A TANÁCS 625/2009/EK RENDELETE
(2009. július 7.)
az egyes harmadik országokból történő behozatalra vonatkozó közös szabályokról
(kodifikált változat)
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 133. cikkére,
tekintettel a mezőgazdasági piacok közös szervezését létrehozó szabályozásra és a Szerződés 308. cikke értelmében elfogadott, a feldolgozott mezőgazdasági termékekre vonatkozó szabályozásra, különösen ezen szabályozások azon rendelkezéseire, amelyek eltérést engednek azon általános elvtől, amely szerint a mennyiségi korlátozások vagy azonos hatású intézkedések csak az említett szabályozásokban meghatározott intézkedésekkel helyettesíthetők,
tekintettel a Bizottság javaslatára,
mivel:
(1)
Az egyes harmadik országokból történő behozatalra vonatkozó közös szabályokról szóló, 1994. március 7-i 519/94/EK tanácsi rendeletet (1) több alkalommal jelentősen módosították (2). Az áttekinthetőség és érthetőség érdekében a rendeletet kodifikálni kell.
(2)
A közös kereskedelmi politikának egységes elveken kell alapulnia.
(3)
A Szerződés 14. cikke szerint 1993. január 1-je óta a belső piac egy olyan, belső határok nélküli területet jelent, ahol megvalósul az áruk, a személyek, a szolgáltatások és a tőke szabad mozgása.
(4)
A közös kereskedelempolitika behozatali szabályokra vonatkozó kiegészítése az egyedüli módszer annak biztosítására, hogy a Közösség harmadik országokkal folytatott kereskedelmére vonatkozó szabályok a piacok integrációját helyesen tükrözzék.
(5)
A behozatali szabályok nagyobb egységességét amennyire lehetséges, a kérdéses harmadik országokban működő gazdasági rendszer jellegzetességeinek figyelembevételével, az egyéb harmadik országokra vonatkozó közös szabályok alapján alkalmazott rendelkezésekhez hasonló rendelkezések meghozatalával kell elérni.
(6)
A behozatalra vonatkozó közös szabályok a szén- és acéltermékekre is alkalmazandók, a kifejezetten ilyen termékekre vonatkozó megállapodások végrehajtására vonatkozó intézkedések sérelme nélkül.
(7)
A közösségi szabályozás kiindulási pontját ezért a behozatal liberalizálása, nevezetesen a mennyiségi korlátozások megszüntetése kell, hogy képezze.
(8)
Néhány termék esetében a Bizottságnak meg kell vizsgálnia a behozatalra vonatkozó feltételeket, a behozatal alakulását, a gazdasági és kereskedelmi helyzet különböző szempontjait, és adott esetben a meghozandó szükséges intézkedéseket.
(9)
Ezen termékek esetében nyilvánvalóvá válhat, hogy egyes behozatalokat közösségi felügyelet alá kell vonni.
(10)
A Közösség nemzetközi kötelezettségeire tekintettel a Bizottságnak és a Tanácsnak a Közösség érdekében védintézkedéseket kell elfogadnia.
(11)
A Közösség egy vagy több térségére korlátozódó felügyeleti vagy védintézkedések alkalmasabbak lehetnek, mint a Közösség egészére vonatkozó intézkedések. Ezen intézkedéseket csak kivételes esetben és akkor lehet engedélyezni, ha nincs más megoldás. Biztosítani kell, hogy ezek az intézkedések ideiglenesek legyenek, és a belső piac működését a lehető legkevésbé zavarják.
(12)
Amennyiben közösségi felügyelet kerül alkalmazásra, az érintett termékek szabad forgalomba bocsátását egységes feltételeknek megfelelő felügyeleti okmány bemutatásától kell függővé tenni. Az importőr egyszerű kérelmére ezt az okmányt meghatározott időtartamon belül a tagállamok hatóságainak anélkül, hogy az importőr ezáltal bármilyen behozatali jogot szerezne, ki kell állítaniuk. A felügyeleti okmány ezért csak addig lehet érvényes, amíg a behozatali szabályozás változatlan.
