A BIZOTTSÁG 875/2007/EK RENDELETE
(2007. július 24.)
az EK-Szerződés 87. és 88. cikkének a halászati ágazatban nyújtott csekély összegű (de minimis) támogatásokra való alkalmazásáról és az 1860/2004/EK rendelet módosításáról
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződés 92. és 93. cikkének a horizontális állami támogatások bizonyos fajtáira történő alkalmazásáról szóló, 1998. május 7-i 994/98/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 2. cikke (1) bekezdésére,
e rendelet tervezetének kihirdetését követően (2),
az állami támogatásokkal foglalkozó tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően,
mivel:
(1)
A 994/98/EK rendelet felhatalmazza a Bizottságot, hogy rendeletben állapítsa meg azt az összeghatárt, amely alatt a támogatási intézkedéseket úgy kell tekinteni, hogy azok nem felelnek meg a Szerződés 87. cikkének (1) bekezdésében meghatározott összes kritériumnak, és ezért nem tartoznak a Szerződés 88. cikkének (3) bekezdésében előírt bejelentési eljárás alá.
(2)
Az említett rendelet alapján a Bizottság elfogadta az EK-Szerződés 87. és 88. cikkének a csekély összegű (de minimis) támogatásokra való alkalmazásáról szóló, 2001. január 12-i 69/2001/EK rendeletet (3), amely hároméves időszakonként és kedvezményezettként 100 000 EUR összegben határozza meg a támogatás összegének felső határát. Eredetileg az említett rendelet nem vonatkozott a mezőgazdasági, a halászati és akvakultúra-, valamint a szállítási ágazatra, tekintetbe véve az említett ágazatok esetében alkalmazandó egyedi szabályokat.
(3)
A mezőgazdasági és halászati ágazat tekintetében az EK-Szerződés 87. és 88. cikkének a mezőgazdasági és halászati ágazatban nyújtott csekély összegű (de minimis) támogatásokra való alkalmazásáról szóló, 2004. október 6-i 1860/2004/EK bizottsági rendelet (4) az említett ágazatok esetében hároméves időszakonként és kedvezményezettként 3 000 EUR összegben állapította meg a támogatások felső határát, mivel a Bizottság által szerzett tapasztalatok fényében megállapítást nyert, hogy az említett ágazatokban nyújtott nagyon alacsony szintű támogatások nem teljesítik a Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése szerinti kritériumokat, ha bizonyos feltételek teljesülnek. Ez a helyzet, amikor az egyes termelők kis összegű támogatást kapnak, az említett ágazatoknak nyújtott támogatás szintje pedig összességében nem haladja meg a termelés értékének kis százalékát.
(4)
A megváltozott gazdasági feltételek miatt, és a már meglévő általános de minimis szabályok alkalmazása során szerzett tapasztalatok fényében szükségessé vált az említett szabályok módosítása. E célból a Bizottság elfogadta a Szerződés 87. és 88. cikkének a de minimis támogatásokra való alkalmazásáról szóló, 2006. december 15-i 1998/2006/EK rendeletet (5). Az említett rendelet a 69/2001/EK rendelet helyébe lépett, a csekély összegű (de minimis) támogatások általános felső határát 100 000 EUR-ról 200 000 EUR-ra emelte, a csekély összegű (de minimis) támogatás alkalmazását kiterjesztette a mezőgazdasági termékek feldolgozására és forgalmazására, továbbá a közúti szállítási ágazat számára nyújtott állami támogatásokra vonatkozóan új, 100 000 EUR összegű de minimis küszöbértéket vezetett be.
(5)
Az állami támogatásokra vonatkozó szabályoknak - különösen az 1860/2004/EK rendeletben megállapított de minimis összeghatárnak és a halászati és akvakultúra-ágazat számára nyújtott állami támogatások felülvizsgálatához adott iránymutatásnak (6) - a halászati ágazatban való alkalmazásában szerzett tapasztalat azt mutatja, hogy a csekély összegű (de minimis) támogatások esetleges versenytorzító hatása elmarad a 2004-ben előre jelzett szinttől.
