A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2009. június 17.)
a mezőgazdasági szövetkezetek és a mezőgazdasági üzemek magas tartozásainak Lazio tartományban (Olaszország) az 52/1994. sz. tartományi törvény alapján végrehajtott konszolidálásáról és a 2001. május 10-i, 10. sz. tartományi törvény 257. cikke szerinti refinanszírozásáról
(az értesítés a C(2009) 4525. számú dokumentummal történt)
(Csak az olasz nyelvű szöveg hiteles)
(2010/27/EK)
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 88. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére,
miután felhívta az érintetteket, hogy a fenti cikk értelmében tegyék meg észrevételeiket,
mivel:
I. AZ ELJÁRÁS
(1)
2001. szeptember 11-i keltezésű, 2001. szeptember 13-án iktatott levelében Olaszország Európai Unió melletti állandó képviselete az EK-Szerződés 88. cikkének (3) bekezdése értelmében tájékoztatta a Bizottságot az 1994. október 31-i, 52. sz. tartományi törvény 2. cikkét módosító 2001. május 10-i, 10. sz. tartományi törvény 257. cikkének szövegéről.
(2)
2002. április 19-i keltezésű, 2002. április 22-én iktatott levelében Olaszország Európai Unió melletti állandó képviselete elküldte a Bizottságnak a fenti rendelkezésekre vonatkozó, a 2001. november 9-i levélben az olasz hatóságoktól kért kiegészítő információkat.
(3)
Az információk áttekintését követően, 2002. június 17-i levelükben a Bizottság szolgálatai kérték az olasz hatóságokat, hogy négy héten belül szolgáltassanak további információkat.
(4)
Mivel a 2002. június 17-i levélben kitűzött határidőn belül semmiféle választ sem kaptak, a Bizottság szolgálatai 2003. augusztus 19-i újabb levelükben ismételten kérték az olasz hatóságokat, hogy adják meg a korábban kért információkat.
(5)
2003. október 23-i keltezésű, 2003. október 29-én iktatott levelében Olaszország Európai Unió melletti állandó képviselete elküldte a Bizottságnak a 2002. június 17-i levélben az olasz hatóságoktól kért kiegészítő információkat.
(6)
2003. december 11-i levelében a Bizottság tájékoztatta Olaszországot azon döntéséről, miszerint a 2001. május 10-i, 10. sz. tartományi törvény (a továbbiakban: 10/01. sz. törvény) 257. cikkének rendelkezéseire vonatkozóan, továbbá az 1998. január 1. és 2001. május 20. (a fenti, 10/01. sz. törvény hatálybalépésének kelte) között, a fenti cikk értelmében a költségvetésből refinanszírozandó támogatások programja keretében folyósított támogatások tekintetében megindítja az EK-Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárást (1).
(7)
Az eljárás megindításáról szóló bizottsági határozat megjelent az Európai Unió Hivatalos Lapjában (2). A Bizottság felhívta az érintetteket, hogy tegyék meg érdemi észrevételeiket.
(8)
A Bizottság nem kapott egyetlen észrevételt sem az érintettektől. Az olasz hatóságok mindazonáltal az EK-Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás megindítása után tett észrevételeik pontosítása céljából találkoztak a Bizottság szolgálataival.
(9)
2009. április 3-i e-mail üzenetében Olaszország Európai Unió melletti állandó képviselete elküldte a Bizottságnak az olasz hatóságok levelét, amely összefoglalja az előző bekezdésben említett találkozón elhangzottakat.
II. TÉNYÁLLÁS
(10)
A 10/01 sz. törvény 257. cikke 400 millió líra (206 583 EUR) összegű kiegészítő alap elkülönítését irányozza elő a tizenöt éves kölcsönök kamattámogatására, a mezőgazdasági szövetkezetek és társulásaik, továbbá a mezőgazdasági üzemek magas tartozásainak konszolidálása érdekében, az 1996. április 29-i 13. sz. törvénnyel (a továbbiakban: 13/96. sz. törvény) módosított 1994. október 31-i, 52. sz. tartományi törvény (a továbbiakban: 52/94. sz. törvény) értelmében. A fenti törvénycikk módosítja továbbá az 52/94. sz. törvény 2. cikkét is, kiterjesztve a törvényben előirányzott támogatások igénybevételének lehetőségét a 2000. december 31-én fennálló magas tartozásokra. Végül pedig egy olyan záradékot is tartalmaz, amelynek értelmében az előirányzott támogatások csak az EK-Szerződés 87. és 88. cikke értelmében lefolytatott bizottsági vizsgálat pozitív eredményének Lazio tartomány hivatalos lapjában történő közzétételét követően lépnek hatályba.
