A TANÁCS 825/2009/EK RENDELETE
(2009. szeptember 7.)
a Kínai Népköztársaságból származó egyes magnéziatéglák behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről szóló 1659/2005/EK tanácsi rendelet módosításáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 1995. december 22-i 384/96/EK tanácsi rendeletre (1) („az alaprendelet”) és különösen annak 11. cikke (3) bekezdésére,
tekintettel a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően benyújtott bizottsági javaslatra,
mivel:
1. ELJÁRÁS
1.1. A meglévő intézkedések
(1)
A Tanács az 1659/2005/EK rendelettel (2) („az eredeti rendelet”) végleges dömpingellenes vámot vetett ki a Kínai Népköztársaságból („a KNK”) származó egyes magnéziatéglák behozatalára. Az intézkedések 39,9 %-os értékvámot határoznak meg, kivéve hat, az eredeti rendeletben külön említett vállalatot, amelyekre egyedi vámtételek vonatkoznak.
1.2. Felülvizsgálat iránti kérelem
(2)
A végleges intézkedések elrendelését követően az egyik kínai exportáló gyártó, a Bayuquan Refractories Company Limited („a kérelmező” vagy „a BRC”) az alaprendelet 11. cikkének (3) bekezdése alapján részleges időközi felülvizsgálat („az időközi felülvizsgálat”) megindítását kérelmezte a Bizottságnál. A kérelmező nem vett részt abban a vizsgálatban, amely az eredeti rendeletben található eredményekhez és következtetésekhez vezetett („az eredeti vizsgálat”), és ezért a vállalkozásra a maradék dömpingellenes vámot alkalmazták.
(3)
Az időközi felülvizsgálatra irányuló kérelmében a BRC azt állította, hogy megfelel mind a piacgazdasági, mind az egyéni elbánás feltételeinek. A kérelmező vállalkozást a Vesuvius Group megvásárolta, aminek eredményeképpen a cég vállalati szerkezete megváltozott. A BRC érvei szerint belföldi árainak és gyártási költségeinek, illetve a Közösségbe irányuló exportárainak összehasonlítása azt mutatja, hogy a dömpingkülönbözet lényegesen alacsonyabb, mint az intézkedés jelenlegi szintje. Ezért azt állította, hogy a dömping ellensúlyozásához az intézkedések jelenlegi szintjének fenntartása már nem szükséges.
1.3. Részleges időközi felülvizsgálat indítása
(4)
Mivel a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően megállapította, hogy elegendő bizonyíték áll rendelkezésre a részleges időközi felülvizsgálat megindításához, a Bizottság úgy döntött, hogy az alaprendelet 11. cikkének (3) bekezdése alapján részleges időközi felülvizsgálatot indít, melynek hatályát a kérelmezőt érintő dömping kivizsgálására korlátozza. A Bizottság 2008. június 12-én az Európai Unió Hivatalos Lapjában értesítést tett közzé a felülvizsgálat megindításáról (3), és megkezdte a vizsgálatot.
1.4. Érintett termék és hasonló termék
(5)
Az időszakos felülvizsgálat által érintett termék az eredeti rendeletben leírttal megegyező termék, azaz a Kínai Népköztársaságból származó, jelenleg az ex 6815 91 00, az ex 6815 99 10 és az ex 6815 99 90 KN-kód (TARIC kódok: 6815910010, 6815991020 és 6815999020) alá besorolható, kémiai kötésű, kiégetetlen, legalább 80 % MgO-t tartalmazó magnézia-összetevőjű magnéziatégla, függetlenül attól, hogy tartalmaz-e magnezitet (a továbbiakban: „érintett termék”).
(6)
A Kínában gyártott és az ottani belföldi piacon értékesített, illetve a Közösségbe exportált termék, valamint az USA-ban gyártott és értékesített termék ugyanazokkal az alapvető fizikai, műszaki és kémiai tulajdonságokkal rendelkezik és felhasználása is azonos, ezért az alaprendelet 1. cikkének (4) bekezdése értelmében hasonló terméknek minősülnek.