(6)
A Bizottság által szerzett tapasztalatok fényében megállapítható, hogy a halászati ágazatban működő vállalkozásoknak nyújtott, bármely hároméves időszak alatt kedvezményezettként legfeljebb 30 000 EUR összegű támogatás nem befolyásolja a tagállamok közötti kereskedelmet és/vagy nem torzítja a versenyt, illetve nem fenyeget annak torzításával, amennyiben a három év alatt a halászati ágazatban működő összes vállalkozásnak nyújtott ilyen támogatás teljes összege nem éri el a halászati éves termelés körülbelül 2,5 %-ában megállapított felső határt. Ezért indokolt megállapítani, hogy az ilyen támogatás nem tartozik a Szerződés 87. cikke (1) bekezdésének hatálya alá. Az e célból figyelembe veendő évek az érintett tagállamban adózási szempontból alkalmazott pénzügyi éveknek felelnek meg. Az érintett hároméves időszakot mindig úgy kell értékelni, hogy a folyó évben odaítélt és az előző két évben odaítélt de minimis támogatások együttes összegét veszik figyelembe az érintett pénzügyi évben, valamint az azt megelőző két pénzügyi évben odaítélt de minimis támogatások teljes összegét kell figyelembe venni.
(7)
A csekély összegű (de minimis) támogatás odaítélésekor a tagállamok által nyújtott egyéb állami támogatásokat is figyelembe kell venni.
(8)
Rendelkezni kell arról, hogy a csekély összegű (de minimis) támogatások felső határát túllépő állami támogatás ne legyen felosztható több kisebb részre abból a célból, hogy a részek e rendelet hatálya alá tartozzanak.
(9)
A Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése hatálya alá tartozó támogatás tekintetében irányadó elvekkel összhangban úgy kell tekinteni, hogy a csekély összegű (de minimis) támogatást akkor nyújtják, amikor az alkalmazandó nemzeti támogatási rendszer értelmében a kezdeményezettet felruházzák a támogatás igénybevételéhez való joggal.
(10)
Az Európai Közösségek Bírósága megállapította, hogy ha a Közösség jogszabályt alkotott a mezőgazdaság egy adott ágazatában a piac közös szervezéséről, a tagállamoknak tartózkodniuk kell minden olyan intézkedéstől, amely ezt sértheti vagy alóla kivételeket teremthet (7). Ez az alapelv a halászati ágazatra is vonatkozik. Ezért indokolt, hogy a rendelet alkalmazási köre ne terjedjen ki az olyan támogatásra, amelynek összegét a piacon forgalmazott termékek ára vagy mennyisége alapján rögzítik.
(11)
E rendelet nem alkalmazandó az exporttámogatásokra, illetve az importtermékekkel szemben a hazai termékeket előnyben részesítő csekély összegű (de minimis) támogatásokra. Ezen túlmenően indokolt, hogy e rendelet alkalmazási körébe ne tartozzon bele az értékesítési hálózat más országokban történő kialakításának és működtetésének finanszírozására irányuló támogatás. Általában nem minősül exporttámogatásnak az olyan támogatás, amellyel a kereskedelmi vásárokon való részvétel költségeihez, illetve olyan tanulmányok vagy tanácsadói szolgáltatások költségeihez járulnak hozzá, amelyek egy új, vagy már meglévő terméknek egy új piacra történő bevezetéséhez szükségesek.
(12)
E rendelet nem alkalmazandó a nehéz helyzetben lévő vállalkozásokra a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentéséhez és szerkezetátalakításához nyújtott állami támogatásokról szóló közösségi iránymutatás (8) értelmében, tekintettel azokra a nehézségekre, amelyek az ilyen típusú vállalkozásoknak nyújtott támogatás bruttó támogatástartalmának meghatározásához kapcsolódnak.
(13)
Tekintettel a közös halászati politika célkitűzéseire, a halászati kapacitás növelésére irányuló támogatások, valamint a halászhajók építésére, illetve vásárlására nyújtott támogatások nem tartoznak e rendelet hatálya alá, kivéve a halászati erőforrások közös halászati politika alapján történő védelméről és fenntartható kiaknázásáról szóló, 2002. december 20-i 2371/2002/EK tanácsi rendelet (9) 11. cikkében említett, a főfedélzet modernizációjára nyújtott támogatásokat.
