A Tanács 520/94/EK rendelete
(1994. március 7.)
a mennyiségi kontingensek kezelésére vonatkozó közösségi eljárás létrehozásáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 113. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára,
mivel a mennyiségi kontingensek kezelésére vonatkozó közös eljárás létrehozásáról szóló, 1970. május 25-i 1023/70/EGK tanácsi rendelet [1] a kontingensek tagállamok közötti felosztása alapján létrehozott a Közösség vonatkozásában egy, a mennyiségi kontingensek kezelésére vonatkozó eljárást, amely az érintett árukra vonatkozóan előidézheti a közösségi piac felosztását és a belső határok ellenőrzését;
mivel a Szerződés 7a. cikke értelmében 1993. január 1. óta a belső piac egy olyan belső határok nélküli térség, amelyben biztosított az áruk, a személyek, a szolgáltatások és a tőke szabad mozgása;
mivel a mennyiségi kontingensek kezelésének olyan új rendszerét kell létrehozni, amely megfelel e célkitűzésnek és, összhangban az Európai Közösségek Bírósága által megállapított iránymutatásokkal, az egységes közös kereskedelempolitika elvén alapul;
mivel több felosztási módszer közül kell választani olyan követelmények szem előtt tartásával, mint a közösségi piac helyzete, az érintett termék típusa, a szállító ország egyedi jellemzői és a Közösség nemzetközi kötelezettségei, különösen azok, amelyek lehetővé teszik a hagyományos kereskedelmi forgalom érvényesülését;
mivel a behozatali és kiviteli kontingensek kezelésének olyan rendszeren kell nyugodnia, amelyben a tagállamok az engedélyeket a közösségi szinten meghatározott mennyiségi követelményeknek megfelelően bocsátják ki;
mivel a kezelési eljárásnak biztosítania kell, hogy minden kérelmező tisztességesen hozzáférhessen a kontingensekhez, és mivel a kibocsátott okmánynak olyannak kell lennie, amelyet a Közösség egész területén alkalmazni lehet;
mivel fel kell állítani egy bizottságot, amely e rendelet végrehajtása céljából szoros és hatékony együttműködést biztosít a tagállamok és a Bizottság között;
mivel e rendelet rendelkezései és az ennek végrehajtására szolgáló rendelkezések a szakmai titoktartásra vonatkozóan nem sérthetik a hatályos nemzeti és közösségi szabályokat;
mivel ki kell zárni e rendelet alkalmazási köréből a Szerződés II. mellékletében felsorolt termékeket, valamint a textil- és más olyan termékeket, amelyek egyedi, a kontingensek kezelése tekintetében különleges rendelkezéseket megállapító közös rendelkezések hatálya alá tartoznak;
mivel e rendelet az 1023/70/EGK rendelet helyébe lép és az említett rendeletet emiatt hatályon kívül kell helyezni; mivel az 1024/70/EGK [2] rendelettel a Tanács az 1023/70/EGK rendeletet Franciaország tengerentúli megyéire alkalmazta; mivel a továbbiakban már nincs szükség külön szabályozásra, hiszen az e rendeletben megállapított közös rendelkezések a Szerződés 227. cikkének meghatározása szerint a Közösség teljes területére vonatkoznak; mivel ezért az 1024/70/EGK rendeletet hatályon kívül kell helyezni,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. RÉSZ
ÁLTALÁNOS KEZELÉSI ELVEK
1. cikk
(1) E rendelet a Közösség által létesített mennyiségi kiviteli és behozatali kontingensek - a továbbiakban: kontingensek - kezelését szabályozza, akár autonómok, akár egyezményesek.
(2) E rendelet nem vonatkozik a Szerződés II. mellékletében felsorolt termékekre és azon termékekre sem, amelyek egyedi, a kontingensek kezelése tekintetében különleges rendelkezéseket megállapító közös import- vagy exportintézkedések hatálya alá taroznak.
2. cikk
(1) Megnyitásukat követően a kontingenseket a lehető legrövidebb időn belül fel kell osztani a kérelmezők között. A 23. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően születhet olyan döntés, hogy a felosztás külön csoportokban történjen.
(2) A kontingenseket többek között a következő módszerek valamelyikének vagy azok kombinációja felhasználásával lehet kezelni:
a) a hagyományos kereskedelmi forgalmon alapuló módszer, a 6-11. cikknek megfelelően;
b) a kérelmek benyújtási sorrendjén alapuló módszer ("érkezési sorrendben történő kiszolgálás elve"), a 12. cikknek megfelelően;
c) a kérelmek benyújtásakor igényelt mennyiségek arányában történő felosztási módszer (az "egyidejű vizsgálat" eljárását alkalmazva), a 13. cikknek megfelelően.
