A Tanács 96/96/EK irányelve
(1996. december 20.)
a gépjárművek és pótkocsijuk időszakos műszaki vizsgálatáról szóló tagállami jogszabályok közelítéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 75. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],
a Szerződés 189c. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően [3],
(1) mivel a gépjárművek és pótkocsijuk időszakos műszaki vizsgálatáról szóló tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 77/143/EGK 1976. december 29-i tanácsi irányelvet [4] többször jelentősen módosították; mivel az irányelv újabb módosítása szükséges, a közérthetőség kedvéért egységes szerkezetbe kell foglalni;
(2) mivel a közös közlekedéspolitika keretében szükséges, hogy a Közösség területén a közúti közlekedés a lehető legkedvezőbb körülmények között történhessen a biztonság és az egyes tagállamok fuvarozási vállalkozásaira kötelező versenyfeltételek szempontjából is;
(3) mivel a növekvő közúti forgalom és az ebből származó növekvő veszély és terhelés minden tagállamot hasonló jellegű és súlyosságú biztonsági problémák elé állít;
(4) mivel jelenleg a vizsgálati szabványok és eljárások tagállamonként eltérőek és hatást gyakorolnak a megvizsgálandó, a tagállamokban üzemeltetett járművek biztonságának és környezetbarát voltának egyenértékűségére; mivel a jelenlegi helyzet egyébként az egyes tagállamok fuvarozási vállalkozásai közötti versenyre irányadó feltételekre is zavaró hatással lehet;
(5) mivel ebből adódik annak szükségessége, hogy e vizsgálatok gyakoriságát és a kötelező vizsgálati szempontokat a lehető legnagyobb mértékben összehangolják egymással;
(6) mivel a gépjárművek üzemi élettartamuk alatti vizsgálatainak viszonylag egyszerűnek, gyorsnak és költségkímélőnek kell lenniük;
(7) mivel ezért a II. mellékletben felsorolt tételek vizsgálatára irányadó közösségi minimális előírásokat és eljárásokat külön irányelvekben kell megállapítani;
(8) mivel az egyes irányelvekkel nem szabályozott tételekre átmeneti intézkedésként az egyes államok előírásai továbbra is érvényesek;
(9) mivel a külön irányelvekben megállapított irányelveket és eljárásokat gyorsan a műszaki haladáshoz kell igazítani; az ehhez szükséges intézkedések végrehajtásának megkönnyítésére egy eljárást kell bevezetni egy, az időszakos műszaki vizsgálatnak a műszaki haladáshoz történő hozzáigazításával foglalkozó bizottság keretében a tagállamok és a Bizottság közötti szorosabb együttműködésre;
(10) mivel a vizsgálóberendezések és eljárások sokfélesége miatt a Közösségben jelenleg korai lenne a fékberendezéseknél a nyomásbeállításra és a felépülési időre stb. értékeket megállapítani;
(11) mivel az irányelv további módosításai várhatóak a jövőben, hogy az egységesebb és tökéletesebb vizsgálati eljárásokat annak részévé tegyék;
(12) mivel az egységes vizsgálati eljárások és gyakorlatok bevezetéséig a tagállamok elbírálásától függ, hogy alkalmazzák-e az addig is követett eljárásaikat annak megállapítására, hogy a szóban forgó járművek fékrendszerei megfelelnek-e a fékekkel szemben támasztott követelményeknek;
(13) mivel a tagállamoknak a fennhatóságuk alá tartozó területeken biztosítaniuk kell a járművek időszakos műszaki vizsgálatának jó minőségét és eljárását;
(14) mivel a Bizottságnak ellenőriznie kell ennek az irányelvnek a gyakorlati alkalmazását, és rendszeres időközönként be kell számolnia az elért eredményekről az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak;
(15) mivel minden, a gépjárművek időszakos műszaki vizsgálatával foglalkozó érintettnek az a nézete, hogy a vizsgálati eljárások, és különösen az a kérdés, hogy a vizsgálatot üres, részben megrakott vagy teljesen megrakott járműveken végzik, a fékberendezések megbízhatóságával kapcsolatos megítélésüket befolyásolja;
(16) mivel a egyes gépjárműtípusok fékerő-referenciaértékeinek megállapítása különböző terheltségi állapotokban megkönnyítené a megbízhatóság megítélését; mivel ez az irányelv alternatívaként a jármű-kategória minimális hatásértékei betartásának vizsgálatához megengedi az ilyen eljárás szerinti vizsgálatot;
(17) mivel a fékberendezések tekintetében ez az irányelv főleg azokra a járművekre érvényes, amelyekre a típusjóváhagyást a 71/320/EGK [5] irányelv szerint adták ki, bizonyos járműtípusok azonban nemzeti előírások szerint lettek engedélyezve, amelyek ennek az irányelvnek a feltételeitől eltérhetnek;