(14)
Az átláthatóság, az egyenlő elbánás és a csekély összegű (de minimis) támogatás felső határának helyes alkalmazása céljából helyénvaló, hogy a tagállamok ugyanazt a számítási módszert alkalmazzák. E számítás megkönnyítése érdekében és az 1998/2006/EK rendeletnek megfelelően célszerű, hogy a nem készpénzben nyújtott támogatási összegeket bruttó támogatástartalomra számolják át. A több részletben folyósított támogatásoktól eltérő, átlátható típusú támogatások támogatástartalmának kiszámítása az ilyen jellegű támogatás nyújtása idején érvényes piaci kamatlábak alkalmazását kívánja meg. Az állami támogatásra vonatkozó szabályok egységes, átlátható és egyszerű alkalmazása érdekében e rendelet alkalmazásában a Bizottság által objektív kritériumok alapján időszakosan rögzített és az Európai Unió Hivatalos Lapjában vagy az interneten közzétett referenciaráta tekintendő piaci kamatlábnak. A nyújtott biztosítékok és a kedvezményezetthez kapcsolódó kockázatok miatt szükség lehet azonban arra, hogy a minimális rátát további bázispontokkal emeljék.
(15)
Az átláthatóság, az egyenlő bánásmód és a hatékony ellenőrzés céljából e rendelet csak az átlátható de minimis támogatásokra alkalmazandó. Egy támogatás abban az esetben átlátható, ha előzetesen pontosan kiszámítható a bruttó támogatástartalom anélkül, hogy kockázatértékelést kellene végezni. Ilyen pontos számítás végezhető például a készpénz formájában nyújtott támogatások, kamattámogatások és a maximalizált összegű adókedvezmény vonatkozásában. A tőkeinjekciókból álló támogatás nem tekintendő átlátható csekély összegű (de minimis) támogatásnak, kivéve, ha az állami tőkeinjekció teljes összege alacsonyabb a de minimis támogatásokra vonatkozó felső határnál. A kockázatitőke-befektetési intézkedésekből álló támogatás a kis- és középvállalkozásokba történő kockázatitőke-befektetések előmozdítását célzó állami támogatásokról szóló közösségi iránymutatásban (10) előírtak alapján nem tekinthető átlátható de minimis támogatásnak, kivéve, ha az érintett kockázati tőkebefektetési program minden egyes célvállalkozásnak csupán a csekély összegű (de minimis) támogatás felső határáig nyújt tőkét. A hitelekből álló támogatást átlátható de minimis támogatásként kell kezelni, amennyiben a bruttó támogatástartalmat a támogatás odaítélésekor érvényes piaci kamatok alapján számították ki.
(16)
E rendelet nem zárja ki annak lehetőségét, hogy egy tagállam által elfogadott valamely intézkedés a Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése értelmében az e rendeletben nem említett egyéb indokok miatt nem tekinthető állami támogatásnak - például a tőkeinjekció esetében -, mivel az ilyen jellegű intézkedésről a piaci magánbefektető elve szerint döntöttek.
