A Bizottság 954/87/EGK rendelete
(1987. április 1.)
a kis szembőségű hálóval való halászat során a célfajok és a védett fajok arányának meghatározása céljából a fogások mintavételezéséről
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel a halászati erőforrások védelmére és kezelésére szolgáló közösségi rendszer létrehozásáról szóló, 1983. január 25-i 170/83/EGK tanácsi rendeletre [1],
tekintettel a 4026/86/EGK rendelettel [2] módosított, a halászati erőforrások védelmére irányuló egyes műszaki intézkedések megállapításáról szóló, 1986. október 7-i 3094/86/EGK tanácsi rendeletre [3], és különösen annak 15. cikkére,
mivel a 3094/86/EGK rendelet 2. cikke előírja egy vagy több reprezentatív minta használatának lehetőségét a célfajok és a védett fajok arányának meghatározása alapjaként;
mivel indokolt meghatározni a "reprezentatív minta" jelentését;
mivel szükséges meghatározni e rendelet alkalmazásában a "kis szembőségű hálóval fogható halfajok" és a "kis szembőségű háló" kifejezéseket;
mivel indokolt meghatározni a kis szembőségű hálóval való halászatnál a célfajok és a védett fajok arányának meghatározására szolgáló mintavétel módszerét;
mivel a végrehajtás érdekében meg kell határozni az ellenőrzési eljárást;
mivel az e rendelet által létrehozott új szabályok szükségessé teszik a kis szembőségű hálóval való halászat során a mellékfogások arányának meghatározása céljából a fogások mintavételezéséről szóló, 1984. december 5-i 3421/84/EGK bizottsági rendelet [4] hatályon kívül helyezését;
mivel az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak a Halászatierőforrás-gazdálkodási Irányítóbizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Reprezentatív minta
A kis szembőségű hálóval való halászat során a célfajok és védett fajok arányának a 3094/86/EGK rendelet 2. cikkében említett módon történő meghatározása céljából az e rendeletben leírt módon vett halmintákat az említett rendelet 2. cikke (3) bekezdése értelmében a fedélzeten lévő vagy az ott lévő és szétválogatott, a rakodótérben lévő vagy a partra szállított halak reprezentatív mintáinak kell tekinteni.
2. cikk
A fajcsoportok és a hálók meghatározása
E rendelet alkalmazásában:
- a "kis szembőségű hálóval fogható halfajok": a 3094/86/EGK rendelet I. mellékletében található, engedélyezett célfajok, amelyek fogására a minimális referencia-szembőség legfeljebb 40 milliméter,
- a "kis szembőségű háló": az összes olyan háló, amelyek szemnagysága legfeljebb 60 milliméter.
3. cikk
A fedélzeten lévő halak tömegének becslése
Ha a hajó fedélzetén kis szembőségű hálóval fogható halfajok vannak, akkor a tagállam illetékes hatóságának képviselője, a továbbiakban "ellenőr", megállapítja a kis szembőségű hálóval fogott célfajok és védett fajok arányának kiszámításához szükséges a fedélzeten lévő és szétválogatott fajcsoportok tömegét. A tömeg meghatározása során az ellenőr figyelembe veszi a 2057/82/EGK tanácsi rendelet [5] 3. cikke és a 2807/83/EGK bizottsági rendelet [6] alapján a halászati műveletekről vezetett feljegyzésekből (halászati napló) származó adatokat.
4. cikk
A halminták kiválasztása
(1) A mintákat az ellenőr veszi, és ő hajtja végre az ellenőrzési eljárást.
(2) A kapitány vagy a képviselője jogosult jelen lenni a mintavételezésen.
(3) A mintákat a kis szembőségű hálóval fogható halfajokat tartalmazó fogás minden részéből kell venni.
(4) A mintákat a 3094/86/EGK rendelet 2. cikkével összhangban olyan módon kell venni, hogy legalább egy minta származzon minden olyan raktérből vagy annak részéből, amelyhez hozzá lehet férni, vagy a válogatás előtt vagy azt követően a fedélzeten lévő halakból.