1.5. Az érintett felek
(7)
A Bizottság hivatalosan értesítette a közösségi gazdasági ágazatot, a kérelmezőt és az exportáló ország képviselőit az időközi felülvizsgálat megindításáról. Az érdekelt feleknek lehetőségük nyílt álláspontjuk írásbeli ismertetésére és meghallgatáson való részvételre. Minden olyan érdekelt fél lehetőséget kapott a meghallgatásra, aki azt kérte, és ismertette azokat a konkrét okokat, amelyek meghallgatását indokolják.
(8)
A Bizottság a kérelmezőnek a piacgazdasági elbánás iránti kérelemhez igénylőlapot és kérdőívet küldött, és a választ az e célból meghatározott határidőn belül megkapta. A Bizottság minden olyan információt beszerzett és ellenőrzött, amelyet a dömping megállapításához szükségesnek ítélt, továbbá ellenőrző látogatást tett a következő vállalatoknál:
-
Bayuquan Refractories Co. Ltd. (a kérelmező), KNK,
-
Vesuvius UK Co. Ltd. (kapcsolt importőr), Egyesült Királyság,
-
Vesuvius Iberica Refractories S.A. (kapcsolt importőr), Spanyolország,
-
Vesuvius Deutschland GmbH (kapcsolt importőr), Németország,
-
Vesuvius Italia S.P.A. (kapcsolt importőr), Olaszország.
1.6. Vizsgálati időszak
(9)
A dömpingre vonatkozó vizsgálat 2007. április 1-jétől2008. március 31-ig tartott („a vizsgálati” időszak vagy „VI”).
2. A VIZSGÁLAT EREDMÉNYEI
2.1. Piacgazdasági elbánás
(10)
Az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdése b) pontjának megfelelően a KNK-ból származó behozatalt érintő dömpingellenes vizsgálatok során rendes értéket kell meghatározni az alaprendelet 2. cikkének (1)-(6) bekezdésével összhangban azon gyártók esetében, amelyekről megállapították, hogy eleget tesznek az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének c) pontjában meghatározott követelményeknek, vagyis ahol beigazolódik, hogy piacgazdasági feltételek érvényesülnek a hasonló termék gyártása és értékesítése tekintetében. E követelmények a következőképpen foglalhatók össze:
-
az üzleti döntések a piac jelzéseire adott válaszok, jelentősebb állami beavatkozás nélkül, a költségek pedig a piaci értéket tükrözik,
-
a cégek egyetlen átlátható könyvelést vezetnek, melyet a nemzetközi számviteli standardoknak („IAS”) megfelelően független könyvvizsgálat alá vetnek és melyet minden területen alkalmaznak,
-
nincsenek a korábbi, nem piacgazdasági rendszerből eredő jelentős torzulások,
-
a csődre és tulajdonra vonatkozó jogszabályok stabilitást és jogbiztonságot garantálnak,
-
a valutaátváltás piaci árfolyamon történik.
(11)
A kérelmező piacgazdasági elbánást kért az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének b) pontja alapján, és megfelelően alátámasztott erre vonatkozó formanyomtatványt terjesztett be a megadott határidőn belül. Az ebben megadott információkat és adatokat a későbbiekben helyszíni vizsgálatoknak vetették alá.
(12)
A vizsgálat megállapította, hogy a kérelmező nem teljesíti az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdése c) pontjának második és harmadik francia bekezdése szerinti feltételt a piacgazdasági elbánás elnyeréséhez. A vállalat nem bizonyította, hogy egyetlen átlátható könyvelést vezet, melyet a nemzetközi számviteli standardoknak (IAS) megfelelően készít el és vet könyvvizsgálat alá: Pénzügyi beszámolói és egyedi beszámolói nem feleltek meg a nemzetközi számviteli standardoknak és könyvviteli elveknek, például az állóeszközök és értékcsökkenésük valótlan könyvelése, valamint a fizetési kötelességek, illetve az előlegek szintén helytelen könyvelése okán. A könyvvizsgáló e szabálytalanságokról nem tett említést, és ebből azt a következtetést lehetett levonni, hogy a pénzügyi beszámolókat nem az IAS szerint auditálták. A vállalat továbbá nem bizonyította be, hogy nem állnak fenn a korábbi, nem piacgazdasági rendszerből eredő jelentős torzulások, különösen mert a földhasználati jogokhoz jóval azok piaci ára alatt jutott hozzá.
(13)
A fenti tények és megfontolások alapján a kérelmező nem részesülhet piacgazdasági elbánásban.
