocsátó és fogadó anyagmérlegkörzetet vagy a fogadó felet.
ÜZEMELTETÉSI KIMUTATÁSOK
11. cikk
Az üzemeltetési feljegyzések minden egyes anyagmérlegkörzetre vonatkozóan, szükség esetén, a következőket tartalmazzák:
a) a nukleáris anyagok mennyiségében és összetételében bekövetkezett változások meghatározására alkalmazott üzemeltetési adatok;
b) a tartályok és a műszerek kalibrálásából, a mintavételezésekből és elemzésekből, és a mérések minőségének ellenőrzésére szolgáló eljárásokból származó adatok, valamint a véletlenszerű és szisztematikus hibákra vonatkozó származtatott becslések;
c) annak a műveletsornak a leírása, amelyet a fizikai leltár előkészítéséhez és felvételéhez végeztek annak érdekében, hogy biztosítsák a leltár helyességét és teljességét;
d) azoknak az intézkedéseknek a leírása, amelyeket az esetlegesen előforduló véletlen vagy nem mért veszteség okának és nagyságrendjének meghatározása érdekében hoztak.
NYILVÁNTARTÁSI ÉS KÜLÖNLEGES JELENTÉSEK
12. cikk
Az 1. cikkben említett személyek vagy vállalkozások nyilvántartási jelentéseket és, adott esetben, különleges jelentéseket nyújtanak be a Bizottsághoz.
A nyilvántartási jelentések az elkészítésük időpontjában rendelkezésre álló információkat tartalmazzák, amelyeket később, szükség esetén helyesbíteni kell.
A Bizottság indokolt kérésére további részleteket vagy magyarázatokat kell megadni az eredeti jelentésekkel kapcsolatban, általában az e kérést követő három héten belül.
Nyitóleltár
13. cikk
Az 1. cikkben említett személyek és vállalkozások könyv szerinti nyitóleltárt nyújtanak be a Bizottsághoz, amely minden olyan nukleáris anyagot tartalmaz, amely bármilyen címen birtokukban van annak a hónapnak az utolsó napjától számított 15 napon belül, amikor ez a rendelet hatályba lép. Ennek a leltárnak az említett hónap utolsó napján fennállott helyzetet kell leírnia. Erre a célra a rendelet IV. mellékletében megadott formanyomtatványt kell használni.
Készletváltozási jelentés
14. cikk
Minden anyagmérlegkörzetre vonatkozóan az 1. cikkben említett személyek és vállalkozások készletváltozási jelentést nyújtanak be a Bizottságnak minden nukleáris anyagra, a II. mellékletben megadott mintának megfelelően. E jelentésekben meg kell nevezni az anyagokat, és meg kell adni minden adagra a vonatkozó adatokat, a készletváltozás dátumát és, adott esetben, az elküldési és átvételi anyagmérlegkörzeteket vagy a fogadó felet.
Az anyagok bevételével és kiadásával kapcsolatos jelentések továbbá tartalmazzák a 9. cikk alapján az átvett tételek tekintetében a tervezett felhasználást, az átadott tételek tekintetében pedig a jelentést tevő létesítményben történt felhasználást. Ha a 7. cikkben említett különleges biztosítéki rendelkezések másképpen nem rendelkeznek, az azonos létesítményen belüli különböző anyagmérlegkörzetek közötti nukleárisanyag-átadások nem tartoznak a felhasználásra vonatkozó bejelentési kötelezettség alá.
A készletváltozásra, a könyvelési készletre és a helyesbítésekre vonatkozó jelentéseket a lehető leghamarabb kell megküldeni, de legfeljebb annak a hónapnak a végétől számított 15 napon belül, amikor a készletváltozás bekövetkezett, vagy amikor az ismertté vált, akár időszakonként összevont lista formájában, akár egyedileg. Azokra a hónapokra, amikor nem fordult elő készletváltozás, az érintett személyek vagy vállalkozások egyszerűen azzal a jelzéssel küldik meg a készletváltozásról szóló jelentést, hogy a helyzet változatlan maradt. A kisebb készletváltozásokat, mint például az elemzésre küldött minták átadását, csoportosítani lehet, a 7. cikkben említett, az érintett létesítményre megállapított különleges biztosítéki rendelkezéseknek megfelelően, annak érdekében, hogy ezt egyszeri készletváltozásnak lehessen tekinteni.
