A Tanács irányelve
(1991. március 18.)
a hulladékokról szóló 75/442/EGK irányelv módosításáról
(91/156/EGK)
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,
tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 130s. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],
mivel a 75/442/EGK irányelv [4] a hulladékártalmatlanításra vonatkozó közösségi szintű szabályozást állapít meg; mivel ezt módosítani kell, az irányelvnek a tagállamokban történt végrehajtása során szerzett tapasztalatok figyelembevétele érdekében; mivel a módosítások a környezetvédelem magas szintjét veszik alapul;
mivel a Tanács a hulladékpolitikáról szóló, 1990. május 7-i állásfoglalásában [5] kötelezettséget vállalt a 75/442/EGK irányelv módosítására;
mivel a hulladékgazdálkodás hatékonyságának a Közösségben történő javítása érdekében egyaránt szükség van a közös terminológiára és a hulladék fogalmának meghatározására;
mivel a környezetvédelem magas szintjének elérése érdekében a tagállamoknak - azon kívül, hogy lépéseket tesznek a hulladékok felelősséggel végzett ártalmatlanításának és hasznosításának biztosítására - intézkedéseket kell tenniük a hulladéktermelés korlátozására, különösen a tiszta technológiák és olyan termékek támogatásával, amely utóbbiak a termelési folyamatba visszavezethetők és újra használhatók, figyelembe véve a hasznosított hulladék meglévő vagy potenciális piaci elhelyezési lehetőségeit;
mivel a tagállamoknak a hulladékártalmatlanítására vagy hasznosítására vonatkozó jogszabályai közötti bármiféle eltérés hátrányosan befolyásolhatja a környezet minőségét és a belső piac működését;
mivel kívánatos a hulladékok termelési folyamatba történő visszavezetése és nyersanyagként való ismételt felhasználásának bátorítása; mivel szükség lehet az újrahasználható hulladékokra vonatkozó különleges szabályok elfogadására;
mivel a Közösség, mint egész számára fontos, hogy önellátóvá váljon a hulladékártalmatlanítás területén, és valamennyi tagállam számára kívánatos az önellátóvá válás;
mivel a fenti célkitűzés elérése érdekében a tagállamoknak hulladékgazdálkodási terveket kell készíteniük;
mivel a hulladékok szállításait csökkenteni szükséges, a tagállamoknak a hulladékgazdálkodási terveikben megfogalmazott intézkedéseikkel erre kell törekedniük;
mivel a magas szintű védelem és hatékony felügyelet biztosítása érdekében szükség van a hulladék ártalmatlanítását és hasznosítását végző vállalkozások működésének engedélyeztetésére és ellenőrzésére;
mivel az egyes vállalkozások, amelyek maguk dolgozzák fel saját hulladékaikat vagy hasznosítják azokat bizonyos feltételekkel, továbbá biztosítva, hogy megfeleljenek a környezetvédelem követelményeinek, mentesíthetők az engedélyezési követelmények alól; mivel az ilyen vállalkozások nyilvántartásba vétele szükséges;
mivel szükséges, hogy a hulladék keletkezésétől végső ártalmatlanításáig felügyelet alatt álljon, a hulladékokkal foglalkozó olyan egyéb vállalkozásokat, mint például a hulladékgyűjtéssel, szállítással foglalkozókat és ügynököket ugyancsak engedély megszerzésére kell kötelezni vagy nyilvántartásba kell venni, továbbá hatékonyan ellenőrizni kell;
mivel fel kell állítani egy bizottságot azért, hogy segítse a Bizottságot ezen irányelv végrehajtásában és annak a tudományos és műszaki fejlődéshez való hozzáigazításában,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
A 75/442/EGK irányelv a következőképpen módosul:
1. Az 1-12. cikk helyébe a következő rendelkezés lép:
"1. cikk
Ezen irányelv alkalmazásában:
a) "hulladék": az I. mellékletben felsorolt kategóriák bármelyikébe tartozó olyan anyag vagy tárgy, amelytől birtokosa megválik, megválni szándékozik, vagy megválni köteles.