(13)
A megfelelő kezelés, valamint a Közösség gazdasági szereplőinek érdekében kívánatos, hogy az okmány tartalma és külső megjelenése, amennyire lehetséges, megegyezzen a mennyiségi kontingensek kezelésére vonatkozó közösségi eljárás létrehozásáról szóló 520/94/EK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó egyes szabályok megállapításáról szóló, 1994. március 30-i 738/94/EK bizottsági rendeletben (3), a Bizottság az egyes harmadik országokból származó textiltermékek kétoldalú megállapodások, jegyzőkönyvek, egyéb megállapodások, vagy egyéb különleges közösségi importszabályozás hatálya alá nem tartozó behozatalának közös szabályairól szóló 517/94/EK tanácsi rendelet alkalmazási körében közösségi behozatali engedély létrehozásáról és a rendelet egyes rendelkezéseinek módosításáról szóló 1994. december 21-i 3168/94/EK bizottsági rendeletben (4) és a meghatározott textiltermékek harmadik országokból történő behozatalának közös szabályairól és e rendelet alkalmazási területén közösségi importengedély megadásáról szóló 3030/93/EGK rendelet III. mellékletének módosításáról szóló, 1994. december 21-i 3169/94/EK bizottsági rendeletben (5) előírt behozatali engedély formanyomtatványával, a felügyeleti okmány technikai jellemzőit szem előtt tartva.
(14)
A Közösségnek érdeke, hogy a tagállamok és a Bizottság a lehető legteljesebb mértékben kicseréljék egymás között a közösségi felügyeletből származó információkat.
(15)
Pontos feltételeket kell elfogadni az esetleges károk értékelésére vonatkozóan, továbbá vizsgálati rendszert kell bevezetni, miközben továbbra is lehetővé kell tenni a Bizottságnak, hogy sürgős esetekben megfelelő intézkedéseket hozzon.
(16)
E célból részletes rendelkezéseket kell hozni a vizsgálatok megkezdéséről, a szükséges ellenőrzésekről és felülvizsgálatokról, az összegyűjtött információk kezeléséről, az érintett felek meghallgatásairól, valamint a károk vizsgálatának feltételeiről.
(17)
Az e rendelet által bevezetett, vizsgálatokra vonatkozó rendelkezések nem sértik a szakmai titoktartásra vonatkozó közösségi vagy nemzeti szabályokat.
(18)
Továbbá annak érdekében, hogy az érintett gazdasági szereplők jogbiztonsága növekedjék, kívánatos, hogy megállapítsák a vizsgálatok megkezdésére és az intézkedések szükségességéről szóló határozatok meghozatalára vonatkozó határidőket.
(19)
A behozatali szabályok egységességének érdekében az importőröktől megkívánt alaki követelményeket egyszerűsíteni kell, és egységessé kell tenni. Ezért kívánatos annak biztosítása, hogy minden alaki követelményt a rendelethez mellékelt mintának megfelelő formanyomtatvány alkalmazásával teljesítsenek.
(20)
A közösségi felügyeleti intézkedésekkel összefüggésben kiállított felügyeleti okmányoknak az azt kiállító tagállamtól függetlenül a Közösség egészében érvényesnek kell lenniük.
(21)
Az egyes harmadik országokból származó textiltermékek kétoldalú megállapodások, jegyzőkönyvek, egyéb megállapodások vagy egyéb különleges közösségi importszabályozás hatálya alá nem tartozó behozatalának közös szabályairól szóló, 1994. március 7-i 517/94/EK tanácsi rendelet (6) hatálya alá tartozó textiltermékek Közösségi és nemzetközi szinteken különleges elbánás alá tartoznak. Ezért ezeket a termékeket e rendelet alkalmazási köréből teljesen ki kell zárni,
ELFOGADTA EZT AZ RENDELETET:
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS ALAPELVEK
1. cikk
(1) Ez a rendelet az I. mellékletben felsorolt harmadik országokból származó termékek behozatalára alkalmazandó, kivéve az 517/94/EK rendelet hatálya alá eső textiltermékeket.
(2) Az (1) bekezdésben említett termékeket szabadon lehet behozni a Közösségbe, és azokra semmilyen mennyiségi korlátozás nem vonatkozik, az V. fejezet szerint meghozható intézkedések sérelme nélkül.
II. FEJEZET
KÖZÖSSÉGI TÁJÉKOZTATÁSI ÉS KONZULTÁCIÓS ELJÁRÁS
2. cikk
Ha a behozatal alakulása védintézkedéseket vagy felügyeleti intézkedéseket tesz szükségessé, a tagállamok erről tájékoztatják a Bizottságot. Ennek a tájékoztatásnak tartalmaznia kell a rendelkezésre álló bizonyítékokat, a 8. cikkben meghatározott feltételek alapján. A Bizottság haladéktalanul továbbítja e tájékoztatást az összes tagállamnak.
3. cikk
(1) Konzultációkra tagállam kérésére vagy a Bizottság kezdeményezésére kerülhet sor.
(2) A konzultációkat a 2. cikkben meghatározott tájékoztatásnak a Bizottsághoz való megérkezésétől számított nyolc munkanapon belül és minden esetben a védintézkedések vagy a közösségi felügyelet megkezdése előtt kell megtartani.
