A BIZOTTSÁG 2006/13/EK IRÁNYELVE
(2006. február 3.)
a takarmányban előforduló nemkívánatos anyagokról szóló 2002/32/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv I. és II. mellékletének a dioxinok és dioxinjellegű PCB-k tekintetében történő módosításáról
(EGT vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel a takarmányban előforduló nemkívánatos anyagokról szóló, 2002. május 7-i 2002/32/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (1), és különösen annak 8. cikke (1) bekezdésére,
mivel:
(1)
A 2002/32/EK irányelv előírja, hogy tilos azon takarmányozásra szánt termékek felhasználása és forgalmazása, amelyek az I. mellékletben meghatározott legnagyobb szinteket meghaladó mértékben tartalmaznak nemkívánatos anyagokat.
(2)
Az ezen irányelvben használt „dioxinok” kifejezés egy 75 poliklórozott dibenzo-p-dioxin (PCDD) rokon vegyületből és 135 poliklórozott dibenzo-furán (PCDF) rokon vegyületből álló csoportot takar, amelyek közül 17 toxikológiai jelentőségű. A poliklórozott bifenilek (PCB-k) egy 209 különböző rokon vegyületből álló csoport, amely toxikológiai tulajdonságai alapján két alcsoportra osztható: 12 rokon vegyület a dioxinokhoz hasonló toxikológiai tulajdonságokat mutat, ezért ezeket gyakran nevezik dioxinjellegű PCB-knek. A többi PCB nem mutat dioxinjellegű toxicitást, hanem ettől eltérő toxikológiai jelleggel bír.
(3)
A dioxinok vagy dioxinjellegű PCB-k minden egyes rokon vegyülete más és más toxicitást mutat. E különböző rokon vegyületek toxicitásának az összegzésére bevezették a toxicitási egyenérték tényezők (TEF-ek) koncepcióját a kockázatbecslés és a szabályozási ellenőrzés megkönnyítése érdekében. Ez azt jelenti, hogy a 17 különálló dioxin-rokonvegyülethez és a 12 dioxinjellegű PCB-rokonvegyülethez kapcsolódó összes analitikai eredményt egy számszerűsíthető egységben, a „TCDD toxicitási egyenérték koncentrációban” (TEQ) fejezik ki.
(4)
2001. május 30-án az élelmiszerügyi tudományos bizottság (ÉTB) elfogadta az élelmiszerekben található dioxinok és dioxinjellegű PCB-k kockázatbecsléséről szóló véleményt, amellyel frissítette az erről a témáról szóló 2000. november 22-i véleményét az utóbbi elfogadása óta rendelkezésre álló új tudományos információk alapján (2). Az ÉTB a dioxinok és dioxinjellegű PCB-k megengedhető heti bevitelét (TWI) 14 pg WHO-TEQ/testsúlykilogramm értékben rögzítette. Az expozíciós becslések szerint a Közösség lakosságának jelentős hányadánál az élelmiszerekkel történő bevitel meghaladja a megengedhető szintet. Néhány országban a lakosság egyes csoportjai sajátos étkezési szokásaik miatt nagyobb kockázatnak is ki lehetnek téve.
(5)
Az embereket érő dioxin- vagy dioxinjellegű PCB-expozíció több mint 90 %-ban az élelmiszerekből származik. Az állati eredetű élelmiszerek általában a teljes kitettség mintegy 80 %-át adják. Az állatok dioxin- és dioxinjellegű PCB-terhelése elsősorban a takarmányból származik. Ezért a takarmányok, és bizonyos esetekben a talaj is, aggodalomra adhat okot, mint a dioxinok és a dioxinjellegű PCB-k potenciális forrásai.
(6)
A takarmányozási tudományos bizottságot (SCAN) felkérték, hogy adjon tanácsot a takarmányok dioxin- és PCB-, köztük dioxinjellegű PCB-szennyezésének forrásait, az élelmiszertermelés céljára tenyésztett állatok dioxin- és PCB-terhelését, az említett vegyületeknek állati eredetű élelmiszertermékekbe való átvitelét, valamint a takarmányban jelenlévő dioxinok és PCB-k állat-egészségügyi hatásait illetően. A SCAN 2000. november 6-án fogadta el véleményét. Megállapította, hogy a halliszt és a halolaj a legsúlyosabban szennyezett takarmány-alapanyag. A következő legsúlyosabban szennyezett alapanyag az állati zsiradék. Minden más állati és növényi eredetű takarmány-alapanyag viszonylag kis mennyiségben tartalmaz dioxinszennyezést. A szálastakarmányok dioxinszennyezettsége széles skálán mozog, a helyszíntől, a talajjal való szennyezettség mértékétől és a légszennyezési forrásoknak való kitettségtől függően. A SCAN ajánlása többek között az, hogy fektessenek hangsúlyt a legszennyezettebb takarmány-alapanyagok által a teljes étrend szennyezettségére gyakorolt hatáscsökkentésére.