A Bizottság a 18. cikkben meghatározott eljárásnak megfelelően legkésőbb 1993. április 1-jéig jegyzéket készít azokról a hulladékokról, amelyek az I. mellékletben felsorolt hulladékkategóriákba tartoznak. Ezt a jegyzéket időről időre áttekinti, és ha szükséges, ugyanezen eljárás szerint kijavítja;
b) "termelő": akinek a tevékenysége során hulladék keletkezik ("eredeti előállító") és/vagy bárki, aki előkészítő feldolgozási folyamatot, keverést vagy egyéb olyan műveletet végez, ami ezen hulladék jellegében vagy összetételében változást eredményez;
c) "birtokos": a hulladék termelője, vagy az a természetes vagy jogi személy, akinek a hulladék a birtokában van;
d) "gazdálkodás": a hulladékok gyűjtése, szállítása, hasznosítása és ártalmatlanítása, beleértve az ilyen műveletek felügyeletét és a hulladéklerakók utógondozását is lezárásuk után;
e) "ártalmatlanítás": bármely művelet, amit a II. A. melléklet felsorol;
f) "hasznosítás": bármely olyan művelet, amit a II. B. melléklet felsorol;
g) "gyűjtés": a hulladék összeszedése, válogatása és/vagy összekeverése elszállítás céljából.
2. cikk
(1) Nem tartoznak ezen irányelv hatálya alá:
a) a légkörbe kibocsátott gáz halmazállapotú anyagok;
b) a következő hulladékok, amennyiben ezekre más jogszabályok vonatkoznak:
i. radioaktív hulladék;
ii. ásványi erőforrások kutatása, fejtése, kezelése és tárolása során, valamint a kőfejtők üzemeltetése eredményeként jelentkező hulladék;
iii. állati tetemek és a következő mezőgazdasági hulladékok: fekáliák és egyéb természetes, nem veszélyes anyagok, amelyeket a növénytermesztésben és állattenyésztésben használnak;
iv. szennyvizek, a folyékony hulladékok kivételével;
v. hatástalanított robbanóanyagok.
(2) Az egyes hulladékkategóriákkal való gazdálkodást külön irányelvekben különös vagy kiegészítő rendelkezésekkel lehet szabályozni.
3. cikk
(1) A tagállamoknak megfelelő intézkedéseket kell tenniük azért, hogy elősegítsék:
a) elsősorban a hulladékképződés megelőzését, valamint a keletkező hulladék mennyiségének és veszélyességének csökkentését, különösen az alábbiak révén:
- tiszta technológiák kifejlesztése, amelyek takarékosabban használják fel a természeti erőforrásokat,
- olyan termékek műszaki kifejlesztése és forgalmazása, amelyeket úgy terveztek, hogy gyártásuk, felhasználásuk és végső ártalmatlanításuk révén ne járuljanak hozzá, vagy csak a lehető legkisebb mértékben a hulladékok mennyiségének vagy környezeti kockázatának és a környezetszennyezés növekedéséhez,
- megfelelő módszerek kifejlesztése a hasznosítani kívánt hulladékokban lévő veszélyes anyagok végső ártalmatlanítására;
b) másodsorban:
i. a hulladékok hasznosítását újrahasznosítás, újrahasználat, regenerálás vagy bármely más másodlagos nyersanyag kivonására szolgáló művelet segítségével; vagy
ii. a hulladéknak energiaforrásként való hasznosítását.
(2) A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot valamennyi olyan intézkedésről, amit tenni kívánnak az (1) bekezdésben szereplő célok elérése érdekében, kivéve ahol a műszaki szabványok és szabályok terén történő információszolgáltatási eljárás megállapításáról szóló, 1983. március 28-i 83/189/EGK tanácsi irányelv [6] alkalmazandó. A Bizottság tájékoztatja a többi tagállamot és a 18. cikkben meghatározott bizottságot ezen intézkedésekről.
4. cikk
A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy a hulladék hasznosítása vagy ártalmatlanítása az emberi egészség veszélyeztetése, valamint anélkül történjen, hogy olyan folyamatokat vagy módszereket használnának, amelyek veszélyesek lehetnek a környezetre, így különösen:
- ne jelentsen kockázatot a vízre, levegőre, talajra, növény- és állatvilágra,
- ne okozzon kellemetlen zajt vagy szagot,
- ne befolyásolja hátrányosan a tájképet vagy a különleges érdeklődésre számot tartó helyeket.
