A Tanács 110/76/EGK rendelete
(1976. január 19.)
a halászati termékekre nyújtott export-visszatérítés odaítélésére vonatkozó általános szabályok és e visszatérítések összegének rögzítésére vonatkozó feltételek megállapításáról
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,
tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel a halászati termékek piacának közös szervezéséről szóló, 1976. január 19-i 100/76/EGK tanácsi rendeletre [1] és különösen annak 23. cikke (3) bekezdésére,
tekintettel a Bizottság javaslatára,
mivel a 100/76/EGK rendelet 23. cikkének (1) bekezdése lehetővé teszi a rendelet 1. cikkének (2) bekezdésében felsorolt termékek gazdaságilag jelentős kiviteléhez szükséges mértékű export-visszatérítés rögzítését;
mivel a halászati termékek vonatkozásában a közös piacszervezés alá tartozó termékekre nyújtott export-visszatérítést olyan szempontok figyelembevételével kell rögzíteni, amelyek, a közös piacszervezésnek általános céljait szem előtt tartva, lehetővé teszik ezen termékek Közösségben, illetve a nemzetközi kereskedelemben érvényes árai közötti különbség fedezetének megteremtését; mivel ehhez figyelembe kell venni az ilyen termékek Közösségen belüli kínálatának helyzetét és a mindenkori árakat, valamint a nemzetközi kereskedelemben érvényesíthető árakat; mivel rendelkezni kell olyan tényezők alkalmazásának lehetőségéről, amelyeket figyelembe kell venni a halászati termékekre nyújtott visszatérítés összegének kiszámításakor;
mivel az árak alakulásának figyelembevételéhez az árakat az általános elvekkel összhangban kell meghatározni; mivel ehhez a világpiaci árak meghatározása során figyelembe kell venni a harmadik országok piacain és az áru rendeltetésének országaiban uralkodó árakat, a harmadik országokban rögzített termelői árakat és a közösségi határparitáson számított árakat; mivel a közösségi árakat a Közösség reprezentatív piacain uralkodó árak és a kiviteli árak alapján kell meghatározni;
mivel rendelkezni kell arról, hogy az egyes rendeltetési országokban, a behozatalra vonatkozó különleges feltételekre való tekintettel, a termékek rendeltetési országától függően változtathassanak a költség-visszatérítés összegén;
mivel a Közösség termelői által kifogott hal akkor is a Közösség területéről származó terméknek minősül, ha azt a Közösség vámterületén kívül levő kikötőkben rakodják ki; mivel azonban az ellenőrzés lehetőségének megteremtése érdekében költség-visszatérítés csak a Közösség vámterületén levő kikötőkben kirakodott halra nyújtható, ahogyan a csatlakozási okmány [2] által módosított 1496/68/EGK rendelet [3] meghatározza;
mivel ahhoz, hogy a Közösség exportőrei számára a visszatérítés összegét és a visszatérítésre jogosult termékek jegyzékét illetően bizonyos állandóságot és biztonságot teremtsenek, lehetővé kell tenni, hogy a jegyzék és az összegek egy viszonylag hosszabb, a szokásos kereskedelmi gyakorlatnak megfelelően meghatározott ideig maradjanak érvényben;
mivel a Közösség kereskedői között érvényesülő verseny torzulásait kerülendő, a Közösség egész területén meg kell teremteni a működés egységes igazgatási feltételeit; mivel nem indokolt a visszatérítés ott, ahol a szóban forgó termékeket harmadik országokból hozzák be, majd újra harmadik országba viszik ki,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Ez a rendelet megállapítja a 100/76/EGK rendelet 1. cikkének (2) bekezdésében felsorolt termékekre vonatkozó export-visszatérítések meghatározásának és nyújtásának általános szabályait.
2. cikk
A visszatérítés rögzítése során az alábbiakat kell figyelembe venni:
a) az alábbiakra vonatkozó fennálló helyzet és annak várhatóalakulása:
- a halászati termékek árai és kínálata a Közösség piacán,
- a halászati termékek világpiaci árai;
b) a halászati termékek vonatkozásában a közös piacszervezés céljai - az ezen a piacon érvényesülő árak és a kereskedelem egyensúlyának és természetes fejlődésének fenntartása;
c) legkisebb értékesítési költségek és a Közösség piacai, valamint a Közösség területén levő kikötők, illetve egyéb kiviteli pontok közötti legkisebb szállítási költség, valamint a termékeknek a rendeltetési országok piacain történő elhelyezése során felmerült költségek; valamint
d) a javasolt export gazdasági jelentősége.
3. cikk
(1) A Közösség piacán uralkodó árak meghatározása során azokat az uralkodó árakat kell figyelembe venni, amelyek a kivitel szempontjából a legkedvezőbbek.
(2) A világpiaci árak meghatározása során az alábbiakat kell figyelembe venni:
a) a fő importőr harmadik országok piacain uralkodó árak;
b) a fő exportőr harmadik országokban rögzített termelői árak; valamint
c) a közösségi határparitáson számított árak.
4. cikk
Amennyiben a világpiaci helyzet vagy bizonyos piacok konkrét követelményei ezt szükségessé teszik, a visszatérítés összege a szóban forgó termékek rendeltetésétől függően módosítható.
5. cikk
Az export-visszatérítésre jogosult termékek jegyzékét és az ilyen visszatérítés összegét legalább háromhavonként kell rögzíteni.
6. cikk
Nem jogosultak visszatérítésre azok a Közösségből származó termékek, amelyeket közvetlenül a halászhajókról raknak ki a Közösség vámterületén kívüli kikötőkben.
7. cikk
(1) A visszatérítést az alábbiakra vonatkozó bizonyítékok bemutatása fejében fizetik ki:
- a termékeket a Közösség területéről exportálták, valamint
- a termékek a Közösség területéről származnak.
(2) Azokban az esetekben, amelyekre a 4. cikk rendelkezései vonatkoznak, a visszatérítést ennek a cikknek az (1) bekezdésében meghatározott feltételek alapján fizetik ki, amennyiben bizonyított, hogy a termékek elérték azt a rendeltetési helyet, amelynek vonatkozásában a visszatérítés összegét megállapították.
Ennek a cikknek a (3) bekezdésében említett eljárással összhangban meg lehet határozni bizonyos kivételeket, feltéve, hogy a megfogalmazott feltételek a fentiekkel egyenértékű garanciákat kínálnak.
(3) A 100/76/EGK rendelet 32. cikkében meghatározott eljárással összhangban kiegészítő rendelkezések bevezetésére kerülhet sor.
8. cikk
(1) A halászati termékekre nyújtott export-visszatérítésre vonatkozó általános szabályok és ezen visszatérítések összegének rögzítésére vonatkozó követelmények megállapításáról szóló, 1971. január 26-i 165/71/EGK tanácsi rendelet [4] ezennel hatályát veszti.
(2) Az (1) bekezdés által hatályon kívül helyezett rendeletre való hivatkozásokat az e rendeletre való hivatkozásokként kell értelmezni.
9. cikk
Ez a rendelet 1976. február 1-jén lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 1976. január 19-én.