(3) Az alkalmazandó felosztási módszert a 23. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell meghatározni.
(4) Amennyiben nyilvánvaló, hogy a (2) bekezdésben jelzett módszerek egyike sem felel meg a megnyitott kontingens különleges követelményeinek, a Bizottság a 23. cikkben megállapított eljárás szerint határozza meg a megfelelő módszert.
(5) Az el nem osztott, ki nem jelölt vagy fel nem használt mennyiségeket a 14. cikkel összhangban újra elosztják, annak érdekében, hogy azok felhasználását még időben, a kontingens által lefedett időszak vége előtt lehetővé tegyék.
(6) A kontingensek megállapításakor elfogadott eltérő rendelkezések hiányában, a kontingens által érintett termékek szabad forgalomba bocsátása vagy kivitele függ annak a behozatali vagy kiviteli engedélynek a bemutatásától, amelyet a tagállamok az e rendeletnek megfelelően állítanak ki.
(7) A tagállamok kijelölik azon közigazgatási hatóságokat, amelyek az e rendelettel rájuk ruházott intézkedések végrehajtásáért felelősek. A tagállamok értesítik a Bizottságot a kijelölt hatóságokról.
3. cikk
A Bizottság értesítést tesz közzé a kontingensek megnyitásáról az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában, amelyben közzéteszi a kiválasztott felosztási módszert, az engedélykérelmek szükséges feltételeit, azok benyújtási határidőit és azon illetékes hatóságok listáját, amelyekhez a kérelmeket meg kell küldeni.
4. cikk
(1) Minden közösségi importőr és exportőr, függetlenül attól, hogy a Közösségen belül hol telepedett le, egyetlen engedélykérelmet nyújthat be minden egyes kontingensre vagy kontingenscsoportra vonatkozóan a választása szerinti tagállam illetékes hatóságához, e kérelmet az érintett tagállam hivatalos nyelvén vagy nyelvein tölti ki.
Amennyiben a kontingens a Közösség egy vagy több területére korlátozódik, a kérelmet a kérdéses terület(ek) tagállamának/tagállamainak illetékes hatóságaihoz kell benyújtani.
(2) Az engedélykérelmeket a 23. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően meghatározott rendelkezésekkel összhangban kell benyújtani.
5. cikk
A Bizottság biztosítja, hogy figyelembevéve a kontingens által érintett termék természetét, a kiállítandó engedélyek gazdaságilag jelentős mennyiségekre vonatkoznak.
II. RÉSZ
A KÜLÖNBÖZŐ KEZELÉSI MÓDSZEREKRE VONATKOZÓ EGYES SZABÁLYOK
A . fejezet
A hagyományos kereskedelmi forgalmon alapuló módszer
6. cikk
(1) Amennyiben a kontingensek felosztása figyelembe veszi a hagyományos kereskedelmi forgalmat, a kontingensek egy részét fenntartják a hagyományos importőrök és exportőrök részére, míg másik részüket fenntartják az egyéb importőrök és exportőrök számára.
(2) Azon importőröket és exportőröket lehet hagyományosnak tekinteni, amelyek fel tudják mutatni, hogy egy előző időszak során, az ún. "referencia-időszakban", a Közösségbe behoztak vagy onnan kivittek kontingens által érintett terméket vagy termékeket.
(3) A 23. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően határozzák meg a hagyományos importőrök vagy exportőrök számára fenntartott részt, a referencia-időszakot és a többi kérelmező között felosztott hányadot.
(4) 1996. december 31-ig a Bizottság biztosítja, hogy az egyéb kérelmezők számára fenntartott hányad kellő és méltányos juttatást jelentsen azon helyzetben, amelyet a nemzeti korlátozások alkalmazásával hoztak létre az import közös szabályairól szóló, 1982. február 5-i 288/82/EGK tanácsi rendelet [3] és a közösségi szinten nem liberalizált, állami kereskedelmű országokból származó termékekre vonatkozó behozatali rendelkezésekről szóló, 1983. november 14-i 3420/83/EGK tanácsi rendelet [4] alapján.
(5) A felosztás a 7-11. cikkben meghatározott elvekkel összhangban történik.
