A Tanács 1999/29/EK irányelve
(1999. április 22.)
a takarmányban előforduló nemkívánatos anyagokról és termékekről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 43. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára,
tekintettel az Európai Parlament véleményére [1],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],
(1) Mivel a takarmányban előforduló nemkívánatos anyagokról szóló, 1973. december 17-i 74/63/EGK tanácsi irányelv [3] gyakran és lényegesen módosult; mivel az egyértelműség és ésszerűség okából az említett irányelvet egységes szerkezetbe kell foglalni;
(2) Mivel az állattenyésztés nagyon fontos helyet foglal el a közösség mezőgazdaságában; mivel a kielégítő eredmények nagymértékben a megfelelő, jó minőségű takarmányok használatától függnek;
(3) Mivel a mezőgazdaság termelékenységének növeléséhez alapvető fontossággal bír a takarmányokra vonatkozó szabályozás;
(4) Mivel a takarmányok gyakran tartalmaznak olyan nemkívánatos anyagokat illetve termékeket, amelyek veszélyeztethetik az állatok egészségét illetve, az állati termékekben való jelenlétük miatt, az emberek egészségét;
(5) Mivel lehetetlen teljesen kizárni a kérdéses anyagok és termékek jelenlétét; mivel fontos, hogy ezek mennyisége a takarmányokban csökkenjék a nemkívánatos és káros hatások megelőzése érdekében; mivel jelenleg lehetetlen ezt a mennyiséget a Közösség által meghatározandó analitikai módszerekkel kimutatható szint alatt rögzíteni;
(6) Mivel a nemkívánatos anyagok és termékek takarmányokban csak az ezen irányelvben megállapított feltételekkel összhangban lehetnek jelen, és takarmányozásra semmilyen más módon nem használhatók; mivel ezen irányelv a takarmányokról szóló többi közösségi rendelkezés, és különösen az összetett takarmányokra vonatkozó szabályok sérelme nélkül alkalmazandó;
(7) Mivel azonban fent kell tartani a tagállamoknak a jogát arra, hogy bizonyos feltételek esetén a takarmányokban a nemkívánatos anyagok és termékek magasabb szintjét engedélyezzék az I. mellékletben meghatározottnál;
(8) Mivel ezt az irányelvet a takarmány-alapanyagokra és takarmányokra a Közösségben történő bevezetésük napjától kell alkalmazni; mivel ennél fogva ki kell kötni, hogy a nemkívánatos anyagok illetve termékek megállapított legnagyobb szintjét általában attól a naptól kell alkalmazni, amelyen a takarmány-alapanyagokat és takarmányokat forgalomba hozzák, ideértve a forgalmazás minden szakaszát, különösen pedig a behozataluk napjától;
(9) Mivel tanácsos megállapítani azt az elvet, hogy a takarmányozásban használt alapanyagok hibátlanok, eredetiek és kereskedelmi minőségűek legyenek; mivel ennél fogva meg kell tiltani az olyan takarmány-alapanyagok felhasználását illetve forgalomba hozatalát, amelyek nemkívánatos anyag- illetve terméktartalmának szintje túlságosan magas, s így az összetett takarmányokra az I. mellékletben megállapított legnagyobb szintek túllépését eredményezik;
(10) Mivel helyénvaló a megfelelő legnagyobb szintek rögzítésével a kiegészítő takarmányokban lévő nemkívánatos anyagok illetve termékek jelenlétének korlátozása;
(11) Mivel fent kell tartani a tagállamok jogát arra, hogy az állatok illetve emberek egészségének veszélyeztetése esetén ideiglenesen csökkentsék a rögzített legnagyobb megengedhető szinteket, illetve más anyagokra, illetve termékekre rögzítsenek legnagyobb szinteket, vagy megtiltsák az ilyen anyagok illetve termékek takarmányokban való jelenlétét; mivel annak érdekében, hogy egy tagállam e jogával ne élhessen vissza, közösségi sürgősségi eljárással kell dönteni az I. és II. melléklet lehetséges módosításairól az azokat alátámasztó dokumentumok alapján;
(12) Mivel az ezen irányelv előírásainak megfelelő takarmányok, a nemkívánatos anyag- illetve termékszintjük tekintetében nem vethetők alá a forgalomba hozatalukra vonatkozó, az ezen irányelvben előírttól eltérő korlátozásnak;