4. cikk
(1) Konzultációkra tanácsadó bizottságon (a továbbiakban: „bizottság”) belül kerül sor, amely a tagállamok egy-egy képviselőjéből áll. A bizottság elnöke a Bizottság képviselője.
(2) A bizottságot az elnök hívja össze. Az elnök a lehető legrövidebb időn belül megadja a szükséges tájékoztatást a tagállamok részére.
(3) A konzultációk különösen az alábbiakra vonatkoznak:
a)
behozatali feltételek, a behozatal alakulása, valamint a gazdasági és kereskedelmi helyzet különböző vonatkozásai az érintett termékkel kapcsolatban;
b)
a Közösség és az I. mellékletben említett harmadik országok között létrejött kereskedelmi megállapodások kezelését érintő kérdések;
c)
adott esetben szükséges intézkedések.
(4) Szükség esetén a konzultáció írásban is lefolytatható. Ebben az esetben a Bizottság értesíti a tagállamokat, amelyek kifejthetik véleményüket vagy szóbeli konzultációt kérhetnek a Bizottság által meghatározandó 5-től 8 munkanapig terjedő határidőn belül.
III. FEJEZET
KÖZÖSSÉGI VIZSGÁLATI ELJÁRÁS
5. cikk
(1) Amennyiben a 3. és 4. cikkben említett konzultációkat követően a Bizottság számára egyértelművé válik, hogy elegendő olyan bizonyíték áll rendelkezésre, amely vizsgálat kezdeményezését indokolja, akkor a Bizottság a tagállamtól kapott információk kézhezvételétől számított egy hónapon belül vizsgálatot kezdeményez, és az Európai Unió Hivatalos Lapjában értesítést tesz közzé. Ez az értesítés:
a)
a kapott információk összegzését és az arra való utalást tartalmazza, hogy minden lényeges információt közölni kell a Bizottsággal;
b)
meghatározza továbbá azt az időszakot, amelyen belül az érdekelt felek álláspontjukat írásban közölhetik, és információkat nyújthatnak be, amennyiben ezeket az álláspontokat és információkat figyelembe kell venni a vizsgálat során;
c)
meghatározza továbbá azt az időszakot, amelyen belül az érdekelt felek a Bizottságtól a (4) bekezdésben foglaltakkal összhangban szóbeli meghallgatást kérhetnek.
A Bizottság a tagállamokkal együttműködve megkezdi a vizsgálatot.
(2) A Bizottság minden általa szükségesnek tartott információt beszerez, és amennyiben helyénvalónak tartja, a bizottsággal való konzultációt követően megkísérli ezen információk ellenőrzését az importőröknél, kereskedőknél, ügynököknél, termelőknél, kereskedelmi szövetségeknél és szervezeteknél.
E feladata ellátásában a Bizottságot azon tagállam munkatársai segítik, amelynek területén a kérdéses ellenőrzésekre sor kerül, feltéve, hogy a tagállam ezt kéri.
Az (1) bekezdés első albekezdésének megfelelően fellépő érdekelt felek, valamint az exportáló ország képviselői a vizsgálattal összefüggésben a Bizottság rendelkezésére bocsátott összes információt megtekinthetik (kivéve a Közösség vagy a tagállamok hatóságai által készített belső dokumentumokat), feltéve, hogy érdekeik védelméhez ezek szükségesek, és a 7. cikk értelmében nem minősülnek titkosnak, továbbá hogy azokat a Bizottság a vizsgálat során felhasználja. E célból írásbeli kérelemmel kell a Bizottsághoz fordulniuk, melyben a kért információkat feltüntetik.
(3) A tagállamok a Bizottság kérésére és az általa meghatározott eljárásoknak megfelelően közlik a Bizottsággal a vizsgálat tárgyát képező termék piaci helyzetének alakulásáról rendelkezésükre álló információkat.
(4) A Bizottság az érdekelt feleket meghallgathatja. Köteles az érdekelt feleket meghallgatni, ha azok az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett értesítésben előírt időtartamon belül a meghallgatást írásban kérik, és a kérelemben valószínűsítik, hogy a vizsgálat eredményei hatással lehetnek rájuk, és szóbeli meghallgatásuk szükségességét különleges okokkal támasztják alá.