(7)
Bár toxikológiai szempontból a dioxinokra és a dioxinjellegű PCB-kre egyaránt alkalmazni kellene a legnagyobb értékeket, ezeket csak a dioxinokra állapították meg, a dioxinjellegű PCB-kre nem, tekintettel arra, hogy akkor a dioxinjellegű PCB-k elterjedtségéről csak igen korlátozottan álltak adatok rendelkezésre. Időközben azonban a dioxinjellegű PCB-k előfordulásáról több adat vált ismertté.
(8)
A 2002/32/EK irányelv szerint a Bizottságnak felül kell vizsgálnia a dioxinokra vonatkozó rendelkezéseket először 2004 vége előtt, a dioxinok és a dioxinjellegű PCB-k jelenlétéről rendelkezésre álló új adatok fényében, különösen azzal a céllal, hogy a dioxinjellegű PCB-kre is lehessen alkalmazni a megállapítandó szinteket.
(9)
Az élelmiszer- és takarmány-előállítási láncban működő valamennyi gazdasági szereplőnek továbbra is meg kell tennie minden lehetséges erőfeszítést és szükséges lépést az élelmiszerben és a takarmányban előforduló dioxinok és dioxinjellegű PCB-k korlátozására. Ezzel összhangban a 2002/32/EK irányelv előírja, hogy az alkalmazandó legnagyobb értékeket ismételten felül kell vizsgálni, legkésőbb 2006. december 31-ig, a legnagyobb értékek jelentős mértékű csökkentése céljából. Tekintettel a megfigyelési adatok megszerzéséhez szükséges időre, amely adatok segítségével ezek a jelentősen alacsonyabb határértékek megállapíthatók, ezt a határidőt meg kell hosszabbítani.
(10)
Javaslatot tettek arra, hogy megállapítsák a dioxinok és a dioxinjellegű PCB-k összegének az Egészségügyi Világszervezet (WHO) toxicitási egyenértékében kifejezett legnagyobb értékét, a WHO-TEF-ek felhasználásával, mivel toxikológiai szempontból ez a legmegfelelőbb megközelítés. A gördülékeny átállás biztosítása érdekében a dioxinok jelenlegi határértékei egy átmeneti időszakra továbbra is érvényben maradnak a dioxinok és a dioxinjellegű PCB-k összegére megállapított új határértékek mellett. A dioxinokra (PCDD/F) vonatkozó különálló legnagyobb érték átmeneti időre érvényben marad. Ezen időszak alatt a 27a. pontban szereplő, állati takarmányozásra szánt termékeknek meg kell felelniük a dioxinokra megállapított legnagyobb értékeknek és a dioxinok és a dioxinjellegű PCB-k összegére megállapított legnagyobb értékeknek. 2008. december 31-ig megvizsgálják azt, hogy a dioxinok különálló legnagyobb értéke nélkülözhető-e.
(11)
Rendkívüli jelentősége van annak, hogy az analitikai eredmények beszámolója és értelmezése egységesen történjen annak érdekében, hogy harmonizált legyen a végrehajtás a Közösség egész területén. A takarmányok dioxin- és dioxinjellegű-PCB-tartalmának meghatározására vonatkozó követelmények megállapításáról szóló, 2002. július 26-i 2002/70/EK bizottsági irányelv (3) előírja, hogy egy állati takarmányozásra szánt termék nem felel meg a megállapított legnagyobb szintnek, ha a párhuzamos elemzéssel megerősített és legalább két külön meghatározás átlagaként kiszámított analitikai eredmény a mérési bizonytalanságot figyelembe véve, minden kétséget kizáróan meghaladja a legnagyobb értéket. A kibővített bizonytalanság becslésére különböző lehetőségek léteznek (4).
(12)
A 2002/32/EK irányelv hatálya alá tartozik a takarmány-adalékanyagokban jelenlévő nemkívánatos anyagok legmagasabb értékei megállapításának a lehetősége. Mivel a nyomelemekben magas dioxinszinteket találtak, meg kell állapítani a dioxinok és dioxinjellegű PCB-k legmagasabb értékeit valamennyi, a nyomelemvegyületek funkcionális csoportjához tartozó adalékanyagra, továbbá ki kell terjeszteni a legmagasabb értékeket a kötőanyagok és csomósodásgátlók funkcionális csoportjához tartozó adalékanyagokra és az előkeverékekre.
