A Tanács 574/72/EGK rendelete
(1972. március 21.)
a szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló 1408/71/EGK rendelet végrehajtására vonatkozó szabályok megállapításáról
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,
tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 2., 7. és 51. cikkére,
tekintettel a szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló, 1971. június 14-i 1408/71/EGK tanácsi rendeletre [1] és különösen annak 97. cikkére,
tekintettel a Bizottságnak a migráns munkavállalók szociális biztonságával foglalkozó igazgatási bizottsággal folytatott konzultációt követően elfogadott javaslatára,
tekintettel az Európai Parlament véleményére,
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére,
mivel a migráns munkavállalók szociális biztonságáról szóló 3. rendelet [2] helyébe az 1408/71/EGK rendelet lépett, amelynek 99. cikke ugyancsak hatályon kívül helyezte a 4. rendeletet [3], amely rögzítette a migráns munkavállalók szociális biztonságáról szóló 3. rendelet végrehajtási szabályait, valamint kiegészítette annak rendelkezéseit, ezért olyan végrehajtási szabályok előírása szükséges, amelyek igazodnak az új alapvető szabályokhoz, továbbá e szövegek tizenkét éven át történő alkalmazása során szerzett tapasztalatokhoz;
mivel különösen szükségessé vált az egyes tagállamok illetékes intézményeinek, valamint az ellátásokban való részesülés céljából az érintett személyek által benyújtandó okmányoknak és az általuk teljesítendő alakiságoknak, az igazgatási ellenőrzésekre és az orvosi felülvizsgálatokra vonatkozó szabályoknak, továbbá az egyik tagállam intézménye által egy másik tagállam intézménye nevében nyújtott ellátások megtérítésével kapcsolatos feltételeknek és a könyvvizsgáló bizottság kötelezettségeinek a meghatározása,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. CÍM
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
a) "rendelet" az 1408/71/EGK rendelet;
b) "végrehajtási rendelet" ez a rendelet;
c) a rendelet 1. cikkében található fogalommeghatározások az említett cikkben nekik tulajdonított jelentéssel rendelkeznek.
2. cikk
Formanyomtatványok - Tájékoztatás a jogszabályokról - Útmutatók
(1) A tanúsítványok, igazolások, nyilatkozatok, kérelmek, valamint a rendeletben és a végrehajtási rendeletben foglaltak alkalmazásához szükséges egyéb okmányok mintáit az igazgatási bizottság dolgozza ki.
Két tagállam vagy azok hatáskörrel rendelkező hatóságai kölcsönös megállapodás alapján és az igazgatási bizottság véleményének birtokában egymás között egyszerűsített formanyomtatványokat is alkalmazhatnak.
(2) Az igazgatási bizottság az egyes tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságai részére tájékoztatást adhat a rendelet alkalmazási körébe tartozó nemzeti jogszabályok rendelkezéseiről.
(3) Az igazgatási bizottság útmutatókat készít, hogy az érintett személyekkel megismertesse a jogaikat, valamint azokat az igazgatási alakiságokat, amelyeket az ilyen jogok gyakorlása érdekében teljesíteni kell.
Ezen útmutatók összeállítása előtt konzultálnak a tanácsadó bizottsággal.
3. cikk
Összekötő szervek - Kommunikáció az intézmények, valamint a kedvezményezettek és az intézmények között
(1) A hatáskörrel rendelkező hatóságok összekötő szerveket jelölhetnek ki, amelyek egymással közvetlenül érintkezhetnek.
(2) A tagállamok intézményei, valamint a tagállamok területén lakóhellyel rendelkező vagy ott tartózkodó személyek akár közvetlenül, akár az összekötő szerveken keresztül kérelemmel fordulhatnak egy másik tagállam intézményéhez.
4. cikk
Mellékletek
(1) A tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságát vagy hatóságait az 1. melléklet sorolja fel.
(2) Az egyes tagállamok illetékes intézményeit a 2. melléklet sorolja fel.
(3) A tagállamok lakóhely szerinti intézményeit és tartózkodási hely szerinti intézményeit a 3. melléklet sorolja fel.
(4) A végrehajtási rendelet 3. cikkének (1) bekezdése alapján kijelölt összekötő szerveket a 4. melléklet sorolja fel.
(5) A végrehajtási rendelet 5. cikkében, 53. cikkének (3) bekezdésében, 104. cikkében, 105. cikkének (2) bekezdésében, 116., valamint 120. cikkében említett rendelkezéseket az 5. melléklet sorolja fel.
(6) Az egyes tagállamokban a fizetésekért felelős intézmények által választott ellátások fizetésének szabályait a végrehajtási rendelet 53. cikke (1) bekezdésének megfelelően a 6. melléklet sorolja fel.
(7) A végrehajtási rendelet 55. cikkének (1) bekezdésében említett bankok nevét és székhelyét a 7. melléklet sorolja fel.
(8) Azokat a tagállamokat, amelyekre egymás közötti kapcsolataikban a végrehajtási rendelet 10. cikke (2) bekezdése d) pontjának rendelkezései vonatkoznak, a 8. melléklet sorolja fel.
(9) A természetbeni ellátások évi átlagos költségének kiszámításánál figyelembe veendő rendszereket a végrehajtási rendelet 94. cikke (3) bekezdése a) pontjának, valamint a 95. cikk (3) bekezdése a) pontjának megfelelően a 9. melléklet sorolja fel.
(10) A hatáskörrel rendelkező hatóságok által a végrehajtási rendeletnek különösen a következő cikkei alapján kijelölt intézményeket, illetve szerveket a 10. melléklet sorolja fel: a 6. cikk (1) bekezdése, a 11. cikk (1) bekezdése, a 13. cikk (2) és (3) bekezdése, a 14. cikk (1), (2) és (3) bekezdése, a 38. cikk (1) bekezdése, a 70. cikk (1) bekezdése, a 80. cikk (2) bekezdése, a 81. cikk, a 82. cikk (2) bekezdése, a 85. cikk (2) bekezdése, a 89. cikk (1) bekezdése, a 91. cikk (2) bekezdése, a 102. cikk (2) bekezdése, a 110. cikk és a 113. cikk (2) bekezdése.
II. CÍM
A RENDELET ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEINEK VÉGREHAJTÁSA
A rendelet 6. és 7. cikkének végrehajtása
5. cikk
Az egyezmények végrehajtási szabályainak felváltása a végrehajtási rendelettel
A végrehajtási rendelet rendelkezései felváltják a rendelet 6. cikkében említett egyezmények végrehajtási szabályait; a végrehajtási rendelet rendelkezései azoknak a szabályoknak a helyébe lépnek, amelyek a rendelet 7. cikke (2) bekezdésének c) pontjában említett egyezmények rendelkezéseinek végrehajtására vonatkoznak, amennyiben azokat a rendelet 5. melléklete nem sorolja fel.
A rendelet 9. cikkének végrehajtása
6. cikk
Az önkéntes vagy szabadon választható folytatólagos biztosítási rendszereibe történő belépés
(1) Aki a rendelet 9. cikkének és 15. cikke (3) bekezdésének értelmében a rokkantság, öregség és halál (nyugdíjak) tekintetében egy tagállam jogszabályai szerint több rendszerben is eleget tesz az önkéntes vagy szabadon választható folytatólagos biztosítási rendszerbe történő belépés feltételeinek, és ha legutóbbi munkaviszonya következtében a fenti rendszerek valamelyike szerint nem tartozott kötelező biztosítás hatálya alá, akkor az említett cikkek szerint csatlakozhat az adott tagállam jogszabályaiban meghatározott önkéntes vagy szabadon választható folytatólagos biztosítási rendszerhez, vagy ennek hiányában az általa választott rendszerhez.
(2) Ahhoz, hogy egy személy hivatkozhasson a rendelet 9. cikke (2) bekezdésének rendelkezéseire, igazolást kell benyújtania a kérdéses tagállam intézményéhez egy másik tagállam jogszabályai szerint szerzett biztosítási időről. Ezt az igazolást az érintett személy kérelme alapján az azon jogszabályokat alkalmazó intézmény vagy intézmények állítják ki, amely jogszabályok szerint az érintett személy a biztosítási időt szerezte.
A rendelet 12. cikkének végrehajtása
7. cikk
Az ellátások halmozódásának tilalmára vonatkozó rendelkezések végrehajtásának általános szabályai - E rendelkezések alkalmazása a rokkantsági, az öregségi és a haláleseti ellátásokra (nyugdíjakra)
(1) Ha egy, a tagállamok valamelyikének jogszabályai szerint ellátásra jogosult személy egy vagy több más tagállam jogszabályai szerint is jogosult ellátásokra, a következő szabályok alkalmazandók:
a) amennyiben a rendelet 12. cikke (2) vagy (3) bekezdésének alkalmazása az említett ellátások csökkentésével vagy egyidejű felfüggesztésével jár, úgy azok egyike sem csökkenthető olyan összeggel vagy függeszthető fel olyan mértékben, amely meghaladja azt az összeget, amely akkor keletkezik, ha az azon jogszabályok szerint csökkentendő vagy felfüggesztendő összeget, amely jogszabályok szerint ellátás jár, elosztják azoknak a csökkentendő vagy felfüggesztendő ellátásoknak a számával, amelyekre az érintett személy jogosult;
b) a rendelet 46. cikkének (2) bekezdése szerint valamely tagállam intézménye által megállapított rokkantsági, öregségi és haláleseti ellátásokat (nyugdíjakat) illetően az intézmény figyelembe veszi azokat a más jellegű ellátásokat, valamint jövedelmet vagy díjazást, amelyek feltételezhetően az általa folyósított ellátás csökkentését vagy felfüggesztését vonják maguk után, nem a rendelet 46. cikke (2) bekezdésének a) pontjában említett elméleti összeg kiszámítása, hanem kizárólag a rendelet 46. cikke (2) bekezdésének b) pontjában említett összeg csökkentése vagy felfüggesztése végett. Ugyanakkor ezen ellátás, jövedelem vagy díjazás teljes összegének csak egy meghatározott hányadát kell figyelembe venni, e hányadot a rendelet 46. cikke (2) bekezdése b) pontjának megfelelően a megszerzett biztosítási idő tartamának arányában határozzák meg.
c) a rendelet 46. cikke (1) bekezdésének első albekezdése szerint valamely tagállam intézménye által megállapított rokkantsági, öregségi és haláleseti ellátásokat (nyugdíjakat) illetően az intézmény figyelembe vesz - ha a rendelet 46. cikke (3) bekezdésének rendelkezéseit alkalmazni kell - más jellegű ellátásokat, valamint jövedelmet vagy díjazást, amelyek valószínűleg a tőle járó ellátás csökkentését vagy felfüggesztését vonják maguk után, de nem a rendelet 46. cikkének (1) bekezdésében említett összeg kiszámítása, hanem kizárólag a rendelet 46. cikke (3) bekezdésének alkalmazásából adódó összeg csökkentése vagy felfüggesztése végett. Ugyanakkor ezen ellátás, jövedelem vagy díjazás összegének csak egy meghatározott hányadát kell figyelembe venni; e hányad úgy keletkezik, ha az összeget ellátják a rendelet 46. cikke (3) bekezdésének alkalmazásából adódó ellátás összegének a rendelet 46. cikke (1) bekezdése első albekezdésének alkalmazásából adódó összegéhez viszonyított arányának megfelelő együtthatóval.
(2) A rendelet 12. cikke (2), (3) és (4) bekezdésének alkalmazásában az érintett illetékes intézmények kérelemre megadják egymásnak a szükséges felvilágosítást.
8. cikk
Több tagállam jogszabályai szerinti anyasági ellátásokra való jogosultságok halmozódása esetén alkalmazandó szabályok
Ha a munkavállaló vagy valamelyik családtagja két vagy több tagállam jogszabályai szerint is jogosult anyasági ellátásra, úgy kizárólag a szülés helye szerinti tagállam jogszabályai szerint részesülhet ilyen ellátásban, vagy ha a szülés nem e tagállamok valamelyikének területén történt, akkor kizárólag azon tagállam jogszabályai szerint, amelyek hatálya alá a munkavállaló utoljára tartozott.
9. cikk
Több tagállam jogszabályai szerinti haláleseti juttatásra való jogosultságok halmozódása esetén alkalmazandó szabályok
(1) Ha a halál egy tagállam területén következik be, csak az e tagállam jogszabályai szerint szerzett haláleseti juttatásra való jogosultság marad fenn, a más tagállamok jogszabályai szerint szerzett jogosultság megszűnik.
(2) Ha a halál egy tagállam területén következik be és két vagy több másik tagállam jogszabályai szerint nyílik jogosultság haláleseti juttatásra, vagy ha a halál a tagállamok területén kívül következik be, és az említett jogosultság két vagy több tagállam jogszabályai szerint áll fenn, úgy csak azon tagállam jogszabályai szerint szerzett jogosultság marad fenn, ahol a munkavállaló utoljára volt biztosított, míg a más tagállamok jogszabályai szerint szerzett jogosultság megszűnik.
10. cikk
Családi ellátásokra, illetve családi támogatásra való jogosultságok halmozódása esetén, vagy abban az esetben alkalmazandó szabályok, ha a munkavállaló egy azonos időszakban vagy egy időszak azonos részében egymás után több tagállam jogszabályainak hatálya alá is tartozott
(1) Ha - a rendelet 73. cikkének (1) vagy (2) bekezdése, illetve 74. cikkének (1) vagy (2) bekezdése, továbbá a családtag lakóhelye szerinti ország jogszabályai szerint - azonos időszakban ugyanazon családtag után két különböző személy jogosult családi ellátásokra vagy családi támogatásokra, akkor a családi ellátásokra, illetve a családi támogatásokra való jogosultság halmozódása tekintetében a családtag lakóhelye szerinti ország jogszabályainak rendelkezéseit kell alkalmazni. E célból a rendelet 73. cikkének (1) vagy (2) bekezdése, illetve 74. cikkének (1) vagy (2) bekezdése szerinti családi ellátásokra vagy családi támogatásra való jogosultságot úgy kell figyelembe venni, mintha az a kérdéses családtag lakóhelye szerinti ország jogszabályai szerint szerzett jogosultság lenne.
(2) Ha a munkavállaló egymást követően két tagállam jogszabályainak hatálya alá is tartozott a családi ellátásoknak, illetve támogatásoknak az egyik vagy mindkét érintett tagállam jogszabályaiban előírt két kifizetési időpontja közé eső időszakban, úgy a következő szabályokat kell alkalmazni:
a) azok a családi ellátások, illetve támogatások, amelyeket e munkavállaló e tagállamok mindegyike jogszabályainak hatálya alá tartozóként igényelhet, megegyeznek a megfelelő jogszabályok szerint járó napi ellátások, illetve támogatások számával. Ha e jogszabályok nem rendelkeznek napi ellátásokról vagy támogatásokról, úgy a családi ellátások, illetve támogatások juttatása annak arányában történik, hogy a munkavállaló mennyi ideig tartozott az egyes tagállamok jogszabályainak hatálya alá az érintett jogszabályok által meghatározott idő tartamához viszonyítva;
b) ha a családi ellátásokat, illetve támogatásokat egy intézmény olyan időszakban is folyósította, amikor egy másik intézménynek kellett volna ezt megtennie, úgy az említett intézmények elszámolnak egymás között;
c) az a) és b) pont alkalmazásában, ha az egyik tagállam jogszabályai szerint szerzett szolgálati időt olyan egységben fejezik ki, amely eltér attól az egységtől, amelyet a családi ellátások, illetve támogatások kiszámításánál egy másik olyan tagállam jogszabályai szerint alkalmaztak, amelynek a munkavállaló ugyanabban az időszakban szintén a hatálya alá tartozott, az átváltást a végrehajtási rendelet 15. cikke (3) bekezdésének rendelkezéseivel összhangban kell végezni;
d) az a) pont rendelkezéseitől eltérően, a végrehajtási rendelet 8. mellékletében felsorolt tagállamok egymás közötti kapcsolata tekintetében, azt az intézményt, amely a családi ellátások, illetve támogatások költségeit az érintett időszakban az első foglalkoztatás okán viseli, a folyó időszak egészében terhelik e költségek.
(3) Ha a francia jogszabályok hatálya alá tartozó munkavállaló vagy a francia jogszabályok szerint munkanélküli ellátásban részesülő munkanélküli családtagjai az egyik tagállamból egy másik tagállam területére helyezik át lakóhelyüket egy naptári hónapon belül, akkor a családi támogatások biztosításáért az adott hónap kezdetén felelős intézmény a hónap végéig folytatja a támogatások biztosítását.
III. CÍM
A RENDELETNEK AZ ALKALMAZANDÓ JOGSZABÁLYOKAT MEGHATÁROZÓ RENDELKEZÉSEINEK VÉGREHAJTÁSA
A rendelet 13-16. cikkének végrehajtása
11. cikk
Alakiságok a más országba történő kiküldetés esetén
(1) A rendelet 14. cikke (1) bekezdésének a) pontjában, valamint (2) bekezdésének a) pontjában említett esetekben azon tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága által kijelölt intézmény, amely tagállam jogszabályait továbbra is alkalmazni kell a munkavállalóra, a munkavállaló részére, a munkavállaló vagy munkáltatója kérésére, továbbá az előírt feltételek teljesülése esetén, kiküldetési igazolást állít ki, amely tanúsítja, hogy a munkavállaló egy meghatározott időpontig továbbra is e jogszabályok hatálya alá tartozik.