(5) Amennyiben az információk szolgáltatása nem az e rendelet vagy az e rendelet értelmében a Bizottság által meghatározott határidőn belül történik, vagy a vizsgálat komoly akadályba ütközik, akkor a tényállás megállapítására a rendelkezésre álló adatok alapján kerülhet sor. Amennyiben a Bizottság azt állapítja meg, hogy valamelyik érdekelt fél vagy harmadik fél hamis vagy félrevezető információkat szolgáltatott, akkor ezeket az információkat köteles figyelmen kívül hagyni, és a rendelkezésre álló tényeket használhatja fel.
(6) Amennyiben az (1) bekezdésben említett konzultációkat követően a Bizottság úgy ítéli meg, hogy nem áll rendelkezésre elegendő olyan bizonyíték, amely vizsgálat indítását indokolja, akkor e határozatról a tagállamoktól származó információk kézhezvételétől számított egy hónapon belül értesíti a tagállamokat.
6. cikk
(1) A vizsgálat végén a Bizottság az eredményekről jelentésben számol be a bizottságnak.
(2) Amennyiben a Bizottság a vizsgálat megkezdésétől számított 9 hónapon belül úgy ítéli meg, hogy közösségi felügyeleti vagy védintézkedésekre nincs szükség, akkor a vizsgálatot a bizottsággal való előzetes konzultációt követően egy hónapon belül megszünteti. A vizsgálat megszüntetéséről szóló határozatot, amely a vizsgálat legfontosabb következtetéseit és indokok összegzését tartalmazza, az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzé kell tenni.
(3) Amennyiben a Bizottság úgy ítéli meg, hogy közösségi felügyeleti vagy védintézkedésekre van szükség, akkor a IV. és V. fejezettel összhangban a szükséges határozatokat legkésőbb a vizsgálat megkezdésétől számított kilenc hónapon belül meghozza. Kivételes esetekben ez a határidő legfeljebb további két hónappal meghosszabbítható. A Bizottság ebben az esetben a meghosszabbítás időtartamáról és indokainak összegzéséről szóló értesítést tesz közzé az Európai Unió Hivatalos Lapjában.
(4) E fejezet rendelkezései nem zárják ki a 9. vagy 14. cikk szerinti felügyeleti intézkedések vagy a 15., 16. és 17. cikk szerinti védintézkedések alkalmazását olyan kritikus helyzetben, amikor bármilyen késedelem nehezen helyrehozható kárt okozna, és azonnali beavatkozás szükséges.
A Bizottság az általa még szükségesnek tartott vizsgálati intézkedéseket azonnal meghozza. E vizsgálatok eredményeit a megtett intézkedések felülvizsgálatához kell felhasználni.
7. cikk
(1) Az e rendelet alkalmazásában kapott információkat csak a kért célra szabad felhasználni.
(2) Az információ szolgáltatójának külön engedélye nélkül a Tanács, a Bizottság, a tagállamok, és ezek bármelyikének tisztségviselői nem hozhatják nyilvánosságra az e rendelet alapján kapott titkos információkat, valamint az egyéb, titkosan nyújtott információkat.
(3) Minden egyes titkos információkezelés iránti kérelmet meg kell indokolni.
Amennyiben azonban a titkos információkezelés iránti kérelem indokolatlannak bizonyul, és az információ szolgáltatója nem hajlandó az információkat nyilvánosságra hozni, vagy engedélyezni azok általánosított vagy összegzett formájú közzétételét, akkor a kérdéses információk figyelmen kívül hagyhatók.
(4) Az információk titkosnak tekintendők, ha közzétételük az információ szolgáltatójára vagy az ilyen információ forrására jelentős hátrányt gyakorolna.
(5) Az (1)-(4) bekezdések nem zárják ki azt, hogy a közösségi hatóságok általános információkra és különösen olyan indokokra hivatkozzanak, amelyeken az e rendelet szerint hozott határozatok alapulnak. Az említett hatóságoknak azonban figyelembe kell venniük az érintett jogi és természetes személyeknek ahhoz fűződő törvényes érdekeit, hogy üzleti titkaik ne kerüljenek nyilvánosságra.
8. cikk
(1) A behozatal alakulása, az arra vonatkozó feltételek és a behozatalból származó, a közösségi termelőket érő vagy azokat fenyegető komoly károk vizsgálata során különösen az alábbi tényezőket kell figyelembe venni:
a)
a behozatal mennyisége, különösen azt, hogy történt-e jelentős növekedés akár abszolút értelemben, akár a Közösségen belüli termelésre vagy fogyasztásra nézve;
b)
a behozatali árak, különösen azt, hogy történt-e jelentős alákínálás a Közösségben előállított hasonló termék árával összehasonlítva;
c)
a hasonló vagy közvetlenül versenyző termékek közösségi termelőit ebből következően érő hatás, amit egyes, többek között az alábbi gazdasági mutatók alakulása jelez:
-
termelés,
-
kapacitás-kihasználás,
-
készletek,
-
eladások,
-
piaci részarány,
-
árak (azaz az árak leszorítása vagy a rendszerint bekövetkező áremelkedések megakadályozása),
-
nyereségek,
-
a felhasznált tőke megtérülése,
-
cash-flow,
-
foglalkoztatás.
