A Tanács irányelve
(1989. június 20.)
a tojástermékek előállítását és forgalomba hozatalát érintő higiéniai és egészségügyi problémákról
(89/437/EGK)
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,
tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 43. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],
mivel a közös piac és különösen a tojás piacának a legutóbb a 3907/87/EGK rendelettel [4] módosított 2771/75/EGK rendelettel [5] létrehozott közös szervezése, valamint az ovalbumin és a laktalbumin kereskedelmének a 4001/87/EGK rendelettel [6] módosított 2783/75/EGK rendelettel [7] bevezetett közös rendszere zavartalan működésének biztosításához alapvetően fontos, hogy a tojástermékek forgalmazását a továbbiakban ne gátolják az egészségügyi követelmények tekintetében a tagállamok között e területen fennálló egyenlőtlenségek; mivel ez lehetővé teszi a jobban összehangolt termelést és egyenlő versenyfeltételeket teremt, miközben minőségi terméket biztosít a fogyasztók számára;
mivel a Szerződés II. mellékletének hatálya alá nem tartozó egyes tojástermékek forgalmazása szorosan kapcsolódik azon tojástermékek forgalmazásához, amelyek tekintetében piacszervezés létezik; mivel valamennyi tojástermék esetében ki kell küszöbölni a piaci verseny torzulását;
mivel helyénvalónak tűnik kizárni ezen irányelv hatálya alól azokat a tojástermékeket, amelyeket kisvállalkozások, üzletek vagy éttermek állítanak elő és végső fogyasztónak közvetlen értékesítésre vagy fogyasztásra szánt élelmiszerek előállítására helyben használnak fel;
mivel meg kell határozni a tojástermékek előállításának, tárolásának és szállításának egészségügyi követelményeit; mivel különösen fontos, hogy megfelelő szabályokat állapítsanak meg az üzemek engedélyezésére;
mivel fontos a tojástermékekre vonatkozó egészségügyi követelmények meghatározása is;
mivel az említett szabályokat a Közösségen belüli, illetve az egyes tagállamokon belül folyó kereskedelemben egyaránt azonos módon kell alkalmazni;
mivel elsősorban a termelők feladata annak biztosítása, hogy a tojástermékek megfeleljenek az ezen irányelvben meghatározott egészségügyi követelményeknek; mivel a tagállamok illetékes hatóságainak vizsgálat és ellenőrzés útján kell gondoskodniuk arról, hogy a termelők betartsák a fent említett követelményeket; mivel az ilyen ellenőrzésre és vizsgálatra vonatkozó szabályoknak figyelembe kell venniük a belső piac igényeit;
mivel szúrópróbaszerű ellenőrzést kell végezni az emberi szervezetre ártalmas anyagok esetleges szermaradványainak kimutatására;
mivel közösségi ellenőrző intézkedéseket kell bevezetni annak garantálására, hogy valamennyi tagállam egységesen alkalmazza az ezen irányelvben megállapított előírásokat;
mivel a Közösségen belüli kereskedelemben az áru feladójának, címzettjének illetve képviselőiknek az áru rendeltetési helye szerinti tagállam illetékes hatóságaival felmerült vita esetén lehetőséget kell adni szakértő véleményének beszerzésére;
mivel a harmadik országban előállított és a Közösségen belüli forgalomba hozatalra szánt tojástermékek nem kezelhetők kedvezőbben, mint az ebben az irányelvben megállapított szabályok; mivel rendelkezést kell hozni a harmadik országban lévő üzemek vizsgálatára szolgáló közösségi eljárásról;
mivel meg kell bízni a Bizottságot azzal a feladattal, hogy fogadjon el egyes intézkedéseket ezen irányelv végrehajtására; mivel ennek érdekében a Bizottság és a tagállamok között az Állat-egészségügyi Állandó Bizottság keretében szoros és hatékony együttműködést kialakító eljárásokat kell meghatározni,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
Ezen irányelv a közvetlen emberi fogyasztásra vagy élelmiszerek gyártására szolgáló tojástermékek előállítására és forgalomba hozatalára vonatkozó higiéniai és egészségügyi követelményeket állapítja meg.