15. cikk
A 14. cikkben említett jelentéseket rövid megjegyzésekkel kell ellátni, amelyek:
a) megmagyarázzák a készletben bekövetkezett változásokat az e rendelet 11. cikkének a) pontjában előírt üzemeltetési kimutatások adatai alapján;
b) a 7. cikkben említett különleges biztosítéki rendelkezésekben foglaltak szerint felvázolják az érintett létesítmény tervezett üzemeltetési programját, különös tekintettel a fizikai leltár felvételére.
Ha a szükséges információk a már meglévő dokumentumokban megtalálhatók, ezeknek a dokumentumoknak a másolatai helyettesíthetik a rövid megjegyzéseket.
Az anyagmérleg-jelentés és a fizikai leltár listája
16. cikk
Az 1. cikkben említett személyek és vállalkozások minden anyagmérleg-területre vonatkozóan anyagmérleg-jelentést nyújtanak be a Bizottságnak a rendelet III. mellékletében szereplő mintának megfelelően, amely kimutatja:
a) a fizikai nyitóleltárt;
b) a készletváltozásokat (először a növekedéseket, azután a csökkenéseket);
c) a könyvelési zárókészletet;
d) a tényleges zárókészletet;
e) a leltárkülönbözetet.
Minden anyagmérleg-jelentéshez mellékelni kell a IV. mellékletben foglalt mintának megfelelően felvett fizikai leltárt, melyben adagonként külön-külön felsorolják többek között az anyagok megnevezését, az egyes adagok adatait és a 9. cikk alapján az anyagoknak az érintett személyek vagy vállalkozások által tervezett felhasználását.
Ezeket a jelentéseket a lehető leghamarabb, de legkésőbb a fizikai leltár felvételének dátumától számított 30 napon belül kell benyújtani, ha erről a 7. cikkben említett különleges biztosítéki rendelkezések másképpen nem rendelkeznek.
Különleges jelentések
17. cikk
Az 1. cikkben említett személyek és vállalkozások külön jelentést nyújtanak be a Bizottság részére mindazokban az esetekben, amikor a 18. és 27. cikkben említett körülmények felmerülnek.
Az ilyen jelentésekben feltüntetendő információk típusát a 7. cikkben említett különleges biztosítéki rendelkezések határozzák meg.
A különleges jelentéseket és azokat a további részleteket vagy magyarázatokat, amelyeket a Bizottság ezekkel a jelentésekkel kapcsolatban esetlegesen kér, haladéktalanul be kell nyújtani.
18. cikk
Haladéktalanul külön jelentést kell készíteni a következő esetekben:
a) ha rendkívüli esemény vagy körülmények eredményeként úgy vélhető, hogy a 7. cikkben említett különleges biztosítéki rendelkezésekben az ezen esetekre meghatározott határértékeket meghaladó veszteség keletkezett vagy keletkezhetett a nukleáris anyagokban; vagy
b) ha az anyag körülhatárolása váratlanul olyan mértékben változott meg, amely a 7. cikkben említett különleges biztosítéki rendelkezésekben meghatározottól olyan mértékig eltér, hogy lehetővé válhat a nukleáris anyagok illetéktelen eltávolítása.
A fent említett kötelezettségek akkortól terhelik az érintett személyeket és vállalkozásokat, amikor tudomásukra jut bármilyen ilyen hiány vagy az anyag körülhatárolásában bekövetkezett hirtelen változás, vagy bármely tény, amely alapján úgy vélhető, hogy ilyen esemény bekövetkezhet. Amint ismertté válnak, az okokat is haladéktalanul jelenteni kell.
Az alkalmazás részletes szabályai
19. cikk
A reaktorokra vonatkozóan a 10-16. cikkben megállapított kötelezettségeket a következő feltételek esetén kell alkalmazni.
A nukleáris átalakulások vonatkozásában, a számított adatok bejelentése a leltárváltozásról szóló jelentésben történik legkésőbb akkor, amikor a kiégett fűtőelemeket elszállítják a reaktor anyagmérlegkörzetéből. Ezenkívül, adott esetben, a nukleáris átalakulások nyilvántartásának és bejelentésének egyéb eljárásait is meg kell határozni a 7. cikkben említett különleges biztosítéki rendelkezésekben.