(14)
A közösségi gazdasági ágazat, a kérelmező és az exportáló ország hatóságai lehetőséget kaptak arra, hogy ismertessék a piacgazdasági elbánásra vonatkozó megállapításokkal kapcsolatos álláspontjukat. A kérelmező és a közösségi ágazat megtette észrevételeit.
(15)
A kérelmező azt hangoztatta, hogy a könyvelésében talált hibák nem alapvetőek, és/vagy azokat 2008-ban ki is javították. Meg kell jegyezni, hogy a kérelmező 2007-es könyvelésében talált következetlenségek ahhoz vezettek, hogy a Bizottság a kérelmező pénzügyi helyzetéről lényegesen torzított képet kapott. A vizsgálati időszak alatti számlaellenőrzés szerint egyébként a 2007-ben feltárt problémák még 2008-ban is fennálltak. A kérelmező állítása, amely szerint könyvelési gyakorlatát 2008 végén megváltoztatta, nem volt elfogadható, mert ezek a változások a vizsgálati időszak után kilenc hónappal következtek be, ezért a helyszíni vizsgálatokon nem lehetett ellenőrizni őket.
(16)
A közösségi ágazat szerint a kérelmező nem felelt meg az első kritériumnak, mert az érintett termék előállításához szükséges fő nyersanyagra a kínai kormány által kirótt különféle exportkorlátozások a belföldi piacon a nyersanyag árának torzulásához vezettek. Ennek következtében a kínai magnéziatégla-gyártók a nyersanyagot jobb feltételekkel tudják beszerezni, mint más országokban működő konkurenseik.
(17)
A fenti állítás kivizsgálásához a Bizottság összehasonlította a fő nyersanyag - a magnézia - beszerzési árát, amelyet a kérelmező fizet, valamint a kínai magnézia hivatalosan jegyzett árait (forrás: Price Watch/Ipari ásványok), amelyeket a közösségi gazdasági ágazat a rendelkezésére bocsátott. Az összehasonlítás azt mutatta, hogy a vizsgálati időszak alatti árkülönbséget nem lehet jelentősnek tekinteni. A vizsgálat alatt továbbá bebizonyosodott, hogy a kérelmező szabadon szerezhetett be magnéziát különböző szállítóktól, és hogy az árakat állami intervenció nélkül alkudták ki. Ennek alapján úgy ítélhető meg, hogy a nyersanyagárak torzulása nem gyakorolt jelentős hatást a BRC-re a vizsgálati időszak alatt.
(18)
A fentiek alapján a vizsgálat eredményeit és a következtetést, mely szerint piacgazdasági elbánást a BRC nem kaphat, megerősítették.
2.2. Egyéni elbánás
(19)
Az alaprendelet 2. cikkének (7) bekezdése szerint vám megállapítása esetén az említett cikk hatálya alá tartozó országok vonatkozásában az egész országra kiterjedő vámot vetnek ki, kivéve azokat az eseteket, amikor a vállalatok bizonyítani tudják, hogy teljesítik az egyéni elbánásnak az alaprendelet 9. cikkének (5) bekezdésében meghatározott valamennyi követelményét. E követelmények a következőképpen foglalhatók össze:
-
ha teljes mértékben vagy részben külföldi tulajdonban lévő vállalatról vagy vegyes vállalatról van szó, az exportőrök szabadon hazatelepíthetik a tőkét és a nyereséget,
-
az exportárakat és exportmennyiségeket, valamint az értékesítési feltételeket szabadon határozzák meg,
-
a részvények többsége magánszemélyek tulajdonában van, és be kell bizonyítani, hogy a BRC kellőképpen független az állami beavatkozástól,
-
az árfolyamok átszámítása piaci árfolyamon történik,
-
az állami beavatkozás nem olyan mértékű, hogy lehetővé tenné az intézkedések kijátszását abban az esetben, ha az egyes exportőrökre különböző vámtételeket alkalmaznak.
(20)
A kérelmező a piacgazdasági elbánás iránti kérelem mellett egyéni elbánást is igényelt arra az esetre, ha nem kapna piacgazdasági elbánást.
