A Tanács irányelve
(1988. június 24.)
a Szerződés 67. cikkének végrehajtásáról
(88/361/EGK)
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,
tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 69. cikkére és 70. cikkének (1) bekezdésére,
tekintettel a Bizottságnak a Monetáris Bizottsággal folytatott konzultációt követően benyújtott javaslatára [1],
tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],
mivel a Szerződés 8a. cikke kimondja, hogy a belső piac olyan belső határok nélküli térség, amelyben a Szerződés egyéb rendelkezéseinek sérelme nélkül biztosított a tőke szabad mozgása;
mivel a tagállamoknak képesnek kell lenniük a banki likviditás szabályozásához szükséges intézkedések meghozatalára; mivel ezen intézkedéseknek e célra kell korlátozódniuk;
mivel a tagállamoknak szükség esetén képesnek kell lenniük ideiglenes jelleggel és a megfelelő közösségi eljárások keretében azon rövid távú tőkemozgások korlátozására irányuló intézkedések meghozatalára, amelyek az alapvető gazdasági mutatókban lévő értékelhető eltérés hiányában is jelentős mértékben akadályozhatják azok belső monetáris és árfolyam-politikájának megvalósítását;
mivel az átláthatóság érdekében - az ezen irányelvben megállapított rendelkezéseknek megfelelően - a tőkemozgások területén meg kell jelölni a Spanyol Királyság és a Portugál Köztársaság javára az 1985. évi csatlakozási okmányban meghozott átmeneti intézkedések hatályát;
mivel a Spanyol Királyságnak és a Portugál Köztársaságnak az 1985. évi csatlakozási okmány 61-66. cikkeinek, illetőleg 222-232. cikkeinek rendelkezései értelmében lehetősége van a legutóbb a 86/566/EGK irányelvvel [3] módosított, a Szerződés 67. cikkének végrehajtásáról szóló, 1960. május 11-i első tanácsi irányelvben [4] meghatározott kötelezettségektől való eltérés keretében bizonyos tőkemozgások liberalizációjának elhalasztására; mivel a 86/566/EGK irányelv szintén meghatároz átmeneti intézkedéseket az említett két tagállam javára a tőkemozgások liberalizációjára vonatkozó kötelezettségek tekintetében; mivel a két említett tagállamnak rendelkeznie kell azon lehetőséggel, hogy elhalaszthassák az ezen irányelvből következő új liberalizációs kötelezettségek alkalmazását;
mivel a Görög Köztársaság és Írország, bár eltérő mértékben, fizetésimérleg-nehézségekkel és magas külföldi eladósodással néz szembe; mivel e két tagállam tőkemozgásainak azonnali és teljes liberalizációja megnehezítené azon intézkedések alkalmazásának folytatását, amelyeket külgazdasági pozícióik javítása, illetve pénzügyi rendszereiknek a Közösség integrált pénzügyi piacának követelményeihez való jobb hozzáigazítása céljából hoztak; mivel a Szerződés 8c. cikkének megfelelően e két tagállam számára további, sajátos körülményeiket figyelembe vevő határidőt kell kitűzni arra, hogy az ezen irányelvből eredő kötelezettségeknek megfeleljenek;
mivel a tőkemozgások teljes liberalizációja bizonyos tagállamokban, különösen a határ menti területeken növelheti a másodlagos lakóhelyek piacán felmerülő nehézségeket; mivel az ilyen vásárlásokat szabályozó, hatályos nemzeti jogszabályokat nem érintheti ezen irányelv hatálybalépése;
mivel ezen irányelv hatálybaléptetésére elfogadott időszakot fel kell használni annak érdekében, hogy a Bizottság a nemzeti adórendszerek különbözőségéből adódó adócsalások, adókijátszások, adókikerülések kockázatainak megszüntetésére, illetve csökkentésére irányuló javaslatokat nyújthasson be, valamint hogy a Tanács állást foglalhasson az ilyen javaslatokról;
mivel - a Szerződés 70. cikk (1) bekezdésének megfelelően - a Közösség törekszik arra, hogy a tőkemozgások tekintetében a liberalizáció lehető legmagasabb fokát érje el a Közösségben honos személyek és a harmadik országok állampolgárai között;
mivel a harmadik országokba irányuló vagy onnan származó nagymértékű, rövid távú tőkemozgások komolyan zavarhatják a tagállamok monetáris vagy pénzügyi helyzetét, illetve komoly feszültséget okozhatnak a devizapiacokon; mivel az ilyen fejlemények károsnak bizonyulhatnak az Európai Monetáris Rendszer kohéziójára, a belső piac harmonikus működésére és a gazdasági és monetáris unió fokozatos megvalósítására nézve; mivel emiatt meg kell teremteni a tagállamok összehangolt fellépéséhez szükséges feltételeket, amennyiben az ilyen fellépés szükségesnek bizonyulna;
mivel ezen irányelv a nemzetközi tőkeáramlások szabályozásáról és azok belföldi fizetőképességre gyakorolt nemkívánatos hatásainak semlegesítéséről szóló 1972. március 21-i 72/156/EGK tanácsi irányelv [5] helyébe lép; mivel a 72/156/EGK irányelv ennek megfelelően hatályát veszti,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
(1) A következő rendelkezések sérelme nélkül a tagállamok eltörlik a tagállamokban honos személyek közötti tőkemozgásokra vonatkozó korlátozásokat. Az irányelv alkalmazásának megkönnyítése érdekében a tőkemozgások osztályozása az I. mellékletben foglalt nómenklatúrával összhangban történik.
