A TANÁCS 2009/968/IB HATÁROZATA
(2009. november 30.)
az Europol-információk titoktartási szabályzatának elfogadásáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Rendőrségi Hivatal (EUROPOL) létrehozásáról szóló, 2009. április 6-i 2009/371/IB tanácsi határozatra (1) (Europol-határozat) és különösen annak 40. cikkére,
tekintettel az igazgatótanács által benyújtott szabályzattervezetre,
tekintettel az Európai Parlament véleményére,
mivel az Europol-határozat értelmében a Tanács feladata, hogy az Európai Parlamenttel folytatott konzultációt követően, minősített többséggel elfogadja az Europol által megszerzett, illetve az Europollal kicserélt információkra vonatkozó titoktartási végrehajtási szabályokat (a továbbiakban „a szabályok”),
A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:
I. FEJEZET
FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK ÉS HATÁLY
1. cikk
Fogalommeghatározások
E szabályzat alkalmazásában:
a)
„információfeldolgozás” vagy „feldolgozás”: a személyes vagy a nem személyes adatokkal automatikus vagy nem automatikus módon végzett bármely művelet vagy műveletek összessége, azaz gyűjtés, rögzítés, rendszerezés, tárolás, átalakítás vagy megváltoztatás, visszakeresés, betekintés, felhasználás, közlés továbbítás útján, terjesztés vagy egyéb módon történő hozzáférhetővé tétel révén, összehangolás vagy összekapcsolás, zárolás, törlés, illetve megsemmisítés;
b)
„harmadik fél”: az Europol-határozat 22. cikkének (1) bekezdésében és 23. cikkének (1) bekezdésében említett szervezetek és harmadik államok;
c)
„Biztonsági Bizottság”: a 4. cikkben leírt, a tagállamok és az Europol képviselőiből álló bizottság;
d)
„biztonsági koordinátor”: az az igazgatóhelyettes, akit az Europol igazgatója - az Europol-határozat 38. cikkének (2) bekezdése értelmében - egyéb feladatai mellett a biztonsággal kapcsolatos ügyekben az összehangolás és ellenőrzés feladatával bíz meg;
e)
„biztonsági tisztviselők”: az igazgató által kinevezett és - a 6. cikknek megfelelően - a biztonsági kérdésekért felelős Europol személyzet;
f)
„biztonsági kézikönyv”: az e szabályzatot végrehajtó, a 7. cikknek megfelelően kialakítandó kézikönyv;
g)
„minősítési szint”: az Europol által vagy az Europolon keresztül feldolgozott dokumentumhoz rendelt, 10. cikk szerinti biztonsági megjelölés;
h)
„biztonsági csomag”: az Europol minősítési szintű információra alkalmazandó biztonsági intézkedések meghatározott kombinációja a 10. cikk előírásai szerint;
i)
„védelmi alapszint”: a kifejezetten nyilvános információként megjelölt vagy egyértelműen ilyen információként azonosítható információ kivételével az Europol által vagy az Europolon keresztül feldolgozott valamennyi információra alkalmazandó védelmi szint, a 10. cikk (1) bekezdése szerint;
j)
„személyzet”: az Europol-határozat 39. cikkének (4) bekezdésében meghatározott ideiglenes és szerződéses alkalmazottak;
k)
„Europol minősített adat”: bármely formában rögzített bármely adat és anyag, amelynek engedély nélküli hozzáférhetővé tétele különböző mértékben sértheti az Europol, illetve egy vagy több tagállam alapvető érdekeit, és amely a 7. cikk (2) bekezdésének b) pontjában meghatározott, megfelelő biztonsági intézkedések alkalmazását követeli meg.
2. cikk
Hatály
(1) Ez a szabályzat megállapítja az Europol által vagy az Europolon keresztül feldolgozott valamennyi információra alkalmazandó biztonsági intézkedéseket.
(2) Az Europol és a tagállamoknak az Europol-határozat 8. cikkében említett nemzeti egységei közötti kommunikációs csatornáknak az ezen intézkedések nyújtotta szinttel azonos védelmi szintet kell biztosítaniuk. E kommunikációs csatornákra vonatkozó közös szabályokat a Biztonsági Bizottság hagyja jóvá.