(5) Amennyire lehetséges, a mintavételezéskor az ellenőrnek a mintákat az egyes rakterekben vagy annak részeiben, vagy a fedélzeten lévő halak általa becsült tömegének arányában kell vennie.
(6) Amennyiben lehetséges, akkor a mintákat a raktér vagy a raktérrész különböző szintjeiből kell venni.
(7) Amennyiben a mintavétel a kirakodáskor történik, akkor a kirakodás során időközönként mintákat kell venni.
(8) A mintákat fajonként vagy fajcsoportonként szét kell válogatni. A szétválogatás után meg kell határozni az egyes fajok vagy fajcsoportok összes súlyát.
5. cikk
Ellenőrzési eljárás
(1) Az első mintavételt a tengeren kell végrehajtani, ha az technikailag lehetséges.
(2) A kapitány kérheti a mintavétel megismétlését a kikötőben akár a kirakodás előtt, akár annak során. Az ellenőr a kikötőben kérheti a mintavétel megismétlését a kirakodás előtt, és ha a kapitány dönt a kirakodásról, akkor ismét, a kirakodás során.
(3) Ha a kapitány vagy az ellenőr kérte, hogy a mintavételt a kirakodás során hajtsák végre, az ellenőr által választott kikötőnek rendelkezni kell a fogás kirakására és feldolgozására alkalmas berendezésekkel, azon korlátozásokra is figyelemmel, amelyek a fennálló körülmények hatására az ellenőr megítélése szerint azt akadályozzák.
(4) Az ellenőr bekísérheti a hajót a kikötőbe vagy lepecsételheti a rakterét, illetve a kapitány számára előírhatja, hogy az általa kijelölt kikötőbe vigye a hajót. Az utóbbi esetben az ellenőr értesíti a kikötő megfelelő ellenőrző hatóságait a hajó nevéről, a nyilvántartási számáról, és amennyiben elérhető, rádió hívójeléről és a hajó várható érkezési időpontjáról. A hajó kapitánya a megérkezéskor azonnal jelentést tesz az ellenőrző hatóságoknak. A pecséteket csak egy ellenőr törheti föl.
(5) A teljes ellenőrzési eljárást ugyanazon tagállam ellenőrei hajtják végre, kivéve, ha a tagállam beleegyezik az ellenőrzési eljárás egy másik tagállam illetékes hatóságai részére történő átadásába.
(6) Ha az (5) bekezdés rendelkezéseit az ellenőrzési eljárás egyik tagállamtól egy másik tagállamnak történő átadásának engedélyezésére alkalmazzák, akkor a rakteret le kell pecsételni, és a (4) bekezdésnek a lepecsételt rakterű hajókra vonatkozó rendelkezéseit kell alkalmazni.
6. cikk
Az ellenőrzés relatív érvényessége
(1) A kikötői mintavételből nyert arányok kiszámításának eredményei a tengeri mintavétel eredményeivel szemben elsőbbséget élveznek.
(2) A kirakodás során végzett mintavételből nyert arányok kiszámításának eredményei a tengeren történt mintavétel vagy a kikötőben kirakodás nélkül történt mintavétel eredményeivel szemben elsőbbséget élveznek.
7. cikk
Legkisebb mintanagyság
(1) A tengeren történő mintavétel esetében a 4. cikkel összhangban kiválasztott minták össztömege legalább 100 kilogramm.
(2) A kikötőben történő mintavétel esetében a 4. cikkel összhangban kiválasztott minták össztömege legalább 100 kilogramm, illetve a partra rakott mennyiség vagy a fedélzeten lévő összes fogás kétezred része, a kettő közül a nagyobbat választva.
8. cikk
A 3421/84/EGK rendelet hatályát veszti.
9. cikk
Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 1987. április 1-jén.