Az Európai Parlament és a Tanács 94/36/EK irányelve
(1994. június 30.)
az élelmiszerekben felhasználandó színezékekről
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100a. cikkére,
tekintettel az emberi fogyasztásra szánt élelmiszerekben történő felhasználásra engedélyezett élelmiszer-adalékanyagokra vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1988. december 21-i 89/107/EGK tanácsi irányelvre [1] és különösen annak 3. cikkének (2) bekezdésére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [2],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],
a Szerződés 189b. cikkében [4] megállapított eljárásnak megfelelően,
mivel a színezékek élelmiszerekben történő alkalmazásának feltételeire vonatkozó nemzeti jogszabályok közötti különbségek akadályozzák az élelmiszerek szabad mozgását; mivel ez a helyzet tisztességtelen versenyfeltételeket teremthet;
mivel az említett élelmiszer-adalékanyagokkal és felhasználásuk feltételeivel kapcsolatos valamennyi szabály esetében az elsődleges szempont a fogyasztók védelmének és tájékoztatásának szükségessége;
mivel az adott élelmiszer-adalékanyag csak abban az esetben használható, ha bizonyított, hogy alkalmazása technológiai szempontból szükséges és az egészségre nem ártalmas;
mivel a színezékek felhasználásának célja, hogy visszaállítsák az élelmiszerek eredeti megjelenését, amelyek színét a feldolgozás, a tárolás, a csomagolás és a forgalmazás oly módon változtatta meg, hogy azok látványának vonzereje csökkenhetett;
mivel a színezékek felhasználásának az a célja, hogy az élelmiszerek megjelenését tetszetősebbé tegye, elősegítse a meghatározott élelmiszerekkel általában társított ízek felismerését és színt adjon az egyébként színtelen élelmiszereknek;
mivel az irányelvbe bele kell venni olyan színezékeket is, amelyeket húsok állat-egészségügyi jelölésére használnak, és e feladat elvégzésére a 91/497/EGK irányelvben [5] és különösen I. melléklete XI. fejezetében meghatározott követelményeknek megfelelően a hatósági állatorvos illetékes;
mivel csak az ezen irányelv által engedélyezett színezékek használhatók a tojások 1274/91/EGK rendeletben [6] meghatározott díszítésére vagy bélyegzésére;
mivel a színezékek használatának célja az élelmiszerekben jelenlévő természetes színek élénkítése;
mivel általánosan elfogadott az, hogy a feldolgozatlan élelmiszereknek és bizonyos egyéb élelmiszer-alapanyagoknak élelmiszer-adalékanyagoktól mentesnek kell lenniük;
mivel az élelmiszer-adalékanyagokra vonatkozó legújabb tudományos és toxikológiai ismeretek alapján bizonyos adalékanyagok használata csak bizonyos élelmiszerekben és meghatározott alkalmazási körülmények között engedélyezhető;
mivel az adalékanyagok csecsemőknek és kisgyermekeknek szánt élelmiszerekben való alkalmazására vonatkozóan szigorú szabályokat kell meghatározni;
mivel az élelmiszerügyi tudományos bizottsággal konzultációt folytattak azoknak az anyagoknak a vonatkozásában, amelyeket még egyetlen közösségi rendelkezés sem szabályoz;
mivel az élelmiszerek kategorizálásával kapcsolatban kívánatos az Élelmiszerügyi Állandó Bizottság által javasolt eljárást követni;
mivel ez az irányelv részben helyettesíti az emberi fogyasztásra szánt élelmiszerekben történő felhasználásra engedélyezett színezőanyagokra vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 1962. október 23-i tanácsi irányelv rendelkezéseit [7];
mivel a színezőanyagokra vonatkozó jelenlegi tisztasági követelmények módosítását, valamint az olyan színezőanyagokra vonatkozó új előírásokat, amelyekre korábban nem állapítottak meg tisztasági követelményeket, a 89/107/EGK irányelv 11. cikkében meghatározott eljárás szerint fogják előterjeszteni;
mivel a fogyasztók védelme érdekében a Közösségnek támogatnia kell az élelmiszer-színezékek által az emberi egészségre gyakorolt lehetséges hatásokra (halmozott és egymást erősítő hatások) irányuló kutatásokat, különösen azon színezékek esetében, amelyek ártalmatlansága kétségbe vonható,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
(1) Ezen irányelv a 89/107/EGK irányelv 3. cikke értelmében vett átfogó irányelv részét képező egyedi irányelv.
