A Tanács 1258/1999/EK rendelete
(1999. május 17.)
a közös agrárpolitika finanszírozásáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó Szerződésre és különösen annak 37. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],
tekintettel a Számvevőszék véleményére [4],
(1) mivel a közös agrárpolitika finanszírozásáról szóló 25. rendelettel [5] a Tanács létrehozta az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalapot (EMOGA) (a továbbiakban: "Alap"), amely az Európai Közösség általános költségvetésének részét képezi; mivel az említett rendelet meghatározta azokat az elveket, amelyeket a közös agrárpolitika finanszírozására alkalmazni kell;
(2) mivel az egységes piac szakaszában, tekintettel arra, hogy az árrendszerek egységesek és az agrárpolitika közösségi politika, a pénzügyi következmények a Közösségre hárulnak; mivel a 25. rendelet 2. cikkének (2) bekezdésében megállapított elvnek megfelelően, a harmadik országokba irányuló export utáni visszatérítéseket, a mezőgazdasági piacok stabilizálását célzó intervenciót, a vidékfejlesztési intézkedéseket, az állat-egészségügyi kiadásokról szóló, 1990. június 26-i 90/424/EGK tanácsi határozatban [6] megállapított konkrét állat-egészségügyi intézkedéseket, a közös agrárpolitikára vonatkozó tájékoztatást biztosító intézkedéseket és bizonyos értékelései tevékenységeket a Szerződés 33. cikke (1) bekezdésében kitűzött célok elérése érdekében az Alap Garanciarészlegének kell finanszíroznia;
(3) mivel az Alap Orientációs Részlegének kell finanszíroznia egyes, a fejlődésben lemaradt régiókat érintő vidékfejlesztési intézkedések kiadásait, valamint a vidékfejlesztési közösségi kezdeményezéshez kapcsolódó kiadásokat;
(4) mivel a Bizottság felel az Alap kezeléséért, és mivel a tagállamok és a Bizottság közötti szoros együttműködés valósul meg az Alaphoz rendelt bizottságban;
(5) mivel az Alap Garanciarészlege kiadásainak ellenőrzéséért elsősorban a tagállamok felelősek, amelyek kijelölik az összegek kifizetésére hatáskörrel rendelkező hatóságokat és szerveket; mivel a tagállamoknak teljes egészében és hatékonyan kell végrehajtaniuk ezt a feladatot; mivel a Bizottságnak, amely felel a Közösség költségvetésének végrehajtásáért, igazolnia kell azokat a feltételeket, amelyek mellett a kifizetésekre és az ellen- őrzésekre sor kerül; mivel a Bizottság csak olyan kiadásokat finanszírozhat, amelyek esetében a feltételek a közösségi szabályoknak való megfelelést a szükséges mértékben garantálják; mivel a közösségi kiadások kezelésének decentralizált rendszerében alapvető fontosságú, hogy a Bizottság mint a finanszírozásért felelős intézmény felhatalmazást és lehetőséget kapjon a kiadások kezelésének minden általa szükségesnek tartott ellenőrzésére, valamint hogy a tagállamok és a Bizottság között az átláthatóság és a kölcsönös segítségnyújtás teljes körű és tényleges legyen;
(6) mivel a számlák elszámolása során a Bizottság ésszerű időn belül csak akkor tudja meghatározni a fő számlán a Garanciarészleg terhére írandó teljes kiadást, ha kellően meggyőződik arról, hogy a nemzeti ellenőrzések helyénvalók és átláthatók, és hogy a kifizető ügynökségek igazolják az általuk teljesített kifizetések iránti kérelmek jogszerűségét és szabályszerűségét; mivel ezért rendelkezni kell a kifizető ügynökségek tagállamok által történő akkreditálásáról; mivel a tagállamokban való akkreditáláshoz megkövetelt szabványok egységességének biztosítása érdekében a Bizottság útmutatást nyújt az alkalmazandó kritériumokat illetően; mivel ebből a célból ki kell kötni, hogy csak a tagállamok által akkreditált kifizető ügynökségeknél felmerült kiadások finanszírozhatók; mivel ezenkívül a nemzeti ellenőrzés átláthatóságának biztosítása érdekében, különösen az engedélyezési, elszámolási és kifizetési eljárás tekintetében, adott esetben korlátozni kell - az egyes tagállamok alkotmányos rendelkezéseinek figyelembevételével - azoknak a hatóságoknak és szerveknek a számát, amelyekre ezeket a feladatköröket ruházzák;