A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket azért is, hogy megtiltsák a hulladékok ellenőrizetlen elvezetését vagy lerakását, illetve ellenőrizetlen ártalmatlanítását.
5. cikk
(1) A tagállamoknak - ahol ez szükséges vagy tanácsos, más tagállamokkal együttműködve - meg kell tenniük a megfelelő intézkedéseket, hogy egy integrált és megfelelő hulladékártalmatlanító hálózatot hozzanak létre, figyelembe véve az elérhető legjobb technológiákat, amelynek költsége elfogadható. A hálózatnak képessé kell tennie a Közösség egészét arra, hogy a hulladékártalmatlanítás területén önellátóvá váljon, és a tagállamokat, hogy törekedhessenek ezen cél egyénileg történő elérésére, figyelembe véve a földrajzi adottságokat és azt, hogy bizonyos típusú hulladékok számára különleges létesítmények létrehozása szükséges.
(2) A hálózatnak alkalmasnak kell lennie arra, hogy a hulladék az egyik legközelebbi, a célnak megfelelő létesítményben legyen ártalmatlanítható a leginkább alkalmas módszerek és technológiák segítségével azért, hogy biztosítható legyen a környezet- és az egészségvédelem magas szintje.
6. cikk
A tagállamok létrehozzák vagy kijelölik az illetékes hatóságot vagy hatóságokat, amely(ek) ezen irányelv végrehajtásáért felelős(ek).
7. cikk
(1) Annak érdekében, hogy a 3., 4. és 5. cikkben meghatározott célkitűzések megvalósuljanak, a 6. cikkben meghatározott illetékes hatóság vagy hatóságok - amilyen hamar csak lehet - egy vagy több hulladékgazdálkodási tervet készítenek. Az ilyen terveknek különösen az alábbiakra kell kitérniük:
- a hasznosítandó vagy ártalmatlanítandó hulladék típusa, mennyisége és eredete,
- általános műszaki követelmények,
- bizonyos hulladékokra vonatkozó különleges rendelkezések,
- hulladéklerakók és egyéb ártalmatlanító létesítmények céljára megfelelő területek.
Az ilyen tervek tartalmazhatják például a következőket:
- azon természetes vagy jogi személyeket, akik a hulladékgazdálkodás végzésére engedéllyel rendelkeznek,
- a hasznosítási és ártalmatlanítási műveletek becsült költségeit,
- a hulladék gyűjtésének, válogatásának és kezelésének ésszerűsítését támogató intézkedéseket.
(2) A tagállamok az ilyen tervek készítésénél más érintett tagállamokkal és a Bizottsággal adott estben együttműködnek. Ezekről a tervekről értesíteniük kell a Bizottságot.
(3) A tagállamok intézkedhetnek annak érdekében, hogy megakadályozzák annak a hulladéknak a mozgását, amely nincs összhangban a hulladékgazdálkodási terveikkel. Az ilyen intézkedésekről a Bizottságot és a tagállamokat értesíteniük kell.
8. cikk
A tagállamoknak meg kell tenniük a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy bármely hulladékbirtokos:
- átadja hulladékát kezelésre egy magán vagy közületi hulladékgyűjtőnek vagy egy olyan vállalkozásnak, aki a II. A. vagy II. B. mellékletben felsorolt műveleteket végzi, vagy
- maga hasznosítja vagy ártalmatlanítja a hulladékát ezen irányelv rendelkezéseivel összhangban.
9. cikk
(1) A 4., 5. és 7. cikk végrehajtása céljából minden olyan létesítménynek vagy vállalkozásnak, amelyik a II. A. mellékletben meghatározott műveleteket végez, engedélyt kell beszereznie a 6. cikkben meghatározott illetékes hatóságtól.
Ennek az engedélynek különösen a következőkre kell kiterjednie:
- a hulladék típusára és mennyiségére,
- a műszaki követelményekre,
- a meghozandó biztonsági intézkedésekre,
- a hulladékártalmatlanítás helyére,
- a kezelési módszerre.
(2) Engedély adható egy meghatározott időszakra, megújítható, alávethető bizonyos feltételeknek és kötelezettségeknek, vagy ha a tervezett ártalmatlanítási módszer környezetvédelmi szempontból nem elfogadható, akkor megtagadható.