7. cikk
Annak érdekében, hogy jogosultak legyenek a számukra fenntartott kontingenshányadból való részesedésre, valamint, hogy bizonyítsák a referencia-időszakban teljesített kivitelt vagy behozatalt, a hagyományos importőrök vagy exportőrök az engedélykérelemhez a következőket csatolják:
- az érintett importőr vagy exportőr nevére kiállított szabad forgalomba bocsátási vagy kiviteli nyilatkozat eredetijének hitelesített másolata, vagy adott esetben azon gazdasági szereplő ilyen okmányai, akinek tevékenységét az importőr vagy exportőr átvette,
- bármely, a Bizottság által a 23. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően meghatározott ezzel egyenértékű bizonyíték.
8. cikk
Az érintett kontingensek megnyitásáról szóló értesítésben meghatározott időszak alatt a tagállamok tájékoztatják a Bizottságot a behozatal vagy a kivitel iránti kérelmek számáról és teljes mennyiségéről, lebontva a hagyományos importőrökre és exportőrökre, valamint az egyéb importőrökre és exportőrökre, továbbá tájékoztatják a Bizottságot a kérelmezők által, a referencia-időszak alatt teljesített korábbi behozatal és kivitel mennyiségéről.
9. cikk
A Bizottság megvizsgálja a tagállamok által nyújtott információt és ezzel egyidejűleg a következők szerint kialakítja azon mennyiségi követelményeket, amelyeknek a hagyományos kiviteli és behozatali kérelmeknek meg kell felelniük:
- amennyiben az összes kérelem egyenlő vagy kevesebb, mint a hagyományos importőrök vagy exportőrök számára fenntartott mennyiség, a kérelmek mindegyikét teljesítik,
- amennyiben az összes kérelem meghaladja a hagyományos importőrök vagy exportőrök számára fenntartott mennyiséget, a kérelmeket arányosan teljesítik, az egyes kérelmezőknek a teljes referenciabehozatal vagy -kivitel mennyiségéből való részesedése alapján számolva,
- amennyiben e mennyiségi követelmény alkalmazása nagyobb mennyiség kiosztását eredményezné, mint amennyire a kérelmek vonatkoztak, a többletmennyiséget a 14. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően újra elosztják
10. cikk
A nem hagyományos importőrök vagy exportőrök számára fenntartott kontingenshányadot a 12. cikknek megfelelően osztják fel.
11. cikk
Amennyiben a hagyományos importőrök vagy exportőrök részéről nem érkezik kérelem, a kérelmező importőrök vagy exportőrök hozzáférhetnek az érintett teljes kontingenshez vagy kontingenscsoporthoz.
Ilyen esetekben a felosztás a 12. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően történik.
B . fejezet
A kérelmek benyújtási sorrendjén alapuló módszer
12. cikk
(1) Mivel a kontingenst vagy a kontingenscsoportot az "érkezési sorrendben történő kiszolgálás elve" alapján osztják fel, a Bizottság a 23. cikkben megállapított eljárást alkalmazza azon mennyiség meghatározására, amelyre az egyes gazdasági szereplők jogosultak a kontingens kimerüléséig.
E minden egyes gazdasági szereplő vonatkozásában egyforma mennyiség meghatározásakor figyelembe veszik, hogy tekintettel az érintett termék természetére, gazdaságilag jelentős mennyiségeket jelöljenek ki.
(2) Miután az illetékes hatóságok ellenőrizték a még rendelkezésre álló közösségi egyenleget, minden egyes importőrnek vagy exportőrnek kijelölik az (1) bekezdésnek megfelelően megállapított mennyiséget.
(3) Amennyiben az engedélyek jogosultjai bizonyítani tudják, hogy valóban kivitték vagy behozták azon teljes mennyiséget, amelyre engedélyt kaptak vagy annak egy, a 23. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően meghatározott hányadát, benyújthatnak egy új engedélykérelmet. E kérelmet a korábbiakkal megegyező feltételek szerint kezelik. Ezen eljárást a kontingens kimerüléséig lehet ismételni.
(4) Annak biztosítása érdekében, hogy a kérelmezők a kontingensekhez egyenlő mértékben férhessenek hozzá, a Bizottság a kontingens megnyitásáról szóló értesítésben meghatározza a rendelkezésre álló közösségi egyenleg hozzáférésének időpontjait és időtartamait.
C . fejezet
Az igényelt mennyiségek arányában történő felosztási módszer
13. cikk
(1) Amennyiben a kontingenst a kérelmezett mennyiségek arányában osztják fel, a tagállamok illetékes hatóságai tájékoztatják a Bizottságot azon engedélykérelmekről, amelyek a 23. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően meghatározott határidők és feltételek szerint hozzájuk beérkeztek.
