Az Európai Parlament és a Tanács 2000/46/EK irányelve
(2000. szeptember 18.)
az elektronikuspénz-kibocsátó intézmények tevékenységének megkezdéséről, folytatásáról és prudenciális felügyeletéről
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 47. cikke (2) bekezdésének első és harmadik mondatára,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],
tekintettel az Európai Központi Bank véleményére [3],
a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően [4],
mivel:
(1) A 2000/12/EK irányelv [5] 1. cikke 1. pontja első albekezdésének b) pontja értelmében vett hitelintézetek tevékenységi köre korlátozott.
(2) Szükséges az elektronikuspénz-kibocsátó intézmények sajátos jellemzőinek számbavétele és a megfelelő intézkedések meghozatala a tagállamoknak az elektronikuspénz-kibocsátó intézmények tevékenységének megkezdésével, folytatásával és prudenciális felügyeletével kapcsolatos törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezései összeegyeztetése és összehangolása érdekében.
(3) Ennek az irányelvnek az alkalmazásában az elektronikus pénzérmék és bankjegyek helyettesítője, amelyet elektronikus hordozóeszközön, mint például chip-kártyán vagy számítógép memóriájában tárolnak, és amelynek rendeltetése általában korlátozott összegű elektronikus kifizetések teljesítése.
(4) Az elfogadott megközelítés megfelelő olyan összehangolás eléréséhez, amely az elektronikuspénz-kibocsátó intézmények engedélyezésének és prudenciális felügyeletének kölcsönös elismeréséhez szükséges és elégséges mértékre korlátozódik, lehetővé téve a Közösség egész területén elismert egységes engedély kiadását, a birtokosok bizalmának megőrzését, és a saját tagállam prudenciális felügyelete elvének alkalmazását.
(5) A gyorsan fejlődő elektronikus kereskedelem tágabb perspektívájában kívánatos olyan szabályozási keret kialakítása, amely elősegíti az elektronikus pénz előnyeinek kibontakozását, különös tekintettel a technológiai innováció útjában álló akadályok elhárítására. Ennél fogva ez az irányelv olyan technológiasemleges jogi kereteket vezet be, amelyek az elektronikuspénz-kibocsátó intézmények körültekintő és megbízható működéséhez és különösen a pénzügyi integritásukoz szükséges mértékben összehangolják azok prudenciális felügyeletét.
(6) A hitelintézetek számára a 2000/12/EK irányelv I. mellékletének 5. pontja már lehetővé tette fizetési eszközök kibocsátását és kezelését, beleértve az elektronikus pénzt is, valamint ilyen tevékenységek folytatását a Közösség egész területén a kölcsönös elismerésre és a bankokhoz kapcsolódó európai irányelvekkel összhangban a hitelintézetekre alkalmazott átfogó prudenciális felügyeleti rendszerre figyelemmel.
(7) Külön prudenciális felügyeleti rendszer bevezetése az elektronikuspénz-kibocsátó intézmények esetében, amely bár az egyéb hitelintézetek felügyeleti rendszerére és különösen a 2000/12/EK irányelvre - annak V. címét, illetve a 2. és 3. fejezetét kivéve - épül, de mégis különbözik attól, azért indokolt és kívánatos, mert tekintettel sajátos, az érméket és a bankjegyeket elektronikus úton helyettesítő jellegére, az elektronikus pénz kibocsátása önmagában nem képez betétgyűjtő tevékenységet a 2000/12/EK irányelv 3. cikke értelmében, amennyiben az átvett forrásokat közvetlenül elektronikus pénzre váltják.
(8) A nyilvánosság pénzeszközeinek elektronikus pénz fejében történő átvétele, amely egyenlegben jelenik meg a kibocsátó intézmény számláján, a 2000/12/EK irányelv alkalmazásában betétek vagy egyéb visszafizetendő pénzeszközök átvételét képezi.