10. cikk
A 4. cikkben szereplő célok végrehajtása érdekében valamennyi olyan létesítménynek vagy vállalkozásnak, amely a II. B. mellékletben meghatározott műveleteket végez, engedélyt kell beszereznie.
11. cikk
(1) A legutóbb Spanyolország és Portugália csatlakozási okmánya által módosított, mérgező és veszélyes hulladékról szóló, 1978. március 20-i 78/319/EGK tanácsi irányelv [7] sérelme nélkül a következők mentesíthetők a 9. vagy 10. cikkekben előírt kötelezettségek alól:
a) olyan létesítmények vagy vállalkozások, amelyek maguk végzik saját maguk által termelt hulladékuk helyszínen történő ártalmatlanítását;
és
b) olyan létesítmények vagy vállalkozások, amelyek hulladékhasznosítást végeznek.
Ezt a mentesítést csak akkor lehet alkalmazni:
- ha az illetékes hatóságok általános szabályokat fogadtak el valamennyi tevékenységtípusra, amelyekben meg vannak jelölve a hulladékok típusai és mennyiségei, valamint azok a feltételek, amelyek mellett a kérdéses tevékenységet mentesíteni lehet az engedélyezési kötelezettség alól,
és
- ha a hulladékok típusa vagy mennyisége és ártalmatlanításuk vagy hasznosításuk módja olyan, hogy az kielégíti a 4. cikkben megszabott feltételeket.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott létesítményeket vagy vállalkozásokat az illetékes hatóságoknak nyilvántartásba kell venniük.
(3) A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot az (1) bekezdés értelmében elfogadott általános szabályokról.
12. cikk
Azokat a létesítményeket vagy vállalkozásokat, amelyek hivatásszerűen végeznek hulladékgyűjtést vagy szállítást, vagy akik mások megbízásából járnak el hulladékártalmatlanítás vagy hasznosítás ügyében (kereskedők vagy közvetítők), ott, ahol nincsenek engedély beszerzésére kötelezve, az illetékes hatóságok nyilvántartásba veszik.
13. cikk
Azokat a létesítményeket vagy vállalkozásokat, amelyek a 9-12. cikkben meghatározott műveleteket végeznek, időszakonként az illetékes hatóság megfelelően ellenőrzi.
14. cikk
A 9. és 10. cikkben meghatározott valamennyi létesítmény vagy vállalkozás:
- az I. mellékletben meghatározott hulladékok és a II. A. vagy II. B. mellékletben meghatározott műveletek vonatkozásában nyilvántartást vezet a hulladék mennyiségéről, tulajdonságairól, eredetéről, és ahol az lényeges, rendeltetéséről, gyűjtési gyakoriságáról, szállítási módjáról és kezelési módszeréről, valamint;
- ezeket az információkat - kérésre - a 6. cikkben meghatározott illetékes hatóságok rendelkezésére bocsátja.
A tagállamok kötelezhetik a termelőket arra is, hogy tegyenek eleget e cikk rendelkezéseinek.
15. cikk
A "szennyező fizet" elvvel összhangban a hulladékártalmatlanítással kapcsolatban felmerülő költségeket az alábbiak viselik:
- a hulladékbirtokos, aki a hulladékot átadja egy hulladékgyűjtőnek vagy a 9. cikk értelmében vett vállalkozásnak,
és/vagy
- a termék előző birtokosai vagy gyártója, akitől a hulladék származott.
16. cikk
(1) A tagállamok minden harmadik évben, első alkalommal 1995. április 1-jén, jelentést küldenek a Bizottság részére az ezen irányelv végrehajtása érdekében tett intézkedésekről. Ez a jelentés egy kérdőíven alapul, amit a 18. cikkben meghatározott eljárás szerint készítenek el, és amit a Bizottság a tagállamok részére a fenti dátum előtt hat hónappal megküld.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott jelentések alapján a Bizottság egy összesített jelentést hoz nyilvánosságra minden harmadik évben, első alkalommal 1996. április 1-jén.