Ez az irányelv azonban nem alkalmazandó az alábbiakra:
- a 2. cikkben meghatározott tojástermékekből készített olyan fogyasztásra kész élelmiszerek, amelyek a 3. cikk rendelkezéseinek megfelelnek,
- kisvállalkozások által előzetes kezelés nélkül előállított és közvetítő beiktatása nélkül a fogyasztónak közvetlen értékesítésre szánt, vagy elkészítésük után azonnal, helyben elfogyasztott élelmiszerek gyártására felhasznált tojástermékek.
2. cikk
Ezen irányelv alkalmazásában a 2772/75/EGK rendelet [8] 1. cikkének (2) bekezdésében foglalt meghatározások alkalmazandók. Az alábbi meghatározások is alkalmazandók:
1. tojástermékek: tojásból a tojáshéj és a héjhártya eltávolítását követően emberi fogyasztás céljára előállított termék, továbbá annak különböző összetevői illetve keverékei; ezek részben helyettesíthetőek más élelmiszerekkel vagy adalékokkal; formájukat tekintve lehetnek folyékonyak, sűrítettek, szárítottak, kristályosak, fagyasztottak, gyorsfagyasztottak vagy alvadtak;
2. termelő gazdaság: a 2782/75/EGK rendelet [9] sérelme nélkül, emberi fogyasztásra szánt tojást előállító gazdaság;
3. üzem: tojástermékek előállítására és/vagy kezelésére szóló engedéllyel rendelkező üzem;
4. repedt tojás: olyan tojás, amelynek héja sérült, de nem törött, ép héjhártyával;
5. tétel: a tojástermékek olyan mennyisége, amelyet azonos körülmények között állítottak elő, és különösen egyetlen munkafolyamatban kezeltek;
6. szállítmány: tojástermékek olyan mennyisége, amelyet élelmiszer-ipari feldolgozásra egyidejűleg meghatározott helyre továbbítanak vagy közvetlen emberi fogyasztásra szánnak;
7. feladó ország: az a tagállam vagy harmadik ország, ahonnan a tojástermékek szállítmányát útnak indítják egy másik tagállamba;
8. rendeltetési ország: az a tagállam, amelybe a tojástermékeket útnak indítják egy másik tagállamból vagy harmadik országból;
9. csomagolás: tojástermékeken bármely formájú csomagolás alkalmazása;
10. illetékes hatóság: az érintett tagállam által az irányelvben foglalt előírások betartásának ellenőrzésére kijelölt állat-egészségügyi vagy bármely más megfelelő részleg;
11. forgalomba hozatal: tojástermékek forgalomba hozatala a 2772/75/EGK rendelet 1. cikkének 5. pontjában meghatározott módon.
3. cikk
A tagállamok biztosítják, hogy csak olyan tojásterméket állítanak elő élelmiszerként vagy használnak fel élelmiszergyártáshoz, amely megfelel a következő általános követelményeknek:
a) tyúk-, kacsa-, liba-, pulyka-, gyöngytyúk- vagy fürjtojásból kell készülniük, de nem különböző fajok tojásainak keverékéből;
b) a terméken fel kell tüntetni a tojásösszetevők százalékos arányát, amennyiben részben más élelmiszerekkel vagy adalékokkal - feltéve, hogy megfelelnek a 12. cikk követelményeinek - kiegészítették azokat;
c) kezelésük és előállításuk a 6. cikkel összhangban engedélyezett és a melléklet I. és II. fejezetének megfelelő üzemben kellett történjen, és a terméknek eleget kell tennie az ezen irányelvben foglalt követelményeknek;
d) a melléklet III. és V. fejezetében előírt higiéniai körülmények között készítették elő a melléklet IV. fejezete követelményeinek megfelelő tojásból;
e) a 14. cikkben meghatározott eljárás szerint jóváhagyott kezelési folyamaton kell átmenniük, amely alkalmassá teszi azokat arra, hogy megfeleljenek többek között a melléklet VI. fejezetében megállapított vizsgálati előírásoknak.