(2) A rendelet 14. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontjában előírt hozzájárulást a munkáltató kérelmezi.
12. cikk
A német szociális biztonsági rendszer alapján nyújtott biztosítást érintő különleges rendelkezések
(1) Ha a rendelet 14. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja, illetve (2) bekezdésének a) pontja szerint a német jogszabályokat kell alkalmazni a nem németországi székhellyel, illetve lakóhellyel rendelkező vállalkozás vagy munkáltató által alkalmazott munkavállalóra, úgy e jogszabályokat olyan módon kell alkalmazni, mintha a munkavállalót a németországi lakóhelyén alkalmaznák.
(2) Ha a járulékot nem Németország, hanem egy másik tagállam jogszabályai szerint fizetik meghatározott időre, rokkantságra, öregségre vagy halálra (nyugdíjra) vonatkozó kötelező rendszer keretében, akkor a kiegészítő biztosításért (Höherversicherung) a német jogszabályok szerint fizetendő kiegészítő járulék is befizethető ugyanarra az időszakra.
13. cikk
A diplomáciai és konzuli képviseletek által alkalmazott személyek választási jogának gyakorlása
(1) A rendelet 16. cikke (2) bekezdésében előírt választás jogát első alkalommal attól az időponttól számított három hónapon belül kell gyakorolni, amikor a munkavállalót az érintett diplomáciai, illetve konzuli képviselet felvette, vagy akkor, amikor e képviselet tagjának személyes szolgálatába állt. A választás a munkába állás napjától hatályos.
Ha egy munkavállaló valamely naptári év végén megújítja választási jogát, akkor az a következő naptári év első napján lép hatályba.
(2) A választás jogát gyakorló munkavállaló tájékoztatja azon tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága által kijelölt intézményt, amelynek jogszabályai mellett döntött, és egyidejűleg értesíti a munkáltatóját. Szükség esetén az említett intézmény e tagállam valamennyi intézményéhez továbbítja ezt az információt, a tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága által kiadott iránymutatásoknak megfelelően.
(3) Az azon tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága által kijelölt intézmény, amely tagállam jogszabályai mellett a munkavállaló dönt, tanúsítványt állít ki a munkavállaló részére, igazolva, hogy a munkavállaló mindaddig a fenti tagállam jogszabályainak hatálya alá tartozik, amíg a kérdéses diplomáciai vagy konzuli képviselet őt alkalmazza, illetve addig, amíg e képviselet tagjának személyes szolgálatában áll.
(4) Ha a munkavállaló a német jogszabályok alkalmazása mellett dönt, akkor e jogszabályok rendelkezéseit úgy kell alkalmazni, mintha a munkavállalót a német kormány székhelyén alkalmaznák. Az illetékes betegbiztosító intézményt a hatáskörrel rendelkező hatóság jelöli ki.
14. cikk
Az Európai Közösségek segédszemélyzete választási jogának gyakorlása
(1) A rendelet 16. cikkének (3) bekezdésében előírt választás jogát a munkaszerződés megkötésének időpontjában kell gyakorolni. Az e szerződés megkötésére felhatalmazott hatóság tájékoztatja azon tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága által kijelölt intézményt, amely tagállam jogszabályai mellett a segédszemélyzet tagja döntött. Szükség esetén az említett intézmény a tagállam valamennyi intézményéhez továbbítja ezt az információt.
(2) Az azon tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága által kijelölt intézmény, amelynek jogszabályai mellett az illető dönt, igazolást állít ki a segédszemélyzet tagja részére, tanúsítva, hogy ő mindaddig a fenti tagállam jogszabályainak hatálya alá tartozik, amíg az Európai Közösségeknél a segédszemélyzet tagjaként alkalmazásban áll.
(3) A tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságai szükség esetén kijelölik az Európai Közösségek segédszemélyzetének tagjai tekintetében illetékes intézményeket.
(4) Ha a segédszemélyzetnek az a tagja, akit Németországon kívül egy másik tagállam területén alkalmaznak, a német jogszabályok alkalmazása mellett dönt, akkor e jogszabályok rendelkezéseit úgy kell alkalmazni, mintha a segédszemélyzet tagját a német kormány székhelyén alkalmaznák. Az illetékes betegbiztosító intézményt a hatáskörrel rendelkező hatóság jelöli ki.
IV. CÍM
A RENDELETNEK AZ ELLÁTÁSOK EGYES CSOPORTJAIRA VONATKOZÓ KÜLÖNLEGES RENDELKEZÉSEINEK VÉGREHAJTÁSA
I. FEJEZET
A BIZTOSÍTÁSI IDŐK ÖSSZESÍTÉSÉNEK ÁLTALÁNOS SZABÁLYAI
15. cikk
(1) A rendelet 18. cikkének (1) bekezdésében, 38. cikkében, 45. cikkének (1) és (2) bekezdésében, 64. cikkében, valamint 67. cikkének (1) és (2) bekezdésében említett esetekben a biztosítási idők összesítése a következő szabályok szerint történik:
a) az egy tagállam jogszabályai szerint szerzett biztosítási időhöz annyit kell hozzáadni a más tagállamok jogszabályai szerint szerzett biztosítási időből, amennyi az ellátásokra való jogosultság megszerzése, fenntartása vagy feléledése céljából az első tagállam jogszabályai szerint szerzett biztosítási idő kiegészítése érdekében szükséges, feltéve, hogy ezek a biztosítási idők nem esnek egybe. Ha a rendelet 46. cikke (2) bekezdésének megfelelően a rokkantsági, öregségi vagy haláleseti ellátások (nyugdíjak) megállapításáról két vagy több tagállam intézményeinek kell dönteni, úgy az érintett intézmények külön összesítik a munkavállaló által az azon tagállamok jogszabályai szerint szerzett valamennyi biztosítási időt, amely tagállamok jogszabályainak hatálya alá a munkavállaló tartozott, adott esetben a rendelet 45. cikke (2) bekezdése és 46. cikke (2) bekezdése c) pontja rendelkezéseinek sérelme nélkül;
b) ha egy tagállam jogszabályai szerint szerzett kötelező biztosítási idő egybeesik egy másik tagállam jogszabályai szerinti önkéntes vagy szabadon választható folytatólagos biztosítási idővel, akkor csak az előbbit kell figyelembe venni;
c) ha egy tagállam jogszabályai szerint szerzett, de nem ilyen időnek tekintett biztosítási idő egybeesik egy másik tagállam jogszabályai szerint biztosítási időnek tekintett idővel, akkor csak az előbbit kell figyelembe venni;
d) a két vagy több tagállam jogszabályai szerint biztosítási időnek számító időszakot csak azon tagállam intézménye veszi figyelembe, amely tagállam jogszabályai szerint az említett időszakot megelőzően a biztosított legutóbb kötelezően biztosított volt; amennyiben a biztosított egyetlen tagállam jogszabályai szerint sem volt kötelezően biztosított az említett időszakot megelőzően, úgy azon tagállam intézménye, amely tagállam jogszabályai szerint az illető az említett időszakot követően első alkalommal kötelezően biztosított volt, az említett időszakot veszi figyelembe;
e) ha nem lehet pontosan meghatározni azt az időszakot, amelyben valamely tagállam jogszabályai szerint biztosítási időt szereztek, vélelmezni kell, hogy e biztosítási idő nem esik egybe a más tagállamok jogszabályai szerint szerzett biztosítási idővel és e biztosítási időt figyelembe kell venni, amennyiben ez előnyös;
f) ha egy tagállam jogszabályai szerint egyes biztosítási időket csak akkor vesznek figyelembe, ha azokat egy meghatározott időszakban szerezték, az e jogszabályokat alkalmazó intézmény:
(i) csak akkor veszi figyelembe a más tagállamok jogszabályai szerint szerzett biztosítási időt, ha azt az említett időszakon belül szerezték; vagy
(ii) kiterjeszti ezt az időszakot azon biztosítási idő tartamára, amelyet részben vagy teljesen az említett határidőn belül más tagállam jogszabályai szerint szereztek, amennyiben e biztosítási idő az utóbbi tagállam jogszabályai szerint kizárólag annak a határidőnek a felfüggesztését vonja maga után, amelyen belül a biztosítási időt meg kell szerezni.
(2) Az azon tagállam jogszabályai szerint szerzett biztosítási időt, amelyre a rendelet nem vonatkozik, de amelyet olyan tagállam jogszabályai szerint vesznek figyelembe, amelyre a rendeletet alkalmazni kell, az összesítés szempontjából figyelembe veendő biztosítási időnek kell tekinteni.
(3) Ha egy tagállam jogszabályai szerint szerzett biztosítási időt egy másik tagállam jogszabályaiban alkalmazottól eltérő egységben fejezik ki, az összesítéshez szükséges átváltást a következő szabályok szerint kell végezni:
a) ha a munkavállaló hatnapos heti munkarendben dolgozott:
i. egy nap nyolc órának, nyolc óra pedig egy napnak felel meg;
ii. egy hét hat napnak, hat nap pedig egy hétnek felel meg;
iii. egy hónap huszonhat napnak, huszonhat nap pedig egy hónapnak felel meg;
iv. egy negyedév három hónapnak, tizenhárom hétnek, illetve hetvennyolc napnak, három hónap, tizenhárom hét, illetve hetvennyolc nap pedig egy negyedévnek felel meg;
v. ahhoz, hogy a heteket hónapokba, a hónapokat pedig hetekbe lehessen átszámítani, a heteket és a hónapokat először napokba kell átszámítani;
vi. a fenti szabályok alkalmazása az egy naptári évben szerzett biztosítási idők összegeként nem eredményezhet háromszáztizenkét napot, ötvenkét hetet, tizenkét hónapot, vagy négy negyedévet meghaladó összeget;
b) ha a munkavállaló ötnapos heti munkarendben dolgozott,:
i. egy nap kilenc órának, kilenc óra pedig egy napnak felel meg;
ii. egy hét öt napnak, öt nap pedig egy hétnek felel meg;
iii. egy hónap huszonkét napnak, huszonkét nap pedig egy hónapnak felel meg;
iv. egy negyedév három hónapnak, tizenhárom hétnek, illetve hatvanhat napnak, három hónap, tizenhárom hét, illetve hatvanhat nap pedig egy negyedévnek felel meg;
v. ahhoz, hogy a heteket hónapokba, a hónapokat pedig hetekbe lehessen átszámítani, a heteket és a hónapokat először napokba kell átszámítani;
vi. a fenti szabályok alkalmazása az egy naptári évben szerzett biztosítási idők összegeként nem eredményezhet kétszázhatvannégy napot, ötvenkét hetet, tizenkét hónapot, vagy négy negyedévet meghaladó összeget.
2. FEJEZET
BETEGSÉG ÉS ANYASÁG
A rendelet 18. cikkének végrehajtása
16. cikk
A biztosítási idő igazolása
(1) Ahhoz, hogy a rendelet 18. cikkének rendelkezéseire hivatkozni lehessen, a munkavállalónak igazolást kell benyújtania az illetékes intézményhez arról, hogy azon jogszabályok szerint, amelyek hatálya alá utoljára tartozott, mennyi biztosítási időt szerzett.
(2) Ezt az igazolást a munkavállaló kérelme alapján annak a tagállamnak az intézménye vagy intézményei állítják ki, amely tagállam jogszabályainak a hatálya alá a munkavállaló utoljára tartozott. Ha a munkavállaló nem nyújtja be az említett igazolást, azt az illetékes intézmény az érintett intézménytől vagy intézményektől szerzi be.
(3) Az (1) és a (2) bekezdés rendelkezéseit hasonlóan kell alkalmazni, ha ez az illetékes állam jogszabályai által előírt feltételek teljesítése érdekében a más tagállam jogszabályai szerint korábban szerzett biztosítási idő figyelembevételéhez szükséges.
A rendelet 19. cikkének végrehajtása
17. cikk
Természetbeni ellátások, ha a lakóhely az illetékes államon kívüli tagállamban található
(1) Ahhoz, hogy egy munkavállaló a rendelet 19. cikke szerint természetbeni ellátásban részesülhessen, nyilvántartásba kell vétetnie magát és családtagjait a lakóhelye szerinti intézménynél úgy, hogy igazolást nyújt be, amellyel tanúsítja, hogy ő, illetve családtagjai jogosultak az említett ellátásokra. Ezt az igazolást, amennyiben szükséges, az illetékes intézmény állítja ki a munkáltató által megadott információk alapján. Ha a munkavállaló vagy családtagjai nem nyújtják be az említett igazolást, akkor azt a lakóhely szerinti intézmény szerzi be az illetékes intézménytől.
(2) Ez az igazolás mindaddig érvényes, amíg a lakóhely szerinti intézmény nem kapja meg az érvénytelenítéséről szóló értesítést. Ha azonban az említett igazolást francia intézmény állította ki, akkor az csak a kiállítás időpontjától számított három hónapig érvényes, és háromhavonta meg kell újítani.
(3) Ha a munkavállaló idénymunkás, az (1) bekezdésben említett igazolás az idénymunka teljes várható idejére érvényes marad, hacsak eközben az illetékes intézmény nem értesíti a lakóhely szerinti intézményt az igazolás megsemmisítéséről.
(4) A lakóhely szerinti intézmény minden, az (1) bekezdés rendelkezései szerint végrehajtott nyilvántartásba vételről tájékoztatja az illetékes intézményt.
(5) Természetbeni ellátás kérelmezése esetén az érintett személy minden esetben benyújtja azokat az igazoló okmányokat, amelyeket a természetbeni ellátások nyújtásának feltételeként e személy lakóhelye szerinti tagállam jogszabályai előírnak.
(6) Kórházi ápolás esetén a lakóhely szerinti intézmény e tény tudomására jutásának időpontjától számított három napon belül értesíti az illetékes intézményt a kórházba kerülés időpontjáról, a kórházi tartózkodás várható időtartamáról, valamint a kórházból való távozás időpontjáról. Szükségtelen azonban értesítést küldeni, ha a természetbeni ellátások költségeit a lakóhely szerinti intézménynek átalányösszegben megtérítik.
(7) A lakóhely szerinti intézmény minden olyan határozat előtt értesíti az illetékes intézményt, amelyet a rendelet 24. cikkének (2) bekezdésében említett listán szereplő természetbeni ellátások biztosításával kapcsolatban hoznak. Ezen értesítés elküldésének időpontjától számítva tizenöt nap áll az illetékes intézmény rendelkezésére, hogy kifogást emeljen, és a kifogás alapjául szolgáló indokait kifejtse; ha e határidő alatt a határozat ellen kifogást nem emeltek, a lakóhely szerinti intézmény megadja a természetbeni ellátást. Ha ezeket az ellátásokat rendkívül sürgős esetben kell nyújtani, úgy a lakóhely szerinti intézmény erről haladéktalanul tájékoztatja az illetékes intézményt. Szükségtelen azonban a kifogásról és az annak alapjául szolgáló indokokról értesítést küldeni, ha a természetbeni ellátások költségeit a lakóhely szerinti intézménynek átalányösszegben megtérítik.
(8) A munkavállaló, illetve családtagjai helyzetének minden olyan változásáról tájékoztatják a lakóhelyük szerinti intézményt, amely a természetbeni ellátásokra való jogosultságukat megváltoztathatja, különösen a munkavállaló alkalmazásának megszűnéséről vagy megváltozásáról, illetve a munkavállaló vagy valamelyik családtagja lakóhelyének vagy tartózkodási helyének megváltozásáról. Hasonlóképpen, ha a munkavállaló biztosítottsága vagy a természetbeni ellátásokra való jogosultsága szűnik meg, az illetékes intézmény ennek megfelelően tájékoztatja a lakóhely szerinti intézményt. A lakóhely szerinti intézmény bármikor kérheti az illetékes intézménytől, hogy tájékoztatást adjon a munkavállaló biztosítottságával vagy a természetbeni ellátásokra való jogosultságával kapcsolatban.
(9) Két vagy több tagállam, illetve azok hatáskörrel rendelkező hatóságai az igazgatási bizottság véleményének birtokában más végrehajtási szabályokban is megállapodhatnak.
18. cikk
Pénzbeli ellátás, ha a munkavállaló lakóhelye az illetékes államon kívüli más tagállamban található
(1) Ahhoz, hogy egy munkavállaló a rendelet 19. cikke (1) bekezdésének b) pontja szerint pénzbeli ellátásban részesülhessen, a keresőképtelenségének kezdetétől számított három napon belül értesítenie kell a lakóhelye szerinti intézményt a munkavégzés megszűnéséről, vagy - ha az illetékes intézmény vagy a lakóhely szerinti intézmény által alkalmazott jogszabályok előírják - megküldi az őt ellátásban részesítő orvos által kiállított, keresőképtelenségre vonatkozó igazolást.
(2) Ha a lakóhely szerinti országban a munkavállalót ellátó orvosok a keresőképtelenségre vonatkozó igazolást nem állítják ki, a munkavállaló közvetlenül a lakóhelye szerinti intézményhez fordul az intézmény által alkalmazott jogszabályokban meghatározott határidőn belül.
Ez az intézmény azonnal intézkedik a keresőképtelenség tényének orvosi megerősítéséről és az (1) bekezdésben említett igazolás kiállításáról. Ezt az igazolást, amely tartalmazza a keresőképtelenség valószínűsíthető időtartamát, haladéktalanul továbbítják az illetékes intézménynek.
