A Tanács 96/35/EK irányelve
(1996. június 3.)
a veszélyes áruk közúti, vasúti vagy belvízi szállításánál alkalmazandó biztonsági tanácsadók kinevezéséről és szakmai képesítéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 75. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság állásfoglalására [2],
a Szerződés 189c. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően [3],
mivel az évek folyamán a belföldi és a nemzetközi forgalomban szállított veszélyes áruk mennyisége jelentős mértékben nőtt, ami növelte a baleseti kockázatot;
mivel a veszélyes áruk szállításakor bekövetkező balesetek egy részét az ilyen anyagok szállításában rejlő veszélyek nem megfelelő ismerete okozza;
mivel az egységes szállítási piac megteremtésével összefüggésben szükséges az ilyen anyagok szállításában rejlő veszélyek eredményesebb megelőzése érdekében intézkedéseket hozni;
mivel a munkavállalók munkahelyi biztonságát és egészségük javítását elősegítő intézkedések bevezetéséről [4] szóló, 1989. június 12-i 89/391/EGK tanácsi irányelv a veszélyes áruk szállításakor felmerülő kockázat csökkentésére nem tartalmaz intézkedéseket;
mivel a veszélyes áruk szállításával vagy az ahhoz kapcsolódó be- és kirakodással foglalkozó vállalkozásoktól meg kell követelni, hogy tartsák be a veszélyes áruk közúti, vasúti vagy belvízi szállításában rejlő veszélyek megelőzésére szolgáló szabályokat; mivel ennek érdekében elő kell írni, hogy megfelelő szakmai képzettséggel rendelkező veszélyesáru-szállítási biztonsági tanácsadót nevezzenek ki;
mivel a biztonsági tanácsadók szakmai képzésének célja, hogy ismerjék az ilyen szállításokra vonatkozó alapvető törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket;
mivel a tagállamoknak meg kell határozniuk a szakmai képzés közös minimumkövetelményeit, amelyeknek vizsgán kell megfelelni;
mivel a tagállamoknak közösségi típusú bizonyítványt kell kiállítaniuk a tanácsadók szakmai képzettségéről, hogy az ilyen bizonyítványok birtokosai a Közösség egész területén gyakorolhassák tevékenységüket;
mivel a biztonsági tanácsadók szakmai képzettsége elő fogja segíteni a felhasználók érdekében nyújtott szolgáltatás színvonalának javulását; mivel az ilyen szakmai képzettség minimálisra fogja csökkenteni azoknak a baleseteknek a valószínűségét, amelyek a környezet visszafordíthatatlan károsodását vagy a veszélyes árukkal érintkezésbe kerülő más emberek súlyos sérülését okozhatják,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
Az irányelv célja
A tagállamok az ezen irányelv által rögzített követelményeknek megfelelően meghozzák a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy minden vállalkozás, amely közúton, vasúton vagy belvízen veszélyes árut szállít vagy ahhoz kapcsolódó be- és kirakodást végez, legkésőbb 1999. december 31-ig egy vagy több veszélyesáru-szállítási biztonsági tanácsadót nevezzen ki, aki segíteni hivatott annak megelőzését, hogy e tevékenységek veszélyeztessék az embereket, az anyagi javakat vagy a környezetet.
2. cikk
Meghatározások
Ennek az irányelvnek az értelmében:
a) "vállalkozás" minden természetes vagy jogi személy - akár folytat jövedelemszerző tevékenységet, akár nem -, jogi személyiség nélküli társaság vagy személyek társulása - akár folytat jövedelemszerző tevékenységet, akár nem -, valamint hivatalos szervezet - függetlenül attól, hogy rendelkezik-e jogi személyiséggel, vagy hogy jogi személyiséggel rendelkező hatóságnak alárendelt-e -, amely veszélyes árut szállít, fuvaroz, be- vagy kirak;
b) "veszélyesáru-szállítási biztonsági tanácsadó", (a továbbiakban: tanácsadó) a vállalkozás vezetője által kinevezett személy, aki a 4. cikkben meghatározott feladatot és munkakört ellátja, és az 5. cikkben előírt oktatási bizonyítvánnyal rendelkezik;
c) "veszélyes áruk" a veszélyes áruk közúti szállítására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről [5] szóló, 1994. november 21-i 94/55/EK tanácsi irányelv A. mellékletében meghatározott áruk;
d) "tevékenység" a veszélyes anyagok közúti, vasúti vagy belvízi szállítása, a más tagállamok belvízi útjaival összeköttetésben nem lévő nemzeti belvízi utakon végzett szállítás kivételével, és az ezekhez kapcsolódó be- és kirakodás.
3. cikk
Mentességek
A tagállamok rendelkezhetnek úgy, hogy a következő vállalkozások nem tartoznak ennek az irányelvnek a hatálya alá:
a) amelyek tevékenysége olyan veszélyes árukra terjed ki, amelyeket a fegyveres erők tulajdonában lévő vagy felelősségi körébe tartozó járművekkel szállítanak,
b) amelyek tevékenysége olyan mennyiségekre terjed ki, amelyek szállítási egységenként nem haladják meg a 94/55/EK irányelv B. mellékletének 10010 és 10011 szélzetszámában feltüntetett értékeket, vagy
c) amelyek fő vagy kiegészítő tevékenységi körébe nem tartozik a veszélyesáru-szállítás, illetve az ezzel kapcsolatos be- és kirakodás, de esetenként olyan veszélyes áruk belföldi szállítását vagy az ahhoz kapcsolódó be- és kirakodást végzik, amelyek csak kisebb veszélyt vagy szennyezési kockázatot jelentenek.