20. cikk
Azokat a nukleáris anyagokat, amelyekre a Közösség harmadik országgal vagy nemzetközi szervezettel kötött megállapodása értelmében különleges biztosítéki kötelezettségek vonatkoznak, külön-külön határozzák meg a következő bejelentésekben minden egyes kötelezettségre nézve, a Megállapodásból eredő ellenkező rendelkezés hiányában:
a) könyvelési nyitóleltár (13. cikk);
b) készletváltozásról szóló jelentések; kivéve a könyvelési leltárokat (14. cikk);
c) fizikai leltár (16. cikk); és
d) tervezett kiviteli és behozatali mennyiségek (24. és 25. cikk).
Ha a fent említett Megállapodás kifejezetten nem tiltja, az anyagok külön kezelése nem zárja ki az anyagok fizikai összekeverését.
Ez a cikk nem vonatkozik a Megállapodásra vagy bármely egyéb, a Közösség és egy tagállam által a Nemzetközi Atomenergia Ügynökséggel kötött megállapodásra.
21. cikk
a) Az e rendeletben említett bejelentésekben a nukleáris alapanyagok mennyiségét kilogrammban kell kifejezni, míg a különleges hasadóanyagokét grammokban.
b) A vonatkozó anyagnyilvántartásokat az e cikk a) pontjában említett egységekben vagy pedig kisebb egységekben kell vezetni. E nyilvántartásokat hitelt érdemlően és különösen a tagállamok jelenlegi gyakorlatának megfelelően kell vezetni.
c) A fentebb előírt bejelentésekben a mennyiségeket a legközelebbi egységre lefelé lehet kerekíteni, amennyiben az első tizedes 0 és 4 között van, és felfelé lehet kerekíteni, amennyiben az első tizedes 5 és 9 között van.
d) Ha a 7. cikkben említett különleges biztosítéki rendelkezések nem írnak elő mást, akkor:
i. a bejelentésekben meg kell jelölni a következő, tartalmazott elemek összsúlyát: urán, tórium vagy plutónium, továbbá dúsított urán esetében meg kell jelölni a hasadó izotópok összsúlyát. A plutónium izotópos összetételét, ha ezt az adott létesítménynél az üzemeltetési igények miatt nyilvántartják, kérés alapján, a Bizottság rendelkezésére kell bocsátani;
ii. a készletváltozási jelentésekben, a fizikai leltárjelentésben, valamint a külön anyagmérleg-jelentésekben külön bejegyzési sorokat kell alkalmazni a nukleáris anyagok következő kategóriáira:
- szegényített urán,
- természetes urán,
- 20 %-ig dúsított urán,
- 20 % fölé dúsított urán,
- plutónium,
- tórium.
ELTÉRÉSEK ÉS MENTESSÉGEK
22. cikk
a) Minden olyan különleges körülmény figyelembevétele érdekében, amelyek között a biztosítéki egyezmény hatálya alá tartozó anyagokat használnak fel vagy állítanak elő, a Bizottság a 7. cikkben említett különleges biztosítéki rendelkezésekben engedélyezheti a nukleáris anyagok gyártóinak és felhasználóinak az e rendeletben előírt bejelentések formájára és gyakoriságára vonatkozó szabályoktól való eltérést.
A Bizottság különösen olyan létesítmények esetében dönthet így, amelyek csak kis mennyiséggel rendelkeznek, és azt változatlan állapotban tartják hosszú időn keresztül.
b) Az érintett személyeket vagy vállalkozásokat, a VIII. mellékletben foglalt formanyomtatványnak megfelelően benyújtott kérésükre, a Bizottság mentesítheti a következő anyagok bejelentése alól, feltéve hogy ezeket nem dolgozzák fel vagy nem tárolják mentesség alá nem tartozó nukleáris anyagokkal együtt:
- különleges hasadóanyagok, amelyeket grammnyi vagy kisebb mennyiségekben használnak fel műszerekben mint beépített érzékelő komponenst,
- olyan plutónium, amelyben a Pu-238 izotóp koncentrációja meghaladja a 80 %-ot,
- olyan nukleáris anyagok, amelyeket kizárólag nem nukleáris tevékenységeknél használnak fel.