(3) Azokban az esetekben, amelyekre a (2) bekezdés nem vonatkozik, a lakóhely szerinti intézmény attól az időponttól számítva, amikor a munkavállaló hozzá fordult, a lehető legrövidebb időn, de legkésőbb három napon belül intézkedik a munkavállaló orvosi felülvizsgálatáról, mintha a munkavállaló nála lenne biztosított. A vizsgálatot végző orvos elsősorban a keresőképtelenség várható időtartamát jelöli meg jelentésében; e jelentést a lakóhely szerinti intézmény a vizsgálatot követő három napon belül továbbítja az illetékes intézménynek.
(4) Ezt követően a lakóhely szerinti intézmény ugyanúgy elvégzi a munkavállalóra vonatkozó szükséges igazgatási ellenőrzéseket, illetve orvosi felülvizsgálatokat, mintha a munkavállaló nála lenne biztosított. Amint megállapítja, hogy a munkavállaló munkavégzésre alkalmas, a lakóhely szerinti intézmény erről haladéktalanul értesíti a munkavállalót és az illetékes intézményt, közölve azt az időpontot, amellyel a munkavállaló keresőképtelensége megszűnt. A munkavállalónak küldött értesítés, a (6) bekezdés rendelkezéseinek sérelme nélkül, az illetékes intézmény nevében hozott határozatnak minősül.
(5) Az illetékes intézmény minden esetben fenntartja annak jogát, hogy a munkavállalót a maga választotta orvossal vizsgáltassa meg.
(6) Ha az illetékes intézmény úgy dönt, hogy nem nyújt pénzbeli ellátást a munkavállalónak, mert az nem teljesítette a lakóhelye szerinti ország jogszabályaiban megállapított alakiságokat, vagy azért, mert azt állapította meg, hogy a munkavállaló alkalmas a munkavégzésre, e határozatáról értesíti a munkavállalót és ezzel egy időben határozatának egy példányát megküldi a lakóhely szerinti intézménynek.
(7) Ha a munkavállaló ismét munkába áll, erről egyidejűleg értesíti az illetékes intézményt, ha az adott intézmény által alkalmazott jogszabályok ezt írják elő.
(8) Az illetékes intézmény megfelelő módon fizeti a pénzbeli ellátásokat, elsősorban nemzetközi postautalvánnyal, és erről tájékoztatja a lakóhely szerinti intézményt, valamint a munkavállalót. Ha a pénzbeli ellátásokat az illetékes intézmény nevében a lakóhely szerinti intézmény fizeti, akkor az előbbi tájékoztatja a munkavállalót jogairól és, az általa alkalmazott jogszabályoknak megfelelően, értesíti a lakóhely szerinti intézményt a pénzbeli ellátás összegéről, a kifizetések időpontjáról, valamint arról a leghosszabb időtartamról, ameddig az ellátást fizetni kell.
(9) Két vagy több tagállam, illetve e tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságai az igazgatási bizottság véleményének birtokában más végrehajtási szabályokban is megállapodhatnak.
A rendelet 20. cikkének végrehajtása
19. cikk
A határ menti ingázókra és családtagjaikra vonatkozó különleges rendelkezések
A határ menti ingázók, illetve családtagjaik esetében gyógyszerkészítmények, kötszerek, szemüvegek és kisebb segédeszközök csak abban a tagállamban válthatók ki, továbbá laboratóriumi vizsgálatok és ellenőrzések csak abban a tagállamban végezhetők, amelyikben azokat az adott tagállam jogszabályainak megfelelően felírták, illetve elrendelték.
A rendelet 22. cikkének végrehajtása
20. cikk
Természetbeni ellátások az illetékes államon kívüli tagállamban való tartózkodás esetén - A kiküldetésben lévő munkavállalók, valamint a nemzetközi közlekedésben alkalmazott munkavállalók, illetve családtagjaik különleges helyzete
(1) Ahhoz, hogy a rendelet 14. cikke (1) bekezdése a) pontja (i) alpontjának vagy (2) bekezdése a) pontjának hatálya alá tartozó munkavállaló, illetve az őt elkísérő családtagok természetbeni ellátásokban részesülhessenek a kiküldetés során, a munkavállalónak a tartózkodási helye szerinti intézményhez be kell nyújtania a végrehajtási rendelet 11. cikkében előírt igazolást. Vélelmezni kell, hogy az a munkavállaló, aki ilyen igazolást nyújtott be, eleget tett a természetbeni ellátásokra való jogosultság megszerzésével kapcsolatos feltételeknek.
(2) Ahhoz, hogy a nemzetközi közlekedésben alkalmazott, a rendelet 14. cikke (1) bekezdése b) pontjának hatálya alá tartozó munkavállaló, aki munkavégzése során az illetékes államon kívüli másik tagállam területére távozik, illetve az őt elkísérő családtagok természetbeni ellátásokban részesülhessenek, a munkavállalónak a lehető legrövidebb időn belül olyan különleges igazolást kell benyújtania a tartózkodási helye szerinti intézményhez, amelyet munkáltatója vagy annak képviselője állított ki a folyó naptári hónap vagy az igazolás benyújtását megelőző két naptári hónap folyamán. Ez az igazolás mindenekelőtt azt az időpontot jelöli meg, amelytől kezdve a munkavállaló az említett munkáltató alkalmazásában áll, továbbá tartalmazza az illetékes intézmény nevét és címét; ha azonban a munkáltatónak az illetékes állam jogszabályai szerint nem kell ismernie az illetékes intézményt, akkor a munkavállaló ennek az intézménynek a nevét és címét írásban közli, amikor kérelmét a tartózkodási helye szerinti intézményhez benyújtja. Vélelmezni kell, hogy az a munkavállaló, aki benyújtotta az igazolást, eleget tett a természetbeni ellátásokra való jogosultság megszerzésével kapcsolatos feltételeknek. Ha a munkavállaló nem tudja felvenni a kapcsolatot a tartózkodási hely szerinti intézménnyel még mielőtt egészségügyi ellátásban részesülne, az említett igazolás bemutatása alapján ugyanúgy részesül ebben az ellátásban, mintha az adott intézménynél lenne biztosított.
(3) A tartózkodási hely szerinti intézmény három napon belül felvilágosítást kér az illetékes intézménytől arról, hogy az érintett személy eleget tesz-e a természetbeni ellátásokra való jogosultság megszerzésével kapcsolatos feltételeknek. Ez az intézmény mindaddig - de legfeljebb harminc napig - biztosítja a természetbeni ellátásokat, amíg meg nem kapja az illetékes intézmény válaszát.
(4) Az illetékes intézmény a tartózkodási hely szerinti intézmény kérelme beérkezésének időpontjától számított tíz napon belül megküldi válaszát. Igenlő válasz esetén az illetékes intézmény - amennyiben szükséges - meghatározza azt a leghosszabb időtartamot, ameddig az általa alkalmazott jogszabályoknak megfelelően a természetbeni ellátások biztosíthatók, a tartózkodási hely szerinti intézmény pedig folytatja az említett ellátások nyújtását.
(5) Az (1), illetve a (2) bekezdésben előírt igazolások helyett az említett bekezdések hatálya alá tartozó munkavállalók olyan igazolást is benyújthatnak a tartózkodási hely szerinti intézményhez, amellyel tanúsítják, hogy eleget tettek a természetbeni ellátásokra való jogosultság megszerzésével kapcsolatos feltételeknek. Ez az igazolás, amelyet az illetékes intézmény állít ki, mindenekelőtt - amennyiben szükséges - azt a leghosszabb időtartamot határozza meg ameddig az illetékes állam jogszabályainak megfelelően a természetbeni ellátások biztosíthatók. Ilyen esetben az (1), (2), (3) és (4) bekezdés nem alkalmazható.
(6) A végrehajtási rendelet 17. cikkének (6), (7) és (9) bekezdését hasonlóan kell alkalmazni.
(7) Az (1) vagy a (2) bekezdésben alkalmazott vélelem értelmében nyújtott természetbeni ellátásokat a rendelet 36. cikkének (1) bekezdése szerint kell megtéríteni.
21. cikk
Természetbeni ellátások az illetékes államon kívüli tagállam területén való tartózkodás esetén - A végrehajtási rendelet 20. cikkének hatálya alá nem tartozó munkavállalók
(1) Ahhoz, hogy a munkavállaló - a végrehajtási rendelet 20. cikkében említett esetektől eltekintve - a rendelet 22. cikke (1) bekezdése a) pontjának (i) alpontja szerint természetbeni ellátásokban részesülhessen, igazolást kell benyújtania a tartózkodási helye szerinti intézményhez, amellyel igazolja, hogy jogosult a természetbeni ellátásokra. Ez az igazolás, amelyet az illetékes intézmény a munkavállaló kérelmére állít ki lehetőleg még azelőtt, hogy a munkavállaló elhagyná a lakóhelye szerinti tagállamot, mindenekelőtt - amennyiben ez szükséges - azt a leghosszabb időtartamot határozza meg, ameddig az illetékes állam jogszabályainak megfelelően a természetbeni ellátások biztosíthatók. Ha a munkavállaló nem nyújtja be az említett igazolást, akkor azt a tartózkodási hely szerinti intézmény szerzi be az illetékes intézménytől.
(2) A végrehajtási rendelet 17. cikkének (6), (7) és (9) bekezdését hasonlóan kell alkalmazni.
22. cikk
Természetbeni ellátás olyan munkavállalók részére, akik lakóhelyüket áthelyezik vagy visszatérnek a lakóhelyük szerinti országba, továbbá azok részére, akik egészségügyi ellátás céljából engedéllyel más tagállamba távoznak
(1) Ahhoz, hogy egy munkavállaló a rendelet 22. cikke (1) bekezdése b) pontjának (i) alpontja alapján természetbeni ellátásokban részesülhessen, igazolást kell benyújtania a lakóhelye szerinti intézményhez, amellyel tanúsítja, hogy továbbra is jogosult az említett ellátásokra. Ez az igazolás, amelyet az illetékes intézmény állít ki, mindenekelőtt - amennyiben ez szükséges - azt a leghosszabb időtartamot határozza meg, ameddig az illetékes állam jogszabályai rendelkezéseinek megfelelően ezek az ellátások továbbra is biztosíthatók. Az igazolás, a munkavállaló kérelmére, annak távozása után is kiállítható, ha azt vis maior következtében korábban nem lehetett elkészíteni.
(2) A végrehajtási rendelet 17. cikkének (6), (7) és (9) bekezdését hasonlóan kell alkalmazni.
(3) Az (1) és (2) bekezdést hasonlóan kell alkalmazni a rendelet 22. cikke (1) bekezdése c) pontjának (i) alpontjában említett esetben a természetbeni ellátások biztosítása tekintetében.
23. cikk
Természetbeni ellátás családtagoknak
A végrehajtási rendelet 21. vagy 22. cikkének rendelkezéseit adott esetben hasonlóan kell alkalmazni a rendelet 22. cikkének (3) bekezdése szerint a családtagok természetbeni ellátásának biztosítása tekintetében.
24. cikk
Munkavállalók pénzbeli ellátásai az illetékes államon kívüli tagállam területén való tartózkodásuk esetén
A végrehajtási rendelet 18. cikkének rendelkezéseit hasonlóan kell alkalmazni a rendelet 22. cikke (1) bekezdése a) pontjának (ii) alpontja alapján nyújtott pénzbeli ellátások tekintetében. Ugyanakkor - a keresőképtelenségre vonatkozó igazolás benyújtása kötelezettségének sérelme nélkül - attól a munkavállalótól, aki anélkül tartózkodik valamelyik tagállam területén, hogy ott kereső tevékenységet folytatna, nem követelhető meg, hogy benyújtsa a végrehajtási rendelet 18. cikke (1) bekezdésében említett, a munkavégzés megszűnéséről szóló értesítést.
A rendelet 23. cikke (3) bekezdésének végrehajtása
25. cikk
A pénzbeli ellátások kiszámításánál figyelembe veendő családtagokra vonatkozó igazolás
(1) Ahhoz, hogy egy munkavállaló a rendelet 23. cikke (3) bekezdésének rendelkezései szerint ellátásokban részesülhessen, igazolást kell benyújtania az illetékes intézményhez azokra a családtagjaira vonatkozóan, akik nem abban a tagállamban rendelkeznek lakóhellyel, amelynek területén az említett intézmény található.
(2) Ezt az igazolást a családtagok lakóhelye szerinti intézmény állítja ki.
Az igazolás a kiállításának időpontjától számított tizenkét hónapig érvényes. Megújítható, ilyen esetben megújításának napjától érvényes.
A munkavállaló haladéktalanul értesíti az illetékes intézményt minden olyan eseményről, amely szükségessé teszi az említett igazolás módosítását. E módosítás az esemény bekövetkeztének napján lép hatályba.
(3) Az illetékes intézmény az (1) bekezdésben előírt igazolás helyett a jelenlegi családi állapotot igazoló dokumentumok bemutatására is kötelezheti a munkavállalót azokra a családtagjaira vonatkozóan, akik nem abban a tagállamban rendelkeznek lakóhellyel, amelynek területén az említett intézmény található.
A rendelet 25. cikke (1) bekezdésének végrehajtása
26. cikk
Ellátások olyan munkanélkülieknek, akik az illetékes államon kívüli tagállam területére távoznak munkakeresés céljából
(1) Ahhoz, hogy a munkanélküli vagy családtagjai a rendelet 25. cikkének (1) bekezdése szerint pénzbeli és természetbeni ellátásokban részesülhessenek, a munkanélkülinek igazolást kell benyújtania azon hely szerinti betegbiztosító intézményhez, ahová távozott; ezt az igazolást távozása előtt az illetékes betegbiztosító intézménytől kell megkérnie. Ha a munkanélküli nem nyújtja be az említett igazolást, azt az azon hely szerinti intézmény szerzi be az illetékes intézménytől, ahová a munkanélküli távozott.
Ezzel az igazolással tanúsítani kell, hogy a rendelet 69. cikke (1) bekezdésének a) pontjában meghatározott feltételek szerint fennáll a jogosultság az említett ellátásokra; az igazolásban a rendelet 69. cikke (1) bekezdése c) pontja rendelkezéseinek figyelembevételével fel kell tüntetni e jogosultság időtartamát, továbbá szükség esetén meg kell határozni a keresőképtelenség vagy kórházi ápolás esetén a fenti időtartam alatt betegségbiztosítás útján nyújtandó pénzbeli ellátás összegét.
(2) Az azon hely szerinti munkanélküli-biztosítási intézmény, ahová a munkanélküli távozott, a végrehajtási rendelet 83. cikkében említett igazolás egy példányán tanúsítja, hogy a rendelet 69. cikke (1) bekezdésének b) pontjában megállapított feltételek teljesültek, továbbá meghatározza, hogy e feltételeket mely időponttól teljesítették, valamint meghatározza azt az időpontot, amelytől kezdve a munkanélküli az illetékes intézmény költségén munkanélküli-biztosítási ellátásban részesül; e példányt meg kell küldeni az azon hely betegbiztosító intézményének, ahová a munkanélküli távozott.
Ez az igazolás a rendelet 69. cikke (1) bekezdésének c) pontjában megállapított ideig érvényes, mindaddig, amíg a feltételek teljesülnek. Az azon hely szerinti munkanélküli-biztosítási intézmény, ahová a munkanélküli távozott, három napon belül tájékoztatja az említett betegbiztosító intézményt, ha a feltételek már nem teljesülnek.
(3) A végrehajtási rendelet 17. cikke (6) és (7) bekezdésének rendelkezéseit hasonlóan kell alkalmazni.
A rendelet 25. cikke (3) bekezdésének végrehajtása
27. cikk
Természetbeni ellátások munkanélküliek családtagjainak, ha lakóhelyük az illetékes államon kívüli tagállam területén található
A végrehajtási rendelet 17. cikkének rendelkezéseit hasonlóan kell alkalmazni a munkanélküliek családtagjainak nyújtott természetbeni ellátások tekintetében, ha e családtagok lakóhelye az illetékes államon kívüli tagállam területén található. A rendelet 69. cikke (1) bekezdésének rendelkezései szerint ellátásban részesülő munkanélküliek családtagjai nyilvántartásba vételének időpontjában a végrehajtási rendelet 26. cikkének (1) bekezdésében említett igazolást kell bemutatni. Ez az igazolás addig érvényes, ameddig a rendelet 69. cikkének (1) bekezdése szerint ellátás nyújtható.
A rendelet 26. cikkének végrehajtása
28. cikk
Természetbeni ellátások nyugdíjigénylőknek és családtagjaiknak
(1) Ahhoz, hogy egy nyugdíjigénylő, valamint annak családtagjai a rendelet 26. cikkének (1) bekezdése szerint természetbeni ellátásokban részesülhessenek a nyugdíjigénylő lakóhelye szerinti tagállamban, olyan igazolás benyújtásával kell nyilvántartásba vétetniük magukat a lakóhelyük szerinti intézménynél, amely igazolja, hogy a nyugdíjigénylő egy másik tagállam jogszabályai szerint saját maga, illetve családtagjai után jogosult az említett ellátásokra. Ezt az igazolást a természetbeni ellátásokért felelős tagállam intézménye állítja ki.
(2) A lakóhely szerinti intézmény az (1) bekezdésnek megfelelően végzett valamennyi nyilvántartásba vételről tájékoztatja az igazolást kiállító intézményt.