(11)
A konszolidálás jogalapját képező 52/94. sz. törvény a következőket irányozta elő:
a)
a tizenöt éves kölcsönök kamattámogatása formájában nyújtandó támogatás mezőgazdasági szövetkezetek és társulásaik részére, az állami támogatás nélküli finanszírozásokból származó magas tartozások konszolidálása céljából (az 1. cikk (1) bekezdése);
b)
a tizenöt éves kölcsönök kamattámogatása formájában nyújtandó támogatás mezőgazdasági üzemek részére, a már megvalósított beruházásokból származó magas tartozások konszolidálása céljából (az 1. cikk (2) bekezdése);
c)
pénzügyi támogatás formájában nyújtandó támogatás szövetkezetek és társulásaik részére másik szövetkezeti szervezettel történő fúzió vagy abba való beolvadás esetén, a fenti szövetkezetek vagy a társulások éves beszámolójában szereplő tartozások 50 %-áig, a szóban forgó tartozások kiegyenlítése céljából (4. cikk);
d)
magas tartozások alatt az állami támogatás nélkül felvett, a törvény hatálybalépésének időpontjában fennálló, rövid, közép- és hosszú lejáratú bankhitelekből származó tartozások értendők.
(12)
A szóban forgó törvényben előirányzott támogatások tekintetében a Bizottság megindította az EK-Szerződés 88. cikkének (korábbi 93. cikk) (2) bekezdése szerinti vizsgálati eljárást (3), mivel nem volt biztos abban, hogy ezek a támogatások megfelelnek azoknak a kritériumoknak, amelyeken a Bizottság korábbi vizsgálata alapult.
(13)
A fenti kritériumok értelmében a Bizottság ezt a típusú pénzügyi támogatást működési támogatásnak tekintette, amely támogatások általánosságban csak akkor lehettek összeegyeztethetőek a közös piaccal, ha kielégítették az alábbi három feltételt:
a)
a támogatásoknak már végrehajtott beruházások finanszírozására kötött kölcsönszerződésekből származó magas tartozásokra kell vonatkozniuk;
b)
a kölcsönszerződések megkötésének időpontjában esetlegesen folyósított támogatások és a szóban forgó támogatások együttes összege nem haladhatta meg a Bizottság által általában elfogadott százalékos arányt, azaz:
-
az elsődleges mezőgazdasági ágazatban végrehajtott beruházások esetében a 35 %-ot, a 75/268/EGK tanácsi irányelv (4) értelmében hátrányos helyzetű területeken pedig a 75 %-ot,
-
a mezőgazdasági termékek feldolgozásával vagy forgalomba hozatalával kapcsolatos beruházások esetében az 55 %-ot (vagy a 75 %-ot az 1. célkitűzés területein) az ágazati programoknak vagy a 866/90/EGK tanácsi rendelet (5) 1. cikkében felsorolt célkitűzések egyikének megfelelő projektek részére, és a 35 %-ot (vagy az 50 %-ot az 1. célkitűzés területein) a többi olyan projekt részére, amelyeket nem zártak ki a 90/342/EGK bizottsági határozat (6) (vagy a 94/173/EGK bizottsági határozat (7) mellékletének 2. pontjában meghatározott kiválasztási kritériumok alapján;
c)
a szóban forgó támogatásokat csak a hitelköltségek változásának figyelembevételével kötött új kölcsönszerződésekre vonatkozó kamatmódosítások után lehetett folyósítani (ebben az esetben a támogatások összegének alacsonyabbnak vagy ugyanannyinak kellett lennie, mint a módosítás okozta költségek összege), vagy olyan mezőgazdasági üzemekre vonatkozhattak, amelyek megtérülési garanciát nyújtottak, különösen olyan esetekben, amikor a fennálló kölcsönökből származó pénzügyi terhek veszélyeztethetik vagy csődbe vihetik az üzemeket.