(2) A tőkemozgásokhoz kapcsolódó fizetési átutalások ugyanazon árfolyamfeltételek mellett történnek, mint amelyek a folyó ügyletekre vonatkozó fizetésekre vonatkoznak.
2. cikk
A tagállamok értesítik a központi bankok elnökeinek bizottságát, a Monetáris Bizottságot és a Bizottságot azon banki likviditást szabályozó, legfrissebb intézkedéseikről, amelyek különleges hatást gyakorolnak a hitelintézetek nem honos személyekkel lebonyolított tőkeműveleteire; ezen értesítés legkésőbb az intézkedések hatálybalépésének napjáig megtörténik.
Ezen intézkedések a belföldi monetáris szabályozás szükségleteinek megfelelő mértékre korlátozódnak. A Monetáris Bizottság és a központi bankok elnökeinek bizottsága véleményt nyújt be a Bizottsághoz e tárgyban.
3. cikk
(1) Abban az esetben, amikor kivételes nagyságú, rövid távú tőkemozgások a devizapiacokon súlyos feszültséget és egy tagállam monetáris és árfolyam-politikájának végrehajtásában komoly zavarokat okoznak, amely különösen a belföldi likviditás jelentős ingadozásaiban tükröződik, a Bizottság - a Monetáris Bizottsággal és a központi bankok elnökeinek bizottságával való konzultációt követően - felhatalmazást adhat az érintett tagállamnak a II. mellékletben felsorolt tőkemozgások tekintetében óvintézkedések meghozatalára, amelyek feltételeit és részleteit a Bizottság határozza meg.
(2) A fent említett óvintézkedéseket, szükség szerint azok sürgőssége miatt, maga az érintett tagállam is meghozhatja. A Bizottságot és a többi tagállamot legkésőbb az intézkedések hatálybalépésének napjáig tájékoztatni kell az ilyen intézkedésekről. A Bizottság a Monetáris Bizottsággal és a központi bankok elnökeinek bizottságával folytatott konzultációt követően határoz arról, hogy az érintett tagállam továbbra is alkalmazhatja-e ezen intézkedéseket, vagy azokat módosítania kell, illetve hatályon kívül kell helyeznie.
(3) A Bizottság (1) és (2) bekezdés értelmében hozott határozatait a Tanács minősített többséggel eljárva hatályon kívül helyezheti vagy módosíthatja.
(4) Az e cikk alapján meghozott óvintézkedések alkalmazásának időtartama nem haladhatja meg a hat hónapot.
(5) A Tanács 1992. december 31-ig a Bizottság jelentése alapján és a Monetáris Bizottság, illetve a központi bankok elnökeinek bizottsága véleménynyilvánítása után megvizsgálja, hogy e cikk rendelkezései alapelvüket és részleteiket illetően továbbra is megfelelnek-e azon követelményeknek, amelyek teljesítésére létrehozták őket.
4. cikk
Ezen irányelv nem sérti a tagállamok azon jogát, hogy meghozzák - különösen az adójogi és a pénzügyi intézmények prudenciális felügyeletére vonatkozó jogi szabályozás területén - a szükséges intézkedéseket a törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezéseik megsértésének megakadályozása érdekében, illetve megállapítsák a tőkemozgások közigazgatási és statisztikai információk céljából való bejelentésére vonatkozó eljárásokat.
Ezen intézkedések és eljárások alkalmazása nem eredményezheti a közösségi jogszabályoknak megfelelően lebonyolított tőkemozgások akadályozását.
5. cikk
A Spanyol Királyság és a Portugál Köztársaság tekintetében az 1985. évi csatlakozási okmány rendelkezéseinek hatálya - a tőkemozgások I. mellékletben foglalt nómenklatúrájával összhangban - a III. mellékletben meghatározottak szerint alakul.
6. cikk
(1) A tagállamok meghozzák azokat az intézkedéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 1990. július 1-jéig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot. Továbbá tájékoztatják a Bizottságot minden új intézkedésről, illetve az I. mellékletben felsorolt, tőkemozgásokat szabályozó rendelkezések minden módosításáról, legkésőbb azok hatálybalépésének időpontjáig.
