A Tanács határozata
(1993. december 15.)
az Egyesült Nemzetek éghajlatváltozási keretegyezményének megkötéséről
(94/69/EK)
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 113s. cikkének (1) bekezdésére, összefüggésben a 228. cikk (3) bekezdésének első albekezdésével,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],
mivel a Közösség és tagállamai részt vettek az Egyesült Nemzetek Közgyűlése által az éghajlatváltozási keretegyezmény [4] előkészítésére megalakított kormányközi tárgyaló bizottságban folytatott tárgyalásokon;
mivel az Egyesült Nemzetek 1992. június 3. és 14. között Rio de Janeiróban megtartott, környezet és fejlődés konferenciáján a Közösség és tagállamai aláírták az Egyesült Nemzetek éghajlatváltozási keretegyezményét;
mivel az egyezmény végső célja - ahogy az az egyezmény 2. cikkében szerepel -, hogy az egyezmény vonatkozó rendelkezéseivel összhangban olyan szinten stabilizálják az üvegházhatást okozó gázok koncentrációját a légkörben, amely meggátolja az éghajlati rendszerre gyakorolt káros, emberi eredetű hatást, és annyi idő alatt, ami elegendő az ökológiai rendszerek számára ahhoz, hogy természetes módon alkalmazkodjanak az éghajlatváltozáshoz, biztosítva, hogy ne kerüljön veszélybe az élelmiszer-termelés és hogy a gazdasági fejlődés fenntartható maradjon;
mivel megerősítése után az egyezmény arra kötelezi a fejlett országokat és az egyezmény I. mellékletében felsorolt többi részes felet, hogy intézkedéseket hozzanak a CO2 és a Montreali jegyzőkönyv által nem szabályozott egyéb üvegházhatást okozó gázok emberi eredetű kibocsátásainak korlátozására azzal a céllal, hogy az évtized végére külön-külön vagy együttesen az 1990-es szintre csökkentsék az emberi eredetű kibocsátások mértékét;
mivel az egyezmény aláírásakor a Közösség és tagállamai megerősítették azt a célkitűzésüket, hogy 2000-ig az 1990-es szinten stabilizálják a Közösség egészének CO2-kibocsátását, ahogy azt a Tanács 1990. október 29-i, 1991. december 13-i, valamint 1992. május 5-i és 26-i következtetései említik;
mivel az egyezmény, 22. cikke szerint, nyitva áll az aláíró államok és regionális gazdasági integrációs szervezetek általi megerősítésre, elfogadásra vagy jóváhagyásra;
mivel nemzetközi és nemzeti szinten is megelőző lépéseket kell tenni a káros emberi eredetű éghajlatváltozások ellen;
mivel a Közösség és tagállamai mind rendelkeznek hatáskörrel az egyezmény hatálya alá tartozó egyes területeken; mivel a Közösségnek és tagállamainak szerződő felekké kell válniuk ahhoz, hogy megfelelően teljesíteni tudják az egyezményből származó kötelezettségeiket;
mivel az emberi eredetű CO2-kibocsátás korlátozásával kapcsolatban az egyezmény 4. cikkének (2) bekezdésében megállapított kötelezettségeket a Közösség és tagállamai által a saját hatáskörükben meghozott lépések révén a Közösség egészének teljesítenie kell;
mivel a Közösség tudomásul veszi, hogy a tagállamok meghozzák a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy a lehető legrövidebb határidőn belül és lehetőleg egy időben helyezzék letétbe a tagállamok és a Közösség megerősítő vagy jóváhagyó okiratait,
A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:
1. cikk
Az Egyesült Nemzetek 1992 júniusában Rio de Janeiróban aláírt éghajlatváltozási keretegyezményét az Európai Közösség nevében a Tanács jóváhagyja.
Az egyezmény szövegét e határozat A. melléklete tartalmazza.
2. cikk
(1) A Tanács elnöke az Európai Közösség nevében az egyezmény 22. cikkének (1) bekezdésével összhangban letétbe helyezi a jóváhagyó okiratot az Egyesül Nemzetek Szervezetének főtitkáránál.
(2) Ezzel egy időben az egyezmény 22. cikke (3) bekezdésének megfelelően a Tanács elnöke letétbe helyezi az e határozat B. mellékletében meghatározott hatásköri nyilatkozatot, valamint a C. mellékletben meghatározott nyilatkozatot.
Kelt Brüsszelben, 1993. december 15-én.