(14)
Az eljárás megindítását követően az olasz hatóságok a 13/96 sz. törvénnyel módosították az 52/94 sz. törvényt, amelynek alapján a Bizottság lezárhatta a fenti eljárást, a közös piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánítva a fenti törvénnyel módosított támogatásokat (8).
(15)
A 13/96. számú törvénnyel bevezetett módosítások az alábbiak:
a)
megszüntették a szövetkezetek részére fúzió vagy beolvadás esetén az éves beszámolóban szereplő tartozások 50 %-áig nyújtható támogatást;
b)
a szövetkezetek és társulások (52/94. sz. törvény 1. cikk (1) bekezdés) magas tartozásaihoz nyújtott hozzájárulások, továbbá az üzemek (1. cikk (2) bekezdés) részére nyújtott támogatások csak beruházások megvalósításából származó tartozások konszolidálására folyósíthatók;
c)
a fenti támogatások a beruházásnak csak egy részére (hányadára) vonatkozhatnak, ami a szövetkezetek esetében 80 %, míg a mezőgazdasági üzemek esetében 65 %;
d)
a támogatások kizárólag a Bizottság által általánosan meghatározott mértékben folyósíthatók, vagyis a kölcsönszerződés megkötésekor esetlegesen folyósított támogatások és a szóban forgó támogatások együttes összege nem haladhatja meg a 35 %-ot (a 75/268/EGK irányelv értelmében hátrányos helyzetű területeken pedig a 75 %-ot) az elsődleges mezőgazdasági ágazatban végzett beruházások esetében, és az 55 %-ot a mezőgazdasági termékek feldolgozásával vagy forgalomba hozatalával kapcsolatos beruházások esetében;
e)
a szóban forgó támogatások kizárólag olyan mezőgazdasági üzemekre vagy szövetkezetekre vonatkozhatnak, amelyek megtérülési garanciát nyújtanak, különösen azokban az esetekben, ha a fennálló kölcsönökből származó pénzügyi terhek veszélyeztethetik vagy csődbe vihetik az üzemeket.
(16)
A fenti módosítások figyelembevételével elfogadott támogatási rendszer változatlan maradt mindaddig, amíg a Bizottság nem döntött arról, hogy a 10/01. sz. törvény 257. cikkének rendelkezései kapcsán megindítja az EK-Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárást.
III. AZ EK-SZERZŐDÉS 88. CIKKÉNEK (2) BEKEZDÉSE SZERINTI ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSA
(17)
A Bizottság a 10/01. sz. törvény 257. cikke, továbbá az 1998. január 1. és 2001. május 20. (a fenti, 10/01. sz. törvény hatálybalépésének kelte) között, a fenti cikk értelmében a költségvetésből refinanszírozandó támogatási rendszer keretében folyósított támogatások tekintetében megindította az EK-Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárást, mivel kételyek merültek fel a szóban forgó támogatások közös piaccal való összeegyeztethetőségét illetően, különös tekintettel az alábbi szempontokra:
a)
a 10/01. sz. törvény 257. cikkében előirányzott elkülönített alap célja a mezőgazdasági üzemek és szövetkezetek magas tartozásainak konszolidálásához nyújtott támogatási rendszer finanszírozása volt, amelyet a Bizottság - a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentése és szerkezetátalakítása céljából - 1996-ban olyan különleges feltételek alapján hagyott jóvá, amelyeket az agrárágazatban a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentésére és szerkezetátalakítására nyújtott állami támogatásokról szóló 1994. évi közösségi iránymutatás (9) (a továbbiakban: 1994. évi iránymutatás) helyett lehetett alkalmazni, amint azt az iránymutatás kifejezetten előírja.