(17)
Szükséges jogbiztonságot teremteni az olyan kezességvállalási programok esetében, amelyek nem befolyásolják a kereskedelmet, illetve nem torzítják a versenyt, valamint amelyekre vonatkozóan elegendő adat áll rendelkezésre a lehetséges hatások megbízható felméréséhez. E rendeletnek ezért a csekély összegű (de minimis) támogatások kedvezményezettenkénti 30 000 EUR összegű általános felső határát fel kell cserélnie a kezességgel biztosított egyedi hitel teljes összegén alapuló speciális felső határral. Ezt a felső határt olyan módszer alapján helyénvaló kiszámolni, amely értékeli az életképes vállalkozásoknak nyújtott hiteleket fedező kezességvállalási program támogatástartalmát. A módszer, valamint azok az adatok, amelyek alapján a kezességvállalásra vonatkozó speciális felső határt kiszámolják, kizárják alkalmazási körükből azokat a nehéz helyzetben lévő vállalkozásokat, amelyeket a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentéséhez és szerkezetátalakításához nyújtott állami támogatásokról szóló közösségi iránymutatás említ. Ezért ez a speciális felső határ nem vonatkozik sem a kezességvállalási programon kívül nyújtott ad hoc egyedi támogatásokra, sem a nehéz helyzetben lévő vállalkozásoknak nyújtott támogatásra, sem pedig az alapul szolgáló ügyletekre vonatkozó olyan - hitelnek nem számító - kezességvállalásokra, mint például a részvényügyletekre adott garanciák. A speciális felső határt azon tény alapján kell meghatározni, hogy - figyelembe véve a 13 %-os maximális kamatszintet (nettó nemfizetési hányad), amely a közösségi kezességvállalási programok tekintetében a legrosszabb esetet képviseli - egy 225 000 EUR összegű garancia esetében úgy lehet tekinteni, hogy bruttó támogatástartalma azonos a csekély összegű (de minimis) támogatások e rendeletben megállapított felső határával. Rendelkezni kell arról, hogy csak az alapul szolgáló hitel 80 %-át lefedő garanciák tartozzanak e speciális felső határ hatálya alá.
(18)
A Bizottság feladata biztosítani, hogy az állami támogatási szabályokat betartsák, és különösen azt, hogy a csekély összegű (de minimis) támogatásokra vonatkozó szabály alapján nyújtott támogatások megfeleljenek az állami támogatások feltételeinek. A Szerződés 10. cikkének megfelelően a tagállamoknak e feladat megvalósítását elő kell segíteniük a szükséges mechanizmus létrehozásával annak érdekében, hogy a csekély összegű (de minimis) támogatásokra vonatkozó szabályok alapján nyújtott támogatás teljes összege három pénzügyi év viszonylatában ne haladja meg sem a kedvezményezettenkénti 30 000 EUR-ós összeghatárt, sem pedig a Bizottság által a halászati termelési érték alapján tagállamonként megállapított általános felső határokat. E célból a csekély összegű (de minimis) támogatások odaítélésekor a tagállamoknak e rendeletre hivatkozva tájékoztatniuk kell az érintett vállalkozást a támogatás összegéről és annak csekély összegű (de minimis) jellegéről. Ezen túlmenően a támogatás odaítélése előtt az érintett tagállamoknak nyilatkozatot kell kapniuk a vállalkozástól az érintett és az azt megelőző két pénzügyi év során odaítélt egyéb csekély összegű (de minimis) támogatásokról, és körültekintően ellenőrizniük kell, vajon az újabb csekély összegű (de minimis) támogatással nem lépik-e túl a csekély összegű (de minimis) támogatásokra vonatkozó felső határt. A felső határ betartása egy központi nyilvántartáson keresztül is biztosítható.
(19)
Az egyértelműség érdekében, és mivel a halászati ágazat számára nyújtott csekély összegű (de minimis) támogatások összeghatára ily módon eltér a mezőgazdasági ágazat számára nyújtott csekély összegű (de minimis) támogatások felső határától, el kell fogadni egy kizárólag a halászati ágazatra vonatkozó rendeletet, és az 1860/2004/EK rendeletet ennek megfelelően módosítani kell.