(2) Ezen irányelv alkalmazásában a "színezékek" olyan anyagok, amelyek felerősítik vagy helyreállítják az élelmiszerek színét; ide tartoznak az élelmiszerek természetes összetevői vagy más természetes források, amelyeket önmagukban élelmiszerként nem fogyasztanak és élelmiszerek jellegzetes összetevőiként általában nem használnak.
Az élelmiszerekből és más természetes eredetű anyagokból fizikai és/vagy kémiai kivonással nyert készítmények ezen irányelv értelmében akkor tekinthetők színezékeknek, ha a színezőanyagot a tápanyagoktól és az aromatikus összetevőktől szelektív módon elkülönítették.
(3) Ezen irányelv alkalmazásában a következő anyagok nem tekinthetők színezékeknek:
- a szárított vagy koncentrált élelmiszerek és az összetett élelmiszerek gyártása során hozzáadott aromás anyagok, mint például a paprika, a kurkuma és a sáfrány, mivel ezek másodlagos színező hatásuk mellett az ízt, az aromát vagy a tápértéket javító tulajdonságokkal is rendelkeznek,
- azok a színezékek, amelyeket az élelmiszerek nem ehető, külső részeinek, például a sajtok kérgének és a kolbásztöltésre használt bélnek a színezésére használnak.
2. cikk
(1) Csak az I. mellékletben felsorolt anyagokat lehet élelmiszer-színezékként felhasználni.
(2) A színezékek kizárólag a III., IV. és V. mellékletben felsorolt élelmiszerekben és csak az ott meghatározott feltételek mellett alkalmazhatók; a színezékek a 89/398/EGK irányelv [8] szerinti különleges felhasználási célok esetén is csak ugyanezekben az élelmiszerekben használhatók.
(3) A II. mellékletben felsorolt élelmiszerekben nem használhatók színezékek, kivéve ha azt a III., IV., vagy V. melléklet külön engedélyezi.
(4) A csak meghatározott használatra engedélyezett színezékeket a IV. melléklet tartalmazza.
(5) Az élelmiszerekben történő felhasználásra általánosan engedélyezett színezékeket és azok alkalmazásának feltételeit az V. melléklet tartalmazza.
(6) A mellékletekben meghatározott maximális felhasználási szintek:
- a használati utasításnak megfelelően elkészített, fogyasztásra kész élelmiszerekre vonatkoznak,
- a színezésre használt készítmény által tartalmazott színezőanyag mennyiségére vonatkoznak.
(7) Ezen irányelv mellékleteinek alkalmazásában a "quantum satis" kifejezés azt jelenti, hogy nincs meghatározva maximális szint. Azonban a színezőanyagokat ekkor is a jó gyártási gyakorlatnak megfelelően, a kívánt hatás eléréséhez szükséges mennyiségben kell alkalmazni, és azzal a feltétellel, hogy azok használata nem vezeti félre a fogyasztót.
(8) A 91/497/EGK irányelvben meghatározott állat-egészségügyi jelölésre, valamint a húskészítmények esetében szükséges egyéb jelölésekre kizárólag az E 155 barna HT, az E 133 brillantkék FCF vagy az E 129 alluravörös AC, illetve az E 133 brillantkék FCF és az E 129 alluravörös AC színezékek megfelelő keveréke használható.
(9) Tojáshéj díszítő színezésére vagy bélyegzésére csak az 1274/91/EGK rendelet I. mellékletében felsorolt színezékek használhatók.
(10) A fogyasztók számára közvetlenül csak az I. mellékletben felsorolt színezékek értékesíthetők, az E 123, E 127, E 128, E 154, E 160b, E 161g, E 173 és az E 180 kivételével.
(11) Ezen irányelv alkalmazásában "feldolgozatlan élelmiszerek" az olyan élelmiszerek amelyek semmiféle, az eredeti állapotukat lényegesen megváltoztató kezelésen nem mentek keresztül. Lehetnek azonban válogatottak, daraboltak, csontozottak, daráltak, bőrtelenítettek, hámozottak, hántoltak, aprítottak, tisztítottak, gyorsfagyasztottak, fagyasztottak vagy hűtöttek, őröltek vagy kifejtettek, csomagoltak vagy csomagolatlanok.
3. cikk
Más közösségi rendelkezések sérelme nélkül, az adott színezék élelmiszerekben való jelenléte engedélyezett:
- a II. mellékletben nem szereplő összetett élelmiszerben, amennyiben az adott színezék alkalmazása az összetett élelmiszer valamely összetevőjében megengedett,
vagy
- ha az élelmiszer kizárólag összetett élelmiszer előállítására használható fel, amennyiben az adott összetett élelmiszer megfelel ezen irányelv előírásainak.