(13) Mivel annak biztosítása érdekében, hogy a nemkívánatos anyagok és termékek tekintetében megállapított előírásokat a takarmányok forgalmazása során betartsák, a tagállamoknak megfelelő ellenőrző intézkedéseket kell tenniük;
(14) Mivel a hivatalos ellenőrző szerveknél az irányelv által bevezetett információs rendszer részeként a kezelőknek a tagállamokat is tájékoztatniuk kell azokról az eseményekről, amelyek ezen irányelv rendelkezéseinek nem felelnek meg; mivel a tagállamok ilyen esetekben kötelesek minden intézkedést megtenni a nemkívánatos anyagok és termékek takarmányozásban való felhasználásának kizárása érdekében; mivel a tagállamok, adott esetben, kötelesek biztosítani a takarmány-alapanyagok és a takarmányok szállítmányának megsemmisítését, ha a tulajdonosuk úgy határozott;
(15) Mivel a megfelelő közösségi eljárás alapvető fontosságú az I. és II. mellékletekben megállapított műszaki rendelkezéseknek a tudományos és műszaki ismeretek fejlődéséhez való igazításában;
(16) Mivel a javasolt intézkedések végrehajtásának elősegítése érdekében meg kell állapítani a tagállamok és a Bizottság között a 70/372/EGK [4] határozattal felállított Takarmányok Állandó Bizottságán belüli szoros együttműködést létrehozó eljárást;
(17) Mivel ez az irányelv nem befolyásolhatja a tagállamoknak a III. melléklet B. részében felsorolt irányelvek átültetési határidőire vonatkozó kötelezettségét,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
(1) Ez az irányelv a takarmányban előforduló nemkívánatos anyagokra és termékekre vonatkozik.
(2) Ezt az irányelvet
a) a takarmány-adalékanyagokról;
b) a takarmányok forgalmazásáról,
c) a takarmányozásra szánt termékeken és termékekben lévő, az I. melléklet B. szakaszában fel nem sorolt peszticid-szermaradványok legnagyobb megengedett szintjének meghatározásáról;
d) a takarmányokban lévő mikroorganizmusokról;
e) a takarmányozási célra felhasznált egyes termékekről;
f) különleges táplálkozási célokra szánt takarmányokról
szóló rendelkezések sérelme nélkül kell alkalmazni.
2. cikk
Ezen irányelv alkalmazásában:
a) takarmányok: állatok szájon keresztül történő etetésére szolgáló, természetes állapotú, friss vagy tartósított, növényi vagy állati eredetű termékek, ezek ipari feldolgozásából származó termékek, továbbá szerves illetve szervetlen anyagok, önmagukban vagy keverékekben, adalékanyagokkal vagy azok nélkül;
b) takarmány-alapanyagok: állatok szájon keresztül történő etetésére szolgáló, közvetlenül önmagukban vagy feldolgozás után összetett takarmány előállítására vagy előkeverék vivőanyagaként felhasználható, természetes állapotú, friss vagy tartósított, növényi vagy állati eredetű különféle termékek, ezek ipari feldolgozásából származó termékek, továbbá szerves illetve szervetlen anyagok, adalékanyagokkal vagy azok nélkül;
c) teljes értékű takarmányok: takarmányok keverékei, amelyek összetételüknél fogva egy napra elegendő takarmányadagot jelentenek;
d) kiegészítő takarmányok: takarmányok keverékei, amelyek bizonyos anyagokat nagy mennyiségben tartalmaznak, és összetételüknél fogva kizárólag más takarmányokkal együtt etetve jelentenek egy napra elegendő adagot;
e) összetett takarmányok: teljes értékű illetve kiegészítő takarmányként, állatok szájon keresztül történő etetésére szolgáló takarmány-alapanyagok keverékei, adalékanyagokkal vagy azok nélkül;
f) napi adag: a takarmányok 12 %-os nedvességtartalommal számított átlagos összmennyisége, amely egy adott fajú, korcsoportú és hasznosítási irányú állat napi táplálóanyag-szükségletét teljes mértékben biztosítja;
g) állatok: a rendes körülmények között ember által táplált, tartott illetve fogyasztott fajokhoz tartozó állatok, valamint a természetben szabadon élő állatok abban az esetben, ha takarmányokat fogyasztanak;
h) Kedvtelésből tartott állatok: a rendes körülmények között ember által táplált és tartott, de nem fogyasztott fajokhoz tartozó állatok a prémes állatok kivételével.