17. cikk
Azokat a módosításokat, amelyek ahhoz szükségesek, hogy ezen irányelv mellékleteit hozzáigazítsák a tudományos és a műszaki fejlődéshez, a 18. cikkben meghatározott eljárással összhangban kell elfogadni.
18. cikk
A Bizottságot egy, a tagállamok képviselőiből álló bizottság segíti, amelynek elnöke a Bizottság képviselője.
A Bizottság képviselője a bizottság elé terjeszti a meghozandó intézkedések tervezetét. A bizottság az elnöke által az ügy sürgősségére tekintettel megállapított határidőn belül véleményt nyilvánít a tervezetről. A véleményt az EGK-Szerződés 148. cikkének (2) bekezdésében a Tanácsnak a Bizottság javaslata alapján elfogadandó határozataira előírt többséggel kell meghozni. A bizottságban a tagállamok képviselőinek szavazatait az említett cikkben meghatározott módon kell súlyozni. Az elnök nem szavaz.
A Bizottság a tervezett intézkedéseket elfogadja, ha azok összhangban vannak a bizottság véleményével.
Ha a tervezett intézkedések nincsenek összhangban a bizottság véleményével, vagy a bizottság nem nyilvánított véleményt, a Bizottság a meghozandó intézkedésekről haladéktalanul javaslatot terjeszt a Tanács elé. A Tanács minősített többséggel határoz.
Ha a javaslatnak a Tanács elé terjesztésétől számított három hónapon belül a Tanács nem döntött, a javaslatot a Bizottság fogadja el."
2. A 13., 14. és 15. cikk helyébe a 19., 20. és 21. cikk lép.
3. A következő mellékleteket kell csatolni:"
I. MELLÉKLET
HULLADÉKKATEGÓRIÁK
Q1 A továbbiakban másként meg nem határozott termelési vagy fogyasztási maradékok
Q2 Előírásoknak meg nem felelő termékek
Q3 Olyan termékek, amelyek felhasználhatósági ideje lejárt
Q4 Kiömlött, veszendőbe ment, vagy egyéb kárt szenvedett anyagok, beleértve bármely, baleset következményeként szennyeződött anyagot, berendezést stb.
Q5 Tervezett tevékenységek következtében szennyeződött vagy bepiszkolódott anyagok (pl. tisztítási műveletek maradékai, csomagolóanyagok, tartályok stb.)
Q6 Használhatatlan alkatrészek, tartozékok (pl. elhasznált szárazelemek, kimerült katalizátorok stb.)
Q7 További használatra alkalmatlanná vált anyagok (pl. szennyeződött savak, oldószerek, kimerült edzősók stb.)
Q8 Ipari folyamatok maradékai (pl. salakok, üstmaradékok stb.)
Q9 Szennyezést csökkentő eljárások maradék anyagai (pl. gázmosók iszapja, porleválasztók pora, elhasznált szűrők stb.)
Q10 Gépi megmunkálás/felületkezelés maradék anyagai (pl. esztergaforgács, reve stb.)
Q11 Ásványinyersanyag-kitermelés és nyersanyag-feldolgozás maradékai (pl. bányászati maradékok, olajkitermelés hulladékai stb.)
Q12 Tiltott anyagokkal szennyezett anyagok (pl. PCB-kel szennyezett olajok stb.)
Q13 Bármely anyag vagy termék, amelynek használatát jogszabály tiltja
Q14 Olyan termékek, amelyeket birtokosuk tovább nem használ (pl. mezőgazdasági, háztartási, irodai, kereskedelmi és bolti hulladékok stb.)
Q15 Talajtisztítás eredményeként keletkező szennyezett anyagok vagy termékek
Q16 Bármely olyan anyag vagy termék, ami nem tartozik a fenti kategóriákba.
II. A. MELLÉKLET
HULLADÉKÁRTALMATLANÍTÁSI MŰVELETEK
Megjegyzés:
Ebben a mellékletben olyan hulladékártalmatlanítási műveletek vannak felsorolva, amelyek a gyakorlatban előfordulnak. A 4. cikkel összhangban a hulladékokat úgy kell ártalmatlanítani, hogy ne veszélyeztessék az emberi egészséget, és anélkül, hogy olyan folyamatokat vagy módszereket használnának ehhez, amelyek károsak lehetnek a környezetre.