(2) A Spanyol Királyság és a Portugál Köztársaság - az 1985. évi csatlakozási okmány 61-66. cikke és 222-232. cikke sérelme nélkül -, valamint a Görög Köztársaság és Írország átmenetileg továbbra is alkalmazhatja a IV. mellékletben felsorolt tőkemozgásokra vonatkozó korlátozásokat az említett mellékletben megállapított feltételek mellett és az ott meghatározott határidők keretein belül.
Amennyiben a IV. melléklet III. és IV. listájában említett tőkemozgások liberalizációjára megállapított határidő lejárta előtt a Portugál Köztársaság vagy a Görög Köztársaság úgy ítéli meg, hogy a liberalizációt különösen a fizetési mérlegben jelentkező nehézségek vagy a nemzeti pénzügyi rendszer elégtelen mértékű hozzáigazítása miatt nem tudja érvényesíteni, a Bizottság e tagállamok egyikének kérelme alapján, a Monetáris Bizottsággal együttműködésben felülvizsgálja az érintett tagállam gazdasági és pénzügyi helyzetét. E felülvizsgálat eredményei alapján a Bizottság javaslatot tesz a Tanácsnak az említett tőkemozgások egészének vagy részének liberalizációjára megállapított határidő meghosszabbítására. E meghosszabbítás nem haladhatja meg a három évet. A Tanács a Szerződés 69. cikkében szabályozott eljárással összhangban jár el.
(3) A Belga Királyság és a Luxemburgi Nagyhercegség az V. mellékletben megállapított feltételek mellett és időtartam alatt átmenetileg tovább működtetheti a kettős devizapiacot.
(4) A másodlagos lakóhelyek megszerzését szabályozó, hatályos nemzeti jogszabályokat fenn lehet tartani addig, amíg a Tanács a Szerződés 69. cikkével összhangban e területen további rendelkezéseket fogad el. E rendelkezés nem érinti a közösségi jog egyéb rendelkezéseinek alkalmazhatóságát.
(5) A Bizottság 1988. december 31-ig javaslatokat nyújt be a Tanácsnak, amelyek célja a megtakarítások adóztatására vonatkozó nemzeti rendszerek és e rendszerek alkalmazása ellenőrzésének különbözőségéből eredő adócsalások, adókijátszások, adókikerülések kockázatainak megszüntetése és csökkentése.
A Tanács 1989. június 30-ig állást foglal a Bizottság e javaslatairól. A közösségi adórendelkezéseket a Szerződéssel összhangban egyhangúlag kell elfogadni.
7. cikk
(1) Ezen irányelv egyéb rendelkezéseire figyelemmel, a tagállamok a harmadik országokkal lebonyolított tőkemozgásokkal kapcsolatos átutalások kezelésénél arra törekednek, hogy ugyanazon liberalizációs szintet érjék el, mint a többi tagállam honos személyeivel lebonyolított műveletek esetében.
Az előző albekezdés rendelkezései nem érintik a tagállamok nemzeti szabályainak, illetve a közösségi jogszabályok harmadik országokkal szemben történő alkalmazását - és különösen bizonyos kölcsönös feltételeket - a vállalkozások alapítását, a pénzügyi szolgáltatások nyújtását és értékpapírok tőkepiacokra történő bevezetését magában foglaló műveletekre vonatkozóan.
(2) Amennyiben harmadik országokba irányuló, illetve onnan eredő, nagymértékű rövid távú tőkemozgások komoly zavart okoznak a tagállamok vagy egyes tagállamok belső vagy külső monetáris vagy pénzügyi helyzetében vagy súlyos feszültséget okoznak a Közösségen belüli vagy a Közösség és harmadik országok közötti devizakapcsolatokban, a tagállamok konzultációt folytatnak az ilyen nehézségek leküzdésére hozandó intézkedésekről. E konzultáció a Bizottság vagy bármely tagállam kezdeményezésére a központi bankok elnökeinek bizottságában és a Monetáris Bizottságban történik.
8. cikk
A Monetáris Bizottság évente legalább egyszer megvizsgálja ezen irányelv alkalmazásának eredményeképpen létrejövő, a szabad tőkemozgásokra vonatkozó helyzetet. A vizsgálat kiterjed azon hitel-, pénzügyi és monetáris piacok nemzeti szabályozására vonatkozó intézkedésekre, amelyek sajátos hatást gyakorolnak a nemzetközi tőkemozgásokra és ezen irányelv valamennyi egyéb vonatkozására. A Monetáris Bizottság jelentést készít a Bizottság számára e vizsgálat eredményeiről.
9. cikk
A 1960. május 11-i első irányelv és a 72/156/EGK irányelv 1990. július 1-jétől hatályát veszti.
10. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Luxembourgban, 1988. június 24-én.