A rendelet 28. cikkének végrehajtása
29. cikk
Természetbeni ellátások olyan nyugdíjasoknak és családtagjaiknak, akik nem abban a tagállamban rendelkeznek lakóhellyel, amelynek jogszabályai szerint ellátásokra jogosultak
(1) Ahhoz, hogy egy nyugdíjas, valamint annak családtagjai a rendelet 28. cikkének (1) bekezdése szerint természetbeni ellátásokban részesülhessenek a nyugdíjas lakóhelye szerinti tagállam területén, olyan igazolás benyújtásával kell nyilvántartásba vétetniük magukat a lakóhelyük szerinti intézménynél, amely igazolja, hogy a nyugdíjas saját maga, illetve családtagjai után jogosult az említett ellátásokra azon jogszabályok szerint, amelyek szerint nyugdíj fizetendő.
(2) Amint a nyugdíjas eleget tesz az ezen ellátásokra való jogosultság megszerzésével kapcsolatos feltételeknek, ezt az igazolást a nyugdíjas kérelmére a nyugdíj folyósításáért felelős intézmény, vagy azok valamelyike, illetve, szükség esetén az az intézmény állítja ki, amelyik jogosult a természetbeni ellátásokra való jogosultság megállapítására. Ha a nyugdíjas nem nyújtja be az igazolást, akkor azt a lakóhelye szerinti intézmény szerzi be a nyugdíj folyósításáért felelős intézménytől vagy azok valamelyikétől, illetve, szükség esetén attól az intézménytől, amelyik jogosult ezen igazolások kiállítására. Mialatt a lakóhely szerinti intézmény ezen igazolás beérkezésére vár, az elfogadott igazoló okmányok figyelembevételével ideiglenesen nyilvántartásba veheti a nyugdíjast és annak családtagjait. E nyilvántartásbavétel a természetbeni ellátások kifizetéséért felelős intézményt csak akkor kötelezi, ha ez az utóbbi intézmény kiállította az (1) bekezdésben előírt igazolást.
(3) A lakóhely szerinti intézmény az említett bekezdés rendelkezéseinek megfelelően végrehajtott valamennyi nyilvántartásba vételről tájékoztatja az (1) bekezdésben előírt igazolást kiállító intézményt.
(4) Természetbeni ellátások iránti kérelem esetén a nyugdíjas az utolsó kifizetés utalványa átvételi elismervényének, illetve ellenőrző szelvényének a bemutatásával bizonyítja a lakóhely szerinti intézmény előtt, hogy nyugdíjjogosultsága még fennáll.
(5) A nyugdíjas vagy annak családtagjai a helyzetükben bekövetkező minden olyan változásról tájékoztatják a lakóhelyük szerinti intézményt, amely a természetbeni ellátásokra való jogosultságukat megváltoztathatja, különösen a nyugdíj felfüggesztéséről vagy megszüntetéséről, valamint lakóhelyük áthelyezéséről. A nyugdíjfizetésért felelős intézmények ugyancsak tájékoztatják a nyugdíjas lakóhelye szerinti intézményt minden ilyen változásról.
(6) Az igazgatási bizottság a szükséges mértékben rögzíti azokat a szabályokat, amelyek segítségével a rendelet 28. cikke (2) bekezdésének b) pontjában említett esetben a természetbeni ellátások költségeit viselő intézményt meg lehet határozni.
A rendelet 29. cikkének végrehajtása
30. cikk
Természetbeni ellátások olyan családtagoknak, akik a nyugdíjas lakóhelye szerinti állam területén kívüli tagállamban rendelkeznek lakóhellyel
(1) Ahhoz, hogy a nyugdíjas családtagjai a rendelet 29. cikkének (1) bekezdése szerint természetbeni ellátásokban részesülhessenek a lakóhelyük szerinti tagállam területén, olyan igazoló okmányok benyújtásával kell nyilvántartásba vétetniük magukat a lakóhelyük szerinti intézménynél, amelyet az intézmény által alkalmazott jogszabályok a nyugdíjas családtagjainak nyújtandó ilyen ellátások vonatkozásában előírnak, továbbá ugyancsak be kell nyújtaniuk egy igazolást, amellyel tanúsítják, hogy a nyugdíjas saját maga, illetve családtagjai után jogosult természetbeni ellátásokra. Ez az igazolás - amelyet a nyugdíjas lakóhelye szerinti intézmény állít ki - addig érvényes, amíg a családtagok lakóhelye szerinti intézményt nem értesítik annak érvénytelenítéséről. Ha azonban az említett igazolást francia intézmény állítja ki, akkor az a kiállításának időpontjától számítva csak tizenkét hónapig érvényes és minden évben meg kell újítani.
(2) A természetbeni ellátások kérelmezésekor a családtagoknak abban az esetben kell benyújtaniuk az (1) bekezdésben említett igazolást a lakóhelyük szerinti intézményhez, ha az intézmény által alkalmazott jogszabályok úgy rendelkeznek, hogy a kérelemhez nyugdíjjogosultságot igazoló okmányt kell csatolni.
(3) A nyugdíjas lakóhelye szerinti intézmény tájékoztatja a családtagok lakóhelye szerinti intézményt a nyugdíj felfüggesztéséről vagy megszüntetéséről, továbbá a nyugdíjas lakóhelyének áthelyezéséről. A családtagok lakóhelye szerinti intézmény bármikor kérheti, hogy a nyugdíjas lakóhelye szerinti intézmény adjon tájékoztatást a természetbeni ellátásokra való jogosultságról.
(4) A családtagok helyzetük minden olyan változásáról tájékoztatják a lakóhelyük szerinti intézményt, amely a természetbeni ellátásokra való jogosultságukat megváltoztathatja, különösen lakóhelyük áthelyezéséről.
A rendelet 31. cikkének végrehajtása
31. cikk
Természetbeni ellátások olyan nyugdíjasoknak és családtagjaiknak, akik nem a lakóhelyük szerinti tagállamban tartózkodnak
(1) Ahhoz, hogy egy nyugdíjas a rendelet 31. cikke szerint természetbeni ellátásokban részesüljön, igazolást kell benyújtania a tartózkodási helye szerinti intézményhez, amellyel tanúsítja, hogy jogosult az említett ellátásokra. Ez az igazolás, amelyet a nyugdíjas lakóhelye szerinti intézmény állít ki lehetőleg még azelőtt, hogy az illető elhagyná a lakóhelyéül szolgáló tagállam területét, mindenekelőtt - amennyiben szükséges - azt a leghosszabb időtartamot határozza meg, ameddig az adott tagállam jogszabályainak megfelelően természetbeni ellátások nyújthatók. Ha a nyugdíjas nem nyújtja be az említett igazolást, azt a tartózkodási helye szerinti intézmény szerzi be a lakóhelye szerinti intézménytől.
(2) A végrehajtási rendelet 17. cikkének (6), (7) és (9) bekezdését hasonlóan kell alkalmazni. Ilyen esetben a nyugdíjas lakóhelye szerinti intézményt kell illetékes intézménynek tekinteni.
(3) Az (1) és a (2) bekezdés rendelkezéseit hasonlóan kell alkalmazni a rendelet 31. cikkének hatálya alá tartozó családtagoknak nyújtott természetbeni ellátásokra.
A rendelet 35. cikke (1) bekezdésének végrehajtása
32. cikk
Intézmények, amelyekhez a bányákban és a hasonló üzemekben dolgozó munkavállalók, valamint családtagjaik fordulhatnak, ha az illetékes állam területén kívüli tagállamban tartózkodnak vagy rendelkeznek lakóhellyel
(1) A rendelet 35. cikke (1) bekezdésében említett esetekben, továbbá akkor, ha a tartózkodási hely vagy a lakóhely szerinti ország acéliparában alkalmazott fizikai dolgozókra kiterjedő anyasági-, illetve betegségbiztosítási rendszer szerint nyújtott ellátások megegyeznek a bányákban és a hasonló üzemekben alkalmazott munkavállalók különleges biztosítási rendszere alapján nyújtott ellátásokkal, az e csoportba tartozó munkavállalók és családtagjaik a tartózkodási vagy lakóhelyük szerinti tagállam területén a hozzájuk legközelebb eső intézményhez is fordulhatnak - ezeket a végrehajtási rendelet 3. melléklete határozza meg - még akkor is, ha ezek az intézmények az acéliparban alkalmazott fizikai dolgozókra kiterjedő biztosítási rendszert alkalmazó intézmények, amelyek ezután az ellátások nyújtására kötelezettek.
(2) Amennyiben a bányákban és a hasonló üzemekben alkalmazott munkavállalókra vonatkozó különleges biztosítási rendszer szerint nyújtott ellátások kedvezőbbek, úgy e munkavállalók vagy családtagjaik választhatnak, hogy e biztosítási rendszer alkalmazásáért felelős intézményhez fordulnak, avagy a tartózkodási, illetve lakóhelyük szerinti tagállam területén hozzájuk legközelebbi olyan intézményhez, amely az acéliparban alkalmazott fizikai dolgozók biztosítási rendszerét alkalmazza. Ez utóbbi esetben a kérdéses intézmény felhívja az érintett személy figyelmét arra a tényre, hogy amennyiben a fent említett különleges biztosítási rendszer alkalmazásáért felelős intézményhez fordul, úgy kedvezőbb ellátásokban részesül; továbbá meg kell adnia ezen intézmény nevét és címét is.
A rendelet 35. cikke (3) bekezdésének végrehajtása
33. cikk
Azon időszak figyelembevétele, amelynek során egy másik tagállam intézménye már nyújtott ellátásokat
A rendelet 35. cikke (3) bekezdése rendelkezéseinek alkalmazásában valamely tagállam ellátás biztosítására kötelezett intézménye kérheti egy másik tagállam intézményétől, hogy adjon tájékoztatást arról az időszakról, amelynek során ez utóbbi intézmény az anyaság vagy betegség ugyanazon esetével kapcsolatban már nyújtott ellátást.
34. cikk
Egy tagállam területén való tartózkodás során felmerült kiadások megtérítése egy másik tagállam illetékes intézménye által
(1) Ha a munkavállalónak az illetékes államon kívüli tagállam területén való tartózkodása alatt a végrehajtási rendelet 20. cikkének (1), (2) és (5) bekezdésében, valamint 21., 23. és 31. cikkében előírt alakiságok nem teljesíthetők, úgy a munkavállaló kiadásait, kérelmére, az illetékes intézmény téríti meg a tartózkodási hely szerinti intézmény által a megtérítésekre alkalmazott mértékben.
(2) A tartózkodási hely szerinti intézmény az illetékes intézmény kérelmére minden szükséges információt megad a megtérítés mértékéről.
3. FEJEZET
ROKKANTSÁG, ÖREGSÉG ÉS HALÁL (NYUGDÍJAK)
Az ellátások iránti kérelmek benyújtása és vizsgálata
35. cikk
Rokkantsági ellátások iránti kérelem, amennyiben a munkavállaló kizárólag a rendelet III. mellékletében meghatározott jogszabályok alapján volt biztosított, valamint a rendelet 40. cikkének (2) bekezdésében említett esetben
(1) Ahhoz, hogy egy munkavállaló - a rendelet 40. cikkének (2) bekezdésében, 41. cikkének (1) bekezdésében, valamint 42. cikkének (2) bekezdésében említett eseteket is beleértve - a rendelet 37., 38. és 39. cikke szerint ellátásokban részesüljön, kérelmét vagy annak a tagállamnak az intézményéhez kell benyújtania, amely tagállam jogszabályainak a hatálya alá tartozott a rokkantsághoz vagy a rokkantság súlyosbodásához vezető keresőképtelenség bekövetkeztének időpontjában, vagy a lakóhelye szerinti intézményhez, amely ezt követően a kérelem benyújtása időpontjának megjelölésével továbbítja a kérelmet az előbbi intézményhez; ezt az időpontot kell tekinteni a kérelemnek az előbbi intézményhez történő benyújtása időpontjának is. Ha azonban betegségbiztosítási pénzbeli ellátást nyújtottak, akkor - adott esetben - azt az időpontot kell a nyugdíj iránti kérelem benyújtása időpontjának tekinteni, amely napon e pénzbeli ellátás biztosítása megszűnt.
(2) A rendelet 41. cikke (1) bekezdésének b) pontjában említett esetben az az intézmény, amelynél az igénylő utoljára biztosított volt, értesíti az ellátások kifizetéséért eredetileg felelős intézményt arról, hogy az általa alkalmazott jogszabályok szerint az ellátások milyen mértékben és mely időponttól járnak. A rokkantság súlyosbodását megelőzően járó ellátások ettől az időponttól megszűnnek, vagy olyan összegre csökkennek, amely nem haladja meg a rendelet 41. cikke (1) bekezdésének c) pontjában említett kiegészítést.
(3) A rendelet 41. cikke (1) bekezdésének d) pontjában említett esetben a (2) bekezdés rendelkezései nem alkalmazhatók. Ebben az esetben az az intézmény, amelynél az igénylő utoljára biztosított volt, a holland intézményhez fordul azért, hogy meggyőződjön az attól az intézménytől járó összeg nagyságáról.
36. cikk
Öregségi és túlélő hozzátartozóknak járó ellátások iránti kérelem (az árvaellátások kivételével), valamint rokkantsági ellátások a végrehajtási rendelet 35. cikkében nem említett esetekben
(1) Ahhoz, hogy a rendelet 40-51. cikke szerint az érintett személy ellátásokban részesüljön - a végrehajtási rendelet 35. cikkében említett esetektől eltekintve -, kérelmét a lakóhelye szerinti intézményhez nyújtja be az intézmény által alkalmazott jogszabályi előírásoknak megfelelően. Ha a munkavállaló e jogszabályok szerint biztosítási időt nem szerzett, úgy a lakóhelye szerinti intézmény a kérelem benyújtása időpontjának feltüntetésével továbbítja a kérelmet annak a tagállamnak az intézményéhez, amely tagállam jogszabályainak a hatálya alá az igénylő utoljára tartozott. A feltüntetett időpontot a kérelemnek az utóbbi intézményhez történő benyújtása időpontjának kell tekinteni.
(2) Ha az igénylő olyan tagállam területén rendelkezik lakóhellyel, amelynek jogszabályai szerint a munkavállaló biztosítási időt nem szerzett, úgy kérelmét annak a tagállamnak az intézményéhez nyújthatja be, amely tagállam jogszabályainak a hatálya alá a munkavállaló utoljára tartozott.
(3) Ha az igénylő olyan állam területén rendelkezik lakóhellyel, amely nem tagállam, úgy kérelmét azon tagállam illetékes intézményéhez nyújtja be, amely tagállam jogszabályainak a hatálya alá a munkavállaló utoljára tartozott.
Ha az igénylő annak a tagállamnak az intézményéhez nyújtja be kérelmét, amelynek állampolgára, akkor ez az intézmény továbbítja a kérelmet az illetékes intézménynek.
(4) Az egyik tagállam intézményéhez benyújtott ellátások iránti kérelem automatikusan maga után vonja valamennyi kérdéses tagállam jogszabályai szerint járó ellátások egyidejű megállapítását, amely jogszabályok feltételeinek az igénylő megfelel, hacsak - a rendelet 44. cikkének (2) bekezdése szerint - nem maga az igénylő kéri bármely olyan öregségi ellátás elhalasztását, amelyre egy vagy több tagállam jogszabályai szerint jogosult lenne.
37. cikk
Okmányok és adatok, amelyeket a végrehajtási rendelet 36. cikkében említett ellátások iránti kérelemhez mellékelni kell
A végrehajtási rendelet 36. cikkében említett kérelmek benyújtására a következő szabályokat kell alkalmazni:
a) a kérelemhez mellékelni kell a szükséges igazoló okmányokat és a kérelmet az azon tagállam jogszabályaiban előírt formanyomtatványon kell elkészíteni,
i. amely tagállam területén az igénylő lakóhellyel rendelkezik, a 36. cikk (1) bekezdésében említett esetben;
ii. amely tagállam jogszabályainak a hatálya alá a munkavállaló utoljára tartozott, a 36. cikk (2) és (3) bekezdésében említett esetekben;
b) az igénylő által szolgáltatott adatok helytállóságát a kérelemhez csatolt hivatalos okmányokkal kell igazolni, vagy az igénylő lakóhelye szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező szerveinek kell megerősíteniük;
c) amennyiben lehetséges, az igénylő feltünteti vagy annak a tagállamnak a rokkantsági, öregségi vagy haláleseti (nyugdíj-) biztosítási intézményét, illetve intézményeit, ahol a munkavállaló biztosított volt, vagy azt a munkáltatót, illetve azokat a munkáltatókat - a birtokában levő munkaviszony-igazolásokat mellékelve -, amelynél, illetve amelyeknél a munkavállaló a tagállamok bármelyikének területén dolgozott;
d) ha a rendelet 44. cikkének (2) bekezdése szerint az igénylő olyan öregségi ellátások megállapításának elhalasztását kéri, amelyekre egy vagy több tagállam jogszabályai szerint is jogosult lenne, meg kell határoznia azokat a jogszabályokat, amelyek szerint az ellátást kéri.
38. cikk
Igazolás azokról a családtagokról, akiket az ellátás összegének megállapításánál figyelembe kell venni
(1) Ahhoz, hogy az igénylő a rendelet 39. cikke (4) bekezdésének vagy 47. cikke (3) bekezdésének rendelkezései szerint ellátásokban részesüljön, igazolást kell benyújtania azokról a családtagjairól, gyermekei kivételével, akiknek lakóhelye nem annak a tagállamnak a területén található, ahol az ellátások megállapításáért felelős intézmény.