Amennyiben a mentesítés feltételei már nem teljesülnek, a mentesítést vissza kell vonni. Az érintett személy vagy vállalat a IX. mellékletben foglalt formanyomtatványnak megfelelően tájékoztatja a Bizottságot arról, hogy a mentesítés feltételei már nem állnak fenn.
23. cikk
Ez a rendelet nem vonatkozik olyan, nem nukleáris célokra használt késztermékek birtokosaira, amely termékek gyakorlatilag vissza nem nyerhető nukleáris anyagokat tartalmaznak.
III. RÉSZ
SZÁLLÍTÁSOK: BEHOZATAL/KIVITEL
24. cikk
a) Az 1. cikkben említett személyek és vállalkozások, akik, illetve amelyek harmadik országba exportálnak nukleáris alapanyagokat vagy különleges hasadóanyagokat, előzetes bejelentést tesznek a Bizottságnak minden ilyen kivitel esetében. Hasonlóképpen előzetes bejelentést kell tenni a Bizottság részére:
- bármely olyan kivitel esetében, amely a Megállapodásban részes fél tagállamból történik valamely, a Megállapodásban nem részes fél tagállamba, és
- bármely olyan kivitel esetében, amely az Egyesült Királyságból valamely, a Megállapodásban részes fél tagállamba történik.
Az előzetes bejelentés azonban csak a következő esetekben kötelező:
i. ha a szállítmány tényleges tömege meghaladja az egy effektív kilogrammot;
ii. ha a 7. cikkben említett különleges biztosítéki rendelkezések előírják azokra a létesítményekre vonatkozóan, amelyek rendszeresen nagy összmennyiségű anyagokat szállítanak ugyanabba az államba, annak ellenére, hogy egyetlen szállítmány tömege sem haladja meg az egy effektív kilogrammot.
b) Ezt a bejelentést a szállításról szóló szerződés aláírása után kell megtenni, de minden esetben kellő időben ahhoz, hogy nyolc munkanappal az anyag szállításra való előkészítése előtt beérkezzen a Bizottsághoz.
c) Ez a bejelentés a rendelet V. mellékletében foglalt formanyomtatványnak megfelelően történik, és többek között a következőket tartalmazza:
- a szállítandó anyag megnevezése, és ha lehetséges, a várható mennyisége és összetétele, és az anyagmérlegkörzet, ahonnan az adott anyag érkezni fog,
- az az állam, amelybe a nukleáris anyag érkezik,
- az a dátum és helyszín, amikor és ahol a nukleáris anyagot előkészítik a szállításra,
- a nukleáris anyag elküldésének és megérkezésének hozzávetőleges időpontja,
- az a cél, amelyet az érintett személyek vagy vállalkozások megadtak a nukleáris anyag felhasználására vonatkozóan.
d) Ha a fizikai védelem szempontjából szükséges, az ilyen bejelentés formájáról és benyújtásának módjáról külön meg lehet állapodni a Bizottsággal.
25. cikk
a) Az 1. cikkben említett személyek és vállalkozások előzetesen bejelentenek a Bizottságnak minden, harmadik országból történő nukleáris alapanyag- vagy különleges hasadóanyag-behozatalt. Hasonlóképpen előzetes bejelentést tesznek a Bizottságnak:
- bármely olyan behozatal esetében, amely a Megállapodásban nem részes fél tagállamból történik valamely, a Megállapodásban részes fél tagállamba, és
- bármely olyan behozatal esetében, amely az Egyesült Királyságba történik valamely, a Megállapodásban részes fél tagállamból.
Az előzetes bejelentés azonban csak a következő esetekben kötelező:
i. ha a szállítmány tényleges tömege meghaladja az egy effektív kilogrammot;
ii. ha a 7. cikkben említett különleges biztosítéki rendelkezések előírják azokra a létesítményekre vonatkozóan, amelyek rendszeresen nagy összmennyiségű anyagokat szállítanak ugyanabból az államból, annak ellenére, hogy egyetlen szállítmány tömege sem haladja meg az egy effektív kilogrammot.
b) Ez a bejelentés a nukleáris anyag várható érkezése előtt a lehető legkorábban, de legkésőbb az átvétel várható időpontjában történik, de mindenképpen érkezéskor és kellő időben ahhoz, hogy az anyag kicsomagolása előtt öt munkanappal beérkezzen a Bizottsághoz.
c) Ez a bejelentés a rendelet VI. mellékletében foglalt formanyomtatványnak megfelelően történik, és többek között a következőket tartalmazza:
- a szállítandó anyag megnevezése, és ha lehetséges, annak várható mennyisége és összetétele,
- az érkezés várható időpontja, valamint az a dátum, amikor és az a hely, ahol az anyagot várhatóan kicsomagolják.
d) Ha a fizikai védelem szempontjából erre szükség van, az ilyen bejelentés formájáról és benyújtásának módjáról külön meg lehet állapodni a Bizottsággal.