(20)
Tekintettel a Bizottság által szerzett tapasztalatokra, különösen az állami támogatási politika gyakori felülvizsgálatának szükségességére és különös tekintettel az 1998/2006 rendelet és az 1860/2004/EK rendelet alkalmazási időszakára, e rendelet alkalmazásának időszakát célszerű 2013. december 31-ben korlátozni. Amennyiben e rendelet meghosszabbítás nélkül hatályát veszti, az e rendelet hatálya alá tartozó csekély összegű (de minimis) támogatás tekintetében a tagállamok számára hat hónapos alkalmazkodási időszakot kell biztosítani. A jogbiztonság érdekében célszerű tisztázni a rendelet hatályát a hatálybalépése előtt nyújtott támogatásokra,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Alkalmazási kör
E rendeletet a halászati ágazat vállalkozásai számára nyújtott támogatásra kell alkalmazni, a következők kivételével:
a)
olyan támogatás, amelynek összege a piacon forgalmazott termékek ára vagy mennyisége alapján kerül rögzítésre;
b)
az exporttal kapcsolatos tevékenységekhez nyújtott támogatások, nevezetesen az exportált mennyiséggel, az értékesítési hálózatok kialakításával és működtetésével, illetve az exporttevékenységgel kapcsolatban felmerülő egyéb folyó kiadásokkal közvetlenül összefüggő támogatások;
c)
az importárukkal szemben hazai áruk felhasználásához kötött támogatások;
d)
a 2371/2002/EK rendelet 3. cikkének n) bekezdésében meghatározottak szerinti, tonnatartalomban vagy teljesítményben kifejezett halászati kapacitás növelésére irányuló támogatás, kivéve ha az adott támogatás a főfedélzetnek az említett rendelet 11. cikkének (5) bekezdésében említett modernizációjára irányul;
e)
halászhajók vásárlására, illetve építésére irányuló támogatás;
f)
a nehéz helyzetben lévő vállalkozásoknak nyújtott támogatás.
2. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
a)
„halászati ágazatbeli vállalkozások”: halászati termékek előállításával, feldolgozásával vagy forgalmazásával foglalkozó vállalkozások;
b)
„halászati termékek”: a 104/2000/EK tanácsi rendelet (11) 1. cikkében meghatározott termékek;
c)
„feldolgozás és forgalmazás”: a halfogástól vagy betakarítástól a végtermék elkészültéig zajló minden művelet, beleértve a kezelést, az előállítást és a kereskedelmi forgalomba hozatalt.
3. cikk
Csekély összegű (de minimis) támogatás
(1) Amennyiben egy támogatási intézkedés megfelel az e cikkben, valamint az e rendelet 4. és 5. cikkében megállapított feltételeknek, úgy kell tekinteni, hogy nem teljesíti a Szerződés 87. cikke (1) bekezdésének kritériumait, és mentesül a Szerződés 88. cikkének (3) bekezdésében foglalt bejelentési kötelezettség alól.
(2) Az egyazon vállalkozás részére három egymást követő pénzügyi évben odaítélt csekély összegű (de minimis) támogatások teljes összege soha nem haladhatja meg a 30 000 EUR-t. E felső határ a támogatás formájától és a támogatás céljától függetlenül alkalmazandó. Az időszakot az érintett tagállamban alkalmazott pénzügyi évek alapján kell meghatározni.
(3) Amennyiben a támogatások teljes összege túllépi e felső határt, a támogatás összege még az említett felső határt meg nem haladó rész esetében sem mentesíthető e rendelet alapján. Ilyen esetben a támogatási intézkedések vonatkozásában nem igényelhető mentesség e rendelet alapján sem odaítéléskor, sem pedig későbbi időpontban.
(4) A halászati ágazat különböző vállalkozásainak ily módon juttatott halmozott összeg egyetlen, három egymást követő pénzügyi évet felölelő időszakban sem haladhatja meg a mellékletben tagállamonként meghatározott értéket.
(5) A (2) és (4) bekezdésben említett felső határt készpénzben nyújtott támogatásként kell kifejezni. Az összes használt számadatot bruttó számnak kell tekinteni, azaz bármely adózás vagy egyéb levonás előtti adatnak. Amennyiben a támogatást nem vissza nem térítendő támogatásként, hanem más formában nyújtják, a támogatás összege a bruttó támogatástartalomnak felel meg.
(6) A több részletben fizetendő támogatást az odaítélésének időpontjában érvényes értékére kell diszkontálni. A diszkontálás céljára és a bruttó támogatástartalom kiszámításához az odaítélés idején érvényes referenciarátát kell alkalmazni.