(9) A birtokosok bizalmának megőrzése érdekében szükséges, hogy az elektronikus pénz beváltható legyen. A beválthatóság önmagában véve nem jelenti azt, hogy az elektronikus pénz fejében átvett pénzeszközök a 2000/12/EK irányelv alkalmazásában betéteknek vagy egyéb visszafizetendő pénzeszközöknek tekinthetők.
(10) A beválthatóságot minden esetben névértéken kell értelmezni.
(11) Az elektronikus pénz kibocsátásával összefüggő sajátos kockázatok kezelése érdekében ennek a prudenciális felügyeleti rendszernek célzottabbnak, s ennek megfelelően kevésbé kötöttnek kell lennie, mint a hitelintézetek prudenciális felügyeleti rendszere, különösen ami a csökkentett indulótőke-követelményeket, valamint a 93/6/EGK irányelv [6] és a 2000/12/EK irányelv V. címe 2. fejezete II. és III. szakaszának alkalmazása alóli mentességet illeti.
(12) Mindazonáltal szükséges egyenlő versenyfeltételeket biztosítani az elektronikuspénz-kibocsátó intézmények és az egyéb elektronikus pénzt kibocsátó hitelintézetek számára, ily módon kitágítva a tisztességes versenyben résztvevő intézmények körét, ami a birtokosok előnyére szolgál. Ez olyan módon valósul meg, hogy a pénzkibocsátó intézmények prudenciális felügyeleti rendszerének a fentiekben említett kevésbé kötött szabályozását ellensúlyozzák azok a rendelkezések, amelyek viszont szigorúbbak, mint az egyéb hitelintézetekre vonatkozóak, tekintettel különösen az elektronikuspénz-kibocsátó intézmények által folytatható tevékenységek korlátozásaira, valamint befektetéseik prudenciális korlátjaira, melyeknek célja annak biztosítása, hogy az elektronikuspénz-kibocsátó intézmények kintlevő elektronikus pénzzel összefüggő pénzügyi kötelezettségeiket mindenkor megfelelően likvid, alacsony kockázatú eszközökkel fedezzék.
(13) A hitelintézetek kihelyezett tevékenységei prudenciális felügyeletének későbbi összehangolásáig az elektronikuspénz-kibocsátó intézményeknek körültekintő és megbízható vezetéssel, valamint ehhez elégséges ellenőrzési eljárásokkal kell rendelkezniük. Tekintettel annak lehetőségére, hogy az elektronikus pénz kibocsátásával kapcsolatos működési és más funkciókat olyan vállalkozások látják el, amelyekre a prudenciális felügyelet nem terjed ki, lényeges, hogy az elektronikuspénz-kibocsátó intézmények belső struktúrája lehetővé tegye azoknak a pénzügyi és nem pénzügyi jellegű kockázatoknak a kezelését, amelyeknek az elektronikuspénz-kibocsátó intézmények ki vannak téve.
(14) Az elektronikus pénz kibocsátása érintheti a pénzügyi rendszer stabilitását és a fizetési rendszerek zavartalan működését. Az elektronikus pénzrendszerek integritásának felmérésekor szoros együttműködésre van szükség.
(15) Indokolt lehetővé tenni az illetékes hatóságok számára, hogy az irányelv által megállapított egyes követelmények vagy valamennyi követelmény alól mentesítsenek olyan elektronikuspénz-kibocsátó intézményeket, amelyek kizárólag az illető tagállam területén belül fejtik ki tevékenységüket.
(16) Az irányelv elfogadása a kitűzött célok elérésének a legmegfelelőbb eszköze. Ez az irányelv az említett célkitűzések megvalósításához szükséges minimumra korlátozódik, és nem terjed túl ezen a mértéken.
(17) A piaci tapasztalatok tükrében és az elektronikus pénz birtokosai érdekeinek védelmében gondoskodni kell ezen irányelv felülvizsgálatáról.