(13)
Az élelmiszerben és takarmányban jelenlévő dioxinok és dioxinjellegű PCB-k csökkentésére irányuló proaktív megközelítés ösztönzésére az élelmiszerekben és takarmányokban jelenlévő dioxinok, furánok és PCB-k csökkentéséről szóló, 2002. március 4-i 2002/201/EK bizottsági ajánlás cselekvési értékeket állapított meg (5). Ezen cselekvési értékek eszközként szolgálnak az illetékes hatóságok és a gazdasági szereplők számára, amellyel kiemelhetik azokat az eseteket, ahol indokolt a szennyezés forrásának azonosítása, és annak csökkentését vagy megszüntetését szolgáló intézkedések meghozatala. Mivel a dioxinok és a dioxinjellegű PCB-k forrásai eltérőek, eltérő cselekvési értékeket kell megállapítani egyrészt a dioxinokra, másrészt a dioxinjellegű PCB-kre.
(14)
A 2002/32/EK irányelv lehetővé teszi cselekvési értékek megállapítását. Ezért a 2002/201/EK ajánlás cselekvési értékeit át kell vezetni a 2002/32/EK irányelv II. mellékletébe.
(15)
A fogyasztók védelmének biztosítása érdekében fontos és szükséges csökkenteni az élelmiszer-fogyasztásból eredő emberi dioxin- és dioxinjellegű PCB-expozíciót. Mivel az élelmiszer szennyezettsége közvetlenül kapcsolódik a takarmány szennyezettségéhez, egységes megközelítést kell elfogadni a dioxin és a dioxinjellegű PCB-k előfordulásának csökkentésére a teljes élelmiszerláncban, vagyis az állati takarmányozásra szánt termékektől, az élelmiszertermelés céljára tenyésztett állatokon át az emberekig. Előrelátóan közelítik meg a kérdést, hogy a takarmányban és az élelmiszerben aktívan csökkentsék a dioxinokat és a dioxinjellegű PCB-ket, ezért egy meghatározott időn belül felül kell vizsgálni az alkalmazandó legmagasabb értékeket azzal a céllal, hogy alacsonyabb szinteket írjanak elő. Ezért legkésőbb 2008. december 31-ig meg kell vizsgálni a dioxinok és a dioxinjellegű PCB-k összegére vonatkozó legmagasabb értékek jelentős csökkentésének a lehetőségét.
(16)
A gazdasági szereplőknek erőfeszítéseket kell tenniük annak érdekében, hogy növeljék szennyezésmentesítési kapacitásukat a dioxinok és dioxinjellegű PCB-k eredményes kivonására a halolajból. A gazdasági szereplők további erőfeszítéseket kell, hogy tegyenek annak vizsgálatára, hogy milyen lehetőségek állnak rendelkezésre a dioxinok és a dioxinjellegű PCB-k eltávolítására a hallisztből és a hidrolizált halfehérje-készítményekből. Ha a szennyezésmentesítési technológia rendelkezésre áll hallisztre és hidrolizált halfehérje-készítményre is, a gazdasági szereplőknek erőfeszítést kell tenniük annak érdekében, hogy elegendő szennyezésmentesítési kapacitással rendelkezzenek. A dioxinok és dioxinjellegű PCB-k összegére vonatkozó lényegesen alacsonyabb legnagyobb értékeket, amelyet 2008. december 31-ig vizsgálnak meg, a halolajra, a hallisztre és hidrolizált halfehérje-készítményekre a leghatékonyabb, gazdaságilag életképes szennyezésmentesítési eljárás technikai lehetőségei alapján fogják megállapítani. A haltáp vonatkozásában, e lényegesen alacsonyabb határértéket a leghatékonyabb, gazdaságilag életképes, halolajat és hallisztet érintő szennyezésmentesítési eljárás technikai lehetőségei alapján állapítják meg.
(17)
A dioxinok és a dioxinjellegű PCB-k elemzésekor használt extrakciós eljárás jelentősen befolyásolja az analitikai eredményt, különösen az ásványi eredetű állati takarmányok céljára szánt termékek esetében, ezért helyénvaló az alkalmazás időpontját megelőzően meghatározni a dioxinok és a dioxinjellegű PCB-k elemzésére használandó eljárást.
(18)
Ezért a 2002/32/EK irányelvet ennek megfelelően módosítani kell.
(19)
Az ezen irányelvben előírt intézkedések összhangban vannak az Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
A 2002/32/EK irányelv I. és II. melléklete ezen irányelv mellékletének megfelelően módosul.
2. cikk
(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 2006. november 4-ig megfeleljenek. A rendelkezések szövegét, és a rendelkezések és ezen irányelv megfelelési táblázatát haladéktalanul közlik a Bizottsággal.
Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
3. cikk
Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
4. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 2006. február 3-án.