(18) mivel a tagállamok a fékberendezés vizsgálatának hatókörét más, az ebben az irányelvben nem szereplő járműtípusokra és vizsgálati tételekre is kiterjeszthetik;
(19) mivel a tagállamok a fékberendezés vizsgálatát szigorúbbá tehetik, vagy a vizsgálatok gyakoriságát növelhetik;
(20) mivel ennek az irányelvnek a célja a rendszeres kipufogógáz-vizsgálatokkal a gépjárművek szennyezőanyag-kibocsátásának egész élettartamuk alatt alacsony szinten tartása, és annak biztosítása, hogy kivonják a forgalomból azokat a járműveket, amelyek a legsúlyosabb mértékben szennyezik a környezetet mindaddig, amíg nem tartják őket megfelelően karban;
(21) mivel a rossz beállítás és a motor nem megfelelő karbantartása nemcsak a motorra káros, hanem a környezetre is, mert a szennyezés és az üzemanyag-fogyasztás növekedéséhez vezet; mivel fontos, hogy a környezetbarát közlekedést fejlesszék;
(22) mivel a sűrítéses gyújtású (dízel-) motoroknál a kipufogógáz átlátszatlanságának mérése elegendő mutató a jármű karbantartási állapotára a szennyezőanyag-kibocsátás vonatkozásában;
(23) mivel a külső gyújtású (benzin-) motoroknál a szén-monoxid-kibocsátás mérése üresjáratban a kipufogásnál elegendő mutató a jármű karbantartási állapotára a szennyezőanyag-kibocsátás vonatkozásában;
(24) mivel a kipufogógáz-kibocsátási vizsgálatnál a nem rendszeresen karbantartott járművek nagy arányban a szennyezőanyag kibocsátásukra előírt értékek túllépése miatt nem felelnek meg;
(25) mivel a lambda-szonda-vezérlésű háromutas katalizátoros modern kipufogógáz-vezérlő rendszerekkel felszerelt benzinüzemű gépjárművek rendszeres kipufogógáz-kibocsátási vizsgálatának kritériumai szigorúbbak kell, hogy legyenek, mint a hagyományos járműveknél előírt kritériumok;
(26) mivel a tagállamok adott esetben egyes muzeális jellegű gépjárműveket kivehetnek az irányelv hatálya alól; mivel ezekre a járművekre saját vizsgálati előírásokat állapíthatnak meg; mivel ez a lehetőség nem eredményezhet szigorúbb előírásokat, mint amelyeknek a járműnek eredetileg is meg kellett felelnie;
(27) mivel lehetséges kell, hogy legyen ennek az irányelvnek hozzáigazítása a jövőbeli járműgyártási fejlesztésekhez, amelyek a műszaki vizsgálatot megkönnyítik, illetve a vizsgálati eljárásoknál elért haladáshoz, amely a járművek használatának feltételeit jobban tükrözi;
(28) mivel a 92/6/EGK irányelv [6] előírja a sebességkorlátozó beépítését és használatát bizonyos jármű-kategóriákra;
(29) mivel a sebességkorlátozó eszközök hatékonyabb ellenőrzésének technológiai kifejlesztéséig az időszakos műszaki vizsgálat során ezeknek az eszközöknek legalább bizonyos részeit vizsgálatok sorának kell alávetni, ha ez lehetséges;
(30) mivel jelenleg a tagállamok kötelessége az általuk célszerűnek ítélt eszközökkel megállapítani, hogy a sebességkorlátozó kifogástalanul működik-e; mivel kellő időben szándékoznak a vizsgálati előírásokat és eljárásokat összehangolni egymással;
(31) mivel a Bizottságnak az üzemeltetési tapasztalatokat a sebességkorlátozó kifogástalan működését illetően értékelnie kell, és erről jelentést kell tennie a Tanácsnak; mivel a jelentés eredményei a sebességkorlátozóra vonatkozó szabályok módosításához tett javaslatokhoz szolgálnak alapul;
(32) mivel a taxikra és betegszállító kocsikra hasonló műszaki követelmények érvényesek, mint a személygépkocsikra; mivel a megvizsgálandó tételek hasonlóak, de a vizsgálatok gyakorisága eltérő;
(33) mivel az irányelv által érintett területre várható hatások tekintetében és a szubszidiaritás elvének figyelembevételével az ebben az irányelvben előirányzott közösségi intézkedések szükségesek az időszakos műszaki vizsgálatra vonatkozó szabályok összehangolásának elérésére, hogy elkerüljék a fuvarozási vállalkozások közötti verseny torzulásait és biztosítsák a járművek előírás szerinti ellenőrzését és karbantartását; mivel ezeket a célokat az egyes tagállamok önmagukban nem tudják megfelelően elérni;
(34) mivel ez az irányelv nem érinti a tagállamok kötelességeit a hatályon kívül helyezett irányelvekben foglalt határidők tekintetében a nemzeti jogaikba történő beillesztésre és az alkalmazás megkezdésére,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
I. FEJEZET
Általános rendelkezések
1. cikk
(1) Minden tagállamban az ott nyilvántartásba vett gépjárműveket, azok pótkocsijait és félpótkocsijait ennek az irányelvnek, és különösen az I. és II. mellékleteknek megfelelően rendszeres időszakos műszaki vizsgálatnak kell alávetni.