(18) Ezen irányelv elfogadása a Bankügyi Tanácsadó Bizottsággal folytatott konzultációt követően történt,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
Alkalmazási kör, fogalommeghatározások és a tevékenységek korlátozása
(1) Ez az irányelv az elektronikuspénz-kibocsátó intézményekre vonatkozik.
(2) Ez az irányelv nem vonatkozik a 2000/12/EK irányelv 2. cikkének (3) bekezdésében felsorolt intézményekre.
(3) Ennek az irányelvnek az alkalmazásában:
a) "elektronikuspénz-kibocsátó intézmény": olyan vállalkozás vagy más jogi személy, amely a 2000/12/EK irányelv 1. cikke 1. pontja első albekezdésének a) pontjában szereplő definíció értelmében nem hitelintézet, és amely fizetési eszközöket bocsát ki elektronikus pénz formájában;
b) "elektronikus pénz": a kibocsátóval szembeni követelés által megtestesített monetáris érték, amelyet:
i. elektronikus hordozóeszközön tárolnak;
ii. olyan összegű pénzeszköz átvételével bocsátottak ki, amely nem lehet kevesebb, mint a kibocsátott monetáris érték;
iii. a kibocsátón kívül más vállalkozások is elismernek fizetési eszközként.
(4) A tagállamok megtiltják minden, a 2000/12/EK irányelv 1. cikke 1. pontjának első albekezdésében szereplő definíció értelmében hitelintézetnek nem tekinthető személynek vagy vállalkozásnak, hogy elektronikuspénz-kibocsátó tevékenységet folytasson.
(5) Az elektronikuspénz-kibocsátáson kívül az elektronikuspénz-kibocsátó intézmények üzletszerű tevékenysége a következőkre korlátozódik:
a) szorosan ehhez kapcsolódó pénzügyi és nem pénzügyi szolgáltatások nyújtása, úgymint az elektronikus pénz kezelése a kibocsátással összefüggő működési és egyéb funkciók ellátása révén, valamint más fizetési eszközök kibocsátása és kezelése, kizárva azonban a hitelnyújtás minden formáját; és
b) adatok tárolása elektronikus hordozóeszközön más vállalkozások vagy közintézmények megbízásából.
Az elektronikuspénz-kibocsátó intézmények nem rendelkezhetnek részesedéssel más vállalkozásokban, kivéve ha ezek a vállalkozások az érintett intézmény által kibocsátott vagy forgalmazott elektronikus pénzzel kapcsolatos működési vagy más funkciókat látnak el.
2. cikk
A bankügyi irányelvek alkalmazása
(1) Kifejezetten eltérő rendelkezés hiányában az elektronikuspénz-kibocsátó intézményekre csak a 91/308/EGK irányelv [7] és a 2000/12/EK irányelv hitelintézetre vonatkozó hivatkozásai - kivéve az utóbbi irányelv V. címének 2. fejezetét - alkalmazhatók.
(2) A 2000/12/EK irányelv 5., 11., 13. és 19. cikke, 20. cikkének (7) bekezdése, valamint 51. és 59. cikke nem alkalmazható. A 2000/12/EK irányelvben előírt kölcsönös elismerési megállapodások nem vonatkoznak az elektronikuspénz-kibocsátó intézmények üzleti tevékenységére, kivéve az elektronikuspénz-kibocsátást.
(3) A pénzeszközök átvétele az 1. cikk (3) bekezdése b) pontjának ii. alpontja értelmében nem képez sem betétet, sem más visszafizetendő pénzeszközt a 2000/12/EK irányelv 3. cikke alapján, amennyiben az átvett pénzeszközöket azonnal elektronikus pénzre váltják át.
3. cikk
Beválthatóság
(1) Az elektronikus pénz birtokosa az érvényességi időszak alatt kérheti a kibocsátót, hogy az elektronikus pénzt névértéken váltsa át érmékre és bankjegyekre, vagy utalja át egy számlára, melyért a szigorúan a művelet végrehajtásához szükséges költségen felül további díjat a kibocsátó nem számolhat fel.