(7) mivel a közösségi alapok decentralizált kezelése, különösen a közös agrárpolitika reformját követően, számos kifizető ügynökség kijelöléséhez vezet; mivel ezért, amennyiben egy tagállam egynél több kifizetőt akkreditál, egy kapcsolattartó szervet is ki kell jelölnie, amely biztosítja az alapok kezelésének egységességét, kapcsolatot tart a Bizottság és a különböző akkreditált kifizető ügynökségek között, és gondoskodik arról, hogy a Bizottság által a számos kifizető ügynökség működésére vonatkozóan kért információ rövid időn belül rendelkezésre álljon;
(8) mivel a tagállamoknak a kifizetői ügynökségeik igényei szerint kell mobilizálniuk a pénzügyi forrásokat, a Bizottság pedig a kifizető ügynökségeknél keletkezett kiadások könyvelése alapján előleget fizet; mivel a vidékfejlesztési intézkedések keretében rendelkezni kell a programvégrehajtásra szóló tényleges előlegek kifizetéséről; mivel helyénvaló ezeket az előlegeket az egy adott referencia-időszakban felmerült kiadásokra vonatkozó előlegekre megállapított pénzügyi mechanizmusoknak megfelelően kezelni;
(9) mivel kétfajta határozatot kell hozni, az egyiket az Alap Garanciarészlegének elszámolásáról, a másikat a következmények meghatározásáról, beleértve a pénzügyi korrekciókat is, amely következményeket a kiadások közösségi szabályoknak való megfelelésére irányuló ellenőrzések eredményeiből kell megállapítani;
(10) mivel ezért a megfelelés ellenőrzése és az azon alapuló elszámolási határozatok a jövőben nem kapcsolódnak majd egy adott pénzügyi év költségvetésének végrehajtásához; mivel meg kell határozni azt a maximális időtartamot, amelyre a megfelelés ellenőrzéséből levont következtetéseket alkalmazni lehet; mivel azonban a vidékfejlesztési intézkedések többéves jellege nem teszi lehetővé ilyen maximális időtartam alkalmazását;
(11) mivel intézkedéseket kell tenni a szabálytalanságok megakadályozására és azok kezelésére, valamint az ilyen szabálytalanságok, illetve gondatlanság következtében elvesztett összegek behajtására; mivel meg kell határozni az ilyen szabálytalanságokért, illetve gondatlanságért való pénzügyi felelősséget;
(12) mivel a közösségi kiadásokat szoros felügyelet alá kell vonni; mivel a tagállamok által saját kezdeményezésükre ellátott felügyeleten kívül, amely alapvető fontosságú marad, rendelkezni kell a Bizottság tisztviselői által végzett vizsgálatról és arról, hogy a Bizottságnak joga legyen igénybe venni a tagállamok segítségét;
(13) mivel a Bizottságnak megküldendő információ előállításához a lehető legnagyobb mértékben fel kell használni az információtechnológiát; mivel az ellenőrzések végzésekor a Bizottságnak teljeskörűen és azonnal hozzá kell férnie a kiadásokra vonatkozóan papíron, illetve elektronikus adatállományban rendelkezésre álló információkhoz;
(14) mivel a közösségi finanszírozás mértéke szükségessé teszi az Európai Parlament és a Tanács számára, hogy pénzügyi beszámolók formájában rendszeres tájékoztatást kapjon;
(15) mivel a pénzügyi irányítás egyszerűsítése érdekében kívánatos az Alap finanszírozási időszakának közelítése a Szerződés 272. cikkének (1) bekezdésében meghatározott pénzügyi évhez; mivel egy ilyen művelet végrehajtásához szükség van arra, hogy világos legyen a szóban forgó év végéig rendelkezésre álló alapok helyzete; mivel ezért rendelkezni kell arról, hogy a Bizottságnak meglegyen a szükséges hatásköre arra, hogy az Alap finanszírozási időtartamát az elegendő fennmaradó költségvetési források megléte esetében módosítsa;
(16) mivel a közös agrárpolitika finanszírozásáról szóló, 1970. április 21-i 729/70/EGK tanácsi rendeletet [7] több alkalommal lényegesen módosították; mivel most, hogy az említett rendelet ismét módosítás alatt áll, a helyzet egyértelművé tétele érdekében kívánatos, hogy a kérdéses rendelkezéseket átdolgozzák,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
(1) Az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap (a továbbiakban: "Alap") az Európai Közösségek általános költségvetésének részét képezi.