(7) E rendelet csak olyan támogatásokra alkalmazandó, amelyekhez előzetesen pontosan kiszámítható a bruttó támogatástartalom anélkül, hogy kockázatértékelést kellene végezni („átlátható támogatás”). Különösen:
a)
A hitelekből álló támogatás átlátható de minimis támogatásként kezelendő, amennyiben a bruttó támogatástartalmat a támogatás odaítélésekor érvényes piaci kamatok alapján számították ki.
b)
A tőkeinjekciókból álló támogatás nem tekinthető átlátható de minimis támogatásnak, kivéve, ha az állami tőkeinjekció teljes összege nem haladja meg a csekély összegű (de minimis) támogatásokra vonatkozó felső határt.
c)
A kockázati tőkebefektetési intézkedésekből álló támogatás nem tekinthető átlátható de minimis támogatásnak, kivéve, ha az érintett kockázati tőkebefektetési program minden egyes célvállalkozásnak csupán a csekély összegű (de minimis) támogatás felső határáig nyújt tőkét.
d)
A visszafizetendő előlegek formájában nyújtott támogatás nem tekinthető átlátható de minimis támogatásnak, amennyiben a visszafizetendő előlegek teljes összege meghaladja az e rendelet szerint alkalmazandó küszöbértéket.
e)
A kezességvállalási program keretében a pénzügyi nehézségekkel nem küzdő kis- és középvállalkozásoknak nyújtott egyedi támogatás csak akkor kezelhető csekély összegű (de minimis) támogatásként, ha az ilyen program keretében nyújtott, alapul szolgáló hitel garantált összege vállalkozásonként nem haladja meg a 225 000 EUR összeget. Ha az alapul szolgáló hitel garantált összege csak e felső határ adott hányadát teszi ki, akkor a garancia bruttó támogatástartalma esetében úgy kell tekinteni, hogy az megfelel a (2) bekezdésben meghatározott, alkalmazandó felső határ adott hányadának. A garancia nem lépheti túl az alapul szolgáló hitel 80 %-át.
(8) Azonos támogatható költségek tekintetében a csekély összegű (de minimis) támogatás nem kumulálható állami támogatással, ha az ilyen jellegű kumuláció olyan támogatási intenzitást eredményezne, amely túllépi a Bizottság által elfogadott határozatban vagy csoportmentességi rendeletben az egyes esetek meghatározott körülményeire vonatkozóan rögzített támogatási intenzitást.
4. cikk
Ellenőrzés
(1) Amennyiben valamely tagállam csekély összegű (de minimis) támogatást nyújt egy vállalkozásnak, írásban értesítenie kell az adott vállalkozást a támogatás bruttó támogatástartalomban kifejezett összegéről és csekély összegű (de minimis) jellegéről, kifejezetten utalva e rendeletre és hivatkozva annak címére és az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésére. Amennyiben a csekély összegű (de minimis) támogatást valamely program keretében különböző vállalkozásoknak nyújtják, és e vállalkozásoknak az említett program keretében különböző összegű egyedi támogatásokat nyújtanak, az érintett tagállam e kötelezettség teljesítése érdekében választhatja azt, hogy a vállalkozásokkal közli a program keretében nyújtható maximális támogatási összeget. Ilyen esetben a meghatározott összeg annak megállapítására szolgál, hogy a 3. cikk (2) és (4) bekezdésében meghatározott felső határokat betartották-e. A támogatás odaítélését megelőzően a tagállam az érintett vállalkozástól írásos vagy elektronikus formában készített nyilatkozatot szerez be a megelőző két pénzügyi évben és a folyó pénzügyi évben kapott valamennyi csekély összegű (de minimis) támogatásról.
(2) A tagállam újabb csekély összegű (de minimis) támogatást csak az után nyújthat, hogy meggyőződött arról: az említett támogatással az érintett pénzügyi év és az azt megelőző két pénzügyi év során a vállalkozás által abban a tagállamban kapott csekély összegű (de minimis) támogatások teljes összege nem lépi túl a 3. cikk (2) és (4) bekezdésében meghatározott felső határok egyikét sem.