(2) A kibocsátó és a birtokos közötti szerződés egyértelműen meghatározza a beváltás feltételeit.
(3) A szerződés kiköthet alsó küszöbértéket a beváltásra. Ez a küszöbérték nem haladhatja meg a 10 eurót.
4. cikk
Az indulótőkére és a mindenkori szavatoló tőkére vonatkozó követelmények
(1) Az elektronikuspénz-kibocsátó intézményeknek a 2000/12/EK irányelv 34. cikke (2) bekezdésének 1. és 2. pontjában meghatározott indulótőkéje legalább 1 millió euró. A (2) és (3) bekezdés sérelme nélkül a 2000/12/EK irányelv által meghatározott szavatoló tőkéjük nem csökkenhet ezen összeg alá.
(2) Az elektronikuspénz-kibocsátó intézmények mindenkori szavatoló tőkéjének összege a kintlevő elektronikus pénzhez kapcsolódóan fennálló pénzügyi kötelezettségek előző hat hónapra vonatkozó főösszege vagy aktuális összege közül a magasabb értéknek legalább a 2 %-a.
(3) Ha egy elektronikuspénz-kibocsátó intézmény még nem töltött ki hat hónapos működési időszakot a kezdőnapot is beleértve, abban az esetben szavatoló tőkéjének az összege a kintlevő elektronikus pénzhez kapcsolódóan fennálló pénzügyi kötelezettségek hat hónapra vonatkozó előirányzott főösszege vagy aktuális összege közül a magasabb értéknek legalább a 2 %-a. A hat hónapra előirányzott főösszeget a kintlevő elektronikus pénzhez kapcsolódó pénzügyi kötelezettségek tekintetében az intézmény üzleti terve támasztja alá, amelyben az illetékes hatóságok által előírt valamennyi helyesbítést végre kell hajtani.
5. cikk
Befektetési korlátozások
(1) Elektronikuspénz-kibocsátó intézmények a kintlevő elektronikus pénzhez kapcsolódó pénzügyi kötelezettségeik mértékében vagy azt meghaladó összegben kizárólag a következő eszközökbe fektethetnek be:
a) olyan eszköztételek, amelyek a 2000/12/EK irányelv 43. cikke (1) bekezdése a) pontjának 1., 2., 3. és 4. pontja, valamint az említett irányelv 44. cikkének (1) bekezdése szerint nulla százalékos hitelkockázati súlyozású, kielégítően likvid eszközök;
b) a 2000/12/EK irányelvben definiált "A" zónába tartozó hitelintézeteknél elhelyezett látra szóló betétek; és
c) adósságinstrumentumok, amelyek:
i. kielégítően likvidek;
ii. nem tartoznak az (1) bekezdés a) pontjában meghatározott körbe;
iii. az illetékes hatóságok által elismert minőségi tételek a 93/6/EGK irányelv 2. cikkének (12) bekezdése értelmében; és
iv. olyan vállalkozások bocsátották ki, amelyek nem rendelkeznek a 2000/12/EK irányelv 1. cikkében meghatározott értelemben vett befolyásoló részesedéssel az érintett elektronikuspénz-kibocsátó intézményben, illetve nem olyan vállalkozások, amelyeket az említett befolyásoló részesedéssel rendelkező vállalkozás konszolidált beszámolójába be kell vonni.
(2) Az (1) bekezdés b) és c) pontjában említett befektetések nem haladhatják meg az érintett elektronikuspénz-kibocsátó intézmény szavatoló tőkéjének misszorosát, és legalább olyan szigorú korlátozás alá esnek, mint a 2000/12/EK irányelv V. címe 2. fejezetének III. szakasza szerinti hitelintézetek.