Ahol azonban tojástermékekből előállított egyes élelmiszerek gyártásával összefüggő technológiai okokból szükséges, a 14. cikkben meghatározott eljárással összhangban megállapítandó követelmények alapján az illetékes hatóság határoz arról, hogy egyes tojástermékeket nem szükséges kezelésnek alávetni; ilyen esetben a tojástermékeket haladéktalanul fel kell használni abban az üzemben, ahol azokat más élelmiszerek gyártására szánták;
f) meg kell felelniük a melléklet VI. fejezetében megállapított vizsgálati előírásoknak;
g) át kell esniük egészségügyi ellenőrzésen a melléklet VII. fejezetével összhangban;
h) csomagolásukat a melléklet VIII. fejezetének megfelelően kell végezni;
i) tárolásukat és szállításukat a melléklet IX. és X. fejezetének megfelelően kell végezni;
j) rendelkezniük kell a melléklet XI. fejezetében meghatározott, a fogyasztásra alkalmasságra utaló jelzéssel, és amennyiben közvetlen emberi fogyasztásra szánják azokat, meg kell felelniük a legutóbb a 86/197/EGK irányelvvel [10] módosított, a végső fogyasztók részére értékesítendő élelmiszerek címkézésére, kiszerelésére és reklámozására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1978. december 18-i 79/112/EGK tanácsi irányelv [11] követelményeinek.
4. cikk
Az illetékes hatóságok biztosítják, hogy a tojástermékek előállítói végrehajtanak valamennyi olyan intézkedést, amely ezen irányelv betartásához szükséges, és különösen hogy:
- laboratóriumi vizsgálat céljából mintavételre kerül sor a melléklet VI. fejezetében megállapított vizsgálati előírások betartásának ellenőrzésére,
- a szobahőmérsékleten nem tárolható tojástermékeket a melléklet IX. és X. fejezetében meghatározott hőmérsékleten tárolják és szállítják,
- meghatározzák azt az időtartamot, amelynek során a tojástermékek biztonságosan eltarthatók,
- nyilvántartást vezetnek a különböző vizsgálatok és ellenőrzések eredményeiről, és azt bemutatás céljából 2 évig megőrzik,
- minden tételt úgy jelölnek meg, hogy egyértelműen megállapítható legyen kezelésének időpontja; a tétel e megjelölésének szerepelnie kell a kezelési nyilvántartásban és a XI. fejezetben meghatározott, a fogyasztásra alkalmasságra utaló jelzésben.
5. cikk
(1) A tagállamok biztosítják, hogy megfelelő ellenőrzéseket végeznek valamennyi olyan gyógyszer- vagy hormonhatású anyag, antibiotikum, peszticid, tisztítószer és más olyan anyag szermaradványainak kimutatására, amely ártalmas hatású, vagy megváltoztathatja a tojástermékek érzékszervi tulajdonságait, vagy fogyasztásukat az emberi egészségre veszélyessé vagy ártalmassá teszi.
(2) Ha a vizsgált tojástermékek a (4) bekezdéssel összhangban meghatározott engedélyezett mértéket meghaladó mértékben mutatják szermaradványok nyomait, tilos emberi fogyasztásra szánt élelmiszerben történő felhasználásra vagy forgalomba hozatalra történő engedélyezésük akár élelmiszergyártás, akár pedig közvetlen emberi fogyasztás céljára.
(3) A szermaradvány-vizsgálatokat bizonyított és tudományosan elismert módszereknek megfelelően kell végezni különös tekintettel a közösségi irányelvekben vagy más nemzetközi szabványokban előírt módszerekre.
Lehetővé kell tenni a szermaradvány-vizsgálatok kiértékelését a 14. cikkben megállapított eljárással összhangban meghatározott referenciamódszerek alkalmazásával azt követően, hogy az Állat-egészségügyi Tudományos Bizottság kifejtette véleményét.
Ugyanezen eljárással összhangban legalább egy referencialaboratóriumot kell kijelölni minden egyes tagállamban a szermaradványok vizsgálata céljából a 7. és a 8. cikk alkalmazásának esetére.
A Bizottság az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában teszi közzé a referenciamódszereket és a referencialaboratóriumok jegyzékét.
(4) A Tanács a Bizottság javaslata alapján minősített többséggel fogadja el:
- a vizsgálat részletes szabályait,
- a (2) bekezdésben említett anyagokra vonatkozó tűréshatárokat,
- a mintavételezés gyakoriságát.
6. cikk
(1) Az egyes tagállamok összeállítják engedélyezett üzemeik jegyzékét, amelyek mindegyikének engedélyezési számmal kell rendelkeznie. A tagállamok ezt a listát megküldik a többi tagállamnak és a Bizottságnak.