(21)
A vizsgálat bebizonyította, hogy a kérelmező az összes fenti feltételnek megfelel. A vizsgálati időszak alatt nem állapítottak meg olyan tényeket, amelyek a kérelmező egyéni elbánás iránti kérelmének visszautasítását vonta volna maga után. Ezért a Bizottság úgy döntött, hogy a BRC egyéni elbánásban részesülhet.
2.3. Rendes érték
(22)
Az alaprendelet 2. cikkének (7) bekezdése szerint a nem piacgazdaságú országokból származó behozatal esetében - amennyiben a MET nem adható meg - az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének b) pontjában meghatározott országok tekintetében a rendes értéket egy analóg országra jellemző ár vagy számtanilag képzett érték alapján kell megállapítani.
(23)
Az eljárás megindításáról szóló értesítésben a Bizottság jelezte azt a szándékát, hogy az Amerikai Egyesült Államokat (USA) kívánja megfelelő analóg országként használni a Kínára vonatkozó rendes érték megállapításához, mivel az eredeti vizsgálatban is ez az ország töltötte be ezt a szerepet. Egy USA-beli gyártó hajlandó volt együttműködni a vizsgálatban a BRC-re érvényes rendes érték megállapítása céljából. Az érdekelt felektől erre vonatkozóan nem érkezett észrevétel.
(24)
Ezért az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének a) pontja értelmében a kérelmező számára a rendes érték megállapítása az analóg ország együttműködő gyártójától kapott ellenőrzött információ alapján történt.
(25)
Annak biztosítása érdekében, hogy a KNK-ból exportált legtöbb terméktípus esetében a rendes érték megállapítható legyen - különösen mert az analóg ország adatait használták - a Bizottság helyénvalónak ítélte a különböző terméktípusok azonosításánál alkalmazott kritériumok kiigazítását. A dömping kiszámítását ezért a kiigazított kritériumok alapján felülvizsgálták.
(26)
A rendes érték meghatározásához a Bizottság először megállapította, hogy az együttműködő USA-beli gyártó által a hasonló termékből belföldön lebonyolított összértékesítés reprezentatív volt-e a Közösségbe történő teljes exportértékesítéséhez viszonyítva. Az alaprendelet 2. cikke (2) bekezdésének megfelelően a belföldi értékesítés akkor tekinthető reprezentatívnak, ha annak összvolumene az adott termék Közösségbe irányuló teljes exportértékesítésének legalább 5 %-át elérte. Megállapították, hogy az érintett USA-beli gyártó minden értékesítése reprezentatív mennyiségben történt.
(27)
Ezt követően a Bizottság meghatározta a hasonló termék belföldi piacon értékesített azon típusait, amelyek azonosak vagy közvetlenül összehasonlíthatóak a közösségi exportra értékesített termékek típusaival.
(28)
Az együttműködő USA-beli gyártó által saját belföldi piacán értékesített, és a kérelmező által közösségi exportra értékesített magnéziatégla-típussal közvetlenül összehasonlíthatónak ítélt összes típus tekintetében megállapították, hogy USA-beli (belföldi) értékesítésük az alaprendelet 2. cikkének (2) bekezdése szerint kellően reprezentatív-e. Egy adott magnéziatégla-típus belföldi értékesítését a Bizottság akkor tekintette kellőképpen reprezentatívnak, ha e termék teljes USA-beli (belföldi) értékesítési volumene a vizsgálati időszak alatt elérte a BRC által a Közösségbe exportált, összehasonlítható magnéziatégla-típus teljes értékesítési volumenének legalább 5 %-át, vagy annál többet. A Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy minden terméktípust elegendő mennyiségben adtak el a belföldi piacon ahhoz, hogy reprezentatívnak lehessen minősíteni.
(29)
A Bizottság ezt követően azt vizsgálta meg, hogy az USA belföldi piacán reprezentatív mennyiségben értékesített magnéziatégla minden egyes típusának értékesítése rendes kereskedelmi forgalomban történtnek tekinthető-e. E célból meghatározta a szóban forgó magnéziatégla-típusok nyereséges értékesítésének arányát független fogyasztók számára.
(30)
A belföldi értékesítési ügyletek akkor tekinthetők nyereségesnek, ha a meghatározott terméktípus egységára megegyezik a gyártási költségekkel vagy meghaladja azokat. Ezért a Bizottság meghatározta a vizsgálati időszak alatt az USA belföldi piacán értékesített mindegyik típus gyártási költségét.
