A Tanács 3906/89/EGK rendelete
(1989. december 18.)
a Magyar Köztársaságnak és a Lengyel Népköztársaságnak nyújtott gazdasági támogatásról
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,
tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 235. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára,
tekintettel az Európai Parlament véleményére [1],
mivel a Közösség és tagállamai úgy döntöttek, hogy egyes harmadik országokkal együtt összehangolt intézkedéseket tesznek a Magyarországon és Lengyelországban folyó gazdasági és szociális reformok támogatása céljából;
mivel a Közösség a Magyar Köztársasággal és a Lengyel Népköztársasággal kereskedelemről szóló, valamint kereskedelmi és gazdasági együttműködési megállapodásokat kötött;
mivel a Közösségnek rendelkeznie kell az ezen intézkedések végrehajtásához szükséges eszközökkel;
mivel meg kell határozni azon területeket, amelyeken az intézkedéseket végre kell hajtani;
mivel fel kell mérni, hogy milyen mértékű közösségi pénzeszközökre van szükség az intézkedések 1990-ben történő végrehajtásához;
mivel az ilyen intézkedések végrehajtása segít a közösségi célkitűzések elérésében, és mivel a Szerződés nem tartalmaz a kérdéses intézkedésekre vonatkozóan egyéb felhatalmazást, mint a 235. cikk,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A Közösség az e rendeletben felállított követelményekkel összhangban gazdasági támogatást nyújt a Magyar Köztársaságnak és a Lengyel Népköztársaságnak.
2. cikk
Az e rendeletben megállapított intézkedések végrehajtásához az 1990. december 31-éig terjedő időszakra 300 millió ECU összegű közösségi pénzeszköz szükségessége állapítható meg.
3. cikk
(1) A támogatás célja elsősorban a lengyelországi és magyarországi reformfolyamatok segítése, különösen a gazdasági átalakításra vonatkozó tervek finanszírozásával vagy a finanszírozásukhoz történő hozzájárulás formájában.
E terveket vagy együttműködési intézkedéseket mindenekelőtt a mezőgazdaság, az ipar, a beruházások, az energetika, a képzés, a környezetvédelem, valamint a kereskedelem és a szolgáltatások területén kell végrehajtani, és kiváltképpen a magyarországi és lengyelországi magánszektor előnyére kell szolgálniuk.
(2) Az e rendelet alapján finanszírozandó intézkedések megválasztásakor többek között az érintett fogadó országok preferenciáit és igényeit is számításba kell venni.
4. cikk
A Közösség vagy önállóan, vagy a tagállamokkal, az Európai Beruházási Bankkal, harmadik országokkal, vagy multilaterális szervekkel, vagy magukkal a fogadó országokkal együtt, társfinanszírozás keretében nyújtja a támogatást.
5. cikk
A közösségi támogatás általában vissza nem térítendő támogatás formájában történik. E támogatásokból az együttműködési tervek vagy intézkedések finanszírozására szolgáló pénzalapok is létrehozhatók.
6. cikk
(1) A támogatás olyan importkiadásokat, valamint helyi költségeket is fedezhet, amelyek a tervek és programok megvalósítása érdekében szükségesek.
Adókat, vámokat és egyéb közterheket, valamint ingatlanvásárlásokat nem lehet a közösségi finanszírozásból fedezni.
(2) Fenntartási és üzemeltetési költségek a képzési és kutatási programok, valamint egyéb tervek esetében fedezhetők; azonban az utóbbi esetében a költségek csak a kezdeti stádiumban és fokozatosan csökkenő mértékben fedezhetők.
(3) Társfinanszírozás esetén ugyanakkor minden esetben figyelembe kell venni a többi támogató által alkalmazott eljárást.
7. cikk
(1) Az 50000 ECU-t meghaladó támogatási intézkedések esetében, ha a külső támogatás egyedüli forrása a Közösség, a kiírt pályázatokon, valamint a megbízásokban való részvétel lehetősége azonos feltételekkel áll nyitva a tagállamokból, valamint Lengyelországból és Magyarországról származó természetes és jogi személyek számára.
(2) Az (1) bekezdés vonatkozik a társfinanszírozásokra is.
(3) Társfinanszírozás esetén harmadik országok részvételét a pályázatokon és a megbízásokban a Bizottság engedélyezheti, de csak eseti alapon, az ügy megvizsgálása után.
8. cikk
A Bizottság a támogatás lebonyolítását a 9. cikkben meghatározott eljárás szerint végzi. Ugyanezen eljárással összhangban fogadja el a támogatásra és az ágazati programokra vonatkozó általános iránymutatást.
9. cikk
(1) A Bizottság mellett fel kell állítani a lengyel és a magyar gazdaság átalakításához nyújtandó támogatás ügyeinek intézésére egy bizottságot, amely a tagállamok képviselőiből áll, és elnöke a Bizottság egy képviselője. A bizottsági tanácskozásokon részt vesz az Európai Beruházási Bank megfigyelője, amennyiben a bankot érintő kérdésről van szó.
(2) A Bizottság képviselője tervezetet nyújt be a bizottság számára a meghozandó intézkedésekről. A bizottság, az elnöke által az ügy sürgősségére tekintettel megállapított határidőn belül, véleményt nyilvánít a tervezetről. A véleményt a Szerződés 148. cikkének (2) bekezdésében a Tanácsnak a Bizottság javaslata alapján elfogadandó határozataira előírt többséggel kell meghozni. A bizottságban a tagállamok képviselőinek szavazatait az említett cikkben meghatározott módon kell súlyozni. Az elnök nem szavazhat.
(3) A Bizottság közvetlenül alkalmazható döntéseket hoz. Mindazonáltal amennyiben e döntések nincsenek összhangban a bizottság véleményével, úgy erről a Bizottság azonnal tájékoztatja a Tanácsot. Ebben az esetben a Bizottság hat héttel elhalasztja az általa meghozott intézkedések végrehajtását.
A Tanács az 1. albekezdésben említett határidőn belül, minősített többséggel eltérő tartalmú határozatot is hozhat.
10. cikk
1990-től kezdődően a Bizottság évente beszámol az együttműködési intézkedések végrehajtásáról. A beszámolót az Európai Parlament, a Tanács és a Gazdasági és Szociális Bizottság elé terjesztik.
11. cikk
Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetést követő harmadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 1989. december 18-án.