Az Európai Parlament és a Tanács 2320/2002/EK rendelete
(2002. december 16.)
a polgári légiközlekedés biztonsága területén közös szabályok létrehozásáról
(EGT vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 80. cikkének (2) bekezdésére,
tekintettel a Közlekedési Tanács 2001. október 16-i végkövetkeztetéseire és különösen annak (9) bekezdésére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],
a Régiók Bizottságával folytatott konzultációt követően,
a Szerződés 251. cikkében [3] megállapított eljárásnak megfelelően, az egyeztetőbizottság által 2002. november 15-én jóváhagyott közös szöveg figyelembevételével,
mivel:
(1) A 2001. szeptember 11-én New Yorkban és Washingtonban elkövetett bűncselekmények azt bizonyítják, hogy a terrorizmus jelenti az egyik legnagyobb veszélyt az Európai Unió lényegét jelentő demokrácia és a szabadság eszméire, valamint a béke értékére.
(2) A jogellenes beavatkozás megakadályozásával mindenkor biztosítani kell az Európai Közösségen belül a polgárok védelmét a polgári légiközlekedésben.
(3) A tagállamok nemzetbiztonságra vonatkozó szabályai és az Európai Unióról szóló szerződés VI. címe alapján meghozandó intézkedések sérelme nélkül az ilyen célkitűzést az Európai Polgári Repülési Konferencia (EPRK) 30. okmánya érvényes ajánlásain alapuló közös alapkövetelményeket megállapító légiközlekedés-politika területén meghozott megfelelő rendelkezések elfogadásával kell megvalósítani. A végrehajtási hatásköröket a Bizottságra kell ruházni a kapcsolódó részletes végrehajtási intézkedések elfogadása érdekében. A jogellenes cselekedetek megakadályozása érdekében e végrehajtási intézkedések némelyikét titokban kell tartani, és nem szabad nyilvánosságra hozni.
(4) E rendelet tiszteletben tartja az alapvető jogokat, és figyelembe veszi az Európai Unió alapjogi chartája által elismert alapelveket.
(5) A polgári légiközlekedés különböző tevékenységi területei nem feltétlenül azonos fenyegetettségnek vannak kitéve. Ezért szükséges, hogy a részletes végrehajtási intézkedéseket megfelelően hozzáigazítsák minden egyes tevékenység sajátos körülményeihez és bizonyos intézkedések érzékenységéhez.
(6) A kis repülőtereken a közös alapkövetelmények alkalmazása aránytalannak bizonyulhat, illetve végrehajtásuk tárgyilagos gyakorlati okokból nem valósítható meg. Ilyen esetekben a tagállamok illetékes hatóságainak lehetőségük kell, hogy legyen a védelem megfelelő szintjét biztosító alternatív intézkedések alkalmazására. A Bizottságnak meg kell vizsgálnia, hogy objektív gyakorlati okokból indokoltak-e ezek az intézkedések, valamint biztosítják-e a biztonság megfelelő szintjét.
(7) Az 1944. december 7-én Chicagóban aláírt nemzetközi polgári légiközlekedésről szóló egyezmény (Chicagói Egyezmény) a polgári légiközlekedés biztonságának garantálása érdekében minimumkövetelményeket határoz meg.
(8) E rendelet célkitűzéseinek megvalósítása érdekében minden tagállamnak nemzeti polgári légiközlekedés-biztonsági programot, valamint megfelelő minőségellenőrzési és képzési programot kell elfogadnia.
(9) A biztonsági intézkedések nemzeti szinten történő végrehajtásában részt vevő felek sokféleségére tekintettel szükséges, hogy minden tagállam kijelöljön egy, a légiközlekedés-biztonsági programok végrehajtásának összehangolásáért és figyelemmel kíséréséért felelős illetékes hatóságot.
(10) A tagállamok számára meg kell adni a szigorúbb intézkedések alkalmazásának lehetőségét.
(11) Az egyes nemzeti rendszerek hatékonyságának vizsgálata érdekében a biztonsági intézkedések figyelemmel kísérése megkívánja a megfelelő minőségellenőrzési rendszerek nemzeti szinten történő felállítását és a Bizottság felügyelete alatt történő ellenőrzések megszervezését.
(12) Az e rendelet végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskör gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozatnak [4] megfelelően kell elfogadni.
(13) A gibraltári repülőtér használatára irányuló szorosabb együttműködésre vonatkozó megállapodásokról a Spanyol Királyság és az Egyesült Királyság a két ország külügyminiszterei által kiadott együttes nyilatkozatban, 1987. december 2-án Londonban megegyezett; e megállapodások még nem léptek hatályba.