(3) A melléklet tartalmazza a 10. cikkben említett Europol minősítési szintekről, valamint a tagállamok által az e minősítési szintű információkra jelenleg alkalmazott, megfelelő jelölésekről. Amennyiben valamely tagállam arról értesíti a többi tagállamot és az Europolt, hogy változtatásokra került sor a minősítési szintekre vonatkozó nemzeti rendelkezéseiben vagy a megfelelő jelölésekben, az Europol kidolgozza a mellékletben szereplő áttekintés felülvizsgált változatát. Évente legalább egyszer a Biztonsági Bizottság meggyőződik arról, hogy az áttekintés naprakész-e.
II. FEJEZET
FELELŐSSÉGI KÖRÖK A BIZTONSÁG TERÉN
3. cikk
A tagállamok feladatai
(1) A tagállamok vállalják annak biztosítását, hogy területükön az Europol-információ az e szabályzat által megállapított biztonsági intézkedések nyújtotta védelmi szinttel azonos védelmi szintben részesül.
(2) A tagállamok vállalják, hogy tájékoztatják a biztonsági koordinátort a biztonság minden olyan megsértéséről, amely veszélyeztetheti az Europol vagy valamely tagállam érdekeit. Az utóbbi esetben a nemzeti egység az érintett tagállamot közvetlenül is tájékoztatja.
4. cikk
Biztonsági Bizottság
(1) Létrejön a Biztonsági Bizottság, amely a tagállamok és az Europol képviselőiből áll, és amely évente legalább kétszer ülésezik.
(2) A Biztonsági Bizottság feladata, hogy tanácsokkal lássa el az igazgatótanácsot és az Europol igazgatóját a biztonsági politikával kapcsolatos kérdésekben, beleértve a biztonsági kézikönyv alkalmazását is.
(3) A Biztonsági Bizottság létrehozza saját eljárási szabályzatát. A Biztonsági Bizottság ülésein a biztonsági koordinátor látja el az elnöki tisztet.
5. cikk
Biztonsági koordinátor
(1) A biztonsági koordinátor általános felelősséggel bír a biztonsággal kapcsolatos valamennyi kérdés - többek között az e szabályzatban és a biztonsági kézikönyvben meghatározott biztonsági intézkedések - vonatkozásában is. A biztonsági koordinátor nyomon követi a biztonsági rendelkezések végrehajtását, és tájékoztatja az igazgatót a biztonság bármilyen megsértéséről. Súlyos esetekben az igazgató tájékoztatja az igazgatótanácsot. Amennyiben a biztonság megsértése veszélyeztetheti egy tagállam érdekeit, az érintett tagállamot szintén tájékoztatják.
(2) A biztonsági koordinátor közvetlen felettese az Europol igazgatója.
(3) A biztonsági koordinátort - az állampolgársága szerinti tagállamban alkalmazandó törvényekkel és rendelkezésekkel összhangban - a legmagasabb szintű biztonsági ellenőrzésnek kell alávetni.
6. cikk
Biztonsági tisztviselők
(1) A biztonsági tisztviselők segítik az igazgatót az e szabályzatban és a biztonsági kézikönyvben meghatározott biztonsági intézkedések végrehajtásában. A biztonsági tisztviselők közvetlen felettese a biztonsági koordinátor. A biztonsági tisztviselők konkrét feladatai az alábbiak:
a)
az Europolnál dolgozó valamennyi személy, továbbá bármely más, különleges diszkréciós vagy titoktartási kötelezettség alá tartozó, az Europol tevékenységeiben részt vevő személy tájékoztatása, segítése és tanácsokkal való ellátása az e szabályzat és a biztonsági kézikönyv által meghatározott feladataikra vonatkozóan;
b)
a biztonsági rendelkezések végrehajtása, azok megsértésének kivizsgálása és haladéktalan jelentése a biztonsági koordinátor felé;
c)
a biztonsági intézkedések megfelelőségének a kockázatértékelések alapján történő rendszeres felülvizsgálata; e célból a biztonsági tisztviselők havonta legalább egyszer, illetve - kivételes esetekben - amikor szükségesnek bizonyul, jelentést tesznek a biztonsági koordinátornak, továbbá megfelelő ajánlásokat dolgoznak ki, és tanácsokat adnak;
d)
az e szabályzat vagy a biztonsági kézikönyv szerint a számukra kijelölt feladatok elvégzése; és
e)
a biztonsági koordinátor által számukra kijelölt egyéb feladatok elvégzése.