(3) Az elektronikus pénz kibocsátásából és az (1) bekezdésben említett befektetésekből eredő piaci kockázatok fedezése céljából az elektronikuspénz-kibocsátó intézmények felhasználhatnak megfelelően likvid, kamatmértékhez és devizához kapcsolódó mérlegen kívüli tételeket is tőzsdei kereskedelemben részt vevő (tehát nem tőzsdén kívüli, "OTC") származtatott instrumentumok formájában, amennyiben azok napi hozamkövetelmények alá tartoznak, vagy olyan devizaszerződésekhez tartoznak, amelyek eredeti lejárati ideje 14 vagy annál kevesebb naptári nap. A származtatott instrumentumok felhasználása az első mondatban rögzítettek szerint csak akkor engedélyezhető, ha a piaci kockázatok teljes körű kiküszöbölésére törekszenek, és azt a lehetséges mértékben el is érik.
(4) A tagállamok megfelelő korlátozásokat állapítanak meg azokra a piaci kockázatokra vonatkozóan, amelyeket az elektronikuspénz-kibocsátó intézmények az (1) bekezdésben említett befektetésekből adódóan vállalhatnak.
(5) Az (1) bekezdés alkalmazásában az eszközök értékét a költségszint vagy a piaci érték határozza meg attól függően, hogy melyik az alacsonyabb.
(6) Ha az (1) bekezdésben említett eszközök értéke a kintlevő elektronikus pénzhez kapcsolódó pénzügyi kötelezettségek összege alá csökken, az illetékes hatóságok biztosítják, hogy az adott elektronikuspénz-kibocsátó intézmény megtegye a szükséges lépéseket a helyzet sürgős orvoslása érdekében. E célból - és csak átmeneti időszakra - az illetékes hatóságok engedélyezhetik, hogy az intézmény elektronikuspénz-kibocsátásához kapcsolódó pénzügyi kötelezettségeit az (1) bekezdésben meghatározottaktól eltérő eszközökkel fedezze e kötelezettségeknek vagy az intézmény szavatoló tőkéjének legfeljebb 5 %-áig attól függően, hogy e két összeg közül melyik az alacsonyabb.
6. cikk
A sajátos követelmények ellenőrzése az illetékes hatóságok által
Az illetékes hatóságok biztosítják, hogy a 4. és 5. cikk teljesülését alátámasztó számítások legalább évente kétszer elkészüljenek. E számításokat vagy maguk az elektronikuspénz-kibocsátó intézmények készítik el, és közlik is ezeket minden szükséges részadattal együtt az illetékes hatóságokkal, vagy az illetékes hatóságok készítik el az elektronikuspénz-kibocsátó intézmények által szolgáltatott adatok felhasználásával.
7. cikk
Körültekintő és prudens működés
Az elektronikuspénz-kibocsátó intézmények körültekintő és prudens vezetéssel, illetve ügyviteli és számviteli eljárásokkal, valamint megfelelő belső ellenőrzési mechanizmusokkal rendelkeznek. Ezeknek az eljárásoknak és mechanizmusoknak alkalmasnak kell lenniük azon pénzügyi és egyéb kockázatok kezelésére, amelyeknek az intézmény ki van téve, beleértve a technikai és eljárási kockázatokat, valamint az elektronikuspénz-kibocsátó intézmény üzleti tevékenységével kapcsolatos működési vagy egyéb funkciót ellátó bármely vállalkozással való együttműködéssel összefüggő kockázatokat is.