(14) Mivel a javasolt intézkedések célkitűzéseit - azaz a légiközlekedés-politika területére vonatkozó megfelelő rendelkezések megalkotását és alkalmazását - a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, és ezért e rendelet egész Európára kiterjedő hatálya miatt közösségi szinten jobban megvalósíthatók, a Közösség a Szerződés 5. cikkében meghatározott szubszidiaritás elvének megfelelően intézkedéseket fogadhat el. Az említett cikkben megfogalmazott arányosság elvével összhangban e rendelet a légiközlekedés-biztonság célkitűzéseinek megvalósítása érdekében a szükséges közös alapkövetelményekre szorítkozik, és nem megy túl az e célból szükséges mértéken,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Célkitűzések
(1) E rendelet fő célkitűzése a megfelelő közösségi intézkedések megalkotása és végrehajtása a polgári légiközlekedés elleni jogellenes beavatkozások megakadályozása érdekében.
(2) További célkitűzés biztosítani a Chicagói Egyezmény, különösen annak 17. melléklete vonatkozó rendelkezései egységes értelmezésének alapjait.
(3) Az (1) és (2) bekezdésben meghatározott célkitűzések megvalósításának eszközei az alábbiak:
a) a légiközlekedés-biztonsági intézkedésekre vonatkozó közös alapkövetelmények meghatározása;
b) helyes megfelelőség-ellenőrzési mechanizmusok felállítása.
2. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
1. "repülőtér": valamely tagállamban a kereskedelmi légiszállítási műveletek végzésére szánt terület;
2. "Chicagói Egyezmény": az 1944. december 7-én Chicagóban aláírt nemzetközi polgári repülésről szóló egyezmény és annak mellékletei;
3. "légiközlekedés-biztonság": a polgári légiközlekedésnek a jogellenes beavatkozások elleni védelmét célzó intézkedések, valamint emberi és természeti erőforrások.
3. cikk
Hatály
(1) Az e rendeletben meghatározott intézkedések minden olyan repülőtérre alkalmazandók, amelyek a Szerződés hatálya alá tartozó tagállam területén helyezkednek el.
(2) E rendeletnek Gibraltár repülőterére vonatkozó alkalmazása - tekintettel azon terület felségjogáról szóló vitára, amelyen a repülőtér elhelyezkedik - a Spanyol Királyság és az Egyesült Királyság mindenkori jogi álláspontjának sérelme nélkül értendő.
(3) E rendeletnek a gibraltári repülőtérre való alkalmazását fel kell függeszteni, amíg a Spanyol Királyság és az Egyesült Királyság külügyminiszterei által 1987. december 2-án készített együttes nyilatkozat rendelkezései hatályba nem lépnek. Spanyolország és az Egyesült Királyság kormánya tájékoztatja a Tanácsot a hatálybalépés időpontjáról.
4. cikk
Közös követelmények
(1) A légiközlekedés-biztonsági intézkedésekre vonatkozó közös alapkövetelmények az Európai Polgári Repülési Konferencia (EPRK) 30. okmányának érvényes ajánlásain alapulnak, és azokat a melléklet tartalmazza.
(2) A közös alapkövetelmények végrehajtására és műszaki alkalmazására vonatkozó intézkedéseket a 9. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően kell elfogadni a működés különböző típusainak és az alábbiakhoz kapcsolódó intézkedések érzékenységének megfelelő figyelembevételével:
a) a felszerelésekre vonatkozó teljesítménykövetelmények és átvételi vizsgálatok;
b) különleges információkat tartalmazó részletes eljárások;
c) a biztonsági intézkedések alóli kivételre vonatkozó részletes követelmények.
(3) Amennyiben e rendelet mellékletében meghatározott biztonsági intézkedések alkalmazása aránytalan, vagy ha gyakorlati szempontból tárgyilagos okokból azok nem végrehajthatóak, akkor egy adott tagállam illetékes hatósága a védelem megfelelő szintjének biztosítása érdekében helyi kockázatfelmérés alapján nemzeti biztonsági intézkedéseket fogadhat el olyan repülőtereken, amelyek:
a) éves viszonylatban átlagosan napi 2 kereskedelmi járatot fogadnak; vagy
b) kizárólag nem kereskedelmi, közforgalmú járatokat fogadnak; vagy
c) 10 tonnánál kisebb maximális felszállósúllyal (MFS) vagy 20-nál kevesebb üléssel rendelkező repülőgépekre korlátozott kereskedelmi tevékenységet folytatnak,
figyelembe véve az ilyen kis repülőterek sajátosságait.