b)
az 1994. évi iránymutatás helyébe a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentésére és szerkezetátalakítására nyújtott állami támogatásokról szóló 1997. évi közösségi iránymutatás (a továbbiakban: 1997. évi iránymutatás) (10) lépett, amely az agrárágazatra alkalmazandóan új feltételeket szabott. A rendszert 1998. január 1-jétől kellett volna az új feltételekhez igazítani, azonban a rendelkezésre álló információk egyike sem támasztotta alá azt, hogy a módosítást végrehajtották volna;
c)
az 1997. évi iránymutatás helyébe a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentésére és szerkezetátalakítására nyújtott állami támogatásokról szóló 1999. évi közösségi iránymutatás (a továbbiakban: 1999. évi iránymutatás) lépett, amelynek megfelelően szintén módosítani kellett volna a rendszert;
d)
a rendelkezésre álló információk egyike sem támasztotta alá azt, hogy a szóban forgó rendszert az 1999. évi iránymutatásnak megfelelően módosították volna;
e)
ebben az összefüggésben kétségek merültek fel az 1998. január 1. és 2001. május 20. (a 10/01. sz. törvény hatálybalépésének kelte) között nyújtott támogatások közös piaccal való összeegyeztethetőségét, valamint a 10/01. sz. törvény 257. cikkében előírt költségvetési előirányzat felhasználásának módját illetően.
IV. AZ OLASZ HATÓSÁGOK ÉSZREVÉTELEI
(18)
2004. július 2-i keltezésű, 2004. július 7-én iktatott levelében Olaszország Európai Unió melletti állandó képviselete tájékoztatta a Bizottságot az olasz hatóságok észrevételeiről annak kapcsán, hogy a Bizottság a 10/01. sz. törvény 257. cikke, továbbá az 1998. január 1. és 2001. május 20. (a fenti, 10/01 sz. törvény hatálybalépésének kelte) között, a fenti cikk értelmében a költségvetésből refinanszírozandó támogatási rendszer keretében folyósított támogatások tekintetében megindította az EK-Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárást.
(19)
Ebben a levélben az olasz hatóságok először is jelezték a 10/01. sz. törvény 257. cikke bejelentésének visszavonását, továbbá az annak törlésére irányuló eljárás megindítását, pontosítva, hogy a cikk alkalmazását célzó intézkedésre nem került sor, és egyetlen támogatást sem folyósítottak a fenti cikk alapján.
(20)
Az olasz hatóságok kiemelték továbbá, hogy az 52/94. sz. törvényt jóváhagyó levélben a Bizottság kijelenti, hogy a szóban forgó támogatások megfelelnek a vonatkozó kritériumoknak, ezért azok esetében alkalmazható az EK-Szerződés 92. cikke (jelenleg a 87. cikk) (3) bekezdésének c) pontjában meghatározott kivétel, mivel olyan intézkedésekről van szó, amelyek bizonyos gazdasági tevékenységek vagy gazdasági ágazatok fejlődését segítik elő, azonban nem változtatják meg a kereskedelmi viszonyokat a közös érdekkel ellentétes módon, és nem hivatkoznak a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentésére és szerkezetátalakítására nyújtott állami támogatásokról szóló közösségi iránymutatásokra.
(21)
Az olasz hatóságok véleménye szerint - amint az a Bizottsággal 1994 és 1996 között folytatott levelezésből is kitűnik - nyilvánvaló, hogy az 52/94. sz. törvény célja annak elkerülése volt, hogy a mezőgazdasági üzemek a beruházások megvalósításakor a hitelköltségek ingadozása miatt a piaci kamatlábnál sokkal magasabb kamatlábbal szembesüljenek, ami nehéz helyzetbe hozhatja őket. Lazio tartomány ezenkívül mindig garantálta a kedvezményezett üzemek jövedelmezőségének ellenőrzését, amelyet elsősorban az üzemek által az 52/94. sz. törvény és módosításai alapján benyújtandó konszolidációs tervek alapján végeztek.
(22)
Ebben az összefüggésben az olasz hatóságok úgy vélik, hogy az 52/94. sz. törvényben előirányzott támogatásokra alkalmazhatóak az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének c) pontjában megfogalmazott kivételek.