(2) A megvizsgálandó jármű-kategóriákat, a vizsgálatok gyakoriságát és a megvizsgálandó tételeket az I. és II. mellékletek tartalmazzák.
2. cikk
Az irányelv szerinti időszakos műszaki vizsgálatot az államnak vagy államilag megbízott köztestületnek vagy olyan szervezeteknek vagy létesítményeknek kell végezniük, amelyeket az állam erre kijelöl, és közvetlenül felügyel, beleértve az erre engedélyezett magánszervezeteket is. Ha az időszakos műszaki vizsgálattal megbízott létesítmények egyidejűleg gépjárműjavító üzemként is tevékenykednek, akkor a tagállamoknak mindent meg kell tenniük annak érdekében, hogy az objektivitás és a vizsgálatok magas színvonala megmaradjon.
3. cikk
(1) A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket, hogy bizonyítható legyen, hogy a járművet olyan műszaki vizsgálatnak vetették alá, amely legalább az ebben az irányelvben rögzített követelményeknek megfelel.
Ezeket az intézkedéseket a többi tagállammal és a Bizottsággal is közlik.
(2) Minden tagállam elismeri a másik tagállamban kiadott igazolást arról, hogy az ott forgalomba helyezett gépjárművet pótkocsijával vagy félpótkocsijával olyan műszaki vizsgálatnak vetették alá, amely legalább az ebben az irányelvben rögzített követelményeknek megfelel ugyanolyan módon, mintha ezt az igazolást maga az elismerő tagállam adta volna ki.
(3) A tagállamok megfelelő eljárásokat alkalmaznak annak biztosítására, amennyiben ez lehetséges, hogy a saját felségterületükön nyilvántartásba vett járművek fékhatása megfeleljen az ebben az irányelvben rögzített követelményeknek.
II. FEJEZET
Kivételek és eltérések
4. cikk
(1) A tagállamok a fegyveres erők, a rendfenntartó erők és a tűzoltóság járműveit kivehetik ennek az irányelvnek a hatálya alól.
(2) A tagállamok a Bizottsággal folytatott konzultációt követően bizonyos járműveket, amelyeket rendkívüli körülmények esetén üzemeltetnek vagy használnak, amelyeket soha vagy csak alig használnak közutakon, beleértve az 1960. január 1-je előtt gyártott muzeális jellegű gépjárműveket is, illetve azokat, amelyeket átmenetileg a forgalomból kivontak, kivehetnek az irányelv hatálya alól, vagy különleges rendelkezések hatálya alá vonhatnak.
(3) A tagállamok a Bizottsággal folytatott konzultációt követően a muzeális jellegű gépjárművekre saját vizsgálati előírásokat állapíthatnak meg.
5. cikk
Az I. és II. mellékletben foglalt előírások ellenére a tagállamok
- a első kötelező időszakos műszaki vizsgálat időpontját előbbre hozhatják, és adott esetben vizsgálatot írhatnak elő a jármű nyilvántartásba vétele előtt,
- két egymást követő kötelező időszakos műszaki vizsgálat közötti időközt lerövidíthetik,
- a fakultatív felszerelés vizsgálatát kötelezően előírhatják,
- a megvizsgálandó tételek számát megnövelhetik,
- kiterjeszthetik a rendszeres időszakos műszaki vizsgálatot más jármű-kategóriákra,
- különleges kiegészítő vizsgálatokat írhatnak elő,
- a saját felségterületükön forgalomba helyezett járművekre a fékek minimális hatékonysága tekintetében a II. mellékletben meghatározott értéknél szigorúbb határértékeket állapíthatnak meg, és a vizsgálatokat nagyobb terhelésekkel végezhetik, amennyiben ezek az előírások nem szigorúbbak a jármű eredeti típusjóváhagyásakor meghatározottaknál.
6. cikk
(1) Az I. és II. mellékletben foglalt rendelkezésektől eltérően a tagállamok legkésőbb 1993. január 1-jéig
- későbbi időpontot irányozhatnak elő az első kötelező időszakos műszaki vizsgálatra,
- a két egymást követő kötelező időszakos műszaki vizsgálat közötti időközt meghosszabbíthatják,
- a megvizsgálandó tételek számát csökkenthetik,
- a kötelező időszakos műszaki vizsgálat hatálya alá vont jármű-kategóriát megváltoztathatják,
de ez előtt az időpont előtt minden, az I. melléklet 5. szakaszában említett könnyű-haszongépjárművet a kötelező időszakos műszaki vizsgálatnak alá kell vetni az irányelv szerint.