Az érintett tagállam tájékoztatja a Bizottságot ezekről az intézkedésekről.
(4) A Bizottság megvizsgálja, hogy a tagállamok által a (3) bekezdésnek megfelelően elfogadott intézkedések tárgyilagosan mérlegelve gyakorlati szempontból indokoltak-e, illetve a védelem megfelelő szintjét biztosítják-e. Amennyiben az intézkedések nem felelnek meg ezeknek a követelményeknek, akkor a Bizottság határozatot hoz a 9. cikk (3) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően; ilyen esetben a tagállam visszavonja vagy módosítja az intézkedéseket.
5. cikk
Nemzeti polgári légiközlekedés-biztonsági program
(1) E rendelet hatályba lépését követő 3 hónapon belül minden tagállam nemzeti polgári légiközlekedés-biztonsági programot fogad el a 4. cikk (1) bekezdésében említett közös követelmények érvényesítése, illetve a 4. cikk (2) bekezdésének megfelelően elfogadott intézkedések alkalmazásának az intézkedésekben meghatározott időpontig történő biztosítása érdekében.
(2) Függetlenül attól, hogy egy adott tagállamban egy vagy több testület vehet részt a légiközlekedés biztonsága érdekében tett intézkedések végrehajtásában, minden tagállam kijelöl egy hatóságot, amely a nemzeti polgári légiközlekedés-biztonsági programja végrehajtásának összehangolásáért és figyelemmel kíséréséért felelős.
(3) E rendelet hatálybalépését követő 6 hónapon belül minden tagállam megköveteli, hogy illetékes hatósága a nemzeti polgári légiközlekedés-biztonsági programja hatékonyságának biztosítása érdekében biztosítsa nemzeti polgári légiközlekedés-biztonsági minőségellenőrzési program kidolgozását és végrehajtását.
(4) Minden tagállam biztosítja, hogy repülőterei és az adott tagállamból szolgáltatást nyújtó légifuvarozók a nemzeti polgári légiközlekedés-biztonsági program követelményeinek megfelelő repülőtéri és légifuvarozói biztonsági programokat hoznak létre, és azokat fenntartják. E programokat az illetékes hatóság általi jóváhagyásra és ellenőrzésre be kell nyújtani.
(5) Minden tagállam megköveteli az illetékes hatóságtól nemzeti polgári légiközlekedés-biztonsági képzési program kidolgozását és végrehajtását.
6. cikk
Szigorúbb intézkedések
A tagállamok a közösségi jogszabályoknak megfelelően alkalmazhatnak az e rendeletben meghatározottaknál szigorúbb intézkedéseket. Alkalmazásukat követően a lehető leghamarabb tájékoztatni kell a Bizottságot az intézkedések jellegéről.
7. cikk
Megfelelőségellenőrzés
(1) A tagállamok által végrehajtandó nemzeti polgári légiközlekedés-biztonsági minőségellenőrzési program részletes leírását a 9. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően kell elfogadni. Az ilyen programot a legjobb gyakorlatra kell alapozni, és biztosítani kell a hibák gyors felderítését és kijavítását. Minden program biztosítja, hogy az érintett tagállamban lévő összes repülőteret rendszeresen felülvizsgálják az 5. cikk (2) bekezdésében említett illetékes hatóság felügyeletével. E felülvizsgálatok közös módszertant alkalmaznak, és azokat közös követelmények alapján minősített ellenőrök végzik el.
(2) E rendelet rendelkezéseinek a 12. cikkel összhangban történő hatálybalépését követő 6 hónap elteltével a Bizottság az 5. cikk (2) bekezdésében említett illetékes hatósággal együttműködve vizsgálatokat kezd - beleértve a repülőterek megfelelő minta szerinti vizsgálatát is - a rendelet tagállamok általi alkalmazásának ellenőrzésére. Az ilyen vizsgálatok figyelembe veszik a nemzeti polgári légiközlekedés-biztonsági minőségellenőrzési programokból, különösen a felülvizsgálati jelentésekből származó adatokat. Az ilyen vizsgálatok lefolytatására vonatkozó eljárásokat a 9. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
(3) Az ellenőrzéseknek a (2) bekezdésnek megfelelően történő lefolytatására a Bizottság által megbízott tisztviselők hatáskörüket írásos meghatalmazás bemutatását követően gyakorolják, amely meghatározza a tárgyat, a vizsgálat célját és kezdetének időpontját. A repülőterek vizsgálatát nem kell bejelenteni. A Bizottság a tervbe vett vizsgálatok előtt időben tájékoztatja az érintett tagállamokat a vizsgálatokról.