Az Alap két részlegből áll:
- Garanciarészleg,
- Orientációs Részleg.
(2) A Garanciarészleg finanszírozza:
a) a harmadik országba irányuló export utáni visszatérítéseket;
b) a mezőgazdasági piac stabilizálását célzó intervenciót;
c) az 1. célkitűzés programjain kívüli vidékfejlesztési intézkedéseket, a vidékfejlesztési közösségi kezdeményezés kivételével;
d) a Közösségnek a meghatározott állat-egészségügyi intézkedésekhez, állat-egészségügyi ellenőrző intézkedésekhez, továbbá az állatbetegségek felszámolására és monitoringjára irányuló programokhoz (állat-egészségügyi intézkedések), valamint a növény-egészségügyi intézkedésekhez nyújtott pénzügyi hozzájárulását;
e) a közös agrárpolitikára vonatkozó tájékoztatást célzó intézkedéseket és az Alap Garanciarészlege által finanszírozott intézkedésekre irányuló egyes értékelési tevékenységeket.
(3) Az Orientációs Részleg finanszírozza a (2) bekezdés c) pontja alá nem tartozó vidékfejlesztési intézkedéseket.
(4) A tagállamok és az Alaptól támogatásban részesülők által viselt, az adminisztratív költségekkel és a személyzettel kapcsolatos kiadásokat az Alap nem veszi át.
2. cikk
(1) Az 1. cikk (2) bekezdésének a) pontja alapján finanszírozni kell a harmadik országba irányuló export utáni visszatérítéseket, amelyeket a mezőgazdasági piacok közös szervezése keretében a közösségi szabályoknak megfelelően ítélnek oda.
(2) Az 1. cikk (2) bekezdésének b) pontja alapján finanszírozni kell a mezőgazdasági piacok stabilizálását célzó intervenciót, amelyre a mezőgazdasági piacok közös szervezése keretében a közösségi szabályoknak megfelelően vállalnak kötelezettséget.
(3) A Tanács, a Bizottság javaslata alapján, minősített többséggel eljárva, szükség szerint elfogadja az (1) és a (2) bekezdésben említett intézkedések finanszírozási eljárását.
3. cikk
(1) Az 1. cikk (2) bekezdésének c) pontja alapján finanszírozni kell az 1. célkitűzés programjai közé nem tartozó, a közösségi szabályoknak megfelelően vállalt vidékfejlesztési intézkedéseket.
(2) Az 1. cikk (2) bekezdésének d) pontja alapján finanszírozni kell a közösségi szabályoknak megfelelően vállalt állat- és növény-egészségügyi intézkedéseket.
(3) Az 1. cikk (2) bekezdésének e) pontja alapján finanszírozni kell a közösségi szabályoknak megfelelően vállalt tájékoztatási intézkedéseket és értékelési tevékenységeket.
(4) E cikk alkalmazásának részletes szabályait a 13. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
4. cikk
(1) Minden tagállam közli a Bizottsággal:
a) azoknak a hatóságoknak és szerveknek az adatait, amelyeket a 2. és a 3. cikkben említett kiadások kifizetésére akkreditál (a továbbiakban: "kifizető ügynökségek");
b) több kifizető ügynökség akkreditálása esetén annak a hatóságnak vagy szervnek az adatait, amelyet megbíz egyrészt a Bizottságnak szolgáltatandó információ összegyűjtésével és a Bizottság részére történő megküldésével, másrészt pedig a közösségi szabályok összehangolt alkalmazásának elősegítésével (a továbbiakban: "koordináló szerv").