(2) A vizsgálat lefolytatása során a Bizottság figyelembe veszi az I. mellékletben említett országok sajátos gazdasági rendszerét.
(3) Komoly károkozással való fenyegetés esetén a Bizottságnak azt is meg kell vizsgálnia, hogy egyértelműen előrelátható-e az, hogy egy adott helyzet tényleges károkozáshoz vezethet. Ebben a vonatkozásban olyan tényezők vehetők figyelembe, mint:
a)
a Közösségbe irányuló kivitelek növekedési üteme;
b)
a származási vagy exportáló országban már meglevő vagy a belátható időn belül fennálló kiviteli kapacitás, és annak valószínűsége, hogy az ebből származó kivitel a Közösségbe irányul majd.
IV. FEJEZET
FELÜGYELET
9. cikk
(1) Amennyiben a Közösség érdekei úgy kívánják, a Bizottság valamely tagállam kérésére vagy saját kezdeményezésére:
a)
bizonyos behozataloknak a Bizottság által meghatározott eljárás szerinti visszamenőleges közösségi felügyeletéről határozhat;
b)
ezen behozatalok alakulásának nyomon követése céljából bizonyos behozatali tevékenységeknek a 10. cikk szerinti előzetes közösségi felügyelet alá vonásáról határozhat.
(2) A felügyeleti intézkedések érvényességének időtartama korlátozott. Eltérő rendelkezés hiányában ezek az intézkedések a bevezetésüket követő hat hónap után következő újabb hat hónapos időszak lejártakor érvényüket veszítik.
10. cikk
(1) Az előzetes közösségi felügyelet alá tartozó termékek szabad forgalomba bocsátásának felügyeleti okmány bemutatása a feltétele. Ezt az okmányt a tagállamok által kijelölt illetékes hatóság térítésmentesen a kért mennyiség egészére vonatkozóan és legfeljebb öt munkanapon belül azt követően, hogy az illetékes nemzeti hatóság bármely közösségi importőr nyilatkozatát kézhez vette, záradékkal kell ellátnia, függetlenül attól, hogy ez utóbbinak hol van a Közösségen belüli üzletviteli helye. Ellenkező bizonyíték hiányában ezt a nyilatkozatot legkésőbb a benyújtását követő három munkanapon belül az illetékes nemzeti hatóság részére kézbesítettnek kell tekinteni.
(2) A behozatali okmányt a II. melléklet szerinti mintának megfelelő formanyomtatvány alapján kell kiállítani.
A felügyelet bevezetéséről szóló határozat eltérő rendelkezése hiányában a felügyeleti okmány iránti, importőr által benyújtott kérelem csak az alábbiakat tartalmazza:
a)
a kérelmező teljes neve és címe (ideértve a telefon- és telefaxszámokat és minden egyéb olyan számokat, ami az illetékes nemzeti hatóság számára a kérelmezőt azonosítja), valamint a kérelmező héa-nyilvántartási számát, amennyiben hozzáadottérték-adó fizetésére kötelezett;
b)
adott esetben a nyilatkozattevő vagy a kérelmező által kijelölt képviselő teljes neve és címe (ideértve a telefon- és telefaxszámokat);
c)
árumegnevezés, az alábbi adatok megadásával:
-
kereskedelmi név,
-
a megfelelő Kombinált Nómenklatúra szerinti kód,
-
származási és feladó ország;
d)
a bejelentett mennyiség kilogrammban és adott esetben bármely kiegészítő mértékegységben (pár, tétel, stb.);
e)
EK-határparitáson számított CIF-ár euróban kifejezve;
f)
a következő nyilatkozat, dátummal és a kérelmező aláírásával, valamint a kérelmező nevének nyomtatott nagybetűkkel történő kiírásával:
„Alulírott igazolom, hogy a kérelemben feltüntetett adatokat jóhiszeműen és legjobb tudomásom szerint a valóságnak megfelelően adtam meg, és a Közösség területén letelepedett személy vagyok.”
(3) A felügyeleti okmány az azt kibocsátó tagállamtól függetlenül a Közösség egész területén érvényes.