8. cikk
Mentesítés
(1) A tagállamok lehetővé tehetik, hogy az illetékes hatóságok mentesítsenek elektronikuspénz-kibocsátó intézményeket az irányelv egyes vagy összes rendelkezésének alkalmazása, valamint a 2000/12/EK irányelv alkalmazása alól abban az esetben, ha:
a) az intézménynek az ezen irányelv 1. cikke (3) bekezdésének a) pontjában meghatározott típusú összes üzleti tevékenysége a kintlevő elektronikus pénzzel összefüggő pénzügyi kötelezettségeinek olyan főösszegét eredményezi, amely rendes körülmények között nem haladja meg az 5 millió eurót, és semmiképpen nem haladja meg a 6 millió eurót; vagy
b) az intézmény által kibocsátott elektronikus pénzt kizárólag az intézménynek az általa kibocsátott vagy forgalmazott elektronikus pénzhez kapcsolódó működési vagy más funkciót ellátó leányvállalatai, az intézmény anyavállalatai vagy ilyen anyavállalat más leányvállalatai fogadják el fizetési eszközként; vagy
c) az intézmény által kibocsátott elektronikus pénzt csak korlátozott számú vállalkozás fogadja el fizetési eszközként, amelyek egyértelműen megkülönböztethetők az alábbiak szerint:
i. ugyanazon a telephelyen vagy más hasonló behatárolt területen való működésük szerint; vagy
ii. a kibocsátó intézménnyel fennálló szoros pénzügyi vagy üzleti kapcsolataik alapján, mint például közös marketing vagy elosztó-forgalmazó rendszerek.
Az alapul szolgáló szerződéses megállapodásnak biztosítania kell, hogy a fizetések teljesítéséhez a birtokosok rendelkezésére álló elektronikus tárolóeszközök tárolókapacitása ne haladja meg a 150 eurót.
(2) Az elektronikuspénz-kibocsátó intézmény, amely az (1) bekezdés szerinti mentesítésben részesült, nem élhet a 2000/12/EK irányelvben meghatározott kölcsönös elismerési megállapodások nyújtotta előnyökkel.
(3) A tagállamok előírják, hogy minden elektronikuspénz-kibocsátó intézmény, amely az ezen irányelv és a 2000/12/EK irányelv alkalmazása alól mentesítést kapott, rendszeresen számoljon be tevékenységéről, beleértve az elektronikus pénzzel kapcsolatos pénzügyi kötelezettségek főösszegének megjelölését.
9. cikk
Szerzett jogok
Azok az ezen irányelv hatálya alá tartozó elektronikuspénz-kibocsátó intézmények, amelyek tevékenységüket a székhelyük szerinti tagállam hatályos joga alapján kezdték meg az ezen irányelv végrehajtását szolgáló rendelkezések hatályba lépésének időpontja vagy a 10. cikk (1) bekezdésében meghatározott időpont közül a korábbi időpontot megelőzően, engedélyezettnek tekinthetők. A tagállamok kötelezik az ilyen elektronikuspénz-kibocsátó intézményeket, hogy minden lényeges információt bocsássanak az illetékes hatóságok rendelkezésére annak érdekében, hogy a hatóságok az ezen irányelv végrehajtására elfogadott rendelkezések hatálybalépésétől számított hat hónapon belül értékelhessék, hogy az intézmények megfelelnek-e az irányelvben meghatározott követelményeknek, illetve milyen intézkedéseket kell tenniük a megfelelés érdekében, vagy indokolt-e az engedély visszavonása. Amennyiben a 10. cikk (1) bekezdésében megjelölt időponttól számított hat hónapon belül a megfelelést nem biztosítják, az elektronikuspénz-kibocsátó intézmény ezen időponttól kezdve nem részesülhet a kölcsönös elismerés által nyújtott előnyökben.
10. cikk
Végrehajtás
(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 2002. április 27. előtt megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
11. cikk
Felülvizsgálat
A Bizottság legkésőbb 2005. április 27-ig jelentést nyújt be az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz ezen irányelv alkalmazásáról, különös tekintettel:
- az elektronikus pénz birtokosai érdekeinek védelmére hozott intézkedésekre, beleértve egy garanciarendszer bevezetésének esetleges szükségességét,
- a tőkekövetelményekre,
- a mentesítésre, és
- az elektronikus pénz fejében kapott pénzeszközök utáni kamatfizetési tilalom bevezetésének esetleges szükségességére,
indokolt esetben módosítási javaslat kíséretében.
12. cikk
Hatálybalépés
Ez az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.
13. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 2000. szeptember 18-án.