(2) A kifizető ügynökségek a tagállamok olyan hatóságai és szervei, amelyek az illetékességi körükbe tartozó kifizetések tekintetében elegendő garanciát nyújtanak ahhoz, hogy:
a) a támogatás engedélyezése előtt az igény elfogadhatóságának és a közösségi szabályok betartásának ellenőrzése megtörténik;
b) a teljesített kifizetések könyvelése szabályszerűen és teljeskörűen történik; valamint
c) a szükséges dokumentumok benyújtására a közösségi szabályokban megállapított határidőn belül és formában kerül sor.
(3) A kifizető ügynökségeknek rendelkezniük kell a kifizetést igazoló, valamint az előírt adminisztratív és fizikai vizsgálat végrehajtására vonatkozó dokumentumokkal. Ha a vonatkozó dokumentumok a kiadás engedélyezéséért felelős szerv birtokában vannak, a szervnek jelentésben kell tájékoztatnia a kifizető ügynökséget az elvégzett vizsgálatok számáról, tartalmáról és az eredmények függvényében megtett intézkedésekről.
(4) Csak akkreditált kifizető ügynökségnél felmerült kiadás képezheti közösségi finanszírozás tárgyát.
(5) Minden tagállam, alkotmányos és intézményi struktúrájának figyelembevételével, az akkreditált kifizető ügynökségek számát arra a szükséges minimumra korlátozza, amely szükséges ahhoz, hogy a 2. és a 3. cikkben említett kiadások összegeinek kifizetésére kielégítő adminisztratív és számviteli feltételek mellett kerüljön sor.
(6) Minden tagállam az említett kifizető ügynökségekre vonatkozóan a következő adatokat közli a Bizottsággal:
a) a kifizető ügynökségek neve és statútuma;
b) a közösségi szabályoknak a közös agrárpolitika keretén belül való végrehajtására vonatkozó kifizetések teljesítésének adminisztratív, számviteli és belső ellenőrzési feltételei;
c) az akkreditálási okirat.
A fenti adatok bármilyen változásáról a Bizottságot haladéktalanul tájékoztatni kell.
(7) Amennyiben egy akkreditált kifizető ügynökség az akkreditáció egy vagy több feltételét nem teljesíti, az akkreditálást vissza kell vonni, kivéve ha a kifizető ügynökség a probléma súlyának megfelelően meghatározott időn belül elvégzi a szükséges kiigazításokat. Az érintett tagállamnak tájékoztatnia kell a Bizottságot.
(8) E cikk alkalmazásának részletes szabályait a 13. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
5. cikk
(1) A 2. és a 3. cikkben említett kiadások fedezésére szolgáló pénzügyi forrásokat a Bizottság az adott referencia-időszakban felmerült kiadásokra vonatkozó előleg formájában bocsátja a tagállamok rendelkezésére.
A 3. cikk (1) bekezdésében említett vidékfejlesztési intézkedések keretébe tartozó programvégrehajtásra a szóban forgó program jóváhagyása nyomán a Bizottság adhat előleget, és azt az odaítélő határozatot követő hónap első napján felmerült kiadásnak kell tekinteni.
(2) Mielőtt a felmerült kiadásra vonatkozó előleg kifizetésére sor kerül, a kiadások fedezéséhez szükséges forrásokat, akkreditált kifizető ügynökségeik igényeinek megfelelően a tagállamok mobilizálják.
(3) E cikk alkalmazásának részletes szabályait a 13. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
6. cikk
(1) A tagállamok rendszeres időközönként az akkreditált kifizető ügynökségekre és koordináló szervekre, valamint az Alap Garanciarészlege által finanszírozott ügyletekre vonatkozóan a következő információkat továbbítják a Bizottság részére:
a) kiadásigazoló nyilatkozat és a pénzügyi igények becslése;
b) éves beszámolók, kiegészítve az elszámoláshoz szükséges adatokkal és az átadott számlák teljességére, pontosságára és valóságnak való megfelelésére vonatkozó tanúsítvánnyal.