D1 Lerakás a talaj felszínére vagy a talajba (pl. hulladéklerakóban stb.)
D2 Talajban történő kezelés (pl. folyadékok vagy iszapok talajban történő biológiai lebontása stb.)
D3 Mélyinjektálás (pl. szivattyúzható hulladékok injektálása kutakba, sódómokba vagy természetes földalatti üregekbe stb.)
D4 Felszíni feltöltés (pl. folyékony vagy iszapos hulladékanyagok elhelyezése árkokban, mélyedésekben, tavakban vagy ülepítő medencékben stb.)
D5 Lerakás műszaki védelemmel (pl. a hulladék elhelyezése fedett, szigetelt, a környezettől és egymástól is elkülönített cellákban stb.)
D6 Bevezetés víztestbe, kivéve a tengereket/óceánokat
D7 Bevezetés tengerekbe/óceánokba, beleértve a tengerfenéken való elhelyezést
D8 Ebben a mellékletben másutt nem meghatározott biológiai kezelések, amelyek olyan végső vegyületeket vagy keverékeket eredményeznek, amelyeket ezen melléklet bármelyik művelete segítségével véglegesen ártalmatlanítanak
D9 Ebben a mellékletben másutt nem meghatározott fizikai-kémiai kezelések, amelyek olyan végső vegyületeket eredményeznek, amelyeket ezen melléklet bármelyik művelete segítségével véglegesen ártalmatlanítanak (pl. elpárologtatással, szárítással, kalcinálással stb.)
D10 Hulladékégetés szárazföldön
D11 Hulladékégetés tengeren
D12 Tartós tárolás (pl. tartályokban történő elhelyezés mélyművelésű bányában stb.)
D13 Az ebben a mellékletben felsorolt műveletek bármelyikének alkalmazását megelőző keverés vagy elegyítés
D14 Az ebben a mellékletben felsorolt műveletek bármelyikének alkalmazását megelőző átcsomagolás
D15 Az ebben a mellékletben felsorolt műveletek bármelyikének alkalmazásáig történő tárolás, kivéve az ideiglenes tárolást és a telephelyen a képződő hulladék gyűjtése folyamán való tárolást.
II. B. MELLÉKLET
HULLADÉKHASZNOSÍTÁST SZOLGÁLÓ MŰVELETEK
Megjegyzés:
Ebben a mellékletben olyan hulladékhasznosítási műveletek vannak felsorolva, amelyek a gyakorlatban előfordulnak. A 4. cikkel összhangban a hulladékokat úgy kell hasznosítani, hogy ne veszélyeztessék az emberi egészséget, és anélkül, hogy olyan folyamatokat vagy módszereket használnának ehhez, amelyek károsak lehetnek a környezetre.
R1 Oldószerek visszanyerése, regenerálása
R2 Oldószerként nem használatos szerves anyagok visszanyerése, regenerálása
R3 Fémek és fémvegyületek visszanyerése, újrafeldolgozása
R4 Egyéb szervetlen anyagok visszanyerése, újrafeldolgozása
R5 Savak és lúgok regenerálása
R6 Szennyezéscsökkentésre használt anyagok összetevőinek visszanyerése
R7 Katalizátorok összetevőinek visszanyerése
R8 Olaj újrafinomítása vagy más célra történő újrahasználata
R9 Elsődlegesen tüzelőanyagként vagy más módon való felhasználás, energianyerés céljából
R10 Szétterítés a talajon mezőgazdasági vagy ökológiai feljavítás céljából, beleértve a komposztálást és az egyéb biológiai átalakítási folyamatokat, kivéve a 2. cikk (1) bekezdése b) pontjának iii. alpontja alapján kizárt hulladékokat
R11 Az R1-R10 műveletek bármelyikéből nyert hulladékok felhasználása
R12 Hulladékok átalakítása azzal a céllal, hogy az R1-R10 műveletek bármelyikének alávessék azokat
R13 Anyagok tárolása azzal a céllal, hogy azokat az ebben a mellékletben felsorolt bármelyik műveletnek alávessék, kivéve az ideiglenes tárolást, illetve a telephelyen a képződő hulladék gyűjtése folyamán való tárolást.
"
2. cikk
(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 1993. április 1-jéig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
3. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 1991. március 18-án.