4. cikk
Az 5. cikkben meghatározott eljárással kell határozni arról, hogy egy adott élelmiszer a mellékletekben felsorolt élelmiszerek valamely kategóriájába tartozik-e, és hogy az adott anyag az 1. cikk értelmében vett színezékek közé tartozik-e.
5. cikk
(1) Ha az e cikkben megállapított eljárást kell követni, a Bizottságot a 69/414/EGK határozat [9] alapján létrehozott Élelmiszerügyi Állandó Bizottság (a továbbiakban: "bizottság") segíti.
(2) Az elnök saját kezdeményezésére vagy valamely tagállam képviselőjének kérésére összehívja a bizottságot.
(3) A Bizottság képviselője a bizottság elé terjeszti a meghozandó intézkedések tervezetét. A bizottság, az elnöke által az ügy sürgősségétől függően megállapított határidőn belül, véleményt nyilvánít a tervezetről. A véleményt a Szerződés 148. cikkének (2) bekezdésében arra az esetre megállapított többséggel kell meghozni, amikor a határozatokat a Tanácsnak a Bizottság javaslata alapján kell elfogadnia. A bizottságban a tagállamok képviselőinek szavazatait az említett cikkben meghatározott módon kell súlyozni. Az elnök nem szavazhat.
(4) a) A Bizottság a tervezett intézkedéseket elfogadja, ha azok összhangban vannak a bizottság véleményével.
b) Ha a tervezett intézkedések nincsenek összhangban a bizottság véleményével, vagy a bizottság nem nyilvánított véleményt, a Bizottság a meghozandó intézkedésekről haladéktalanul javaslatot terjeszt a tanács elé. A Tanács minősített többséggel határoz.
Ha a javaslatnak a Tanács elé terjesztésétől számított három hónap elteltével a Tanács nem döntött, a javaslatot a Bizottság fogadja el.
6. cikk
A tagállamok az ezen irányelv elfogadását követő három éven belül ellenőrző rendszereket hoznak létre a színezékek fogyasztásának és felhasználásának felmérésére, és észrevételeiket jelentik a Bizottságnak.
A Bizottság az ezen irányelv elfogadását követő öt éven belül jelentést terjeszt az Európai Parlament elé a színezékek piacán, valamint azok felhasználási és fogyasztási szintjeiben bekövetkezett változásokról.
A 89/107/EGK irányelv II. mellékletének 4. pontjában szereplő általános követelményeknek megfelelően, a Bizottság az irányelv elfogadásától számított öt éven belül felülvizsgálja az irányelvben említett alkalmazási körülményeket, és szükség esetén módosításokat javasol.
7. cikk
Az emberi fogyasztásra szánt élelmiszerekben felhasználható színezőanyagokról szóló, 1962. október 23-i irányelv 1-7. cikke, 8. cikke (1) bekezdésének második francia bekezdése és (2) bekezdése, valamint 9-15. cikke hatályát veszti.
A hatályon kívül helyezett rendelkezésekre történő hivatkozásokat az ezen irányelv megfelelő rendelkezéseire való hivatkozásnak kell tekinteni.
8. cikk
Ezen irányelv hatálybalépésének időpontjában a Bizottság, egyidejűleg az Európai Parlamenttel, az egyes országok minisztériumaival, az élelmiszeriparral és az élelmiszer-kiskereskedelemmel, valamint a fogyasztók szervezeteivel együttműködve kampányt indít a fogyasztók tájékoztatása céljából az engedélyezett színezékekkel kapcsolatos értékelési és engedélyezési eljárásokról, valamint az "E" -számozás rendszerének értelméről.
9. cikk
(1) A tagállamok legkésőbb 1995. december 31-ig hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ezen irányelvnek megfeleljenek. Ezen rendelkezések célja, hogy:
- legkésőbb 1995. december 31-ig lehetővé tegyék az ezen irányelvnek megfelelő termékek forgalmazását és felhasználását,
- legkésőbb 1996. június 30-ig megtiltsák az olyan termékek forgalmazását és felhasználását, amelyek nem felelnek meg az ezen irányelvben foglaltaknak; a fenti időpont előtt forgalomba hozott vagy felcímkézett, de az irányelvben foglaltaknak nem megfelelő termékeket a készletek kimerüléséig forgalomba lehet hozni.
Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
(2) Amikor a tagállamok elfogadják az (1) bekezdésben említett rendelkezéseket, azokban hivatkozniuk kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
10. cikk
Ez az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában történő kihirdetése napján lép hatályba.
11. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 1994. június 30-án.