(2) E cikk alkalmazásának részletes szabályait, és különösen a számláknak az (1) bekezdés b) pontjában említett tanúsítványára vonatkozó szabályokat a 13. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
7. cikk
(1) A Bizottság az Alap bizottságával folytatott konzultációt követően meghozza a (2), a (3) és a (4) bekezdésben meghatározott döntéseket.
(2) A Bizottság dönt az akkreditált kifizető ügynökségeknél felmerült kiadásokra nyújtandó havi előlegekről.
Az októberi kiadásokat októberre kell elszámolni, ha azok október 1. és 15. között merültek fel, és novemberre kell elszámolni, ha október 16. és 31. között merültek fel. Az előleget a tagállam részére legkésőbb a felmerült kiadás szerinti hónapot követő második hónap harmadik munkanapján kell kifizetni.
További előlegek adhatók, amennyiben az Alap bizottságát a következő konzultáció alkalmával erről tájékoztatják.
(3) A Bizottság a 6. cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett információ alapján a szóban forgó pénzügyi évet követő év április 30-a előtt elszámolja a kifizető ügynökségek számláit.
A számlák elszámolására vonatkozó határozatban ki kell térni a benyújtott számlák teljességére, pontosságára és a valóságnak való megfelelésére. A határozat nem sérti egy későbbi határozatnak a (4) bekezdés szerint történő elfogadását.
(4) A Bizottság a kiadásoknak a 2. és a 3. cikkben említett közösségi finanszírozásból történő kizárásáról dönt, ha úgy találja, hogy a kiadásra nem a közösségi szabályoknak megfelelően került sor.
Mielőtt a finanszírozás elutasítására vonatkozó határozat megszületik, a Bizottság vizsgálatának eredményét és az érintett tagállam válaszát írásban közlik, ami után a két fél arra törekszik, hogy megállapodásra jusson a megteendő intézkedéseket illetően.
Ha nem jutnak megállapodásra, a tagállam négy hónapon belül eljárás indítását kérheti az álláspontok egyeztetése érdekében, amelynek eredményét egy, a Bizottságnak megküldött és a Bizottság által a finanszírozást elutasító határozat meghozatala előtt elbírált jelentésbe kell foglalni.
A Bizottság a kizárásra kerülő összegeket különösen abból a szempontból vizsgálja meg, hogy mekkora a feltárt meg nem felelés jelentősége. Figyelembe veszi továbbá a jogsértés jellegét és súlyát, valamint a Közösség által elszenvedett pénzügyi veszteséget.
A finanszírozás elutasítása nem vonatkozhat a következőkre:
a) a 2. cikkben említett kiadások, amelyek több mint 24 hónappal azelőtt merültek fel, hogy a Bizottság az említett vizsgálatok eredményét írásban közölte az érintett tagállammal;
b) a 3. cikkben említett olyan intézkedésre vagy tevékenységre vonatkozó kiadások, amelyre vonatkozóan az utolsó kifizetést több mint 24 hónappal az előtt teljesítették, hogy a Bizottság az említett vizsgálatok eredményét írásban közölte az érintett tagállammal.
Az ötödik albekezdés azonban nem vonatkozik a következő pénzügyi következményekre:
a) amelyeket a 8. cikk (2) bekezdésében említett szabálytalanság idézett elő;
b) amelyek olyan nemzeti támogatáshoz vagy jogsértéshez kapcsolódnak, amely tekintetében a Szerződés 88. és 226. cikkében említett eljárást indítottak.
(5) E cikk alkalmazásának részletes szabályait a 13. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni. A szabályok különösen az 5. cikk (1) bekezdésének második albekezdésében említett előlegeknek az e cikk (2), (3) és (4) bekezdésével összhangban történő kezelését, valamint az említett (2), (3) és (4) bekezdés szerinti határozatokra vonatkozó eljárásokat érintik.