(3) Amennyiben egy tagállam a halászati de minimis támogatásokra vonatkozóan létrehozott egy olyan központi nyilvántartást, amely a tagállam bármely hatósága által odaítélt valamennyi csekély összegű (de minimis) támogatással kapcsolatban minden információt tartalmaz, az (1) bekezdés nem alkalmazandó a szóban forgó tagállamban attól a pillanattól fogva, hogy a nyilvántartás három pénzügyi évet átfogó időszakot ölel fel.
(4) A tagállamok rögzítik és összeállítják az e rendelet alkalmazásával kapcsolatos összes információt. E nyilvántartások tartalmaznak minden olyan információt, amely szükséges annak bizonyításához, hogy e rendelet feltételei teljesültek. Az egyedi csekély összegű (de minimis) támogatásokkal kapcsolatos nyilvántartásokat az adott támogatás odaítélésének időpontjától számított tíz évig kell megőrizni. A csekély összegű (de minimis) támogatási programokat érintő nyilvántartásokat a program keretében nyújtott utolsó egyedi támogatás odaítélésének időpontjától számított tíz évig kell megőrizni. Írásbeli kérelemre az érintett tagállam húsz munkanapon, vagy a kérelemben rögzített hosszabb határidőn belül a Bizottság rendelkezésére bocsátja mindazt az információt, amelyet a Bizottság szükségesnek tart annak megállapításához, hogy e rendelet feltételei teljesülnek-e, különösen az érintett tagállam egyes vállalkozásai és halászati ágazat egésze által kapott csekély összegű (de minimis) támogatás teljes összege vonatkozásában.
5. cikk
Átmeneti rendelkezések
(1) E rendeletet alkalmazandó a hatálybalépése előtt odaítélt támogatásra, amennyiben az teljesíti az 1-3. cikkben, illetve - adott esetben - a 4. cikkben megállapított feltételeket. A Bizottság a vonatkozó keretrendszerekkel, iránymutatásokkal, közleményekkel és felhívásokkal összhangban megvizsgál minden olyan támogatást, amely nem teljesíti e feltételeket.
(2) A 2005. január 1-jétől e rendelet hatálybalépése után számított hat hónap elteltéig odaítélt olyan csekély összegű (de minimis) támogatásokat, amelyek teljesítik az 1860/2004/EK rendeletben előírt - a halászati ágazatban e rendelet hatálybalépéséig alkalmazandó - feltételeket, úgy kell tekinteni, hogy nem felelnek meg a Szerződés 87. cikkének (1) bekezdésében meghatározott feltételeknek; ezért az ilyen támogatások mentesülnek a Szerződés 88. cikkének (3) bekezdésében előírt bejelentési kötelezettség alól.
(3) E rendelet időbeli hatályának lejárta után az e rendelet feltételeinek megfelelő csekély összegű (de minimis) támogatások hat hónapos időszakra érvényesen végrehajthatók.
6. cikk
Módosítás
Az 1860/2004/EK rendelet a következőképpen módosul:
a)
A címben, az „és halászati ágazatban” szövegrész helyébe az „ágazatban” szövegrész lép.
b)
Az 1. cikkben „a mezőgazdasági, illetve halászati ágazat” szövegrész helyébe „a mezőgazdasági ágazat” szövegrész lép.
c)
A 2. cikkben:
i.
a 2. pontban, a „kivéve az e bekezdés 5. pontjában meghatározott halászati termékeket” helyébe a „kivéve a 104/2000/EK tanácsi rendelet 1. cikkében meghatározott halászati termékeket” szöveg lép;
ii.
a 4., 5. és 6. pontot el kell hagyni.
d)
A 3. cikk (2) bekezdésének harmadik albekezdését el kell hagyni.
e)
A 4. cikk (2) bekezdésében az „illetve halászati” szövegrészt el kell hagyni.
f)
A 4. cikk (3) bekezdésének második albekezdésében az „illetve halászati” szövegrészt el kell hagyni.
g)
A II. mellékletet el kell hagyni.
7. cikk
Hatálybalépés és alkalmazandóság
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő hetedik napon lép hatályba.
Ez a rendelet 2013. december 31-én hatályát veszti.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2007. július 24-én.