Ezt az igazolást a családtagok lakóhelye szerinti betegbiztosító intézmény, vagy azon tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága által kijelölt intézmény állítja ki, amely tagállamban e családtagok lakóhellyel rendelkeznek. A végrehajtási rendelet 25. cikke (2) bekezdése második és a harmadik albekezdésének rendelkezéseit hasonlóan kell alkalmazni.
Az ellátások megállapításáért felelős intézmény azt is megkövetelheti, hogy az igénylő az első albekezdésben előírt igazolás helyett a jelenlegi családi állapotra vonatkozó okmányokat nyújtson be gyermekei kivételével azokról a családtagjairól, akik nem annak a tagállamnak a területén rendelkeznek lakóhellyel, ahol az említett intézmény található.
(2) Ha az (1) bekezdésben említett esetben az érintett intézmény által alkalmazott jogszabályok megkövetelik, hogy a családtagok közös háztartásban éljenek a nyugdíjassal, akkor azt a tényt, hogy az említett családtagok, akik a fenti feltételnek nem tesznek ugyan eleget, mégis főként a nyugdíjas eltartottjai, okmányokkal igazolják, hogy az igénylő a jövedelmének egy részét rendszeresen elküldi nekik.
39. cikk
A rokkantsági ellátások iránti kérelmek elbírálása, ha a munkavállaló kizárólag a rendelet III. mellékletében meghatározott jogszabályok alapján volt biztosított
(1) Ha a munkavállaló rokkantsági ellátások iránti kérelmet nyújtott be és az intézmény azt állapítja meg, hogy arra a rendelet 37. cikke (1) bekezdésének rendelkezései vonatkoznak, akkor az intézmény, amennyiben szükséges, igazolást szerez be attól az intézménytől, amelynél a munkavállaló utoljára biztosított volt, az ez utóbbi intézmény által alkalmazott jogszabályok szerint szerzett biztosítási időről.
(2) Az (1) bekezdés rendelkezéseit hasonlóan kell alkalmazni, ha az illetékes állam jogszabályaiban előírt feltételeknek való megfelelés szempontjából figyelembe kell venni más tagállamok jogszabályai szerint korábban szerzett biztosítási időt.
(3) A rendelet 39. cikkének (3) bekezdésében említett esetben a kérelmet elbíráló intézmény a munkavállalóra vonatkozó iratokat továbbítja ahhoz az intézményhez, amelynél a munkavállaló utoljára biztosított volt.
(4) A végrehajtási rendelet 41-50. cikke nem alkalmazható az (1), (2) és (3) bekezdésben említett kérelmek vizsgálatára.
40. cikk
A rokkantság fokának meghatározása
A rokkantság fokának meghatározásánál a tagállam intézménye figyelembe vesz minden olyan okmányt, orvosi jelentést és igazgatási jellegű információt, amelyet bármely más tagállam intézménye szerzett be. Ugyanakkor minden intézmény fenntartja a jogot arra, hogy az általa választott orvossal vizsgáltassa meg az igénylőt; kivéve azokban az esetekben, amelyekre a rendelet 40. cikke (3) bekezdésének rendelkezései vonatkoznak.
A rokkantsági, öregségi és túlélő hozzátartozóknak járó ellátások iránti kérelmek vizsgálata a végrehajtási rendelet 36. cikkében említett esetekben
41. cikk
A vizsgáló intézmény meghatározása
(1) Az ellátás iránti kérelmeket az az intézmény vizsgálja meg, ahová azokat a végrehajtási rendelet 36. cikke rendelkezéseinek megfelelően benyújtották vagy továbbították. Ez az intézmény a továbbiakban "vizsgáló intézmény".
(2) A vizsgáló intézmény egy különleges formanyomtatványon haladéktalanul értesíti valamennyi érintett intézményt az ellátás iránti kérelemről, hogy a kérelmet ezeknél az intézményeknél egyidejűleg és késedelem nélkül meg lehessen vizsgálni.
42. cikk
Az ellátások iránti kérelmek vizsgálatánál alkalmazandó formanyomtatványok
(1) A vizsgáló intézmény az ellátások iránti kérelmek vizsgálatához olyan formanyomtatványt használ, amely mindenekelőtt külön-külön és összesítve is tartalmazza a munkavállaló által valamennyi érintett tagállam jogszabályai szerint szerzett biztosítási időket.
(2) Ezek a formanyomtatványok az igazoló okmányok helyébe lépnek, amikor azokat egy másik tagállam intézményének továbbítják.
43. cikk
A kérelem vizsgálata során az érintett intézmények által követendő eljárás
(1) A vizsgáló intézmény rávezeti a végrehajtási rendelet 42. cikkének (1) bekezdésében előírt formanyomtatványra az általa alkalmazott jogszabályok szerint szerzett biztosítási időt, majd a nyomtatvány egy példányát továbbítja valamely tagállam rokkantsági, öregségi vagy haláleseti (nyugdíj-) biztosítási intézményéhez, amelynél a munkavállaló biztosított volt, csatolva hozzá, ahol szükséges, az igénylő által benyújtott munkaviszony-igazolásokat.
(2) Ha csak egyetlen másik intézmény érintett, akkor az az intézmény a következők feltüntetésével tölti ki az említett formanyomtatványt:
a) az általa alkalmazott jogszabályok szerint szerzett biztosítási idő;
b) az ellátás összege, amelyet az igénylő csak a fenti biztosítási idő tekintetében igényelhet;
c) a ellátásoknak a rendelet 46. cikke (2) bekezdésének megfelelően kiszámított elméleti és tényleges összege.
Az így kitöltött formanyomtatványt visszaküldik a vizsgáló intézménynek.
Ha az ellátásra való jogosultság csak az utóbbi tagállam intézménye által alkalmazott jogszabályok szerint szerzett biztosítási idő figyelembevételével áll fenn, és ha az e biztosítási időnek megfelelő ellátás összege késedelem nélkül megállapítható - mivel a c) pontban említett számítási műveletek érzékelhetően hosszabb időt vesznek igénybe -, akkor a formanyomtatványt az a) és a b) pontban említett információval küldik vissza a vizsgáló intézménynek; a c) pontban említett információt a lehető legrövidebb időn belül továbbítják a vizsgáló intézménynek.
(3) Ha két vagy több másik intézmény is érintett, akkor az általuk alkalmazott jogszabályok szerint szerzett biztosítási időt feltüntetik az említett formanyomtatványon, majd visszajuttatják a vizsgáló intézményhez.
Ha ellátásra való jogosultság csak a fenti intézmények közül egy vagy több által alkalmazott jogszabályok szerint szerzett biztosítási idő figyelembevételével áll fenn, és ha az e biztosítási időnek megfelelő ellátás összege késedelem nélkül meghatározható, akkor a vizsgáló intézményt egyidejűleg értesítik erről az összegről és a biztosítási időkről; ha az összeg meghatározása némi késedelemmel jár, úgy a vizsgáló intézményt akkor értesítik az összegről, mihelyt az összeget meghatározták.
A biztosítási időkről, továbbá - adott esetben - az egy vagy több érintett tagállam jogszabályai szerint járó összegről, illetve összegekről tájékoztató formanyomtatványok kézhezvételekor a vizsgáló intézmény minden érintett intézménynek megküldi az így kitöltött formanyomtatványok egy-egy példányát, azon pedig feltüntetik az ellátásoknak a rendelet 46. cikke (2) bekezdésének megfelelően kiszámított elméleti és tényleges összegét, majd visszaküldik a formanyomtatványt a vizsgáló intézménynek.
(4) A (2) vagy a (3) bekezdésben említett adatok beérkezésekor a vizsgáló intézmény amint megállapítja, hogy a rendelet 40. cikkének (2) bekezdését, vagy 48. cikkének (2) vagy (3) bekezdését kell-e alkalmazni, erről tájékoztatja a többi érintett intézményt.
(5) A végrehajtási rendelet 37. cikkének d) pontjában előírt esetben azoknak a tagállamoknak az intézményei, amely tagállamok jogszabályainak az igénylő a hatálya alá tartozott, de amelyekhez az ellátások megállapítása elhalasztásának érdekében fordult, csak azokat a biztosítási időket vezetik rá a végrehajtási rendelet 42. cikkének (1) bekezdésében előírt formanyomtatványra, amelyeket az igénylő ezen intézmények által alkalmazott jogszabályok szerint szerzett.
44. cikk
A rokkantság fokával kapcsolatban döntésre jogosult intézmény
(1) A (2) és a (3) bekezdés rendelkezéseire is figyelemmel csak a vizsgáló intézmény jogosult arra, hogy az igénylő rokkantságának fokát illetően a rendelet 40. cikkének (3) bekezdésében említett határozatot meghozza. Az intézmény akkor dönt, mihelyt módjában áll meghatározni, hogy - adott esetben a rendelet 45. cikke rendelkezéseinek figyelembevételével - az általa alkalmazott jogszabályokban rögzített, jogosultságra vonatkozó feltételek teljesültek-e. E határozatáról haladéktalanul értesíti a többi érintett intézményt.
(2) A rendelet 45. cikke rendelkezéseinek figyelembevételével amennyiben a jogosultságnak a vizsgáló intézmény által alkalmazott jogszabályokban megállapított feltételei, a rokkantság fokára vonatkozó feltételek kivételével, nem teljesültek, úgy erről az intézmény haladéktalanul értesíti azon tagállam rokkantság tekintetében illetékes intézményét, amely tagállam jogszabályainak a hatálya alá a munkavállaló utoljára tartozott.
Ez az intézmény jogosult arra - amennyiben a jogosultságnak az általa alkalmazott jogszabályokban megállapított feltételei teljesültek -, hogy döntsön az igénylő rokkantságának fokáról; e határozatáról haladéktalanul értesíti a többi érintett intézményt.
(3) Amennyiben szükséges, az ügy változatlan feltételek mellett visszautalható azon tagállam rokkantság tekintetében illetékes intézményéhez, amely tagállam jogszabályainak a hatálya alá először tartozott a munkavállaló.
45. cikk
Ellátások ideiglenes kifizetése, ellátások megelőlegezése
(1) Ha a vizsgáló intézmény azt állapítja meg, hogy az igénylő az intézmény által alkalmazott jogszabályok szerint anélkül jogosult ellátásokra, hogy ehhez más tagállamok jogszabályai szerint szerzett biztosítási időt kellene figyelembe venni, akkor ideiglenes jelleggel azonnal megkezdi az ellátások folyósítását.
(2) Ha az igénylő az (1) bekezdés alapján nem jogosult ugyan ellátásra, de a végrehajtási rendelet 43. cikkének (2) vagy (3) bekezdése értelmében a vizsgáló intézmény részére szolgáltatott információkból kitűnik, hogy egy másik tagállam jogszabályai szerint - de csak e jogszabályok szerint szerzett biztosítási idő figyelembevételével - ellátásokra való jogosultság áll fenn, akkor az említett jogszabályokat alkalmazó intézmény ideiglenes jelleggel megkezdi az ellátások folyósítását, mihelyt a vizsgáló intézmény tájékoztatja erről a kötelezettségéről.
(3) Ha a (2) bekezdésben említett esetben több tagállam jogszabályai szerint is ellátásra való jogosultság áll fenn - de csak e tagállamok jogszabályai szerint szerzett biztosítási idő figyelembevételével -, akkor az ellátások ideiglenes kifizetéséért az az intézmény felel, amelyik először tájékoztatja a vizsgáló intézményt a jogosultság fennállásáról; a többi érintett intézmény tájékoztatása már a vizsgáló intézmény kötelessége.
(4) Az (1), (2) vagy (3) bekezdés szerint ellátások fizetésére kötelezett intézmény haladéktalanul tájékoztatja az igénylőt erről a tényről, miközben egyértelműen felhívja figyelmét a megtett intézkedés átmeneti jellegére, valamint arra, hogy fellebbezésnek nincs helye.
(5) Ha az (1), a (2) vagy a (3) bekezdés szerint ideiglenes ellátás nem jár az igénylőnek, viszont a beérkezett információból kitűnik, hogy a rendelet 46. cikkének (2) bekezdése alapján jogosultság áll fenn, úgy a vizsgáló intézmény megfelelő visszatérítendő előleget fizet, amelynek összege a lehető legközelebb áll ahhoz az összeghez, amelyet a rendelet 46. cikkének (2) bekezdése szerint meg fognak állapítani.
(6) Két tagállam vagy azok hatáskörrel rendelkező hatóságai megállapodhatnak arról, hogy az ellátások ideiglenes kifizetésénél eltérő módszereket alkalmaznak azokban az esetekben, amelyekben csak ezen államok intézményei érintettek.
Az e tárgyban kötött megállapodásaikról a felek értesítik az igazgatási bizottságot.
46. cikk
Az ellátások kiszámítása a biztosítási idők halmozódása esetén
(1) Az ellátások elméleti, illetve tényleges összegének a rendelet 46. cikke (2) bekezdése a) és b) pontja rendelkezéseinek megfelelő kiszámítására a végrehajtási rendelet 15. cikke (1) bekezdésének b), c) és d) pontjában előírt szabályokat kell alkalmazni.
Az így megállapított tényleges összeg az önkéntes vagy szabadon választható folytatólagos biztosításban eltöltött időnek megfelelő összeggel nő, kiszámítása pedig azon jogszabályok szerint történik, amelyek szerint biztosítási időt szereztek.
(2) A rendelet 46. cikke (3) bekezdésének alkalmazásában az önkéntes vagy szabadon választható folytatólagos biztosítás idejének megfelelő ellátás összegét nem veszik figyelembe.
(3) Az (1) és a (2) bekezdést hasonlóan kell alkalmazni a rendelet 15. cikke (3) bekezdésének második albekezdésében említett szabadon választható kiegészítő biztosítás esetén.
A német jogszabályok alkalmazásában a végrehajtási rendelet 15. cikke (1) bekezdésének b) pontja alapján figyelembe nem vett járulékokat a szabadon választható kiegészítő biztosítás pótlólagos összegeinek kiszámításánál figyelembe veszik. Az (1) és a (2) bekezdést hasonlóan kell alkalmazni.
47. cikk
A rendelet 46. cikkének (3) bekezdését alkalmazó intézménytől járó ellátások végleges összegének kiszámítása
A rendelet 46. cikke (3) bekezdésének második albekezdésében említett esetben a vizsgáló intézmény számítja ki azokat az összegeket, amelyeket az egyes érintett intézmények folyósítani kötelesek, és a megfelelő összegekről tájékoztatja ezeket az intézményeket.
48. cikk
Az intézmények határozatainak közlése az igénylővel
(1) Az egyes érintett intézmények által hozott végleges határozatokat - szükség esetén a végrehajtási rendelet 47. cikkében említett értesítés figyelembevételével - továbbítani kell a vizsgáló intézménynek. Az érintett jogszabályokban előírt jogorvoslati lehetőségeket és fellebbezési határidőket minden egyes határozatban meg kell jelölni.
A vizsgáló intézmény az összes ilyen határozat beérkezése után az igénylőt az anyanyelvén kiállított összefoglaló nyilatkozattal értesíti a határozatról, amelyhez csatolja az említett határozatokat. A fellebbezési határidő csak attól az időponttól veszi kezdetét, amikor az igénylő az összefoglaló nyilatkozatot kézhez kapja.
(2) Az (1) bekezdésben előírt összefoglaló nyilatkozatnak az igénylő részére történő kézbesítésével egyidejűleg a vizsgáló intézmény annak egy-egy példányát valamennyi érintett intézménynek megküldi, csatolva hozzá a többi intézmény határozatának egy-egy példányát.
49. cikk
Az ellátások újraszámítása
(1) A rendelet 49. cikke (2) és (3) bekezdése, valamint 51. cikke (2) bekezdése rendelkezéseinek alkalmazásában a végrehajtási rendelet 45. és 47. cikkének rendelkezéseit hasonlóan kell alkalmazni.
(2) Az ellátás újraszámítása, visszavonása vagy felfüggesztése esetén az ilyen határozatot hozó intézmény azonnal értesíti e tényről az érintett személyt, valamint minden olyan intézményt, amelynél az említett személy ellátásra való jogosultságot szerzett, ha szükséges, a vizsgáló intézmény közvetítésével. A határozatban meg kell jelölni az érintett jogszabályokban előírt jogorvoslati lehetőségeket és fellebbezési határidőket. A fellebbezési határidő csak attól az időponttól veszi kezdetét, amikor az igénylő a határozatot kézhez kapja.
50. cikk
Az ellátások megállapítását gyorsító intézkedések
(1) a) i. Ha a munkavállaló valamelyik tagállam állampolgáraként más tagállam jogszabályainak hatálya alá tartozik, az utóbbi tagállam nyugdíj megállapítására hatáskörrel rendelkező intézménye, az említett munkavállalónak e tagállam (a foglalkoztatás szerinti ország) hatáskörrel rendelkező hatósága által kijelölt szervnél történő nyilvántartásba vételének időpontjában, a rendelkezésére álló eszközök igénybevételével, megküld a munkavállaló azonosításával kapcsolatos minden információt, a munkaviszony kezdetének időpontját, az említett hatáskörrel rendelkező intézmény nevét és az utóbbi intézmény által kiadott biztosítási számot.
ii. Ezenkívül a i. alpontban említett hatáskörrel rendelkező intézmény lehetőség szerint minden olyan egyéb információt is megküld az i. alpont rendelkezései szerint kijelölt szerv részére, amely megkönnyítheti és felgyorsíthatja a nyugdíjak végleges megállapítását.
iii. Ezt az információt az igazgatási bizottság által meghatározott feltételek betartásával az érintett tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága által kijelölt szerv részére kell továbbítani.
iv. Az i., ii. és iii. alpont rendelkezéseinek alkalmazásában a hontalanok és menekültek annak a tagállamnak az állampolgárai, amely tagállam jogszabályainak a hatálya alatt először álltak.
b) Az érintett intézmények - a munkavállalónak vagy annak az intézménynek a kérelmére, amelynél az illető jelenleg biztosított - összeállítják a munkavállaló biztosítási jogviszonyának az előzményét, legkésőbb egy évvel azt megelőzően, hogy az illető eléri a nyugdíjkorhatárt.