26. cikk
Ha olyan személyek vagy vállalkozások határozzák el a 24. és 25. cikkben említett nukleáris anyagok kivitelét vagy behozatalát, akikre, illetve amelyekre az 1. cikk nem vonatkozik, akkor e személyeknek vagy vállalkozásoknak kötelező a 24. és 25. cikkben előírt bejelentéseket megtenniük.
27. cikk
A 24. és 25. cikk hatálya alá tartozó személyek vagy vállalkozások a 17. cikkben előírt különleges jelentést készítenek, ha rendkívüli körülményeket vagy eseményt követően olyan tájékoztatást kapnak, hogy nukleáris anyag elveszett vagy elveszhetett, különösen ha jelentős késés fordult elő a szállításnál. Ilyen körülmények esetén a 26. cikk hatálya alá tartozó személyek vagy vállalkozások is kötelesek ezekről tájékoztatni a Bizottságot.
28. cikk
A nukleáris anyagok szállításra történő előkészítésének dátumában, a szállítás dátumában vagy a nukleáris anyagok kicsomagolásának dátumában a 24. és 25. cikkben előírt bejelentésben megadott dátumokhoz viszonyítva történt bármely változást, amelyről nem kell különleges jelentést tenni, haladéktalanul közölni kell a módosított dátumok jelzésével, ha azok ismertek.
IV. RÉSZ
KÜLÖNLEGES RENDELKEZÉSEK
ÉRCTERMELŐK
29. cikk
Minden személy vagy vállalkozás, aki, illetve amely egy tagállam területén érckitermelést végez, erről nyilvántartást vezet. E nyilvántartások rögzítik különösen a kitermelt érc mennyiségét tonnában és annak átlagos urán- és tóriumtartalmát, a bánya kitermelhető készletét, valamint a szállítási bizonylatot a dátummal, a címzett adataival és a mennyiséggel együtt. Ezeket a nyilvántartásokat legalább öt évig meg kell őrizni.
30. cikk
Az érctermelők minden év január végéig a VII. mellékletben szereplő formanyomtatványnak megfelelően tájékoztatják a Bizottságot az előző évben az egyes bányákból elszállított anyagok mennyiségéről.
31. cikk
Az a személy vagy vállalat, aki, illetve amely harmadik országba ércet exportál, erről a VII. mellékletben szereplő formanyomtatványnak megfelelően, a kiszállítás tényleges napján tájékoztatja a Bizottságot.
FUVAROZÓK
32. cikk
Minden személy vagy vállalkozás, aki, illetve amely nukleáris alapanyagot vagy különleges hasadóanyagokat szállít, vagy szállítás közben ideiglenesen tárol a tagállamok területén, csak megfelelően aláírt és keltezett elismervény ellenében veheti át, illetve adhatja át ezeket. Ez az elismervény tartalmazza az anyagokat átadó és fogadó fél nevét, a szállított anyagok mennyiségét, valamint fajtáját, formáját és összetételét.
Ha a fizikai védelem szempontjából szükséges, a szállított anyagok meghatározása helyettesíthető a szállítmány megfelelő azonosítóival. Az ilyen azonosítóknak lehetővé kell tenniük, hogy az 1. cikkben említett személyek és vállalkozások által vezetett, az említett meghatározást jelző nyilvántartások felismerhetők legyenek.
Ezeket a dokumentumokat a szerződő felek legalább egy évig megőrzik.
33. cikk
Az említett személyek vagy vállalkozások által az azon hatályos rendeleteknek megfelelően elkészített és összeállított dokumentumok, illetve okmányok, amelyek azoknak a tagállamoknak a területén vonatkoznak rájuk, amelyekben működnek, helyettesíthetik a 32. cikkben előírt dokumentumokat és elismervényeket, amennyiben e dokumentumok és okmányok tartalmazzák az összes előírt információt.