(23)
A 2004. július 2-i levélben az olasz hatóságok megkérdezték továbbá, hogy az 1998-2000 (11) között, az 1994. december 5-én fennálló kölcsönökre folyósított támogatásoknak a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentése és szerkezetátalakítása szempontjából történő vizsgálata esetén alkalmazható lenne-e az 1997. évi iránymutatás 2.5. pontja, amely szerint „az iránymutatások nem veszélyeztethetik a megmentési és szerkezetátalakítási céltól eltérő célra jóváhagyott támogatási rendszerek alkalmazását, mint például tartományi fejlesztés, vagy a kis- és középvállalkozások fejlesztése”, figyelembe véve, hogy az 52/94. sz. törvényben meghatározott intézkedéseket bizonyos gazdasági tevékenységek vagy gazdasági ágazatok fejlődését elősegítő intézkedésekként fogadták el, amelyek nem változtatják meg a közös érdekkel ellentétes módon a kereskedelmi viszonyokat.
(24)
Végül a 2003. december 11-i levél (lásd az 1. lábjegyzetet) 29. pontjának rendelkezéseire válaszolva, amelyben a Bizottság - a finanszírozásra évente elkülönített pontos összegek meghatározása érdekében - kérte az olasz hatóságoktól számos tartományi határozat, továbbá az 1998. január 1. után elfogadott költségvetési törvények kivonatának megküldését, az olasz hatóságok pontosították, hogy:
a)
az 52/94. sz. törvény értelmében előirányzott egyetlen finanszírozás maga a törvényben meghatározott finanszírozás, amely az 1995. évi tartományi költségvetésben szerepelt (12);
b)
a kiadási kötelezettségvállalások csak 1996-ban konkretizálódtak, miután a törvényt a Bizottság jóváhagyta;
c)
ezt követően az 52/94. sz. törvény feltételeinek megfelelő, a vállalkozásokat támogató intézkedéseket olyan alapokból finanszírozták, amelyeket a kamatlábak csökkenésének és a törvény szigorú alkalmazásának köszönhető megtakarításokból szabadítottak fel anélkül, hogy pótköltségvetést kellett volna készíteni;
d)
Lazio tartomány mezőgazdasági üzemeket támogató intézkedése kizárólag a beruházásokkal kapcsolatos, 1994. december 5-én fennálló bankhitelekre vonatkozott, emlékeztetve arra, hogy Olaszországban a kamatlábak az 1994. évben csakúgy, mint a korábbi években magasabbak voltak, mint az Unió többi országában.
(25)
A Bizottságnak 2009. április 3-án küldött levelükben az olasz hatóságok pontosították, hogy a rendszer keretében beadott összes támogatási kérelmet 1998. január 1. előtt nyújtották be.
V. ÉRTÉKELÉS
(26)
Az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése értelmében a közös piaccal összeegyeztethetetlen a tagállamok által nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget, amennyiben ez érinti a tagállamok közötti kereskedelmet.
(27)
A szóban forgó intézkedés megfelel ennek a definíciónak, mivel bizonyos vállalkozásokat támogat (azokat, amelyek az agrárágazatban működnek és magas tartozásaik vannak) és befolyásolja a kereskedelmet, figyelembe véve Olaszországnak a mezőgazdasági termelési ágazatban elfoglalt helyét (például 2006-ban Olaszország az Unióban borjúhústermelésben a harmadik, paradicsomtermesztésben az első helyen állt).
(28)
Ennek ellenére az EK-Szerződés 87. cikkének (2) és (3) bekezdésében meghatározott esetekben egyes intézkedések a fentiektől eltérve a közös piaccal összeegyeztethetőnek tekinthetők.
(29)
Ebben az esetben, figyelembe véve a szóban forgó rendszer jellegét, az egyetlen alkalmazható kivétel az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének c) pontja, amely szerint a közös piaccal összeegyeztethetőnek tekinthetők egyes olyan támogatások, amelyek bizonyos gazdasági tevékenységek vagy gazdasági ágazatok fejlődését segítik elő, azonban nem változtatják meg a közös érdekkel ellentétes módon a kereskedelmi viszonyokat.