(4) Az érintett termék szabad forgalomba bocsátását nem zárja ki annak megállapítása, hogy az ügylet során alkalmazott egységár kevesebb mint 5 %-kal meghaladja a felügyeleti okmányban feltüntetett árat, vagy ha a behozandó termékek összértéke vagy összmennyisége kevesebb mint 5 %-kal meghaladja a felügyeleti okmányban feltüntetett értéket vagy mennyiséget. A Bizottság, meghallgatva a bizottságban elhangzott véleményeket, valamint figyelembe véve a termékek jellegét és az érintett ügyletek egyéb speciális jellemzőit, a fentitől eltérő százalékot is meghatározhat, amely azonban rendes körülmények között a 10 %-ot nem haladhatja meg.
(5) A felügyeleti okmányok csak addig használhatók fel, amíg az érintett ügyleteket tekintve a behozatal liberalizációjára vonatkozó intézkedések hatályban vannak. Az említett felügyeleti okmányok a felügyelet elrendelésével azonos időben és azonos eljárás keretében, a termékek jellegének, valamint az ügyletek egyéb speciális jellemzőinek figyelembevételével meghatározott időszak lejártát követően nem használhatók fel.
(6) Ha a 9. cikk szerint meghozott határozat előírja, a közösségi felügyelet alatt álló termékek származását származási bizonyítvánnyal kell igazolni. Ez a bekezdés nem érinti az ilyen bizonyítvány bemutatására vonatkozó egyéb rendelkezéseket.
(7) Amennyiben az előzetes közösségi felügyelet alatt álló termékre valamely tagállamban regionális védintézkedések vonatkoznak, abban az esetben a felügyeleti okmányt az e tagállam által kiadott behozatali engedély helyettesítheti.
(8) A felügyeleti okmány és annak kivonatai két példányban készülnek, az egyik példány a „Tulajdonos példánya” jelöléssel és 1-es számmal jelölve, melyet a kérelmező részére állítanak ki, és a másik „Az illetékes hatóság példánya” jelöléssel és 2-es számmal, az okmányt kibocsátó hatóságnál kerül elhelyezésre. Adminisztratív okokból az illetékes hatóság kiegészítő példányokat mellékelt a 2. nyomtatványhoz.
(9) A nyomtatványok fehér, famentes papíron kerülnek kinyomtatásra, mely írásra készült, és amelynek súlya négyzetméterenként 55 és 65 gramm között van. Mérete: 210 x 297 mm). A sorok közötti gépelési távolság 4,24 mm (egyhatod hüvelyk). A nyomtatványok formai elrendezését pontosan követni kell. Az 1. számú példány mindkét oldala, mely maga a felügyeleti okmány, emellett rendelkezik egy sárga nyomtatott guilloche-mintájú háttérrel a mechanikai vagy vegyi eszközökkel történő hamisítás megelőzésére.
(10) A tagállamok felelősek a nyomtatványok kinyomtatásáért. A nyomtatványokat azon tagállam által kijelölt nyomdák is kinyomtathatják, amelyben székhellyel rendelkeznek. Az utóbbi esetben a tagállam által történő kijelölésre vonatkozó utalásnak meg kell jelennie valamennyi nyomtatványon. Minden nyomtatványnak tartalmaznia kell a nyomda nevére és címére vonatkozó utalást vagy olyan jelölést, mely lehetővé teszi annak azonosítását.
11. cikk
Amennyiben a Közösség érdekei úgy kívánják, a Bizottság a tagállamok kérésére vagy saját kezdeményezésére, a 15. cikk (1) bekezdésében említett helyzet valószínű bekövetkezése esetén:
-
korlátozhatja az igényelt felügyeleti okmány érvényességi idejét,
-
ezen okmányok kibocsátását bizonyos feltétektől teheti függővé, és kivételes eszközként visszavonási záradék beiktatásától, vagy a 3. cikkben említett előzetes tájékoztatási és konzultációs eljárástól teheti függővé, melynek gyakoriságát és időtartamát a Bizottság állapítja meg.
12. cikk
Amennyiben a 3. cikkben említett konzultációkat követő nyolc munkanapon belül valamely termék behozatala nem kerül előzetes közösségi felügyelet alá, akkor a 17. cikknek megfelelően a Bizottság a Közösség egy vagy több térségébe irányuló behozatalra vonatkozó korlátozott felügyeletet vezethet be.