3. cikk
(1) A tagállamok előírják, hogy takarmány-alapanyagok a Közösségben csak akkor hozhatók forgalomba, ha megbízható és kifogástalan kereskedelmi minőségűek.
(2) A takarmány-alapanyagok a II. melléklet A. része rendelkezéseire figyelemmel különösen akkor nem tekinthetők megbízható és kifogástalan kereskedelmi minőségűnek, ha a nemkívánatos anyagok illetve termékek szintje olyan magas, hogy az lehetetlenné teszi az összetett takarmányokra az I. mellékletben rögzített legnagyobb szintek betartását.
4. cikk
(1) A tagállamok előírják, hogy a takarmányokban az I. mellékletben felsorolt anyagok és termékek csak az ott megállapított feltételekkel engedhetőek meg.
(2) A tagállamok az I. mellékletben a takarmányok tekintetében meghatározott legnagyobb megengedett szintek túllépését a változatlan állapotban ugyanazon a mezőgazdasági birtokon megtermelt és felhasznált takarmányban akkor engedélyezhetik, ha ez sajátos helyi okok miatt szükséges. Az érintett tagállamok biztosítják, hogy ezáltal sem állatok, sem emberek egészsége ne szenvedjen kárt.
5. cikk
(1) A tagállamok előírják, hogy a II. melléklet A. részében felsorolt takarmány-alapanyagokat csak akkor lehet forgalomba hozni, ha a melléklet 1. oszlopában említett nemkívánatos anyag vagy termék szintje nem haladja meg bennük az ugyanazon melléklet 3. oszlopában megállapított legnagyobb szintet.
(2) Ha a II. melléklet A. részének 1. oszlopában felsorolt nemkívánatos anyag illetve termék szintje meghaladja az I. melléklet 3. oszlopában a takarmány-alapanyagok tekintetében megállapított szintet, akkor a II. melléklet A. részének 2. oszlopában felsorolt takarmány-alapanyagok, az 1. bekezdés sérelme nélkül, csak akkor hozhatók forgalomba, ha:
a) olyan létesítményekben kívánják azt felhasználni, amelyek megfelelnek a takarmányozási ágazatban működő egyes létesítmények és közvetítők engedélyezésére és nyilvántartására vonatkozó feltételek és szabályok megállapításáról szóló, 1995. december 22-i 95/69/EK tanácsi irányelv [5] feltételeinek,
és
b) a kísérőokmányban feltüntetik:
- hogy a takarmány-alapanyagokat az a) pontban megállapított feltételeknek megfelelő összetett takarmány-előállítók részére szánják,
- hogy tilos az állatok etetése feldolgozatlan takarmány-alapanyagokkal,
- a takarmány-alapanyagokban lévő nemkívánatos anyagok illetve termékek szintjét.
(3) A tagállamok előírják, hogy a (2) bekezdés a) és b) pontja a II. melléklet B. részében felsorolt takarmány-alapanyagokra és nemkívánatos anyagokra illetve termékekre is alkalmazandó, amelyek legnagyobb szintjét a II. melléklet A. része nem korlátozza, ha a takarmány-alapanyagokban jelenlévő nemkívánatos anyagok illetve termékek szintje meghaladja a megfelelő takarmány-alapanyagokra az I. melléklet 3. oszlopában megállapított szintet.
6. cikk
A tagállamok az 5. cikk (2) bekezdése a) pontjának alkalmazását azokra az összetett takarmány-előállítókra korlátozhatják, akik a kérdéses alapanyagokat összetett takarmányok előállítására és forgalomba hozatalára használják.
7. cikk
A tagállamok előírják, hogy a II. melléklet 3. oszlopában rögzített legnagyobb szintnél több nemkívánatos anyagot, illetve terméket tartalmazó, a fent említett melléklet A. részében részletezett takarmány-alapanyagok szállítmányát tilos más takarmány-alapanyagok szállítmányával illetve takarmányszállítmányokkal összevegyíteni.
8. cikk
A tagállamok előírják, hogy amíg nincsenek a kiegészítő takarmányokra vonatkozó különleges előírások, addig ezek, figyelembe véve a használatukhoz előírt hígítást is, nem tartalmazhatnak az I. mellékletben felsorolt anyagokból és termékekből a teljes értékű takarmányokra rögzítettet meghaladó szintet.