(2) A biztonsági tisztviselőket - az állampolgárságuk szerinti tagállamban alkalmazandó jogszabályokkal és rendelkezésekkel összhangban - a feladataik ellátásához szükséges, megfelelő szintű biztonsági ellenőrzésnek kell alávetni.
7. cikk
Biztonsági kézikönyv, eljárás és tartalom
(1) A biztonsági kézikönyvet az igazgatótanács fogadja el a Biztonsági Bizottsággal folytatott konzultációt követően.
(2) A biztonsági kézikönyv - a működési követelményekkel összhangban - igazgatási iránymutatást és a biztonságra vonatkozó támogatást nyújt, és meghatározza az Europol biztonság kezelésével kapcsolatos megközelítését. A biztonsági kézikönyv az alábbiakat tartalmazza:
a)
az Europolon belül alkalmazandó biztonsági intézkedések részletes szabályai az e szabályzat 10. cikkének (1) bekezdésében említett védelmi alapszint biztosítása érdekében, mely intézkedések az Europol-határozat 35. cikkén és 42. cikkének (2) bekezdésén alapulnak, és figyelembe veszik annak 40. cikke (3) bekezdését; és
b)
a 10. cikk (2) és (3) bekezdésében említett, az Europol különböző minősítési szintjeihez kapcsolódó biztonsági intézkedésekre és a megfelelő biztonsági csomagokra vonatkozó részletes szabályok; a biztonsági kézikönyv figyelembe veszi az Europol-határozat 46. cikkét is.
(3) A biztonsági kézikönyvet rendszeres időközönként, illetve jelentős változások esetén felül kell vizsgálni alkalmasságának, helytállóságának és hatékonyságának folyamatos biztosítása érdekében.
(4) A biztonsági kézikönyv módosításait az (1) bekezdésben foglalt eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
8. cikk
A rendszerek biztonsági akkreditációja
(1) Az Europol minősített adat feldolgozására alkalmazott valamennyi rendszert az igazgatótanács akkreditálja a Biztonsági Bizottsággal folytatott konzultációt követően, továbbá azt követően, hogy megbizonyosodott a rendszerspecifikus biztonsági követelmények (SSSR) és az információkockázati nyilvántartás által, valamint bármely más vonatkozó dokumentációban előírt biztonsági intézkedések hatékony végrehajtásáról. Az alrendszereket és a távoli terminálokat vagy munkaállomásokat minden olyan rendszer részeként akkreditálni kell, amellyel össze vannak kapcsolva.
(2) A rendszerspecifikus biztonsági követelményeket az igazgatótanács fogadja el és módosítja a Biztonsági Bizottsággal folytatott konzultációt követően. Ezek a rendszerspecifikus biztonsági követelmények megfelelnek a biztonsági kézikönyv vonatkozó rendelkezéseinek.
9. cikk
Az intézkedések betartása
(1) Az Europolnál dolgozó minden személy, továbbá bármely más, az Europollal kapcsolatos tevékenységekben részt vevő, különleges diszkréciós vagy titoktartási kötelezettség alá tartozó személy betartja az e szabályzatban és a biztonsági kézikönyvben meghatározott biztonsági intézkedéseket.
(2) Az igazgató, az összekötő irodák és az Europol nemzeti egységei felelnek e szabályzat és a biztonsági kézikönyv (1) bekezdés szerinti betartásának biztosításáért.