Azokban a tagállamokban, amelyekben ezekre a járművekre 1988. július 28. előtt nem volt az ebben az irányelvben foglaltakkal összehasonlítható rendszer a rendszeres időszakos műszaki vizsgálatra, az 1. bekezdés érvényes 1995. január 1-jéig.
(2) Az I. melléklet 6. szakaszában említett személygépkocsikra az (1) bekezdést kell alkalmazni 1994. január 1-jéig.
Azokban a tagállamokban, amelyekben erre a jármű-kategóriára 1991. december 31-én még nem volt az ebben az irányelvben foglaltakkal összehasonlítható rendszer a rendszeres időszakos műszaki vizsgálatra, az (1) bekezdést kell alkalmazni 1998. január 1-jéig.
III. FEJEZET
Záró rendelkezések
7. cikk
(1) A Tanács a Bizottság javaslata alapján, minősített többséggel fogadja el a szükséges egyedi irányelveket, hogy meghatározza a járművek vizsgálatára vonatkozó minimális előírásokat és eljárásokat a II. mellékletben felsorolt tételek vonatkozásában.
(2) Az egyedi irányelvekben meghatározott előírásoknak és eljárásoknak a műszaki haladáshoz történő hozzáigazításához szükséges változtatásokat a 8. cikkben szabályozott eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
8. cikk
(1) A Bizottságot a gépjárművek és pótkocsijuk időszakos műszaki vizsgálatáról szóló irányelv alapján létrehozott műszaki fejlődéshez történő hozzáigazítással foglalkozó bizottság segíti (továbbiakban: "bizottság"); a bizottság a tagállamok képviselőiből áll, és elnöke a Bizottság képviselője.
(2) A bizottság saját maga határoz ügyrendjéről.
(3) A Bizottság képviselője beterjeszti a bizottságnak a meghozandó intézkedések tervezetét. A bizottság az elnök által az ügy sürgősségének figyelembevételével megállapított határidőn belül véleményezi a tervezetet. Olyan döntések esetében, amelyeket a Bizottság javaslatára a Tanácsnak el kell fogadnia, a véleményt a Szerződés 148. cikk (2) bekezdésében meghatározott többséggel hozzák meg. A tagállamok képviselőinek szavazatait a bizottságon belül a fent említett cikk szerint súlyozzák. Az elnök nem szavaz.
(4) a) A Bizottság elfogadja a tervezett intézkedéseket, ha ezek a bizottság véleményével összhangban állnak.
b) Ha a tervezett intézkedések nem felelnek meg a bizottság véleményének, vagy ha az nem nyilvánított véleményt, a Bizottság késedelem nélkül javaslatot terjeszt be a Tanácsnak a végrehajtandó intézkedésekről. A Tanács minősített többséggel jár el.
Ha a Tanács a javaslat benyújtását követő három hónapon belül nem hoz határozatot, a Bizottság elfogadja a javasolt intézkedéseket.
9. cikk
(1) A Bizottság legkésőbb 1998. december 31-ig jelentést nyújt be a Tanácsnak a személygépkocsik időszakos műszaki vizsgálatának végrehajtásáról a szükséges javaslatokkal, különösen a vizsgálatok gyakoriságára, illetve tartalmára vonatkozóan.
(2) A Bizottság legkésőbb három évvel a sebességkorlátozó eszközök rendszeres vizsgálatának bevezetése után megvizsgálja az összegyűjtött tapasztalatok alapján, hogy a vizsgálatok ki tudják-e mutatni a zavarokat vagy az illetéktelen beavatkozásokat a sebességkorlátozó eszközöknél, illetve a szabályozás módosítása szükséges-e.
10. cikk
A III. melléklet A. részében felsorolt irányelveket a 11. cikkben említett időpontban a tagállamok a III. melléklet B. részében felsorolt átültetési és alkalmazási határidőre vonatkozó kötelezettségeinek sérelme nélkül hatályon kívül helyezik.
A hatályon kívül helyezett irányelvekre történő utalások erre az irányelvre való utalásként érvényesek, és a IV. mellékletben foglalt korrelációs táblázat szerint értendők.
11. cikk
(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 1989. március 9-ig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadtak el.
(3) A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket az ebben az irányelvben szabályozott vizsgálati rendszer alkalmazására. Ezeknek az intézkedéseknek hatásosnak, arányosnak és visszatartónak kell lenniük.
12. cikk
Ez az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Kelt Brüsszelben, 1996. december 20-án.