8. cikk
(1) A tagállamok a nemzeti törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseknek megfelelően megteszik azokat az intézkedéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy:
a) meggyőződjenek róla, hogy az Alap által finanszírozott ügyletek ténylegesen megvalósulnak és végrehajtásuk szabályszerű;
b) megakadályozzák és kezeljék a szabálytalanságokat;
c) behajtsák a szabálytalanság, illetve gondatlanság miatt elveszett összegeket.
A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot az ilyen céllal tett intézkedésekről, és különösen a közigazgatási és bírósági eljárások állásáról.
(2) Teljes behajtás hiányában a szabálytalanság, illetve gondatlanság pénzügyi következményeit a Közösség viseli, a tagállamok közigazgatási vagy más szerveinek tulajdonítható szabálytalanság, illetve gondatlanság következményeinek a kivételével.
A behajtott összegeket az akkreditált kifizető ügynökség részére kell folyósítani, amely levonja azt az Alap által finanszírozott kiadásokból. A behajtott vagy késedelmesen fizetett összegek utáni kamatot az Alapba kell befizetni.
(3) A Tanács, a Bizottság javaslata alapján, minősített többséggel eljárva, megállapítja e cikk alkalmazásának általános szabályait.
9. cikk
(1) A tagállamok az Alap megfelelő működéséhez szükséges minden információt a Bizottság rendelkezésére bocsátanak, és megtesznek minden megfelelő intézkedést annak megkönnyítésére, hogy a Bizottság a közösségi finanszírozás irányítása keretében szükségesnek ítélt ellenőrzéseket elvégezhesse, beleértve a helyszíni ellenőrzést is.
A tagállamok közlik a Bizottsággal azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyeket a közös agrárpolitikára vonatkozó közösségi jogi aktusok alkalmazására elfogadtak, amennyiben ezek a jogi aktusok az Alap számára pénzügyi következményekkel járnak.
(2) A nemzeti törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseknek megfelelően végrehajtott tagállami ellenőrzések sérelme nélkül, a Szerződés 248. cikkének sérelme nélkül, és a Szerződés 279. cikkének c) pontja alapján szervezett bármely vizsgálat sérelme nélkül a Bizottság által helyszíni ellenőrzés lefolytatására felhatalmazott képviselők hozzáférhetnek az Alap által finanszírozott kiadásokra vonatkozó könyveléshez és minden egyéb dokumentumhoz, beleértve az elektronikus formában előállított, illetve tárolt információt is.
Ellenőrizhetik különösen a következőket:
a) hogy a közigazgatási gyakorlat megfelel-e a közösségi szabályoknak;
b) hogy az előírt bizonylatok megvannak-e és összhangban vannak-e az Alap által finanszírozott ügylettel;
c) az Alap által finanszírozott ügyletek végrehajtásának és ellenőrzésének feltételeit.
A Bizottság az ellenőrzés előtt időben értesíti az érintett tagállamot, illetve azt a tagállamot, amelynek területén az ellen- őrzésre sor kerül. Az érintett tagállam tisztviselői részt vehetnek az ellenőrzésben.
A Bizottság kérésére és a tagállam egyetértésével az ebben a rendeletben említett ügyletekre vonatkozó ellenőrzéseket és vizsgálatokat az adott tagállam illetékes hatóságai végzik. Ebben a Bizottság tisztviselői is részt vehetnek.
A vizsgálatok hatékonyabbá tétele érdekében a Bizottság az érintett tagállamok egyetértésével egyes ellenőrzésekbe, illetve vizsgálatokba a tagállamok közigazgatási szerveit bevonhatja.
(3) A Tanács, a Bizottság javaslata alapján, minősített többséggel eljárva, szükség szerint megállapítja e cikk alkalmazásának általános szabályait.
10. cikk
Minden év július 1-jéig a Bizottság pénzügyi beszámolót küld az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak az Alap előző pénzügyi év folyamán történt kezeléséről, és különösen az Alap forrásainak helyzetéről, kiadásai jellegéről, valamint a közösségi finanszírozás megvalósításának feltételeiről.
11. cikk
Az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap Bizottsága (a továbbiakban: az "Alap Bizottsága") a 12-15. cikkekben megállapítottak szerint segíti a Bizottságot az Alap kezelésében.