Egyetlen tagállam sem engedélyezi üzem működését, amennyiben nem biztosított, hogy az megfelel ezen irányelvnek. A tagállam visszavonja az engedélyt, ha a megadásának feltételei nem teljesülnek. Az engedély visszavonásáról értesítik a többi tagállamot és a Bizottságot.
(2) Az üzemek és a csomagoló központok ellenőrzése és rendszeres vizsgálata az illetékes hatóság felelőssége, amely mindenkor szabad bejárással rendelkezik az üzem valamennyi részébe az irányelvben foglalt rendelkezések betartásának biztosítása érdekében.
Ha az ilyen vizsgálat azt tárja fel, hogy az irányelv nem minden követelményét tartják be, az illetékes hatóság megteszi a megfelelő intézkedéseket a helyzet orvoslására.
7. cikk
(1) A Bizottság szakértői az illetékes hatóságokkal együttműködve helyszíni ellenőrzéseket végezhetnek, amennyiben azok nélkülözhetetlenek az irányelv egységes alkalmazásának biztosításához; különösen azt ellenőrizhetik, hogy a 2772/75/EGK rendelet 5. cikke (3) bekezdésének megfelelően engedélyezett üzemek és csomagoló központok valóban megfelelnek-e az irányelvnek.
Az a tagállam, amelynek területén ellenőrzést végeznek, a szakértőknek minden, a munkájuk elvégzéséhez szükséges segítséget megad. A Bizottság az ellenőrzések eredményeiről értesíti az érintett tagállamot.
Az érintett tagállam megteszi az ellenőrzések eredménye nyomán szükségessé váló valamennyi intézkedést. Ha a tagállam nem hozza meg ezeket az intézkedéseket, a Bizottság a 13. cikkben megállapított eljárással összhangban úgy határozhat, hogy a kérdéses tagállamnak fel kell függesztenie az ezen irányelvnek nem megfelelő üzemből származó tojástermékek forgalomba hozatalát.
(2) Az (1) bekezdésben említett ellenőrzések elvégzése előtt a 14. cikkben megállapított eljárással összhangban meghatározzák az e cikk alkalmazására vonatkozó általános rendelkezéseket, és megfogalmazzák az (1) bekezdésben előírt ellenőrzések tekintetében követendő szabályokat tartalmazó bizottsági ajánlást.
8. cikk
(1) A 6. és 7. cikk sérelme nélkül, amennyiben rendellenességek alapos gyanúja merül fel, a rendeltetési országnak jogában áll elvégezni a tojástermékek hátrányos megkülönböztetés nélküli vizsgálatát annak ellenőrzésére, hogy a szállítmány megfelel-e ezen irányelv követelményeinek.
(2) Az (1) bekezdésben említett vizsgálatot az áruk rendeltetési helyén vagy más megfelelő helyen végzik, feltéve hogy ez utóbbi esetben a választott helyszín a lehető legkevésbé esik ki az áru szállítási útvonalából.
Az ilyen vizsgálatokat a lehető leghamarabb el kell végezni, hogy ne késleltessék indokolatlanul a tojástermékek forgalomba hozatalát és ne okozzanak az áru minőségét károsító késedelmet.
(3) Amennyiben az (1) és (2) bekezdéssel összhangban elvégzett vizsgálat során úgy találják, hogy a tojástermékek nem felelnek meg ezen irányelvnek, a rendeltetési ország illetékes hatósága megadhatja a választási lehetőséget a feladónak, a címzettnek, illetve azok képviselőinek arra, hogy vagy kivonják a szállítmányt a piacról újabb kezelésnek alávetés céljából, vagy azokat más célokra használják fel, amennyiben az egészségügyi előírások azt megengedik. Ezek elmaradása esetén a kötelező választás a tojástermékek megsemmisítése. Az illetékes hatóság ugyanakkor bármely esetben megteszi a szükséges óvintézkedéseket az ilyen tojástermékek nem megfelelő felhasználásának megakadályozására.
(4) a) A határozatokról és azok indokairól értesíteni kell a feladót, a címzettet, illetve azok képviselőit. Az érintett fél kérésére a határozatot meg kell indokolni, és haladéktalanul írásban is kell közölni a törvény értelmében rendelkezésre álló jogorvoslati lehetőségek részletezésével együtt, beleértve azok formáját és azt a határidőt is, amelyen belül a jogorvoslati eljárást meg kell indítani.