III FEJEZET
ÁLTALÁNOS ELVEK
10. cikk
Védelmi alapszint, minősítési szintek és biztonsági csomagok
(1) A kifejezetten nyilvános információként megjelölt vagy egyértelműen ilyen információként azonosítható információ kivételével az Europol által vagy az Europolon keresztül feldolgozott minden információ az Europolon belül és a tagállamokban a védelmi alapszint alá tartozik.
(2) A 3. cikknek megfelelően a tagállamok biztosítják az (1) bekezdésben említett védelmi alapszint alkalmazását a nemzeti jogszabályoknak és rendelkezéseknek megfelelő különböző intézkedések - többek között a diszkréciós és a titoktartási kötelezettség, az információhoz való hozzáférésnek az erre jogosultak körére történő korlátozása, a személyes adatok védelmére vonatkozó előírások, valamint az információ biztonságának védelmét szolgáló általános technikai és eljárási intézkedések - révén, figyelembe véve az Europol-határozat 41. cikkének (2) bekezdését.
(3) A további biztonsági intézkedéseket igénylő adatok különleges jelöléssel ellátott, Europol minősítési szint hatálya alá tartoznak. Az adatra csak akkor alkalmazható biztonsági szint, amennyiben az feltétlenül szükséges, illetve a biztonsági szint csak a szükséges időtartamra alkalmazható.
(4) A következő Europol minősítési szintek használandók:
a) „RESTREINT UE/EU RESTRICTED”: ez a minősítés azokra az adatokra és anyagokra alkalmazandó, amelyek engedély nélküli hozzáférhetővé tétele hátrányosan érintheti az Europol, az EU vagy egy vagy több tagállam érdekeit;
b) „CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL”: ez a minősítés azokra az adatokra és anyagokra alkalmazandó, amelyek engedély nélküli hozzáférhetővé tétele sértheti az Europol, az EU vagy egy vagy több tagállam alapvető érdekeit;
c) „SECRET UE/EU SECRET”: ez a minősítés azokra az adatokra és anyagokra alkalmazható, amelyek engedély nélküli hozzáférhetővé tétele súlyosan sértheti az Europol, az EU vagy egy vagy több tagállam alapvető érdekeit;
d) „TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET”: ez a minősítés azokra az adatokra és anyagokra alkalmazható, amelyek engedély nélküli hozzáférhetővé tétele rendkívül súlyosan sértheti az Europol, az EU vagy egy vagy több tagállam alapvető érdekeit.
Az ilyen minősített adatokat és anyagokat a minősítési jelölés alatt egy további jelzéssel kell ellátni („EUROPOL”), amely azt jelzi, hogy az adat vagy anyag az Europoltól származik. Minden Europol minősítési szint az Europolon belül alkalmazandó, meghatározott biztonsági csomagnak felel meg.
A biztonsági csomagok különböző védelmi szinteket nyújtanak az adatok tartalmától függően és azoknak a hátrányos következményeknek a figyelembevételével, amelyekkel az adatokhoz való jogosulatlan hozzáférés, illetve ezen információk jogosulatlan terjesztése vagy használata járhatna a tagállamok vagy az Europol érdekeire nézve.
Különböző minősítési szintű adatok összegyűjtésekor az alkalmazandó minősítési szintnek legalább ugyanolyan magasnak kell lennie, mint a legmagasabb szinten védett információhoz rendelt szint. Az adatcsoportnak mindenképpen lehet magasabb védelmi szintet biztosítani, mint az egyes részeinek biztosított védelem szintje.
A minősített dokumentum fordítását az eredetivel azonos minősítési szint, és az eredetivel azonos védelem illeti meg.
(5) Figyelmeztető jelölést lehet használni a további feltételek - mint például az információk terjesztésének meghatározott, információcserére szolgáló csatornákra való korlátozása, az embargó, vagy valamilyen, a szükséges ismeret elve alapján történő különleges terjesztés - meghatározására. A figyelmeztető jelölések meghatározását a biztonsági kézikönyv tartalmazza.
(6) A biztonsági csomagok - a biztonsági kézikönyvben megállapítottaknak megfelelően - különböző fizikai, technikai, szervezeti és igazgatási jellegű intézkedésekből állnak.