Ezen információ tartalmazza a kérelmezők számát és a kérelmezett teljes mennyiséget.
(2) A 23. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően meghatározott határidőn belül a Bizottság megvizsgálja a tagállamok illetékes hatóságai által benyújtott információt és meghatározza az érintett kontingens vagy kontingenscsoport azon mennyiségeit, amelyekre az említett hatóságok behozatali vagy kiviteli engedélyeket adhatnak ki.
(3) Amennyiben az összes engedélykérelem egyenlő vagy kevesebb, mint a kérdéses kontingens mennyisége, a kérelmek mindegyikét teljesítik.
(4) Amennyiben az összes kérelem meghaladja a kérdéses kontingens mennyiségét, a kérelmeket a kérelmezett mennyiségek arányában teljesítik.
D . fejezet
Az újrafelosztásra szánt mennyiségek kiosztása
14. cikk
(1) Az újrafelosztásra szánt mennyiségeket a Bizottság határozza meg a tagállamok által a 20. cikk értelmében rendelkezésre bocsátott információ alapján.
(2) Amennyiben a kontingenst már kezdetben felosztották a 12. cikkben megállapított módszer alkalmazásával, a Bizottság a még rendelkezésre álló mennyiségekhez azonnal hozzáadja az újrafelosztásra szánt mennyiségeket, vagy arra használja fel őket, hogy kimerülése esetén helyreállítsa a kontingenst.
(3) Amennyiben a kontingens kezdeti felosztása egy másik módszer alkalmazásával történt, az újrafelosztásra szánt mennyiségeket a 23. cikkben meghatározott eljárásnak megfelelően állapítják meg.
Ez esetben a Bizottság kiegészítő értesítést tesz közzé az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában.
III. RÉSZ
A KIVITELI VAGY BEHOZATALI ENGEDÉLYEKRE VONATKOZÓ SZABÁLYOK
15. cikk
(1) Amennyiben a 12. cikkben megállapított módszert alkalmazzák, a tagállamok azonnal kiállítják az engedélyeket a rendelkezésre álló közösségi egyenleg ellenőrzését követően.
(2) Egyéb esetekben:
- a Bizottság a 23. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően meghatározott időszakon belül értesíti a tagállamok illetékes hatóságait azon mennyiségekről, amelyekre engedélyt állítanak ki a különböző kérelmezőknek. Erről a többi tagállamot is értesíti;
- a tagállamok illetékes hatóságai behozatali vagy kiviteli engedélyeket állítanak ki a Bizottság határozatáról szóló értesítést követő tíz munkanapon belül vagy a Bizottság által meghatározott határidőn belül;
- az említett hatóságok a behozatali vagy kiviteli engedélyek kiállításáról tájékoztatják a Bizottságot.
16. cikk
A 23. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően az engedélyek kiállítása biztosíték nyújtásától függhet.
17. cikk
(1) A behozatali vagy kiviteli engedélyek felhatalmazást adnak a kontingens által érintett termékek behozatalára vagy kivitelére, és érvényesek a Közösség egész területén, függetlenül attól, hogy a behozatal vagy kivitel helyeként a gazdasági szereplők a kérelemben mit jelöltek meg.
Amennyiben a kontingens a Közösség egy vagy több területére korlátozódik, a behozatali vagy kiviteli engedélyek csak kérdéses terület(ek) tagállamában/tagállamaiban érvényesek.
(2) A tagállamok illetékes hatóságai által kiállítandó behozatali vagy kiviteli engedélyek érvényességi ideje négy hónap. A 23. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően azonban ettől eltérő érvényességi időt is meg lehet állapítani.
(3) A behozatali vagy kiviteli engedély jogosultjai - kérésükre - kivonatot kaphatnak az engedélyekről azon illetékes hatóságoktól, amelyek az engedélyt az érintett tagállamban kiállították.
E kivonatok azon mennyiség erejéig, amelyre az engedélyt kiállították ugyanolyan joghatással rendelkeznek, mint azon engedélyek, amelyek alapján őket készítették.
(4) A behozatali vagy kiviteli engedélyekre vonatkozó kérelmeket, az engedélyeket és a kivonatokat olyan nyomtatványra készítik, amely megfelel egy, a 23. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kialakított minta jellemzőinek.
18. cikk
A 23. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően elfogadott különös rendelkezések sérelme nélkül azon személy, akinek a nevére kiállították, nem adhatja kölcsön vagy ruházhatja át a behozatali vagy kiviteli engedélyeket és azok kivonatait, sem ellenszolgáltatás fejében, sem ingyenesen.