Az ezen irányelvben foglalt rendelkezések nem érintik a feladó, a címzett, illetve azok képviselőjének rendelkezésére álló jogorvoslati lehetőségeket.
b) Amennyiben az ilyen határozat az emberi egészségre különösen súlyos veszélyt jelentő körülmények fennállásán alapul, haladéktalanul közlik azt a feladó tagállam illetékes hatóságával és a Bizottsággal.
c) A közlést követően megfelelő intézkedések hozhatók a 13. cikkben meghatározott eljárással összhangban, különösen az érintett tojástermékekkel kapcsolatosan más tagállamokban hozott intézkedések összehangolása céljából.
(5) A tagállamok biztosítják a szakértői vélemény beszerzésének jogát az olyan tojástermékek feladói részére, amelyek az (1) bekezdésben meghatározott vizsgálat eredményeképpen nem hozhatók forgalomba.
A szakértőnek az exportáló országétól, illetve a rendeltetési országétól eltérő állampolgárságúnak kell lennie.
A Bizottság a tagállamok javaslatára összeállítja azon állat-egészségügyi szakértők jegyzékét, akiket fel lehet kérni ilyen vélemények elkészítésére. E bekezdés alkalmazására vonatkozó részletes szabályokat a 14. cikkben meghatározott eljárással összhangban fogadnak el.
9. cikk
Ha a 8. cikknek megfelelő vizsgálatot követően valamely tagállam úgy véli, hogy egy másik tagállamban lévő üzemben már nem tartják be ezen irányelv rendelkezéseit, értesíti az érintett tagállam illetékes hatóságát. Az említett hatóság megtesz minden szükséges intézkedést, és értesíti az előbbi tagállam illetékes hatóságát az általa hozott határozatokról és azok indokairól.
Ha az előbbi tagállam attól tart, hogy nem hoztak ilyen intézkedéseket illetve a hozott intézkedések nem megfelelőek, a két tagállam közösen keresi a helyzet orvoslásának útját és módjait, szükség esetén az üzem ellenőrző meglátogatásával.
A tagállamok értesítik a Bizottságot a vitákról és az elért megoldásokról.
Ha a tagállamok nem tudnak megegyezésre jutni, az egyik fél ésszerű határidőn belül a Bizottság elé utalja az ügyet, amely egy vagy több szakértőt kér fel véleményalkotásra.
A szakértői vélemény elkészültéig a feladó tagállam fokozza a kérdéses üzemből származó tojástermékek ellenőrzését, és a rendeltetési tagállam kérésére a Bizottság azonnal utasít egy szakértőt, hogy keresse fel a feladó üzemet, megfelelő közbenső óvintézkedésekre javaslattétel céljából.
A negyedik albekezdésben előírt szakértői véleménynek vagy a 7. cikk (1) bekezdésével összhangban végzett ellenőrzés eredményének figyelembevételével a tagállamok felhatalmazhatók arra, hogy a 13. cikkben meghatározott eljárással összhangban ideiglenesen megtagadják területükre az érintett üzemből származó tojástermékek behozatalát.
Ez a felhatalmazás egy vagy több szakértő további véleménye alapján a 13. cikkben meghatározott eljárással összhangban visszavonható.
Az állat-egészségügyi szakértőknek a vitában érintett tagállamokétól eltérő állampolgárságúaknak kell lenniük.
E cikk alkalmazására vonatkozó részletes szabályokat a 14. cikk szerinti eljárással összhangban fogadnak el.
10. cikk
Ezen irányelv mellékletének módosításáról a Bizottság javaslatára a Tanács minősített többséggel határoz.
11. cikk
(1) Ezen irányelv rendelkezéseinek alkalmazásáig továbbra is alkalmazandók azok a nemzeti rendelkezések, amelyek a harmadik országból származó tojástermékek behozatalát szabályozzák és amelyek nem lehetnek kedvezőbbek, mint a Közösségen belüli kereskedelmet szabályozó rendelkezések.
(2) A helyszíni vizsgálatokat a tagállamok és a Bizottság szakértői végzik. A tagállamok e vizsgálatok elvégzésére utasított szakértőit a tagállamok javaslatára a Bizottság nevezi ki. A vizsgálatokat a Közösség nevében folytatják, amely viseli annak költségeit.
(3) A mellékletben megállapított követelményeknek megfelelő üzemek jegyzékét a 14. cikkben foglalt eljárással összhangban állítják össze.