11. cikk
A minősítési szint kiválasztása
(1) A 10. cikknek megfelelően az Europol részére információkat szolgáltató tagállam felelős az ezen adatokra vonatkozó, megfelelő minősítési szint kiválasztásáért. Adott esetben az Europolnak történő adattovábbításkor az adatokat a tagállam a 10. cikk (4) bekezdésében említett Europol minősítési szinttel jelöli meg.
(2) A minősítési szint kiválasztása során a tagállamok figyelembe veszik az adatok saját nemzeti jogszabályaiknak megfelelő minősítését, az Europol megfelelő működéséhez szükséges operatív rugalmasság igényét, valamint azt a követelményt, hogy a bűnüldözési információ minősítése kivételt képez, és hogy amennyiben az ilyen információt minősíteni kell, ahhoz a lehető legalacsonyabb szintet kell rendelni.
(3) Amennyiben az Europol - a már birtokában lévő információk alapján - arra a következtetésre jut, hogy egy kiválasztott minősítési szint módosítást igényel (például egy alacsonyabb vagy magasabb minősítési szint alkalmazását, vagy egy korábban védelmi alapszint hatálya alá tartozó dokumentum minősítési szintjének megemelését), tájékoztatja az érintett tagállamot, és megállapodásra törekszik a megfelelő minősítési szintről. Ilyen megállapodás hiányában az Europol minősítési szintet nem határoz meg, nem változtat meg, nem emel meg, vagy szállít le.
(4) Amikor az Europol által létrehozott adatok valamely tagállam által szolgáltatott adatokon alapulnak, vagy ilyeneket tartalmaznak, az Europol az érintett tagállammal egyetértésben határozza meg, hogy elegendő-e a védelmi alapszint, vagy szükséges valamely Europol minősítési szint alkalmazása.
(5) Amikor az adatok magától az Europoltól származnak, és azok nem alapulnak valamely tagállam által szolgáltatott adatokon, és nem is tartalmaznak ilyeneket, az Europol - a Biztonsági Bizottság által megállapított kritériumok alapján - meghatározza az ezen adatokra vonatkozó megfelelő minősítési szintet. Szükség esetén az Europol ellátja az adatokat a megfelelő jelöléssel.
(6) A tagállamok és az Europol - amennyiben az adatok valamely tagállam alapvető érdekeit is érintik - konzultálnak arról az érintett tagállammal, hogy szükséges-e valamilyen minősítési szinttel ellátni a kérdéses adatokat, és ha igen, melyik minősítési szint alkalmazására kerüljön sor.
12. cikk
A minősítési szint megváltoztatása
(1) Egy tagállam, amely adatokat szolgáltatott az Europolnak, bármikor kérheti egy adott minősítési szint megváltoztatását, beleértve a minősítési szint megemelését vagy leszállítását is. Az Europol az érintett tagállam kívánságának megfelelően köteles a minősítési szintet megváltoztatni, emelni vagy leszállítani.
(2) Amint a körülmények ezt lehetővé teszik, az érintett tagállam kéri a szóban forgó minősítési szint leszállítását vagy megszüntetését.
(3) Az Europolnak adatokat szolgáltató tagállam megjelölheti a választott minősítési szint alkalmazásának időtartamát, továbbá az azt követően alkalmazandó minősítési szintnek bármely lehetséges módosítását is.
(4) Amennyiben az Europol a 11. cikk (4) bekezdésének megfelelően a védelmi alapszint vagy egy minősítési szint alkalmazását állapította meg, a védelmi alapszintet vagy a minősítési szintet az Europol kizárólag az érintett tagállammal egyetértésben változtathatja meg.
(5) Amennyiben a minősítési szintet az Europol a 11. cikk (5) bekezdésének megfelelően állapította meg, szükség esetén azt bármikor megváltoztathatja vagy megszüntetheti.
(6) Amennyiben olyan adatokat adtak át más tagállamoknak, amelynek minősítési szintjét e cikk rendelkezésének megfelelően megváltoztatták, az Europol értesíti a címzetteket a minősítési szint változásáról.