9. cikk
(1) Ha egy tagállam új információ vagy egy meglévő információnak a kérdéses rendelkezések elfogadása óta végzett átértékelése eredményeképpen alapos okokkal rendelkezik annak megállapítására, hogy az I. vagy II. mellékletben meghatározott legnagyobb szint, illetve hogy egy ott fel nem sorolt anyag vagy termék veszélyt jelent az állatok vagy emberek egészségére, illetve a környezetre, a tagállam ideiglenesen csökkentheti azt a szintet, illetve azon anyag vagy termék takarmányokban, illetve takarmány-alapanyagokban megengedhető legnagyobb szintjét rögzítheti, vagy a jelenlétét meg is tilthatja. Erről a többi tagállamot és a Bizottságot döntése indokainak megadása mellett haladéktalanul tájékoztatja.
(2) A 14. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően azonnal dönteni kell arról, hogy szükséges-e a mellékletek módosítása. Mindaddig, amíg sem a Tanács, sem a Bizottság nem hozott döntést, a tagállam fenntarthatja az általa végrehajtott intézkedéseket.
10. cikk
A 13. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően és a tudományos és műszaki ismeretek fejlődésére figyelemmel:
a) el kell fogadni a mellékletekben végrehajtandó módosításokat;
b) rendszeresen ki kell dolgozni a mellékleteknek az a) bekezdés alapján végrehajtott egymást követő módosításait magában foglaló egységes szerkezetbe foglalt változatát;
c) a bizonyos tisztítási eljárásokon átesett takarmány-alapanyagok elfogadhatóságára vonatkozó követelményeket lehet meghatározni.
11. cikk
A tagállamok biztosítják, hogy az ezen irányelvnek megfelelő takarmányok és takarmány-alapanyagok ne essenek semmilyen más, a forgalmazásukra vonatkozó korlátozás alá a nemkívánatos anyagok és termékek jelenléte tekintetében.
12. cikk
(1) A tagállamok minden szükséges intézkedést megtesznek a takarmányok és takarmány-alapanyagok hatósági, legalább véletlenszerű mintavétel útján való ellenőrzésének biztosítása érdekében, hogy meggyőződjenek az ezen irányelvben megállapított feltételek teljesüléséről.
(2) A tagállamok tájékoztatják a többi tagállamot és a Bizottságot az ellenőrzések végrehajtására kijelölt szervek nevéről.
(3) A tagállamok előírják, hogy ha egy gazdasági szereplő (importőr, előállító, stb.) vagy egy személy, a szakmai tevékenységénél fogva, takarmányalapanyag- illetve takarmányszállítmányt birtokol vagy birtokolt, illetve azzal közvetlen érintkezésbe került, és tudomással bír arról, hogy:
- a takarmány-alapanyagok szállítmánya az I. és II. mellékletben felsorolt nemkívánatos anyaggal illetve termékkel történt szennyeződés miatt alkalmatlan takarmányokban való felhasználásra, s ezért nem felel meg a 3. cikk (1) bekezdése rendelkezéseinek, és következésképpen komoly veszélyt jelent az állatok és emberek egészségére,
- a takarmányszállítmány nem felel meg az I. melléklet rendelkezéseinek, és ezért komoly veszélyt jelent az állatok és emberek egészségére,
akkor az ilyen személy illetve gazdasági szereplő köteles a hivatalos hatóságokat haladéktalanul tájékoztatni még akkor is, ha a szállítmány megsemmisítését tervezi.
A kapott információ ellenőrzése után a tagállamok biztosítják, hogy szennyezett szállítmány esetében sor kerül a szükséges intézkedések meghozatalára annak biztosítása érdekében, hogy a szállítmány ne kerüljön felhasználásra a takarmányozásban.
A tagállamok biztosítják, hogy a szennyezett szállítmány végső rendeltetése, ideértve a megsemmisítést, nem lehet káros hatással az emberi illetve állati egészségre, vagy a környezetre.
(4) Ha valószínű, hogy egy takarmányalapanyag-szállítmánynak, illetve egy takarmányszállítmánynak egy tagállamba küldésére azután kerül sor, hogy azt állapították meg róla egy másik tagállamban, hogy nem felel meg ezen irányelv rendelkezéseinek a nemkívánatos anyagok illetve termékek túlságosan nagy szintje miatt, akkor az utóbbi tagállam köteles haladéktalanul megadni a többi tagállamnak és a Bizottságnak mindennemű, a szállítmányt érintő hasznos információt.