(4) A behozott termékeket kísérő egészségügyi bizonyítványnak és a fogyasztásra alkalmasságra utaló jelzés formájának és jellegének meg kell felelnie a 14. cikkben megállapított eljárással összhangban meghatározott mintának.
12. cikk
A Tanács a Bizottság javaslatára minősített többséggel határozza meg az adalékanyagokra vonatkozó hatályos közösségi jogszabályokban megengedett adalékanyagok jegyzékéből azokat, amelyek a 3. cikk a) bekezdésében meghatározott tojástermékekhez használható élelmiszerekben felhasználhatók, valamint az ilyen felhasználás részletes szabályait.
A határozat meghozataláig az ilyen felhasználásra vonatkozó nemzeti szabályok alkalmazandók.
13. cikk
(1) Amennyiben az e cikkben megállapított eljárást kell alkalmazni, akkor az ügyet az elnök saját kezdeményezésére vagy egy tagállam kérésére haladéktalanul az 1968. október 15-i tanácsi határozattal létrehozott Állategészségügyi Állandó Bizottság (a továbbiakban: "a bizottság") elé terjeszti.
(2) A Bizottság képviselője tervezetet nyújt be a bizottsághoz a szükséges intézkedésekről. A bizottság a tervezetre vonatkozó véleményét két napon belül alakítja ki. Az olyan határozatok esetében, amelyeket a Bizottság javaslata alapján a Tanácsnak kell elfogadnia, a véleményt a Szerződés 148. cikkének (2) bekezdésében megállapított többséggel fogadják el. A bizottságban a tagállamok képviselőinek szavazatait az említett cikkben meghatározott módon kell súlyozni. Az elnök nem szavazhat.
(3) A Bizottság a tervezett intézkedéseket elfogadja, ha azok összhangban vannak a bizottság véleményével.
(4) Ha a tervezett intézkedések nincsenek összhangban a bizottság véleményével, vagy a bizottság nem nyilvánított véleményt, a Bizottság a meghozandó intézkedésekről haladéktalanul javaslatot terjeszt a Tanács elé. A Tanács minősített többséggel határoz. Amennyiben a javaslatok Tanács elé terjesztését követő 15 napon belül a Tanács nem döntött, a javasolt intézkedéseket a Bizottság fogadja el, hacsak a Tanács egyszerű többséggel az említett intézkedések ellen nem döntött.
14. cikk
(1) Az e cikkben megállapított eljárás alkalmazása esetén az elnök saját kezdeményezésére vagy egy tagállam kérésére haladéktalanul a bizottság elé terjeszti az ügyet.
(2) A Bizottság képviselője tervezetet nyújt be a bizottsághoz a szükséges intézkedésekről. A bizottság a tervezetre vonatkozó véleményét két napon belül alakítja ki. Az olyan határozatok esetében, amelyeket a Bizottság javaslata alapján a Tanácsnak kell elfogadnia, a véleményt a Szerződés 148. cikkének (2) bekezdésében megállapított többséggel fogadják el. A Bizottságon belül a tagállamok képviselőinek szavazatait az e cikkben meghatározott módon kell súlyozni. Az elnök nem szavazhat.
(3) A Bizottság a tervezett intézkedéseket elfogadja, ha azok összhangban vannak a bizottság véleményével.
(4) Ha a tervezett intézkedések nincsenek összhangban a bizottság véleményével, vagy a bizottság nem nyilvánított véleményt, a Bizottság a meghozandó intézkedésekről haladéktalanul javaslatot terjeszt a Tanács elé. A Tanács minősített többséggel határoz. Amennyiben a javaslatok Tanács elé terjesztését követő 15 napon belül a Tanács nem döntött, a javasolt intézkedéseket a Bizottság fogadja el, kivéve ha a Tanács egyszerű többséggel visszautasította az említett intézkedéseket.
15. cikk
A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 1996. január 1. előtt megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
A Bizottság legkésőbb 1994. december 31-ig benyújtja a Tanácsnak a tárgyban szerzett tapasztalatairól szóló beszámolóját, adott esetben az irányelv mellékletének elfogadására irányuló javaslatokkal együtt, különös figyelemmel a tudomány és a technikai fejlődésre.
16. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Luxembourgban, 1991. június 20-án.