(30)
A fenti kivétel alkalmazhatóságának vizsgálata előtt a Bizottság kiemeli, hogy az EK-Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás megkezdését követően küldött, 2004. július 2-i levelükben az olasz hatóságok közölték, hogy megindították a 10/01. sz. törvény 257. cikkének hatályon kívül helyezését célzó eljárást, és egyetlen támogatást sem folyósítottak a fenti cikk alapján. A 2005. szeptember 20-i telexben a Bizottság szolgálatai kérték az olasz hatóságokat, hogy igazolják a 10/01. sz. törvény 257. cikkének hatályon kívül helyezését.
(31)
A Bizottság szolgálatai a fenti telexre a 2008. július 16-i levélben kaptak választ, amely megerősíti a 10/01. sz. törvény 257. cikke vitatott rendelkezéseinek a 2006. április 28-i, 4. sz. tartományi törvény 27. cikkének (2) bekezdésével végrehajtott hatályon kívül helyezését, amely rendelkezések alkalmazását mindazonáltal az EK-Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás megindítása óta felfüggesztették. 2004. július 2-i levelükben az olasz hatóságok bejelentették továbbá a 257. cikk bejelentésének visszavonását is.
(32)
A fentiek figyelembevételével a Bizottság nem tartja indokoltnak a 10/01. sz. törvény 257. cikkében foglalt rendelkezések további vizsgálatát, és lezárhatja a vizsgálati eljárást.
(33)
Arra vonatkozóan, hogy az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének c) pontjában megfogalmazott kivétel alkalmazható-e az 1998. január 1. és 2000. december 31. (lásd a 11. lábjegyzetet) között nyújtott támogatásokra, a Bizottság szolgálatai kiemelték, hogy az olasz hatóságok az EK-Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás megindítását követően benyújtott észrevételeikben, továbbá az azt követő megbeszélés során pontosították, hogy az érintett támogatásokat kizárólag a Bizottság által jóváhagyott C 43/95. rendszer költségvetésében szereplő összegekből finanszírozták (lásd a (24) preambulumbekezdést). Az olasz hatóságok 2009. április 3-án küldött leveléből kitűnik, hogy az összes támogatási kérelmet 1998. január 1. előtt nyújtották be (lásd a (25) preambulumbekezdést).
(34)
Mivel a fenti pontosításokból kiderül, hogy az 1998-2000 közötti időszakban felhasznált összegekről a Bizottság már határozott, és nem nyújtottak be egyetlen kérelmet sem az után az időpont után, amikortól az új kérelmeket a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentésére és szerkezetátalakítására nyújtott támogatások új rendelkezéseihez kellett igazítani (lásd a (17) preambulumbekezdést), a Bizottság nem tartja indokoltnak, hogy a fenti rendelkezések értelmében ismételten kimondja az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének c) pontja szerinti kivétel alkalmazhatóságát az 1998-2000 között nyújtott támogatások tekintetében, amelyek valójában az 1998. január 1. előtt benyújtott támogatási kérelmekből származó finanszírozások folytatásai, és megfelelnek a Bizottság által már jóváhagyott (lásd a (14) preambulumbekezdést), a (15) preambulumbekezdésben felsorolt feltételeknek. Tehát lezárható az 1998-2000 közötti időszakban nyújtott támogatásokra vonatkozóan indított eljárás is.
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
Az EK-Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése szerinti, a 2003. december 11-i levéllel (13), a fenti támogatási rendszer tekintetében megindított eljárás megszűnik, mivel az szükségtelenné vált tekintve, hogy Olaszország visszavonta a 2004. július 2-i bejelentést, és nem hajtotta végre a támogatási programot.
2. cikk
Az Olaszország (Lazio tartomány) által az 1998-2000 közötti időszakban, a 13/96. sz. törvénnyel módosított 52/94. sz. törvény rendelkezésein alapuló rendszerben nyújtott támogatások tekintetében folytatott, az EK-Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás szükségtelenné vált, ezért megszűnik.
3. cikk
Ennek a határozatnak az Olasz Köztársaság a címzettje.
Kelt Brüsszelben, 2009. június 17-én.