13. cikk
(1) Az előzetes regionális felügyelet alatt levő termékek csak behozatali okmány bemutatásával bocsáthatók szabad forgalomba. Ezt az okmányt az érintett tagállam(ok) által kijelölt illetékes hatóság térítésmentesen a kért mennyiség egészére vonatkozóan, az azt követő legfeljebb öt munkanapon belül, hogy az illetékes nemzeti hatósághoz bármely közösségi importőr nyilatkozata megérkezett, függetlenül attól, hogy ez utóbbi a Közösségen belül hol végzi üzleti tevékenységét, záradékkal látja el. Ellenkező bizonyíték hiányában ezt a nyilatkozatot legkésőbb a benyújtását követő három munkanapon belül az illetékes nemzeti hatóság részére kézbesítettnek kell tekinteni. A behozatali okmányok csak addig használhatók fel, amíg az érintett ügyleteket tekintve a behozatal liberalizációjára vonatkozó intézkedések hatályban vannak.
(2) A 10. cikk (2) bekezdése alkalmazandó.
14. cikk
(1) Közösségi vagy regionális felügyelet esetén minden hónap első tíz napján belül a tagállamok közlik a Bizottsággal:
a)
előzetes felügyelet esetén a CIF-áron számított pénzösszegeket és árumennyiségeket, amelyekre vonatkozóan az előző időszakban a felügyeleti okmányok kibocsátása megtörtént;
b)
minden esetben az a) pontban említett időszakot megelőző időszak alatti behozatalt.
A tagállamok által nyújtott információkat termékek és országok szerinti bontásban kell megadni.
A felügyeleti intézkedésekkel egy időben és ugyanazon eljárás keretében eltérő rendelkezéseket is meg lehet határozni.
(2) Amennyiben a termékek jellege vagy különleges körülmények ezt szükségessé teszik, a Bizottság saját kezdeményezésére vagy valamely tagállam kérésére a fenti információk benyújtására előírt időpontokat módosíthatja.
(3) A Bizottság erről értesíti a tagállamokat.
V. FEJEZET
VÉDINTÉZKEDÉSEK
15. cikk
(1) Amennyiben valamely terméket olyan megnövekedett mennyiségben, illetve olyan feltételek mellett hoznak be a Közösségbe, amely a hasonló vagy az ilyen termékkel közvetlenül versenyző termékek közösségi termelőinek komoly kárt okoz, vagy ilyen kárral fenyeget, az adott termékre vonatkozó behozatali szabályozást a Bizottság a Közösség érdekeinek védelmében egy tagállam kérésére vagy saját kezdeményezésére módosíthatja azzal, hogy a termék szabad forgalomba hozatalát olyan behozatali engedély bemutatásától teszi függővé, amelyet a Bizottság által meghatározott rendelkezések és korlátok alapján adnak meg.
(2) Az elfogadott intézkedésekről haladéktalanul tájékoztatást kap a Tanács és a tagállamok, és ezek az intézkedések azonnali hatállyal életbe lépnek.
(3) Az e cikkben említett rendelkezések minden olyan termékre vonatkoznak, amely hatálybalépésüket követően kerül szabad forgalomba. A 17. cikknek megfelelően ezek a rendelkezések a Közösség egy vagy több térségére korlátozhatók.
Ezen intézkedések azonban a már a Közösség felé tartó termékek szabad forgalomba bocsátását nem akadályozhatják meg, feltéve, hogy e termékek rendeltetési helye nem változtatható meg, és hogy azokat a termékeket, amelyek a 10. és 13. cikk értelmében csak felügyeleti okmány bemutatása mellett bocsáthatók szabad forgalomba, ténylegesen egy ilyen okmány kíséri.
(4) Amennyiben a Bizottság beavatkozását valamelyik tagállam kéri, akkor a Bizottság az e kérelem megérkezésétől számított legkésőbb 5 munkanapon belül határozatot hoz.
(5) Az e cikk értelmében a Bizottság által hozott bármely határozatot közölni kell a Tanáccsal és a tagállamokkal. Az e közlés napjától számított egy hónapon belül a határozatot bármelyik tagállam a Tanács elé utalhatja.
(6) Amennyiben a Bizottság határozatát valamely tagállam a Tanács elé utalja, a Tanács a Bizottság határozatát minősített többséggel megerősítheti, módosíthatja vagy visszavonhatja.
Amennyiben az ügy Tanács elé kerülésétől számított három hónapon belül a Tanács nem hoz határozatot, akkor a Bizottság által hozott határozatot visszavontnak kell tekinteni.
16. cikk
(1) A Tanács, különösen a 15. cikk (1) bekezdésében említett esetekben, megfelelő intézkedéseket hozhat. A Tanács a Bizottság javaslata alapján minősített többséggel határoz.
(2) A 15. cikk (3) bekezdése alkalmazandó.