12. cikk
Az Alap Bizottsága a tagállamok és a Bizottság képviselőiből áll. Az Alap Bizottságában minden tagállamot legfeljebb öt tisztviselő képvisel. Az elnöki funkciót a Bizottság egyik képviselője tölti be.
13. cikk
(1) Az e cikkben megállapított eljárás alkalmazása esetén az elnök, saját kezdeményezésére vagy egy tagállam képviselőjének a kérésére, az ügyet az Alap Bizottsága elé terjeszti.
(2) A Bizottság képviselője a bizottság elé terjeszti a megteendő intézkedések tervezetét. A bizottság az elnök által az ügy sürgősségétől függően megállapított határidőn belül véleményt nyilvánít a tervezetről. A véleményt a Szerződés 205. cikkének (2) bekezdésében megállapított többséggel alakítják ki az olyan határozatok esetében, amelyeket a Tanácsnak a Bizottság javaslata alapján kell elfogadnia. A tagállamok képviselőinek bizottságon belüli szavazatait az említett cikkben meghatározott módon kell súlyozni. Az elnök nem szavaz.
(3) a) A Bizottság által elfogadott intézkedéseket haladéktalanul végre kell hajtani.
b) Ha azonban az ilyen intézkedések nincsenek összhangban az Alap Bizottsága által kialakított véleménnyel, a Bizottság azokat azonnal közli a Tanáccsal. Ebben az esetben:
- a Bizottság a közléstől számított legfeljebb egy hónapra halaszthatja el az általa elfogadott intézkedések alkalmazását,
- a Tanács, az előző francia bekezdésben említett határidőn belül, minősített többséggel más döntést is hozhat.
14. cikk
(1) Az Alap Bizottságával a következő esetekben kell konzultálni:
a) amikor a konzultációt rendelkezés írja elő;
b) az Alapnak a Bizottság következő pénzügyi évi becslésébe, és ha szükséges, további becslésekbe beépítendő pénzeszközei felméréséhez;
c) az Alapról szóló és a Tanácsnak benyújtandó jelentések tervezetével kapcsolatban.
(2) Az Alap Bizottsága, az elnök által saját kezdeményezésére vagy egy tagállam képviselőjének a kérésére elé terjesztett bármely más ügyet is vizsgálhat.
Az Alap Bizottsága rendszeres tájékoztatást kap az Alap tevékenységéről.
15. cikk
Az Alap Bizottságát az elnök hívja össze.
A titkársági teendőket az Alap Bizottsága számára a Bizottság látja el.
Az Alap Bizottsága megállapítja saját eljárási rendjét.
16. cikk
(1) A 729/70/EGK rendelet hatályát veszti.
(2) A hatályon kívül helyezett rendeletre való hivatkozásokat e rendeletre való hivatkozásnak kell tekinteni, és a mellékletben foglalt megfelelési táblázatnak megfelelően kell értelmezni.
17. cikk
A 90/424/EGK határozat 15. cikkének harmadik albekezdését és 40. cikkét el kell hagyni.
18. cikk
A 729/70/EGK rendelet rendelkezéseiről e rendelet rendelkezéseire való áttérés megkönnyítéséhez szükséges intézkedéseket a 13. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
19. cikk
A Bizottság a 13. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően elhagyhatja a 7. cikk (2) bekezdése második albekezdésének első mondatát, amennyiben az Alap Garanciarészlege részére elkülönített költségvetési alapok, amelyek az adott pénzügyi év vége felé rendelkezésre állnak, lehetővé tennék az Alap számára, hogy az adott pénzügyi évben az említett rendelkezés elhagyása következtében felmerülő többletkiadásokat finanszírozza. Ha a Bizottság él ezzel a hatáskörével, ugyanazon eljárásnak megfelelően november 1-jére halaszthatja az említett intézkedésekre vonatkozó támogatások kifizetésére rendelkezésre álló, október 16-tól 31-ig bezárólag tartó időszakban kezdődő időtartamok kezdetét.
20. cikk
Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő hetedik napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet a 2000. január 1-jétől felmerült kiadásokra kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 1999. május 17-én.