13. cikk
Feldolgozás, hozzáférés és biztonsági ellenőrzés
(1) Az adatokhoz való hozzáférés és azok birtoklása az Europol szervezetén belül olyan személyekre korlátozódik, akik számára - feladataik vagy kötelezettségeik okán - szükséges az ilyen jellegű adatokba való betekintés, illetve szükséges azok kezelése. Az információk feldolgozásával megbízott személyeknek megfelelő biztonsági tanúsítvánnyal kell rendelkezniük, továbbá különleges képzésben kell részesíteni.
(2) Minden olyan személynek, aki hozzáférést kaphat az Europol által feldolgozott, valamely minősítési szint hatálya alá tartozó adathoz - az Europol-határozat 40. cikke (2) bekezdésének és a biztonsági kézikönyv rendelkezéseinek megfelelően - biztonsági ellenőrzésen kell átesnie. A biztonsági koordinátor a biztonsági átvilágítási eljárás eredménye alapján, a biztonsági kézikönyv rendelkezéseire figyelemmel felhatalmazást ad azoknak a megfelelő nemzeti szinten ellenőrzésen átesett személyeknek, akik számára - feladataik vagy kötelezettségeik okán - szükséges az Europol minősítési szintű adatokba való betekintés. A biztonsági koordinátor rendszeresen felülvizsgálja a felhatalmazást. A biztonsági koordinátor megfelelő indokok fennállása esetén haladéktalanul visszavonhatja a felhatalmazást. A biztonsági koordinátor felel a (3) bekezdés végrehajtásának biztosításáért is.
(3) Senki sem férhet hozzá valamely minősítési szint hatálya alá tartozó adathoz anélkül, hogy átesett volna a megfelelő szintű biztonsági ellenőrzésen. Kivételes esetben azonban a biztonsági koordinátor a biztonsági tisztviselővel folytatott konzultációt követően:
a)
egyedi és korlátozott felhatalmazást adhat a „CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL” szinten ellenőrzött személyeknek, meghatározott adatokhoz való hozzáférésre a „SECRET UE/EU SECRET” minősítési szint alatt, amennyiben feladataik vagy kötelezettségeik miatt egy konkrét esetben szükséges számukra a magasabb Europol minősítési szintű adatokba való betekintés; vagy
b)
a (2) bekezdésben említett biztonsági ellenőrzés eredményének kézhezvételéig legfeljebb hat hónapos időtartamra ideiglenes felhatalmazást adhat a minősített adatokhoz való hozzáférésre, amennyiben az Europol érdekei úgy kívánják, és az illetékes nemzeti hatóságok értesítése megtörtént, és azok erre három hónapon belül nem reagáltak; a biztonsági koordinátor tájékoztatja az illetékes nemzeti hatóságokat az ilyen ideiglenes felhatalmazás megadásáról. Az ilyen ideiglenes felhatalmazás nem biztosít hozzáférést a „SECRET UE/EU SECRET” és az ennél magasabb minősítésű adatokhoz.
(4) Nem adható ilyen felhatalmazás, ha valamely tagállam az érintett adat továbbításakor kikötötte, hogy a kérdéses adatra vonatkozóan a biztonsági koordinátor nem élhet a (3) bekezdés szerinti mérlegelési jogkörével.
14. cikk
Harmadik felek
A harmadik felekkel való titoktartási megállapodások, vagy az Europol-határozat 22. cikkének (4) bekezdése és 23. cikkének (7) bekezdése szerinti megállapodások megkötésekor az Europol figyelembe veszi az e szabályzatban és a biztonsági kézikönyvben lefektetett elveket, amelyeket ennek megfelelően alkalmazni kell az említett harmadik felekkel kicserélt információkra.
IV. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
15. cikk
A szabályzat felülvizsgálata
Az e szabályzat módosításaira irányuló javaslatokat az igazgatótanács - az Europol-határozat 40. cikkének (1) bekezdésében meghatározott eljárásnak megfelelően - a Tanács általi elfogadásukra tekintettel mérlegeli.
16. cikk
Hatálybalépés
Ez a szabályzat 2010. január 1-jén lép hatályba.
Kelt Brüsszelben, 2009. november 30-án.