(2) Az (1) bekezdés végrehajtásának szabályait az igazgatási bizottság rögzíti.
Igazgatási ellenőrzések és orvosi felülvizsgálatok
51. cikk
(1) Ha egy, különösen a következő ellátásokban részesülő személy:
a) rokkantsági ellátás;
b) munkára való alkalmatlanság esetén megállapított öregségi ellátások;
c) idősebb munkanélkülieknek nyújtott öregségi ellátások;
d) kereső tevékenység megszüntetése esetén nyújtott öregségi ellátások;
e) rokkantság vagy munkára való alkalmatlanság esetén nyújtott túlélő hozzátartozói ellátások;
f) azzal a feltétellel nyújtott ellátások, hogy a kedvezményezett anyagi eszközei nem haladnak meg egy előre meghatározott értéket;
olyan tagállam területén tartózkodik vagy rendelkezik lakóhellyel, amelyik nem azonos azzal az állammal, ahol a fizetésért felelős intézmény található, akkor az igazgatási ellenőrzéseket és az orvosi felülvizsgálatokat ennek az intézménynek a kérésére a kedvezményezett tartózkodási helye vagy lakóhelye szerinti intézmény végzi el az általa alkalmazott jogszabályokban megállapított szabályoknak megfelelően. Ugyanakkor a fizetésekért felelős intézmény fenntartja annak jogát, hogy a kedvezményezettet a maga választotta orvossal vizsgáltassa meg.
(2) Ha megállapítható, hogy az (1) bekezdésben említett kedvezményezett, miközben ellátásban részesül, alkalmazásban áll vagy anyagi eszközei meghaladják az előre megállapított határértéket, a tartózkodási hely vagy lakóhely szerinti intézmény erről jelentésben számol be a kifizetésekért felelős intézménynek, amely az ellenőrzést, illetve a felülvizsgálatot kérte. A jelentés kitér különösen az alkalmazás jellegére, a jövedelem, illetve az anyagi eszközök összegére, amellyel az érintett személy a legutóbbi teljes negyedév során rendelkezett, továbbá arra, hogy abban a szakmában, - amelyben rokkanttá válása előtt a fizetésekért felelős intézmény által meghatározott referencia-idő alatt az érintett dolgozott - milyen mértékű az érintett személlyel azonos területen és beosztásban dolgozó munkavállalók részére fizetett szokásos javadalmazás, valamint szükség esetén, az érintett személy egészségi állapotáról alkotott orvosszakértői véleményre.
52. cikk
Ha az ellátások felfüggesztését követően az érintett személy visszanyeri ellátásra való jogosultságát, miközben az illetékes államon kívüli tagállam területén rendelkezik lakóhellyel, az érintett intézmények az említett ellátások újbóli biztosításával összefüggő valamennyi információt megosztják egymással.
Ellátások kifizetése
53. cikk
Az ellátások kifizetésének módja
(1) Ha a kifizetésért felelős intézmény valamelyik tagállamban nem közvetlenül folyósítja az ellátásra jogosult, de más tagállam területén lakóhellyel rendelkező jogosultnak a nekik járó ellátásokat, akkor az ellátásokat a kifizetésekért felelős intézmény kérelmére, e másik tagállam összekötő szerve vagy a lakóhely szerinti intézmény fizeti ki az ellátásra jogosultaknak a végrehajtási rendelet 54-58. cikkében előírt szabályoknak megfelelően; ha a kifizetésért felelős intézmény közvetlenül teljesíti a kifizetést a jogosult részére, akkor ennek megtörténtéről értesítenie kell a lakóhely szerinti intézményt. A fizetésnek a tagállamok intézményei által alkalmazandó szabályait a 6. melléklet sorolja fel.
(2) Két vagy több tagállam, illetve azok hatáskörrel rendelkező hatóságai az ellátások fizetésével kapcsolatban más szabályok alkalmazásáról is megállapodhatnak azokban az esetekben, amelyekben csak ezeknek a tagállamoknak az illetékes intézményei érintettek. Az e tárgyban kötött megállapodásaikról a felek értesítik az igazgatási bizottságot.
(3) Az ellátások fizetésére vonatkozó megállapodásoknak a rendelet hatálybalépését megelőző napon alkalmazandó rendelkezéseit továbbra is alkalmazni kell, amennyiben azokat az 5. melléklet felsorolja.
54. cikk
Az esedékes kifizetések jegyzékének átadása a kifizető szerv részére
Az ellátások fizetéséért felelős intézmény az esedékes kifizetések jegyzékét az ellátásra jogosult lakóhelye szerinti tagállam összekötő szerve vagy a jogosult lakóhelye szerinti intézmény (a továbbiakban mindkettő "kifizető szerv") részére két példányban küldi meg, amelynek az ellátások esedékessé válásának időpontja előtt legkésőbb húsz nappal be kell érkeznie a kifizető szervhez.
55. cikk
Az esedékes összegek befizetése a kifizető szerv számlájára
(1) A fizetésekért felelős intézmény tíz nappal az ellátások esedékessé válása előtt azon tagállam pénznemében, amely tagállamban található, befizeti a végrehajtási rendelet 54. cikkében előírt jegyzékben meghatározott kifizetésekhez szükséges összeget. A fizetésekért felelős intézmény azon tagállam nemzeti bankján vagy valamely más bankján keresztül teljesíti a befizetést a kifizető szerv javára, amely tagállamban található, azon tagállam nemzeti bankja vagy valamely más bankja nevében megnyitott számlára, amely tagállamban a kifizető szerv található. E befizetéssel az intézmény minden kötelezettségét teljesíti. Ezzel egy időben a fizetésekért felelős intézmény a befizetésről értesítést küld a kifizető szerv részére.
(2) A bank, amelynek számlájára a befizetést teljesítették, azon tagállam pénznemében írja jóvá a kifizető szervnek a befizetett összeg egyenértékét, amely tagállamban e kifizető szerv található.
(3) Az (1) bekezdésben említett bankok nevét és székhelyét a 7. melléklet sorolja fel.
56. cikk
Az ellátásokra jogosult személyeket megillető összegek kifizetése a kifizető szerv által
(1) A végrehajtási rendelet 54. cikkében előírt jegyzékben meghatározott kifizetéseket a kifizető szerv a fizetésekért felelős intézmény nevében teljesíti az ellátásokra jogosult személynek. E fizetéseket a kifizető szerv az általa alkalmazott jogszabályokban megállapított szabályoknak megfelelően teljesíti.
(2) Ha a kifizető szerv, vagy az általa kijelölt más szerv az ellátások kifizetésének felfüggesztésére vagy visszavonásra okot adó körülményről értesül, azonnal megszakítja a fizetést. Ugyancsak ez az eset áll fenn, ha az ellátásra jogosult egy másik tagállam területére helyezi át lakóhelyét.
(3) A kifizető szerv tájékoztatja az ellátások fizetéséért felelős intézményt a fizetés beszüntetésének indokáról. Az ellátásokra jogosult személynek vagy házastársának halála, illetve az özvegyen maradt feleség vagy férj újbóli házasságkötése esetén a kifizető szerv ezen események időpontjáról értesíti az említett intézményt.
57. cikk
Elszámolás a végrehajtási rendelet 56. cikkében említett fizetések tekintetében
(1) A végrehajtási rendelet 56. cikkében említett fizetések tekintetében az egyes fizetési időszakok végén kerül sor elszámolásra az ellátásokra jogosult személyek, illetve törvényes vagy meghatalmazott képviselőik részére ténylegesen fizetett összegek, valamint a kifizetetlen összegek meghatározása céljából.
(2) A számjegyekkel és betűkkel is kifejezett, azon tagállam pénznemében megadott teljes összeg, amely tagállamban a kifizetésekért felelős intézmény található, igazoltan megfelel a kifizető szerv által teljesített fizetéseknek, amit a szerv képviselője aláírásával hagy jóvá.
(3) A kifizető szerv biztosítja, hogy az így meghatározott összegek folyósítását rendben teljesítette.
(4) A fizetésekért felelős intézmény által kifizetett, azon tagállam pénznemében kifejezett összegek, amely tagállamban az intézmény található és ugyanezen pénznemben kifejezett, a kifizető szerv által igazolt kifizetések értékének különbözetét a kifizetésekért felelős intézmény által a továbbiakban ugyanazon a címen kifizetendő összegek terhére számolják el.
58. cikk
Az ellátások folyósítása során felmerülő költségek behajtása
Az ellátások folyósítása során felmerülő költségeket, különösen a postai és bankköltségeket a kifizető szerv az általa alkalmazott jogszabályokban előírt feltételek szerint behajthatja a kedvezményezettektől.
59. cikk
Értesítés az ellátásokra jogosult személy lakóhelyének áthelyezéséről
Amikor az egy vagy több tagállam jogszabályai szerint ellátásra jogosult személy a lakóhelyét egyik tagállam területéről egy másik tagállam területére helyezi át, akkor erről a tényről értesíti az ezen ellátások kifizetéséért felelős intézményt vagy intézményeket, valamint a kifizető szervet.
4. FEJEZET
MUNKAHELYI BALESETEK ÉS FOGLALKOZÁSI MEGBETEGEDÉSEK
A rendelet 52. és 53. cikkének végrehajtása
60. cikk
Természetbeni ellátások az illetékes államon kívüli tagállam területén található lakóhely esetén
(1) Ahhoz, hogy egy munkavállaló a rendelet 52. cikkének a) pontja szerint természetbeni ellátásokban részesüljön, igazolást kell benyújtania a lakóhelye szerinti intézményhez, amellyel tanúsítja, hogy jogosult ezen ellátásokra. Ezt az igazolást, szükség esetén a munkáltató által szolgáltatott információ alapján, az illetékes intézmény állítja ki. Ezenkívül, ha az illetékes állam jogszabályai előírják, a munkavállaló a munkahelyi balesetről vagy a foglalkozási megbetegedésről az illetékes intézménynek küldött értesítés tértivevényét is benyújtja a lakóhelye szerinti intézményhez. Ha a munkavállaló e dokumentumokat nem nyújtja be, akkor a lakóhelye szerinti intézmény szerzi be azokat az illetékes intézménytől, és azok beérkezéséig betegségbiztosítási természetbeni ellátásokat nyújt a munkavállalónak, amennyiben a munkavállaló az azokra való jogosultság feltételeit teljesíti.
(2) Ez az igazolás mindaddig érvényes, amíg a lakóhely szerinti intézmény meg nem kapja az érvénytelenítéséről szóló értesítést. Ha viszont az említett igazolást francia intézmény állította ki, akkor az csak a kiállítás időpontjától számított három hónapig érvényes, és háromhavonta meg kell újítani.
(3) Ha a munkavállaló idénymunkás, akkor az (1) bekezdésben említett igazolás az idénymunka teljes várható időtartamára érvényes marad, hacsak eközben az illetékes intézmény nem értesíti a lakóhely szerinti intézményt annak érvénytelenítéséről.
(4) A munkavállaló a természetbeni ellátások igénylésekor benyújtja a természetbeni ellátások biztosításához a lakóhelye szerinti tagállam jogszabályai szerint megkövetelt igazoló okmányokat.
(5) Kórházi ápolás esetén a lakóhely szerinti intézmény e tény tudomására jutásának időpontjától számított három napon belül értesíti az illetékes intézményt a kórházba való felvétel időpontjáról, a kórházi ápolás várható időtartamáról, valamint a kórházból való távozás időpontjáról.
(6) A lakóhely szerinti intézmény a rendelet 24. cikkének (2) bekezdésében említett listán szereplő természetbeni ellátások nyújtásával kapcsolatos határozatokról előzetesen értesíti az illetékes intézményt, csatolva a szükséges igazoló okmányokat. E tájékoztatás elküldésének időpontjától számítva tizenöt nap áll az illetékes intézmény rendelkezésére, hogy kifogást emeljen, és a kifogás alapjául szolgáló indokait kifejtse; ha e határidő alatt a határozat ellen kifogást nem emeltek, a lakóhely szerinti intézmény megadja a természetbeni ellátást. Amennyiben e természetbeni ellátásokat rendkívül sürgős esetben kell biztosítani, úgy a lakóhely szerinti intézmény erről haladéktalanul értesíti az illetékes intézményt.
(7) A munkavállaló a helyzete minden olyan változásáról tájékoztatja a lakóhelye szerinti intézményt, amely a természetbeni ellátásokra való jogosultságát megváltoztathatja, különösen alkalmazásának megszűnéséről vagy megváltozásáról, illetve lakóhelyének vagy tartózkodási helyének megváltozásáról. Hasonlóképpen, ha a munkavállaló biztosítása vagy a természetbeni ellátásokra való jogosultsága szűnik meg, az illetékes intézmény ennek megfelelően tájékoztatja a lakóhely szerinti intézményt. A lakóhely szerinti intézmény bármikor kérheti az illetékes intézménytől, hogy tájékoztatást adjon a munkavállaló biztosításával vagy a természetbeni ellátásokra való jogosultságával kapcsolatban.
(8) A határ menti ingázók esetében gyógyszerkészítmények, kötszerek, szemüvegek és kisebb segédeszközök csak abban a tagállamban válthatók ki, továbbá laboratóriumi vizsgálatok és ellenőrzések csak abban a tagállamban végezhetők, amelyikben azokat az adott tagállam jogszabályainak megfelelően felírták, illetve elrendelték.
(9) Két vagy több tagállam, illetve azok hatáskörrel rendelkező hatóságai kölcsönös megegyezéssel és az igazgatási bizottság véleményének birtokában más végrehajtási rendelkezéseket is bevezethetnek.
61. cikk
Pénzbeli ellátások nyugdíjak kivételével az illetékes államon kívüli tagállam területén található lakóhely esetén
(1) Ahhoz, hogy egy munkavállaló a rendelet 52. cikkének b) pontja alapján a nyugdíjtól különböző pénzbeli ellátásokban részesüljön, a keresőképtelenségének kezdetétől számított három napon belül értesítenie kell a lakóhelye szerinti intézményt a munkavégzés megszűnéséről, vagy - ha az illetékes intézmény vagy a lakóhely szerinti intézmény által alkalmazott jogszabályok előírják - megküldi az őt ellátásban részesítő orvos által kiállított, keresőképtelenségre vonatkozó igazolást.
(2) Ha a lakóhely szerinti országban a munkavállalót ellátó orvosok a keresőképtelenségre vonatkozó igazolást nem állítják ki, a munkavállaló közvetlenül a lakóhelye szerinti intézményhez fordul az intézmény által alkalmazott jogszabályokban meghatározott határidőn belül.
Ez az intézmény azonnal intézkedik a keresőképtelenség tényének orvosi megerősítéséről és az (1) bekezdésben említett igazolás kiállításáról. Ezt az igazolást, amely tartalmazza a keresőképtelenség valószínűsíthető időtartamát, haladéktalanul továbbítják az illetékes intézménynek.
(3) Azokban az esetekben, amelyekre a (2) bekezdés nem vonatkozik, a lakóhely szerinti intézmény attól az időponttól számítva, amikor a munkavállaló hozzá fordult, a lehető legrövidebb időn, de legkésőbb három napon belül intézkedik a munkavállaló orvosi felülvizsgálatáról, mintha a munkavállaló nála lenne biztosított. A vizsgálatot végző orvos elsősorban a keresőképtelenség várható időtartamát jelöli meg jelentésében; e jelentést a lakóhely szerinti intézmény a vizsgálatot követő három napon belül továbbítja az illetékes intézménynek.
(4) Ezt követően a lakóhely szerinti intézmény ugyanúgy elvégzi a munkavállalóra vonatkozó szükséges igazgatási ellenőrzéseket, illetve orvosi felülvizsgálatokat, mintha a munkavállaló nála lenne biztosított. Amint megállapítja, hogy a munkavállaló munkavégzésre alkalmas, a lakóhely szerinti intézmény erről haladéktalanul értesíti a munkavállalót és az illetékes intézményt, közölve azt az időpontot, amellyel a munkavállaló keresőképtelensége megszűnt. A munkavállalónak küldött értesítés, a (6) bekezdés rendelkezéseinek sérelme nélkül, az illetékes intézmény nevében hozott határozatnak minősül.
(5) Az illetékes intézmény minden esetben fenntartja annak jogát, hogy a munkavállalót a maga választotta orvossal vizsgáltassa meg.
(6) Ha az illetékes intézmény úgy dönt, hogy nem nyújt pénzbeli ellátást a munkavállalónak, mert az nem felelt meg a lakóhelye szerinti ország jogszabályaiban megállapított alaki feltételeknek, vagy azért, mert azt állapította meg, hogy a munkavállaló alkalmas a munkavégzésre, e határozatáról értesíti a munkavállalót és ezzel egy időben határozatának egy példányát megküldi a lakóhely szerinti intézménynek.