(31)
A fenti elemzés eredményeként megállapították, hogy egy kivétellel minden terméktípus értékesítése a rendes kereskedelmi forgalom keretében történt az USA-ban. Ezért e terméktípusok rendes értékét a kérelmező által a Közösségbe exportált terméktípusokkal összehasonlítható terméktípusokért az USA belföldi piacán fizetett vagy fizetendő árak alapján határozták meg. A rendes értéket az USA-beli független fogyasztóknak felszámított belföldi értékesítési árak súlyozott átlagában határozták meg.
(32)
A kérelmező által a Közösségbe exportált terméktípusok többsége további megmunkáláson ment át, ezért azokat ilyen formában az USA-beli együttműködő gyártó nem árusította, illetve nem árusította reprezentatív mennyiségben. Ezért az ilyen terméktípusok rendes árát a (31) preambulumbekezdésben említett, további megmunkálás alá nem vetett, megfelelő terméktípusok USA-beli értékesítésére alapozták, az árakat újból kiigazítva úgy, hogy a termékek fizikai jellemzőinek különbségeit is tükrözzék. A kiigazítás mértékét az eredeti vizsgálat alatt a közösségi gazdasági ágazat által közölt - és ellenőrzött - adatok alapján számították ki.
(33)
Az egyetlen olyan terméktípus esetében, ahol a belföldi árakat nem lehetett felhasználni (lásd a (31) preambulumbekezdést), más módszert kellett alkalmazni. Ebben az esetben a Bizottság a számtanilag képzett rendes értéket alkalmazta. Az alaprendelet 2. cikke (3) bekezdésével összhangban a rendes érték kiszámítása úgy történt, hogy az exportált termékfajták előállítási költségeihez hozzáadtak egy ésszerű összeget eladási, általános és adminisztratív költségek gyanánt, valamint egy indokolt haszonkulcsot. Az alaprendelet 2. cikkének (6) bekezdése szerint az eladási, általános és adminisztratív költségek, valamint a haszonkulcs mértéke a rendes kereskedelmi forgalomban a hasonló termék értékesítésének átlagos eladási, általános és adminisztratív költségein és haszonkulcsán alapult.
2.4. Exportár
(34)
Mivel a kérelmező teljes exportértékesítése a közösségi piacra kapcsolatban álló vállalatként működő importőrökön keresztül történt, a gyártelepi exportárat az alaprendelet 2. cikkének (9) bekezdése értelmében számtanilag kellett képezni azon ár alapján, amelyen az importált termékek első ízben viszonteladásra kerültek az első független közösségi vevő részére, ezt az árat megfelelően kiigazítva a behozatal és a viszonteladás között felmerülő minden költséggel, valamint az eladási, általános és adminisztratív költségekkel és egy méltányos haszonkulccsal. Ehhez a kapcsolatban álló importőrök eladási, általános és adminisztratív költségeit alkalmazták.
(35)
Az importőr e célra alkalmazandó indokolt hasznát tekintve - független importőröktől származó adatok hiányában, és mivel a jelenlegi időszakos felülvizsgálat egyetlen vállalkozás dömpingjének vizsgálatára korlátozódik - a haszonkulcsot az eredeti vizsgálatban együttműködő egyik független importőr nyeresége alapján állapították meg.
2.5. Összehasonlítás
(36)
Az érintett termék minden egyes típusára a rendes értékek átlagát és az exportárak átlagát a gyártelepi árakra alapozva, azonos kereskedelmi szakaszban és azonos adózási szinten hasonlították össze. A rendes érték és az exportárak tisztességes összehasonlítása érdekében az alaprendelet 2. cikkének (10) bekezdésével összhangban figyelembe vették azokat a különbségeket, amelyek állítólag és bizonyítottan is befolyásolták az árakat, valamint azok összehasonlíthatóságát. Ennek alapján - megfelelő és indokolt esetben - kiigazították a fuvarozási, biztosítási, kezelési és hitelköltségekben, valamint a jelenleg ténylegesen fizetett dömpingellenes vámokban mutatkozó különbségeket.