19. cikk
(1) A teljesen vagy részben fel nem használt behozatali vagy kiviteli engedélyeket, a vis maior esetét kivéve, vissza kell szolgáltatni a kiállító tagállam illetékes hatóságának legkésőbb a lejáratukat követő 10 munkanapon belül.
(2) Amennyiben a behozatali vagy kiviteli engedélyek kiállítása biztosíték nyújtásától függ, a biztosíték elvész, a vis maior esetét kivéve, ha az (1) bekezdésben említett határidőt nem tartják be.
20. cikk
A tagállamok illetékes hatóságai tájékoztatásuk után haladéktalanul, és minden esetben az engedélyek lejárati időpontját követően legkésőbb 20 napon belül értesítik a Bizottságot azon kontingensmennyiségekről, amelyeket felállítottak, de nem használtak fel, annak érdekében, hogy azokat a 2. cikk (5) bekezdésének megfelelően újra felosszák.
21. cikk
A tagállamok illetékes hatóságai minden hónap végéig tájékoztatják a Bizottságot a kontingens által érintett termékek azon mennyiségéről, amelyeket a megelőző hónap során behoztak vagy kivittek.
IV. RÉSZ
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
22. cikk
A Bizottságot egy bizottság segíti, amely a tagállamok képviselőiből áll, és amelyben az elnöki tisztet a Bizottság képviselője látja el.
23. cikk
(1) Amennyiben az e cikkben megállapított eljárásra hivatkoznak, a Bizottság képviselője tervezetet nyújt be a bizottság számára a meghozandó intézkedésekről. A bizottság, az elnöke által az ügy sürgősségére tekintettel megállapított határidőn belül, véleményt nyilvánít a tervezetről. A véleményt a Szerződés 148. cikkének (2) bekezdésében a Tanácsnak a Bizottság javaslata alapján elfogadandó határozataira előírt többséggel kell meghozni.
A bizottságban a tagállamok képviselőinek szavazatait az említett cikkben meghatározott módon kell súlyozni. Az elnök nem szavazhat.
(2) a) A Bizottság intézkedéseket fogad el, amelyeket azonnal alkalmazni kell.
b) Ha azonban az intézkedések nincsenek összhangban a bizottság véleményével, azokat a Bizottság haladéktalanul továbbítja a Tanácsnak.
Ez esetben a Bizottság elhalaszthatja az általa elhatározott intézkedések alkalmazását az ilyen továbbítás időpontjától számított egy hónapot meg nem haladó időszakra.
A Tanács minősített többségi határozat alapján eltérő határozatot hozhat az előző albekezdésben említett határidőn belül.
24. cikk
Az e rendelet alkalmazására vonatkozó eljárásokat a Bizottság a 23. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően fogadja el. Ezek különösen a felosztás módszereinek végrehajtását, a tagállamok illetékes hatóságai által továbbítandó információt és azon intézkedéseket határozzák meg, amelyek célja az e rendeletnek való megfelelés biztosítása.
25. cikk
(1) E rendelet értelmében a Tanács, a Bizottság vagy a tagállam által kapott információt csak a kért célra szabad felhasználni.
(2) A Tanács, a Bizottság és a tagállamok, vagy az ezek nevében eljáró személyek nem tárhatnak fel olyan információt, amely tekintetében megfelelően megalapozott, bizalmas kezelés iránti kérelmet nyújtottak be, kivéve ha erre vonatkozóan az információt adó fél kifejezett felhatalmazást ad.
(3) E cikk nem zárja ki azt, hogy a közösségi hatóságok általános jellegű információt, különösen olyan okokat tárjanak fel, amelyeken az e rendelet szerint hozott döntések alapulnak, vagy olyan bizonyítékokat, amelyekkel érvelésüket alá lehet támasztani jogviták esetében. Az ilyen feltárásnál azonban figyelemmel kell lenni az érintett feleknek az üzleti titkok megőrzésére vonatkozó jogos érdekeire.
26. cikk
A tagállamok és a Bizottság ellátják egymást a szükséges információval és együttműködnek e rendelet alkalmazásában. A kommunikációs és az információszolgáltatási eljárásokat, szükség esetén, a 23. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően állapítják meg.
27. cikk
Az 1023/70/EGK és az 1024/70/EGK rendelet hatályát veszti. A hatályon kívül helyezett rendeletekre történő hivatkozásokat az e rendeletre történő hivatkozásként kell tekinteni.
28. cikk
Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában történő kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 1994. március 7-én.