4. cikk
A tanácsadó feladata és kinevezése
(1) A tanácsadó fő feladata az, hogy a vállalkozás vezetőjének felelőssége mellett minden lehetséges módon és cselekedettel elősegítse, hogy a vállalkozás a tevékenységét a hatályos szabályoknak megfelelően és a lehető legbiztonságosabb módon végezze. A tanácsadó látja el a vállalkozás tevékenységére vonatkozóan az I. számú mellékletben felsorolt feladatokat.
(2) A tanácsadó lehet a vállalkozás vezetője is, a vállalkozásban más feladatkört is ellátó személy vagy a vállalkozás közvetlen alkalmazásában nem álló személy, amennyiben alkalmas a tanácsadó feladatainak ellátására.
(3) Az egyes tagállamok illetékes hatósága vagy a tagállam által e célra kijelölt szervezet kérésére minden érintett vállalkozásnak közölnie kell, hogy ki a tanácsadója.
5. cikk
Oktatási bizonyítvány
(1) A tanácsadónak az érintett közlekedési alágazat(ok)ra vonatkozóan közösségi típusú oktatási bizonyítvánnyal (a továbbiakban: bizonyítvány) kell rendelkeznie. A bizonyítványt az egyes tagállamok illetékes hatósága vagy a tagállam által e célra kijelölt szervezet adja ki.
(2) A bizonyítvány megszerzéséhez a jelöltnek képzésben kell részt vennie, és a tagállam illetékes hatósága által jóváhagyott vizsgát kell tennie.
(3) A képzés fő célja, hogy a jelölt megfelelő tudást szerezzen a veszélyes áruk szállításában rejlő veszélyekről, az adott közlekedési alágazatra vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezésekről, valamint az I. számú melléklet szerinti feladatokról.
(4) A vizsgának legalább a II. számú mellékletben felsorolt témákra kell kiterjednie.
(5) A bizonyítványt a III. számú melléklet szerinti formában kell kiállítani.
(6) A bizonyítványt minden tagállam köteles elismerni.
6. cikk
A bizonyítvány érvényessége
A bizonyítvány öt évig érvényes. A bizonyítvány érvényességi idejét alkalmanként öt évvel automatikusan meg kell hosszabbítani, ha birtokosa a bizonyítvány érvényességének lejárta előtti egy évben olyan továbbképző tanfolyamon vett részt vagy olyan vizsgát tett, amelyet az illetékes hatóság jóváhagyott.
7. cikk
A balesetek jelentése
Ha egy szállítás, illetve az áruk be- vagy kirakodása közben bekövetkezett baleset személyek, anyagi javak vagy a környezet sérelmével jár, vagy bennük kárt okoz, az érintett vállalkozás tanácsadójának a lényeges információk összegyűjtése után baleseti jelentést kell készítenie a vállalkozás vezetősége vagy adott esetben a helyi hatóság részére.
Ez a jelentés azonban nem helyettesíti a vállalkozás vezetőségének jelentését, amelyet bármilyen más nemzetközi, közösségi vagy belföldi szabályozás alapján követelnek meg a tagállamok.
8. cikk
Az irányelv kiigazítása
Ezt az irányelvet az általa szabályozott területen bekövetkező tudományos és műszaki fejlődéshez kell igazítani a 9. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően.
9. cikk
(1) A Bizottságot a 94/55/EK irányelv 9. cikke által létrehozott, a veszélyes áruk szállításával foglalkozó bizottság (a továbbiakban: bizottság) segíti, amely a tagállamok képviselőiből áll, és elnöke a Bizottság képviselője.
(2) A Bizottság képviselője terjeszti elő a meghozandó intézkedések tervezetét. A bizottság állást foglal a tervezetről a Bizottság képviselője által, az ügy sürgősségének függvényében meghatározott határidőn belül. Az állásfoglalást olyan szótöbbséggel kell meghozni, mint amilyent a Szerződés 148. cikkének (2) bekezdése az olyan határozatok esetében ír elő, amelyeket a Tanács köteles a Bizottság javaslatára meghozni. A bizottságban a tagállamok képviselőinek szavazatát az említett cikkben előírt módon kell súlyozni. Az elnöknek nincs szavazata.
(3) a) A Bizottság meghozza a tervezett intézkedéseket, ha összhangban vannak a bizottság állásfoglalásával.
b) Ha a tervezett intézkedések nincsenek összhangban a bizottság állásfoglalásával, vagy ha a bizottság nem foglalt állást, a Bizottság késedelem nélkül javaslatot nyújt be a Tanácshoz a meghozandó intézkedésekről. A Tanács minősített többséggel dönt.
Ha a Tanács a javaslat beküldésétől számított három hónapon belül nem dönt, a Bizottság meghozza a javasolt intézkedéseket.
10. cikk
Ez az irányelv nem érinti a munkavállalók munkahelyi biztonságáról és egészségvédelméről szóló 89/391/EGK irányelv és a végrehajtására kiadott külön irányelvek rendelkezéseit.
11. cikk
(1) A tagállamok legkésőbb 1999. december 31-ig hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek ezen irányelv végrehajtásához szükségesek, és erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal belső joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadtak el.
12. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Luxemburgban, 1996. június 3-án.