(7) Ha a munkavállaló ismét munkába áll, erről értesíti az illetékes intézményt, ha az adott intézmény által alkalmazott jogszabályok ezt írják elő.
(8) Az illetékes intézmény megfelelő módon fizeti a pénzbeli ellátásokat, elsősorban nemzetközi postautalvánnyal, és erről tájékoztatja a lakóhely szerinti intézményt, valamint a munkavállalót. Ha a pénzbeli ellátásokat az illetékes intézmény nevében a lakóhely szerinti intézmény fizeti, akkor az előbbi tájékoztatja a munkavállalót a jogairól, és az illetékes állam jogszabályainak megfelelően értesíti a lakóhely szerinti intézményt a pénzbeli ellátás összegéről, a kifizetések időpontjáról, valamint arról a leghosszabb időtartamról, ameddig az ellátást fizetni kell.
(9) Két vagy több tagállam, illetve azok hatáskörrel rendelkező hatóságai kölcsönös megegyezéssel és az igazgatási bizottság véleményének birtokában más végrehajtási rendelkezéseket is bevezethetnek.
A rendelet 55. cikkének végrehajtása
62. cikk
Természetbeni ellátások az illetékes államon kívüli tagállam területén való tartózkodás esetén
(1) Ahhoz, hogy a rendelet 14. cikke (1) bekezdése a) pontja i. alpontjának vagy (2) bekezdése a) pontjának hatálya alá tartozó munkavállaló természetbeni ellátásokban részesüljön, a végrehajtási rendelet 11. cikkében előírt igazolást be kell nyújtania a tartózkodási helye szerinti intézményhez. Vélelmezni kell, hogy az a munkavállaló, aki benyújtotta az igazolást, eleget tett a természetbeni ellátásokra való jogosultság megszerzésével kapcsolatos feltételeknek.
(2) Ahhoz, hogy a nemzetközi közlekedésben alkalmazott, a rendelet 14. cikke (1) bekezdése b) pontjának hatálya alá tartozó munkavállaló, aki munkavégzése során az illetékes államon kívüli másik tagállam területére távozik, természetbeni ellátásokban részesülhessen, a lehető legrövidebb időn belül olyan különleges igazolást kell benyújtania a tartózkodási helye szerinti intézményhez, amelyet munkáltatója, vagy annak képviselője állított ki a folyó naptári hónap vagy a nyilatkozat benyújtását megelőző két naptári hónap folyamán. Ez az igazolás mindenekelőtt azt az időpontot jelöli meg, amelytől kezdve a munkavállaló az említett munkáltató alkalmazásában áll, továbbá az illetékes intézmény nevét és címét. Vélelmezni kell, hogy az a munkavállaló, aki benyújtotta az igazolást, eleget tett a természetbeni ellátásokra való jogosultság megszerzésével kapcsolatos feltételeknek.
Ha a munkavállaló nem tudja felvenni a kapcsolatot a tartózkodási hely szerinti intézménnyel még mielőtt egészségügyi ellátásban részesülne, az említett igazolás bemutatása alapján ugyanúgy részesül ebben az ellátásban, mintha az adott intézménynél lenne biztosított.
(3) A tartózkodási hely szerinti intézmény három napon belül felvilágosítást kér az illetékes intézménytől arról, hogy az (1) vagy a (2) bekezdés hatálya alá tartozó munkavállaló eleget tesz-e a természetbeni ellátásokra való jogosultság megszerzésével kapcsolatos feltételeknek. A tartózkodási hely szerinti intézmény mindaddig - de legfeljebb harminc napig - biztosítja a természetbeni ellátásokat, amíg meg nem kapja az illetékes intézmény válaszát.
(4) Az illetékes intézmény a tartózkodási hely szerinti intézmény kérelme beérkezésének időpontjától számított tíz napon belül megküldi válaszát. Igenlő válasz esetén az illetékes intézmény - amennyiben szükséges - meghatározza azt a leghosszabb időtartamot, ameddig az általa alkalmazott jogszabályoknak megfelelően a természetbeni ellátások biztosíthatók, a tartózkodási hely szerinti intézmény pedig folytatja az említett ellátások biztosítását.
(5) Az (1) vagy a (2) bekezdésben alkalmazott vélelem értelmében nyújtott természetbeni ellátásokat a rendelet 36. cikkének (1) bekezdése szerint kell megtéríteni.
(6) Az (1), illetve a (2) bekezdésben előírt igazolás helyett az említett bekezdések hatálya alá tartozó munkavállalók a (7) bekezdésben előírt igazolást is benyújthatják a tartózkodási helyük szerinti intézménynek.
(7) Ahhoz, hogy egy munkavállaló - az (1) és a (2) bekezdés alapján alkalmazott vélelem eseteitől eltekintve - a rendelet 55. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontja alapján természetbeni ellátásokban részesüljön, igazolást kell benyújtania a tartózkodási helye szerinti intézményhez, amellyel tanúsítja, hogy jogosult a természetbeni ellátásokra. Ez az igazolás, amelyet az illetékes intézmény állít ki lehetőleg még azelőtt, hogy a munkavállaló elhagyná a lakóhelye szerinti tagállamot, mindenekelőtt - amennyiben ez szükséges - azt a leghosszabb időtartamot határozza meg, ameddig az illetékes állam jogszabályainak megfelelően a természetbeni ellátások nyújthatók. Ha a munkavállaló nem nyújtja be az említett igazolást, akkor azt a tartózkodási helye szerinti intézmény szerzi be az illetékes intézménytől.
(8) A végrehajtási rendelet 60. cikkének (5), (6) és (9) bekezdését hasonlóan kell alkalmazni.
63. cikk
Természetbeni ellátás olyan munkavállalóknak, akik lakóhelyüket áthelyezik vagy visszatérnek a lakóhelyük szerinti országba, továbbá azoknak, akik egészségügyi ellátás céljából engedéllyel más tagállamba távoznak
(1) Ahhoz, hogy egy munkavállaló a rendelet 55. cikke (1) bekezdése b) pontjának i. alpontja alapján természetbeni ellátásokban részesüljön, igazolást kell benyújtania a lakóhelye szerinti intézményhez, amellyel tanúsítja, hogy újra jogosulttá vált az említett ellátásokra. Ez az igazolás, amelyet az illetékes intézmény állít ki, mindenekelőtt - amennyiben szükséges - azt a leghosszabb időtartamot határozza meg, ameddig az illetékes állam jogszabályainak megfelelően a természetbeni ellátások továbbra is biztosíthatók. A igazolás, a munkavállaló kérelmére, annak távozása után is kiállítható, ha azt vis maior következtében korábban nem lehetett elkészíteni.
(2) A végrehajtási rendelet 60. cikke (5), (6) és (9) bekezdésének rendelkezéseit hasonlóan kell alkalmazni.
(3) A rendelet 55. cikke (1) bekezdése c) pontjának i. alpontjában említett esetben az (1) és a (2) bekezdést hasonlóan kell alkalmazni a természetbeni ellátások nyújtására.
64. cikk
Pénzbeli ellátás, nyugdíjak kivételével az illetékes államon kívüli tagállamban való tartózkodás esetén
A végrehajtási rendelet 61. cikkének rendelkezéseit hasonlóan kell alkalmazni a rendelet 55. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontja szerint a nyugdíjtól különböző pénzbeli ellátásokban való részesülés tekintetében. Ugyanakkor - a keresőképtelenségre vonatkozó igazolás benyújtása kötelezettségének sérelme nélkül - attól a munkavállalótól, aki anélkül tartózkodik valamelyik tagállam területén, hogy ott kereső tevékenységet folytatna, nem követelhető meg, hogy benyújtsa a végrehajtási rendelet 61. cikke (1) bekezdésében említett, a munkavégzés megszűnéséről szóló értesítést.
A rendelet 52-56. cikkének végrehajtása
65. cikk
Nyilatkozatok, vizsgálatok és intézmények közötti információcsere az illetékes államon kívüli tagállam területén elszenvedett munkahelyi balesettel vagy az ott bekövetkező foglalkozási megbetegedéssel kapcsolatban
(1) Ha az illetékes államon kívüli tagállam területén következik be a munkahelyi baleset, vagy a foglalkozási megbetegedést ott diagnosztizálják először, akkor az illetékes állam jogszabályai rendelkezéseinek megfelelően a munkahelyi balesetről, illetve foglalkozási megbetegedésről nyilatkozatot kell tenni az azon tagállam területén hatályos jogszabályok rendelkezéseinek sérelme nélkül, ahol a munkahelyi baleset bekövetkezett, vagy ahol a foglalkozási megbetegedést először diagnosztizálták, e rendelkezéseket ilyen esetben továbbra is alkalmazni kell. E nyilatkozatot az illetékes intézménynek, egy másolatát pedig a lakóhely vagy a tartózkodási hely szerinti intézménynek kell megküldeni.
(2) Annak a tagállamnak az intézménye, amely tagállam területén a munkahelyi baleset bekövetkezett, illetve a foglalkozási megbetegedést első ízben diagnosztizálták, két példányban megküldi az illetékes intézménynek az említett területen kiállított orvosi igazolásokat, továbbá az utóbbi intézmény kérelmére megfelelő tájékoztatást ad.
(3) Ha az illetékes államon kívüli tagállam területén folytatott utazás közben elszenvedett balesetnél indokolt vizsgálatot tartani e másik tagállam területén, úgy a vizsgálatot végző személyt az illetékes intézmény jelölheti ki erre a feladatra, amiről tájékoztatja az érintett tagállam hatóságait. E hatóságok segítik a vizsgálatot végző személy munkáját, mindenekelőtt kijelölnek egy személyt, aki a hivatalos jelentések, valamint a balesettel összefüggő más okmányok áttekintésében segíti őt.
(4) A kezelés befejeztével az illetékes intézmény részletes jelentést kap, a baleset, illetve a betegség tartós következményeivel, különösen az áldozat jelenlegi állapotával, valamint a sérüléseiből való felépülésével, illetve állapotának állandósulásával kapcsolatos orvosi igazolásokkal együtt. A megfelelő tiszteletdíjakat az adott esettől függően vagy az illető lakóhelye vagy tartózkodási helye szerinti intézmény fizeti ki az intézmény által alkalmazott díjtételeknek megfelelően, az illetékes intézmény terhére.
(5) Kérelemre az illetékes intézmény értesíti a lakóhely vagy a tartózkodási hely szerinti intézményt - az adott esettől függően - arról a határozatáról, amelyben megállapítja a sérülésekből való felépülés, illetve az állapot állandósulásának időpontját, továbbá adott esetben a nyugdíj folyósításáról szóló határozatáról.
66. cikk
A baleset munkahelyi, illetve a megbetegedés foglalkozási jellegéről folytatott viták
(1) Ha a rendelet 52. cikkében, vagy 55. cikkének (1) bekezdésében említett esetekben az illetékes intézmény vitatja a munkahelyi balesetekre, illetve a foglalkozási megbetegedésekre vonatkozó jogszabályok alkalmazhatóságát, akkor e tényről haladéktalanul értesíti a lakóhely vagy a tartózkodási hely szerinti intézményt, amely a természetbeni ellátásokat biztosította; ezt követően ezeket az ellátásokat betegségbiztosítási ellátásoknak tekintik, és ezen az alapon folytatják azok biztosítását a végrehajtási rendelet 20. és 21. cikkében említett rendelvények, illetve igazolások bemutatása esetén.
(2) Ha e kérdésben végleges határozat születik, e tényről az illetékes intézmény haladéktalanul értesíti a lakóhely vagy a tartózkodási hely szerinti intézményt, amely a természetbeni ellátásokat nyújtotta. Ha adott esetben nem munkahelyi balesetről vagy foglalkozási megbetegedésről van szó, az intézmény betegségbiztosítás keretében folytatja az említett ellátások biztosítását, amennyiben a munkavállaló jogosult rá. Egyéb esetekben azokat a természetbeni ellátásokat, amelyekben a munkavállaló betegségbiztosítás keretében részesült, munkahelyi baleset, illetve foglalkozási megbetegedés után járó ellátásoknak kell tekinteni.
A rendelet 57. cikkének végrehajtása
67. cikk
Több tagállamban foglalkozási megbetegedést előidéző kockázatnak való kitettség esetén alkalmazandó eljárás
(1) A rendelet 57. cikke (1) bekezdésében említett esetben a foglalkozási megbetegedésről szóló értesítést vagy annak a tagállamnak a foglalkozási megbetegedések tekintetében illetékes intézményéhez nyújtják be, amely tagállam jogszabályai alapján a betegségben szenvedő személy a kérdéses betegséget valószínűleg kiváltó tevékenységet legutóbb folytatta, vagy az illető lakóhelye szerinti intézményhez, amely az értesítést az említett illetékes intézménynek továbbítja.
(2) Ha az (1) bekezdésben említett illetékes intézmény azt állapítja meg, hogy a kérdéses foglalkozási megbetegedést feltételezhetően kiváltó tevékenységet utoljára egy másik tagállam jogszabályai szerint folytatták, akkor az értesítést és annak kísérő okmányait az érintett tagállam megfelelő intézményének továbbítja.
(3) Ha azon tagállam intézménye, amely tagállam jogszabályai szerint a betegségben szenvedő személy a kérdéses foglalkozási megbetegedést valószínűleg kiváltó tevékenységet utoljára folytatta, azt állapítja meg, hogy e személy, vagy túlélő hozzátartozói nem tesznek eleget a fenti jogszabályok rendelkezéseiknek, az említett intézmény a rendelet 57. cikke (2) bekezdése, valamint 57. cikke (3) bekezdése a) és b) pontja rendelkezéseinek figyelembevételével:
a) haladéktalanul továbbítja az értesítést és kiegészítő okmányait, többek között az első intézmény által elrendelt orvosi felülvizsgálatok eredményeit és az azokról felvett jelentéseket, valamint a b) pontban említett határozatot tartalmazó dokumentum egy példányát azon tagállam intézményének, amely tagállam jogszabályai szerint a betegségben szenvedő személy korábban olyan tevékenységet folytatott, amely a kérdéses megbetegedést kiválthatta;
b) egyidejűleg értesíti az érintett személyt a határozatáról, megjelölve az ellátások megtagadásának indokait, a fellebbezés jogcímét és határidejét, valamint azt az időpontot, amikor az ügyiratot az a) pontban említett intézménynek továbbították.
(4) Amennyiben szükséges, az ügyet ugyanezen eljárásnak megfelelően vissza kell utalni azon tagállam megfelelő intézményéhez, amely tagállam jogszabályai szerint a betegségben szenvedő személy a kérdéses foglalkozási megbetegedést esetleg kiváltó tevékenységet először folytatta.
68. cikk
Az intézmények közötti információcsere az elutasító határozat ellen benyújtott fellebbezés esetén - Előlegfizetés az ilyen fellebbezés esetén
(1) Amennyiben fellebbezést nyújtanak be az igény elutasításáról az egyik olyan tagállam intézménye által hozott határozattal szemben, amely tagállam jogszabályai szerint a betegségben szenvedő személy a kérdéses foglalkozási megbetegedést esetleg kiváltó tevékenységet folytatta, úgy ez az intézmény ennek megfelelően tájékoztatja azt az intézményt, amelyikhez az értesítést a végrehajtási rendelet 67. cikkének (3) bekezdésében megállapított eljárásnak megfelelően továbbították, majd ezt követően értesíti az általa meghozott végleges határozatról.
(2) Ha az ellátásra való jogosultság az utóbbi intézmény által alkalmazott jogszabályok szerint áll fenn, a rendelet 57. cikke (2) bekezdése, valamint (3) bekezdése a) és b) pontja rendelkezéseinek figyelembevételével, ez az intézmény előleget fizet, amelynek összegéről csak azután dönt, hogy szükség esetén megbeszélést folytatott azzal az intézménnyel, amelynek határozatával szemben a fellebbezést benyújtották. Ez utóbbi intézmény utólag megtéríti a kifizetett előleg összegét, ha a fellebbezés eredményeképpen az ellátások biztosítására kötelezik. Az összeget ezután levonják az érintett személyt megillető ellátások teljes összegéből.
69. cikk
A pénzbeli ellátások költségének arányos felosztása portüdő-megbetegedés (pneumokoniózis) esetén
A rendelet 57. cikke (3) bekezdése c) pontjának végrehajtására a következő szabályokat kell alkalmazni:
a) azon tagállam illetékes intézménye, amely tagállam jogszabályai szerint a pénzbeli ellátásokat a rendelet 57. cikke (1) bekezdésének értelmében biztosítják (a továbbiakban: a "pénzbeli ellátások fizetéséért felelős intézmény") olyan formanyomtatványt használ, amely tartalmazza mindenekelőtt a betegségben szenvedő személy által valamennyi érintett tagállam jogszabályai szerint szerzett biztosítási (öregségi biztosítási) idő kimutatását és összesítését;
b) a pénzbeli ellátások fizetéséért felelős intézmény minden olyan öregségi biztosítási intézményhez eljuttatja ezt a formanyomtatványt, amelynél a betegségben szenvedő személy a fenti államokban biztosított volt; az említett intézmények mindegyike rávezeti a formanyomtatványra azt a biztosítási (öregségi biztosítási) időt, amelyet az intézmény által alkalmazott jogszabályok szerint szereztek, majd visszaküldi a formanyomtatványt a pénzbeli ellátások fizetéséért felelős intézménynek;
c) a pénzbeli ellátások fizetéséért felelős intézmény ezután arányosan felosztja a költségeket önmaga és a többi érintett illetékes intézmény között; ez utóbbiaknak jóváhagyásra megküldi a költségfelosztást a megfelelő igazoló okmányokkal együtt, különösen a biztosított pénzbeli ellátások teljes összege és a százalékos költségfelosztás kiszámítása tekintetében;
d) a pénzbeli ellátások fizetéséért felelős intézmény minden naptári év végén kimutatást küld az összes érintett illetékes intézménynek a vizsgált pénzügyi év folyamán kifizetett pénzbeli ellátásokról, a többi intézmény részéről a c) pontban előírt arányos felosztásnak megfelelően neki járó összegek feltüntetésével; a fenti intézmények a lehető legrövidebb időn, de legkésőbb három hónapon belül megtérítik a pénzbeli ellátások fizetéséért felelős intézménynek járó összeget.