KÖZVETÍTŐK
34. cikk
Nukleáris anyagokkal való ellátásra irányuló szerződés megkötésében bármely jogcímen részt vevő személynek, különösen a megbízottnak, közvetítőnek, bizományosnak vagy ügynöknek, a szerződés lejárta után még legalább egy évig, meg kell őriznie az általa vagy a megbízásából bonyolított ügylettel kapcsolatos valamennyi dokumentumot. Ezek a dokumentumok kötelezően tartalmazzák a szerződő felek nevét, a szerződés keltét, az anyagok mennyiségét, jellegét, formáját és összetételét, valamint származási és rendeltetési helyét.
V. RÉSZ
NUKLEÁRIS FEGYVEREKKEL RENDELKEZŐ TAGÁLLAMOK TERÜLETÉN ALKALMAZANDÓ KÜLÖNRENDELKEZÉSEK
35. cikk
(1) E rendelet rendelkezései nem vonatkoznak:
a) olyan létesítményekre vagy azok részeire, amelyeket védelmi célokra jelöltek ki, és amelyek a Megállapodásban nem részes fél tagállam területén találhatók; vagy
b) olyan nukleáris anyagokra, amelyeket az adott tagállam védelmi céljaira jelölt ki.
(2) Olyan nukleáris anyagok, létesítmények vagy azok részei esetében, amelyek alkalmasak lehetnek védelmi célokra való kijelölésre, és amelyek a Megállapodásban nem részes fél tagállam területén találhatók, e rendelet alkalmazásának mértékét és az e rendelet által előírt eljárásokat a Bizottságnak kell meghatároznia az érintett tagállamokkal folytatott konzultáció útján és azokkal egyetértésben, figyelembe véve a Szerződés 84. cikkének második bekezdésében foglalt rendelkezéseket.
(3) Magától értetődő, hogy minden esetben:
a) az 1-4., 7. és 8. cikkben foglalt rendelkezéseket kell alkalmazni azokra a létesítményekre vagy létesítményrészekre, amelyek bizonyos időszakokban kizárólag védelmi célokra is alkalmas nukleáris anyagokkal üzemelnek, de más időszakokban kizárólag polgári célú nukleáris anyagokkal üzemelnek;
(b) az 1-4., 7. és 8. cikkben foglalt rendelkezéseket kell alkalmazni, nemzetbiztonsági okokból indokolt kivételekkel, olyan létesítményekre vagy létesítményrészekre, amelyekbe a bejutást ilyen okok miatt korlátozhatják, de amelyek egyidejűleg mind polgári célú, mind védelmi célra kijelölt, illetve védelmi célú kijelölésre alkalmas nukleáris anyagokat termelnek, kezelnek, választanak szét, újrafeldolgoznak, vagy egyéb módon használnak fel;
c) a 6. és 9-37. cikkben foglalt rendelkezéseket alkalmazni kell minden olyan polgári célú nukleáris anyagra, amely az a) és b) albekezdésben említett létesítményekben vagy létesítményrészekben található.
VI. RÉSZ
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK
36. cikk
Ennek a rendeletnek az alkalmazásában:
a) "Megállapodás": az 1973. április 5-én, a Belga Királyság, a Dán Királyság, a Németországi Szövetségi Köztársaság, Írország, az Olasz Köztársaság, a Luxemburgi Nagyhercegség, a Holland Királyság, valamint az Európai Atomenergia-közösség (Euratom) és a Nemzetközi Atomenergia Ügynökség között létrejött megállapodás a nukleáris fegyverek elterjedésének megakadályozásáról szóló szerződés III. cikke (1) és (4) bekezdésének végrehajtásáról.
b) "Megállapodásban részes fél tagállam": a Belga Királyság, a Dán Királyság, a Németországi Szövetségi Köztársaság, Írország, az Olasz Köztársaság, a Luxemburgi Nagyhercegség vagy a Holland Királyság.
c) "Megállapodásban nem részes fél tagállam": Franciaország vagy az Egyesült Királyság.
d) "Harmadik ország": minden olyan állam, amely nem tagja az Európai Atomenergia-közösségnek.