17. cikk
Amennyiben különösen a 8. cikkben említett tényezők alapján kiderül, hogy a IV. fejezet és a 15. cikk szerinti intézkedések elfogadására vonatkozó feltételek a Közösség egy vagy több térségében teljesülnek, a Bizottság a megoldási alternatívák vizsgálatát követően az érintett térség(ek)re vonatkozóan kivételesen korlátozott felügyeleti vagy védintézkedések alkalmazását engedélyezheti, amennyiben úgy ítéli meg, hogy az ilyen intézkedések e szinten való alkalmazása megfelelőbb megoldást jelent, mint a Közösség egészében alkalmazandó intézkedések.
Ezek az intézkedések ideiglenesek, és a lehető legkisebb mértékben zavarják a belső piac működését.
Az intézkedéseket a 9. és a 15. cikkben meghatározott feltételeknek megfelelően kell elfogadni.
18. cikk
(1) Amíg a IV. és V. fejezettel összhangban alkalmazott valamely felügyeleti vagy védintézkedés hatályban van, akár a Bizottság saját kezdeményezésére, akár valamelyik tagállam kérésére a 3. cikk szerinti konzultációkat kell lefolytatni a bizottságban. E konzultációk célja:
a)
az intézkedés hatásainak a vizsgálata;
b)
annak megállapítása, hogy szükséges-e még annak alkalmazására.
(2) Amennyiben az (1) bekezdésben említett konzultációk eredményeként a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a IV. és V. fejezetben említett valamelyik felügyeleti vagy védintézkedést vissza kell vonni, vagy módosítani kell, a következőképpen jár el:
a)
amennyiben a Tanács nem hozott határozatot a Bizottság által elfogadott intézkedéssel kapcsolatban, az utóbbi az intézkedést haladéktalanul visszavonja vagy módosítja, és erről azonnal jelentést terjeszt a Tanács elé;
b)
minden más esetben a Bizottság javasolja a Tanácsnak a Tanács által elfogadott intézkedések visszavonását vagy módosítását. A Tanács minősített többséggel határoz.
Amennyiben ez a határozat regionális felügyeleti intézkedéseket érint, az Európai Unió Hivatalos Lapjában való közzétételétől számított hatodik napon lép hatályba.
VI. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
19. cikk
(1) Ez a rendelet nem zárja ki a Közösség és a harmadik országok közötti megállapodások különleges rendelkezéseiből származó kötelezettségek teljesítését.
(2) Az egyéb közösségi rendelkezések sérelme nélkül e rendelet nem zárja ki a következő tagállami intézkedések elfogadását vagy alkalmazását:
a)
a közerkölcs, a közérdek vagy a közbiztonság, valamint az emberek, állatok vagy növények egészségének és életének a védelme, a művészi, történelmi vagy régészeti értékű nemzeti kincsek védelme, vagy az ipari és kereskedelmi tulajdon védelme alapján tilalmak, mennyiségi korlátozások vagy felügyeleti intézkedések;
b)
devizára vonatkozó speciális alaki követelmények;
c)
nemzetközi megállapodások alapján, a Szerződéssel összhangban bevezetett alaki követelmények.
Az e bekezdés alapján bevezetni vagy módosítani kívánt intézkedésekről, illetve alaki követelményekről a tagállamok tájékoztatják a Bizottságot. Rendkívül sürgős esetben a tagállami intézkedéseket vagy alaki követelményeket elfogadásuk után azonnal közlik a Bizottsággal.
20. cikk
(1) Ez a rendelet a mezőgazdasági termékek feldolgozásából származó árukra a mezőgazdasági piacok közös szervezésére vonatkozó szabályozások vagy az azokból származó közösségi vagy nemzeti igazgatási rendelkezések vagy a Szerződés 308. cikke alapján elfogadott külön szabályozások sérelme nélkül alkalmazandó. Ez a rendelet e jogszabályokat kiegészíti.
(2) Az (1) bekezdésben hivatkozott szabályozások hatálya alá tartozó termékek esetében a 9-14. cikk és a 18. cikk nem alkalmazandó azokra, amelyekkel kapcsolatban a harmadik országokkal folytatott kereskedelemre vonatkozó közösségi szabályok engedély vagy egyéb behozatali okmány bemutatását teszik szükségessé.
A 15., 17. és 18. cikk nem alkalmazandó azokra a termékekre, amelyekkel kapcsolatban ezek a szabályok a behozatalra vonatkozó mennyiségi korlátozások alkalmazását írják elő.
21. cikk
Az 519/94/EK rendelet hatályát veszti.
A hatályon kívül helyezett rendeletre történő hivatkozásokat az e rendeletre való hivatkozásként kell értelmezni a IV. mellékletben foglalt megfelelési táblázattal összhangban.
22. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2009. július 7-én.