13. cikk
(1) Ha az e cikkben megállapított eljárást kell követni, akkor az ügyeket, saját kezdeményezésére vagy egy tagállam kérelmére, az elnök haladéktalanul a Takarmányok Állandó Bizottsága, a továbbiakban: "bizottság" elé terjeszti.
(2) A Bizottság képviselője tervezetet nyújt be a bizottság számára a meghozandó intézkedésekről. A bizottság, az elnöke által az ügy sürgősségére tekintettel megállapított határidőn belül, véleményt nyilvánít a tervezetről. A véleményt a Szerződés 148. cikkének (2) bekezdésében a Tanácsnak a Bizottság javaslata alapján elfogadandó határozataira előírt többséggel kell meghozni. A bizottságban a tagállamok képviselőinek szavazatait az említett cikkben meghatározott módon kell súlyozni. Az elnök nem szavazhat.
A Bizottság elfogadja és haladéktalanul végrehajtja az intézkedéseket, ha azok összhangban vannak a bizottság véleményével. Ha azok nincsenek összhangban a bizottság véleményével vagy a bizottság nem nyilvánított véleményt, a Bizottság a meghozandó intézkedésekről haladéktalanul javaslatot terjeszt a Tanács elé. A Tanács az intézkedéseket minősített többséggel fogadja el.
Ha a javaslatnak a Tanács elé terjesztésétől számított három hónapon belül a Tanács nem fogadott el egyetlen intézkedést sem, a Bizottság elfogadja és haladéktalanul végrehajtja a javasolt intézkedéseket, kivéve ha a Tanács egyszerű többséggel az ilyen intézkedések ellen szavazott.
14. cikk
(1) Ha az e cikkben megállapított eljárást kell követni, az ügyeket, saját kezdeményezésére vagy egy tagállam kérelmére, az elnök haladéktalanul a bizottság elé terjeszti.
(2) A Bizottság képviselője tervezetet nyújt be a bizottság számára a meghozandó intézkedésekről. A bizottság két napon belül véleményt nyilvánít. A véleményt a Szerződés 148. cikkének (2) bekezdésében a Tanácsnak a Bizottság javaslata alapján elfogadandó határozataira előírt többséggel kell meghozni. A bizottságban a tagállamok képviselőinek szavazatait az említett cikkben meghatározott módon kell súlyozni. Az elnök nem szavazhat.
A Bizottság elfogadja és haladéktalanul végrehajtja az intézkedéseket, ha azok összhangban vannak a bizottság véleményével. Ha azok nincsenek összhangban a bizottság véleményével vagy a bizottság nem nyilvánított véleményt, a Bizottság a meghozandó intézkedésekről haladéktalanul javaslatot terjeszt a Tanács elé. A Tanács az intézkedéseket minősített többséggel fogadja el.
Ha a javaslatnak a Tanács elé terjesztésétől számított 15 napon belül a Tanács nem fogadott el egyetlen intézkedést sem, a Bizottság elfogadja és haladéktalanul végrehajtja a javasolt intézkedéseket, kivéve ha a Tanács egyszerű többséggel az ilyen intézkedések ellen szavazott.
15. cikk
(1) A harmadik országokba történő kivitelre szánt takarmányok esetében a tagállamok kötelesek legalább ezen irányelv rendelkezéseit alkalmazni.
(2) Az 1. bekezdés nem érinti a tagállamok azon jogát, hogy engedélyezzék az ezen irányelv előírásainak nem megfelelő takarmányszállítmányok az exportáló harmadik országba történő újrakivitelét.
16. cikk
(1) A III. melléklet A. részében felsorolt irányelvek hatályukat vesztik, a tagállamoknak a III. melléklet B. részében meghatározott, ezen irányelvek átültetési határidőire vonatkozó kötelezettségeinek sérelme nélkül.
(2) A hatályon kívül helyezett irányelvekre való hivatkozásokat az ezen irányelvre való hivatkozásokként, és a IV. mellékletben lévő megfelelési táblázattal összhangban kell értelmezni.
17. cikk
Ez az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.
18. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Luxembourgban, 1999. április 22-én.