e) "Különleges hasadóanyagok": a plutónium-239, urán-233, az urán-235-ben vagy urán-233-ban dúsított urán és bármely olyan anyag, amely az előbb említett izotópokból egyet vagy többet tartalmaz, valamint az olyan egyéb hasadóanyagok, amelyeket a Tanács meghatároz a Bizottság javaslatának minősített többséggel történő elfogadásával; a "különleges hasadóanyag" kifejezés ugyanakkor nem foglalja magában a nukleáris alapanyagokat, sem az érceket vagy érchulladékokat.
f) "Urán-235-ben vagy urán-233-ban dúsított urán": urán-235 vagy urán-233 vagy mindkettőt olyan mennyiségben tartalmazó urán, amelyben ezen izotópok összegének előfordulási aránya a 238-as izotópéhoz viszonyítva nagyobb, mint a 235-ös izotóp aránya a természetben előforduló 238-ashoz viszonyítva. A "dúsítás" az urán-233 és urán-235 együttes tömegének a szóban forgó urán teljes tömegéhez viszonyított arányát jelenti.
g) "Nukleáris alapanyagok": olyan urán, amely a természetben előforduló izotópok keverékét tartalmazza; olyan urán, amelynek urán-235 tartalma alacsonyabb a természetesnél; a tórium; az előbb említett anyagok fém vagy ötvözet, vegyület vagy koncentrátum formájában; bármely más olyan anyag, amely az előbb említett anyagokból egyet vagy többet olyan koncentrációban tartalmaz, amelyet a Tanács határoz meg a Bizottság javaslatának minősített többséggel történő elfogadásával; valamint bármely más anyag, amelyet a Tanács meghatároz a Bizottság javaslatának minősített többséggel történő elfogadásával. A "nukleáris alapanyag" kifejezés nem foglal magában érceket vagy érchulladékokat.
h) "Ércek": minden olyan érc, amelyet a Tanács határoz meg a Bizottság javaslatának minősített többséggel történő elfogadásával, és átlagos koncentrációban tartalmaz olyan anyagokat, amelyekből a fent meghatározott nukleáris alapanyagok megfelelő kémiai és fizikai feldolgozás révén kinyerhetők.
i) "Nukleáris anyagok": bármely érc, nukleáris alapanyag és különleges hasadóanyag a fenti e), f), g) és h) pontban meghatározottak szerint.
j) Egy anyag "jellege" természetes uránt, szegényített uránt, urán-235-ben vagy urán-233-ban dúsított uránt, tóriumot vagy plutóniumot jelent az esettől függően.
k) "Adag": a nukleáris anyag egy része, amelyet egy egységként kezelnek nyilvántartási szempontból valamely mérési kulcsponton, és amelynek összetételét és mennyiségét listák vagy mérések egyetlen halmaza határozza meg. A nukleáris anyag lehet ömlesztett formában vagy állhat több azonosítható résztételből.
l) "Adag adatai": a nukleáris anyag elemeinek összes tömege, és adott esetben, plutónium és urán izotópok esetén az izotópos összetétel is. Bejelentési célból az adagban lévő egyedi tételek tömegét össze kell adni, mielőtt azt a legközelebbi értékre kerekítik.
m) Az anyagmérlegkörzetre vonatkozó "könyvelési leltárkészlet": az adott anyagmérlegkörzetnél legutóbb felvett tényleges leltárkészlet, és a tényleges leltárfelvétel óta bekövetkezett valamennyi készletváltozás algebrai összege.
n) "Helyesbítés": valamely könyvelési nyilvántartásba vagy jelentésbe bevezetett bejegyzés, amelyet azzal a céllal tesznek, hogy kijavítsanak egy felismert hibát, vagy hogy kimutassanak egy javított mérési mennyiséget, amelyet előzőleg vittek be a nyilvántartásba vagy a jelentésbe. Minden helyesbítésnél meg kell határozni azt a bejegyzést, amelyre vonatkozik.
o) "Effektív kilogramm": különleges egység, amelyet a nukleáris anyagra vonatkozó biztosítéki intézkedéseknél használnak. Az effektív kilogrammokban kifejezett mennyiség a következő:
i. plutónium esetében annak tömege kilogrammban;
ii. 0,01 %-es (1 %-os) és magasabb dúsítású urán esetében annak tömege kilogrammban, szorozva a dúsítás négyzetével;
iii. 0,01 (1 %) alatti és 0,005 (0,5 %) feletti dúsítású urán esetében a kilogrammban mért tömeg beszorozva 0,0001-del; és
iv. 0,005 (0,5 %) vagy ez alatti dúsítású, szegényített urán esetében, valamint tórium esetében a kilogrammban mért tömeg beszorozva 0,00005-del.