(37)
A vizsgálat megállapította, hogy az exportértékesítésekre kifizetett héa-t nem térítették vissza. A kérelmező számára az alaprendelet 20. cikkével összhangban nyilvánosságra hozott információkban ezért jelezték, hogy mind az exportárakat, mind a rendes értéket a fizetett vagy fizetendő héa figyelembevételével fogják meghatározni. A kérelmező azt állította, hogy ez a megközelítés nem fogadható el, mivel a rendes értéket jobban megnövelné, mint az a héa-összeg, amelyet az exportárból le kellett volna vonni.
(38)
Ebben a tekintetben megjegyzendő, hogy a felülvizsgálati időszak alatt az exportárakra semmilyen héa-visszatérítés nem történt. Ezért sem az exportárat, sem a rendes értéket nem kellett az áfa szempontjából kiigazítani. Emellett a használt módszer semleges, mivel a hatása ugyanaz, még akkor is, ha egyes termékek vagy egyes ügyletek vonatkozásában a vállalkozás olyan exportárat szab a Közösségnek, amely nem vezet dömpinghez. Más szóval, még ha azt feltételezzük is, hogy a héa beszámítása az egyenlet mindkét oldalán növelné a két elem különbségét, ugyanez történne azon modellek esetében is, ahol nem volt dömping.
2.6. Dömpingkülönbözet
(39)
Az alaprendelet 2. cikkének (11) bekezdésével összhangban árutípusonként összehasonlították a rendes érték súlyozott átlagát az érintett termék megfelelő típusa exportárának súlyozott átlagával. Az összehasonlítás a dömping fennállását nem igazolta.
3. A MEGVÁLTOZOTT KÖRÜLMÉNYEK TARTÓS JELLEGE
(40)
Az alaprendelet 11. cikkének (3) bekezdésével összhangban megvizsgálták azt is, hogy a megváltozott körülmények indokoltan tartósnak tekinthetők-e.
(41)
E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy a kérelmező az eredeti rendelet vizsgálati időszakának végén csak korlátozott mennyiségű magnéziatéglát értékesített, és így nem vett részt az eredeti vizsgálatban. Ezért rá 39,9 %-os maradványvámot vetettek ki. Az eredeti vizsgálat idején fennálló BRC-t később a Vesuvius Group megvásárolta, aminek eredményeképpen a BRC vállalati szerkezete megváltozott.
(42)
A kérelmező teljes mértékben együttműködött a jelenlegi időszakos felülvizsgálattal; az összegyűjtött és ellenőrzött adatok lehetővé tették egy olyan dömpingkülönbözet megállapítását, amely a vállalkozásnak a Közösségbe irányuló egyedi exportárán alapul. E számítás eredménye azt jelzi, hogy az intézkedések jelenlegi szintjének fenntartása már nem indokolt.
(43)
A vizsgálat során beszerzett és ellenőrzött bizonyítékok is azt mutatják, hogy a kérelmező vállalati szerkezetében bekövetkezett változásokat tartósnak kell tekinteni. A vizsgálat során nem merült fel olyan tényező, ami ennek ellentmondana. Az időszakos felülvizsgálat megindítását eredményező körülmények valószínűleg nem fognak olyan mértékben megváltozni a közeljövőben, hogy az befolyásolná a jelenlegi felülvizsgálat megállapításait. Ezért a Bizottság azt a következtetést vonja le, hogy a megváltozott körülmények tartósnak tekinthetők.
4. DÖMPINGELLENES INTÉZKEDÉSEK
(44)
A felülvizsgálat eredményei alapján helyénvalónak tűnik a BRC-től származó érintett termék behozatalára alkalmazandó dömpingellenes vám 0 %-ra való módosítása.
(45)
Az érdekelt feleket tájékoztatták azokról az alapvető tényekről és szempontokról, melyek alapján az 1659/2005/EK rendelet módosítására irányuló javaslat szándéka megfogalmazódott, továbbá lehetőséget kaptak észrevételeik megtételére. Észrevételeiket indokolt esetben figyelembe vették,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Az 1659/2005/EK rendelet 1. cikkének (2) bekezdésében szereplő táblázatban a Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Ltd.-re vonatkozó bejegyzést követően a következő bejegyzés kerül beillesztésre:
Gyártó
Dömpingellenes vám
Kiegészítő TARIC-kód
„Bayuquan Refractories Co. Ltd,
Qinglongshan Street, Bayuquan District,
Yingkou 115007, Liaoning tartomány, KNK
0 %
A960”
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2009. szeptember 7-én.