Az érintett tagállam aláveti magát az ilyen vizsgálatoknak, és biztosítja, hogy az érintett testületek vagy személyek szintén alávetik magukat e vizsgálatoknak.
(4) A Bizottság közli a vizsgálati jelentéseket az érintett tagállammal, amely az értesítést követő három hónapon belül visszajelzi, hogy milyen intézkedéseket tett az esetleges hiányosságok orvoslására. A jelentést és az 5. cikk (2) bekezdésében említett illetékes hatóság válaszát közölni kell a 9. cikk (1) bekezdéssel felállított bizottsággal.
8. cikk
Az információ közzététele
(1) A nyilvánosságnak az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz történő hozzáféréséről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletében [5] megállapított, a dokumentumokhoz való nyilvános hozzáférési jog sérelme nélkül,
a) a 4. cikk (2) bekezdésében említett,
i. a felszerelésekre vonatkozó teljesítménykövetelményekhez és átvételi vizsgálatokhoz;
ii. a különleges adatokat tartalmazó részletes eljárásokhoz;
iii. a biztonsági intézkedések alóli mentességre vonatkozó részletes követelményekhez kapcsolódó intézkedéseket;
b) a 7. cikk (1) bekezdésében említett részletes leírásokat; valamint
c) a 7. cikk (4) bekezdésében említett vizsgálati jelentéseket és a tagállamok válaszait
titokban kell tartani, és tilos közzétenni. Kizárólag az 5. cikk (2) bekezdésében említett hatóságok számára lehet azokat hozzáférhetővé tenni, amelyek csakis az érdekelt felekkel osztják meg szükség esetén, a különleges adatok közzétételéről szóló nemzeti jogszabályoknak megfelelően.
(2) A tagállamok a nemzeti jogszabályoknak megfelelően, amennyire csak lehetséges, bizalmasan kezelik a vizsgálati jelentésekből és a tagállamok válaszaiból származó információkat, amennyiben azok más tagállamokra vonatkoznak.
(3) Amennyiben nem egyértelmű, hogy a vizsgálati jelentések és válaszok felfedhetők-e, a tagállamok vagy a Bizottság konzultál az érintett tagállammal.
9. cikk
Bizottság
(1) A Bizottságot egy, a tagállamok képviselőiből álló, és a Bizottság képviselője által elnökölt bizottság segíti.
(2) Amennyiben e bekezdésre hivatkozás történik, az 1999/468/EK határozat 5. és 7. cikkeit kell alkalmazni, tekintettel annak 8. cikke rendelkezéseire.
Az 1999/468/EK határozat 5. cikkének (6) bekezdésében meghatározott időtartamot egy hónapban kell megállapítani.
(3) Amennyiben hivatkozás történik erre a bekezdésre, az 1999/468/EK határozat 6. és 7. cikkét kell alkalmazni, tekintettel annak 8. cikke rendelkezéseire.
(4) A bizottság eljárási szabályzatot fogad el.
10. cikk
Harmadik országok
A tagállamok kockázatértékelés végrehajtására vonatkozó kötelezettségének és a polgári légiközlekedési megállapodások biztonsági záradékának sérelme nélkül a Bizottságnak a biztonsági bizottság segítségével, a Nemzetközi Polgári Repülési Szervezettel (ICAO) és az ECAC-val együtt meg kell fontolnia egy olyan mechanizmus létrehozásának lehetőségét, amely megvizsgálja, hogy a harmadik országok repülőteréről érkező járatok megfelelnek-e az alapvető biztonsági követelményeknek.
11. cikk
Adatok közzététele
Az 1049/2001/EK rendeletre is figyelemmel a Bizottság a vizsgálati jelentésekből levont következtetések alapján minden évben közzétesz egy jelentést e rendelet végrehajtásáról, valamint a Közösség légiközlekedés-biztonsági helyzetéről.
12. cikk
Szankciók
A rendelet rendelkezéseinek megszegésére vonatkozó szankcióknak hatékonynak, arányosnak és visszatartó erejűnek kell lenniük.
13. cikk
Hatálybalépés
E rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő 20. napon lép hatályba, kivéve a melléklet alábbi rendelkezéseit:
- a poggyásztéri csomagátvilágítására vonatkozókat (5.2. pont),
- a légiárura, a futár- és expressz-csomagokra vonatkozókat (6. rész), és
- a postára vonatkozókat (7. rész),
amelyek 2002. december 31-én lépnek hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2002. december 16-án.