p) "Készletváltozás": az adagban kifejezett nukleárisanyag-mennyiség növekedése vagy csökkenése az anyagmérlegkörzetben.
q) "Mérési kulcspont": az a hely, ahol nukleáris anyag olyan formában jelenik meg, hogy az anyagáramlás és a készlet meghatározása érdekében mérhető. A mérési kulcspontok tehát tartalmazzák, bár nem kizárólagosan, a bemeneteket és kimeneteket (beleértve a mért veszteségeket is), valamint az anyagmérlegkörzetekben levő tárolókat.
r) "Anyagmérlegkörzet": olyan terület, ahol:
i. meghatározható az egyik anyagmérlegkörzetből a másikba átszállított nukleáris anyagok mennyisége; és
ii. szükség esetén minden anyagmérlegkörzetben meghatározható a nukleáris anyagok tényleges leltárkészlete az előírt eljárásnak megfelelően,
azzal a céllal, hogy az anyagmérleg meghatározható legyen.
s) "Leltárkülönbözet": a könyvelési készlet és a tényleges leltárkészlet közötti különbség.
t) "Tényleges leltári készlet": a rendelkezésre álló nukleáris anyag adagjainak az előírt eljárásoknak megfelelően mért vagy becsléssel kapott összmennyisége egy adott időpontban az anyagmérlegkörzeten belül.
u) "Szállító és a címzett szerinti mennyiség különbözete": az adagban levő nukleáris anyag mennyiségében lévő különbség, amely a szállítási anyagmérlegkörzet által megadott és a fogadó fél anyagmérlegkörzetében mért mennyiség között mutatkozik.
v) "Forrásadatok": azok az adatok, amelyeket a mérés vagy kalibrálás során rögzítettek, vagy empirikus összefüggések levezetésénél használtak fel, amelyek azonosítják a nukleáris anyagot és megadják az adag adatait. A forrásadatok közé tartozhatnak például a következők: a vegyületek súlya, az elemek tömegének meghatározásához szükséges átszámítási tényezők, a fajsúly, az elemek koncentrációja, az izotóparányok, a térfogat és a nyomásmérő műszerek jelzéseinek viszonya, valamint a termelt plutónium és az előállított energia közötti összefüggés.
w) "Stratégiai pont": olyan hely, amelyet a konstrukciós adatok vizsgálata során választottak ki, ahol - normál körülmények között és az összes stratégiai pontról nyert információkkal kombinálva - megkapják és igazolják a Megállapodásban rögzített biztosítéki intézkedések végrehajtásához szükséges és elegendő információt; "stratégiai pont" lehet bármely olyan hely, ahol anyagnyilvántartással kapcsolatos méréseket (mérési kulcspont) végeznek és ahol körülhatárolási és megfigyelési intézkedéseket tesznek.
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEN KÍVÜLRŐL ELLENŐRZÖTT LÉTESÍTMÉNYEK
37. cikk
Amennyiben valamely létesítményt az Európai Közösségen kívüli személy vagy vállalat irányít, a rendeletből eredő minden kötelezettség a létesítmény helyi vezetését terheli.
MELLÉKLETEK
38. cikk
Az e rendelethez tartozó mellékletek a rendelet szerves részét képezik. A Bizottság kisebb technikai kiigazításokat végezhet rajtuk.
HATÁLYBALÉPÉS
39. cikk
Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő 15. napon lép hatályba.
A 40. cikkben foglaltak sérelme nélkül az Európai Atomenergia-közösség Bizottságának 7. és 8. rendelete hatályát veszti.
40. cikk
Ennek a rendeletnek a 9-16. és 21. cikkét a 7. cikkben említett különleges biztosítéki rendelkezések elfogadásától számítva kell alkalmazni.
E rendelkezések elfogadásáig a fent említett 8. rendelet 2., 5., 7., 8. és 10. cikkét kell továbbra is alkalmazni.
Ez a rendelet egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 1976. október 19-én.