A rendelet 58. cikke (3) bekezdésének végrehajtása
70. cikk
Igazolás a pénzbeli ellátások, köztük a nyugdíjak kiszámításánál figyelembe veendő családtagokról
(1) Ahhoz, hogy az igénylő a rendelet 58. cikke (3) bekezdésének rendelkezései szerint ellátásokban részesüljön, igazolást kell benyújtania azokról a családtagjairól, akik nem abban a tagállamban rendelkeznek lakóhellyel, amelynek területén a pénzbeli ellátások megállapításáért felelős intézmény található.
Ezt az igazolást a családtagok lakóhelye szerinti betegbiztosító intézmény, vagy egy másik olyan intézmény állítja ki, amelyet annak a tagállamnak a hatáskörrel rendelkező hatósága jelölt ki, amely tagállam területén az érintettek lakóhellyel rendelkeznek. A végrehajtási rendelet 25. cikke (2) bekezdése második és a harmadik albekezdésének rendelkezéseit hasonlóan kell alkalmazni.
A pénzbeli ellátások megállapításáért felelős intézmény az első albekezdésben előírt igazolás helyett a jelenlegi családi állapotot igazoló dokumentumok bemutatására is kötelezheti az igénylőt azokra a családtagjaira vonatkozóan, akik nem abban a tagállamban rendelkeznek lakóhellyel, amelynek területén az említett intézmény található.
(2) Ha az (1) bekezdésben említett esetben az érintett intézmény által alkalmazott jogszabályok megkövetelik, hogy a családtagok közös háztartásban éljenek az igénylővel, akkor azt a tényt, hogy az említett családtagok, akik a fenti feltételnek nem tesznek ugyan eleget, mégis főként az igénylő eltartottjai, okmányokkal igazolják, hogy az igénylő a jövedelmének egy részét rendszeresen átutalhatja a részükre.
A rendelet 60. cikkének végrehajtása
71. cikk
A foglalkozási megbetegedés súlyosbodása
(1) A rendelet 60. cikke (1) bekezdésében említett esetekben a munkavállaló a kérdéses foglalkozási megbetegedés miatt a korábbiakban számára biztosított ellátásokkal kapcsolatban minden információt megad azon tagállam intézménye részére, amelynél az ellátásokra való jogosultságát érvényesíti. Az intézmény az általa szükségesnek vélt információk beszerzése érdekében minden olyan intézményt megkereshet, amely előzőleg illetékességgel rendelkezett.
(2) A rendelet 60. cikke (1) bekezdésének c) pontjában említett esetben a pénzbeli ellátások fizetésére köteles illetékes intézmény jóváhagyásra megküldi a többi érintett intézménynek a betegség súlyosbodása következtében általuk viselendő költségek összegét, valamint a megfelelő igazolásokat. Az elsőként említett intézmény minden naptári év végén kimutatást küld ez utóbbi intézményeknek a kérdéses pénzügyi év folyamán kifizetett pénzbeli ellátásokról, az utóbbi intézményektől járó összegek feltüntetésével, amely intézmények a lehető legrövidebb időn, de legkésőbb három hónapon belül megtérítik az előbbi intézménynek járó összegeket.
(3) A rendelet 60. cikke (2) bekezdése b) pontjának első mondatában említett esetben a pénzbeli ellátások fizetéséért felelős intézmény jóváhagyásra megküldi a többi érintett illetékes intézménynek a költségek korábbi arányos felosztásában végrehajtott változtatásokat, valamint a megfelelő igazolásokat.
(4) A rendelet 60. cikke (2) bekezdése b) pontjának második mondatában említett esetben a (2) bekezdés rendelkezései hasonlóan kell alkalmazni.
A rendelet 61. cikke (5) bekezdésének végrehajtása
72. cikk
A keresőképtelenség mértékének megállapítása korábban elszenvedett munkahelyi baleset vagy korábban diagnosztizált foglalkozási megbetegedés esetén
(1) Ahhoz, hogy a munkavállaló keresőképtelenségének mértéke a rendelet 61. cikkének (5) bekezdésében említett esetben megállapítható legyen, a munkavállalónak meg kell adnia minden információt azon tagállam illetékes intézménye részére, amely tagállam jogszabályainak a munkahelyi baleset bekövetkezésének, illetve a foglalkozási megbetegedés első diagnosztizálásának időpontjában a hatálya alá tartozott, azokról a korábbi munkahelyi baleseteiről, illetve foglalkozási megbetegedéseiről, amelyek akkor következtek be, amikor még egy másik tagállam jogszabályainak hatálya alá tartozott, bármilyen mértékű legyen a korábbi esetekben bekövetkezett keresőképtelensége.
(2) Az illetékes intézmény az ellátásra való jogosultság megszerzése, valamint az ellátás összegének meghatározása tekintetében az általa alkalmazott jogszabályoknak megfelelően figyelembe veszi a korábbi esetekben bekövetkezett keresőképtelenség mértékét.
(3) Az illetékes intézmény az általa szükségesnek vélt információ beszerzése érdekében minden olyan intézményt megkereshet, amely a korábbiakban illetékességgel rendelkezett.
Ha a munkavállaló korábbi keresőképtelenségét egy akkor elszenvedett baleset idézte elő, amikor egy másik tagállam olyan jogszabályainak hatálya alá tartozott, amelyek nem tesznek különbséget a keresőképtelenség eredete tekintetében, a korábbi keresőképtelenség tekintetében illetékes intézmény vagy az érintett tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága által kijelölt szerv egy másik tagállam illetékes intézményének a kérelmére tájékoztatást ad e korábbi keresőképtelenség fokáról, és, amennyiben módjában áll, minden olyan információt megad, amely lehetővé teszi annak meghatározását, hogy a keresőképtelenség a második tagállam intézménye által alkalmazott jogszabályok értelmében munkahelyi baleset következménye volt-e. Amennyiben ez az eset áll fenn, a (2) bekezdés rendelkezéseit hasonlóan kell alkalmazni.
A rendelet 62. cikke (1) bekezdésének végrehajtása
73. cikk
Intézmények, amelyekhez a bányákban és hasonló üzemekben dolgozó munkavállalók fordulhatnak, ha az illetékes állam területén kívüli tagállamban tartózkodnak vagy rendelkeznek lakóhellyel
(1) A rendelet 62. cikkének (1) bekezdésében említett esetekben, továbbá akkor, ha a tartózkodási hely vagy a lakóhely szerinti ország acéliparában alkalmazott fizikai dolgozókra kiterjedő, a munkahelyi balesetekre, illetve foglalkozási megbetegedésekre vonatkozó biztosítási rendszer szerint nyújtott ellátások megegyeznek a bányákban és a hasonló üzemekben alkalmazott munkavállalók különleges biztosítási rendszere alapján nyújtott ellátásokkal, az e csoportba tartozó munkavállalók a tartózkodási vagy lakóhelyük szerinti tagállam területén a hozzájuk legközelebb található intézményhez is fordulhatnak - ezeket a végrehajtási rendelet 3. melléklete határozza meg - még akkor is, ha ezek az intézmények az acéliparban alkalmazott fizikai dolgozókra kiterjedő biztosítási rendszert alkalmazó intézmények, amelyek ezután az ellátásokat biztosítják.
(2) Amennyiben a bányákban és a hasonló üzemekben alkalmazott munkavállalókra vonatkozó különleges biztosítási rendszer szerint biztosított ellátások kedvezőbbek, úgy e munkavállalók választhatnak, hogy e biztosítási rendszer alkalmazásáért felelős intézményhez fordulnak, avagy a tartózkodási, illetve lakóhelyük szerinti tagállam területén hozzájuk legközelebb található olyan intézményhez, amely az acéliparban alkalmazott fizikai dolgozók biztosítási rendszerét alkalmazza. Ez utóbbi esetben az érintett intézmény felhívja a munkavállaló figyelmét arra a tényre, hogy amennyiben a fent említett különleges biztosítási rendszer alkalmazásáért felelős intézményhez fordul, úgy kedvezőbb ellátásokban részesül; továbbá meg kell adnia ezen intézmény nevét és címét is.
A rendelet 62. cikke (2) bekezdésének végrehajtása
74. cikk
Annak az időnek a figyelembevétele, amelynek során egy másik tagállam intézménye már nyújtott ellátást
A rendelet 62. cikke (2) bekezdésének alkalmazásában valamely tagállam ellátások biztosítására köteles intézménye kérheti egy másik tagállam intézményétől, hogy adjon tájékoztatást arról az időről, amelynek során ez utóbbi intézmény ugyanannak a munkahelyi balesetnek vagy foglalkozási megbetegedésnek a kapcsán már biztosított ellátásokat.
Nyugdíjigények benyújtása és elbírálása a rendelet 57. cikkében említett foglalkozási megbetegedésekkel kapcsolatos nyugdíjakon kívül
75. cikk
(1) Ahhoz, hogy az a munkavállaló, illetve túlélő hozzátartozói, aki, illetve akik egy másik tagállam területén rendelkeznek lakóhellyel, valamely tagállam jogszabályai alapján nyugdíjban vagy kiegészítő juttatásokban részesüljenek, kérelmüket vagy az illetékes intézményhez, vagy a lakóhelyük szerinti intézményhez kell benyújtaniuk, amely intézmény továbbítja azt az illetékes intézménynek. A kérelem benyújtására a következő szabályok vonatkoznak:
a) a kérelmet az illetékes intézmény által alkalmazott jogszabályoknak megfelelő formanyomtatványon kell benyújtani, és csatolni kell hozzá az előírt igazoló okmányokat;
b) az igénylő által szolgáltatott adatok helytállóságát a kérelemhez csatolt hivatalos okmányokkal kell igazolni, vagy azt az igénylő lakóhelye szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező szerveinek kell megerősíteni.
(2) Az illetékes intézmény közvetlenül vagy az illetékes állam összekötő szervén keresztül értesíti határozatáról az igénylőt; a határozat egy példányát megküldi az igénylő lakóhelye szerinti tagállam összekötő szervének.
Igazgatási ellenőrzések és orvosi felülvizsgálatok
76. cikk
(1) A felülvizsgálandó nyugdíjak esetén előírt igazgatási ellenőrzéseket és orvosi felülvizsgálatokat az illetékes intézmény kérelmére annak a tagállamnak az intézménye hajtja végre - az általa alkalmazott jogszabályokban megállapított eljárás szerint - amelynek területén az ellátásra jogosult éppen tartózkodik. Ugyanakkor az illetékes intézmény fenntartja annak jogát, hogy az ellátásra jogosultat a maga választotta orvossal vizsgáltassa meg.
(2) Aki saját jogán, vagy egy árva jogán nyugdíjban részesül, a saját vagy az árva helyzetében bekövetkező minden olyan változásról tájékoztatja a fizetésekért felelős intézményt, amely a nyugdíjjogosultságot valószínűleg módosíthatja.
A nyugdíjak fizetése
77. cikk
Az egyik tagállam intézménye részéről egy másik tagállam területén lakóhellyel rendelkező igénylőnek járó nyugdíjakat a végrehajtási rendelet 53-58. cikke rendelkezéseinek megfelelően folyósítják.
5. FEJEZET
HALÁLESETI JUTTATÁSOK
A rendelet 64., 65. és 66. cikkének végrehajtása
78. cikk
Haláleseti juttatás iránti kérelem benyújtása
Ahhoz, hogy az igénylő a lakóhelye szerinti államon kívüli tagállam jogszabályai szerint részesülhessen haláleseti juttatásban, kérelmét az illetékes intézményhez vagy a lakóhelye szerinti intézményhez kell benyújtania.
Kérelméhez csatolnia kell azokat az igazoló okmányokat, amelyeket az illetékes intézmény által alkalmazott jogszabályok előírnak.
Az igénylő által szolgáltatott adatok helytállóságát a kérelemhez csatolt hivatalos okmányokkal kell igazolni, vagy az igénylő lakóhelye szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező szerveinek kell megerősíteni.
79. cikk
Igazolás a biztosítási időkről
(1) Ahhoz, hogy a rendelet 64. cikkének rendelkezéseire hivatkozni lehessen, az igénylőnek igazolást kell benyújtania az illetékes intézményhez arról, hogy azon jogszabályok szerint, amelyeknek legutóbb hatálya alá tartozott, mennyi biztosítási időt szerzett.
(2) Ezt az igazolást az igénylő kérelmére az az öregségi vagy betegbiztosító intézmény állítja ki - adott esettől függően -, amelynél a munkavállaló utoljára biztosított volt. Ha az igénylő nem nyújtja be az említett igazolást, akkor azt az illetékes intézmény a fent említett egyik vagy másik intézménytől szerzi be.
(3) Ha más tagállamok jogszabályai szerint korábban szerzett biztosítási időket is figyelembe kell venni, az (1) és (2) bekezdést hasonlóan kell alkalmazni, azért, hogy az illetékes állam jogszabályainak feltételei teljesüljenek.
6. FEJEZET
MUNKANÉLKÜLI ELLÁTÁSOK
A rendelet 67. cikkének végrehajtása
80. cikk
Igazolás a biztosítási vagy szolgálati időről
(1) Ahhoz, hogy az érintett személy a rendelet 67. cikke (1), (2) vagy (4) bekezdésének rendelkezéseire hivatkozhasson, igazolást kell benyújtania az illetékes intézményhez, amelyben meghatározza az általa azon állam jogszabályai szerint szerzett biztosítási vagy szolgálati időt, amely állam jogszabályainak a hatálya alá utoljára tartozott, valamint megad minden olyan további információt, amelyet az intézmény által alkalmazott jogszabályok előírnak.
(2) Ezt az igazolást az érintett személy kérelmére vagy az abban a tagállamban munkanélküliek tekintetében illetékes intézmény állítja ki, amely tagállam jogszabályainak a hatálya alá az érintett személy utoljára tartozott, vagy egy másik olyan intézmény, amelyet az említett tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága jelöl ki. Ha az érintett nem nyújtja be az említett igazolást, akkor azt az illetékes intézmény a fent említett egyik vagy másik intézménytől szerzi be.
(3) Az (1) és (2) bekezdést hasonlóan kell alkalmazni, ha más tagállamok jogszabályai szerint korábban szerzett biztosítási vagy szolgálati időket is figyelembe kell venni azért, hogy az illetékes állam jogszabályainak feltételei teljesüljenek.
A rendelet 68. cikkének végrehajtása
81. cikk
Igazolás az ellátások kiszámításához
Ha az ellátások kiszámításáért a rendelet 68. cikke (1) bekezdésének hatálya alá tartozó intézmény felel, és ha az érintett személy nem gyakorolta legutóbbi foglalkozását legalább négy hétig annak a tagállamnak a területén, ahol az intézmény található, az érintettnek olyan igazolást kell benyújtania az említett intézményhez, amely meghatározza a valamely más tagállam területén legalább négy hétig gyakorolt legutóbbi foglalkozásának jellegét és azt, hogy ezt a foglalkozást melyik gazdasági ágban űzte. Ha az érintett személy nem nyújtja be ezt az igazolást, akkor azt az említett intézmény szerzi be vagy annak a tagállamnak a munkanélküliek tekintetében illetékes intézményétől, ahol az érintett utoljára biztosított volt, vagy e tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága által kijelölt más intézménytől.
82. cikk
Az ellátások kiszámításánál figyelembe veendő családtagokra vonatkozó igazolás
(1) Ahhoz, hogy egy személy a rendelet 68. cikke (2) bekezdésének rendelkezéseire hivatkozhasson, igazolást kell benyújtania az illetékes intézményhez azokra a családtagjaira vonatkozóan, akik nem abban a tagállamban rendelkeznek lakóhellyel, amelynek területén az említett intézmény található.
(2) Ezt az igazolást azon tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága által kijelölt intézmény állítja ki, amely tagállam területén e családtagok lakóhellyel rendelkeznek. Az igazolásnak tanúsítania kell, hogy a családtagokat az említett tagállam jogszabályai szerint más személynek járó munkanélküli ellátások kiszámításánál nem veszik figyelembe. Az igazolás a kiállításának időpontjától számított tizenkét hónapig érvényes. Az igazolás megújítható; ilyen esetben a megújítás időpontjától érvényes. Az érintett személy haladéktalanul értesíti az illetékes intézményt minden olyan eseményről, amely szükségessé teszi az említett igazolás módosítását; e módosítás az esemény bekövetkeztének időpontjától hatályos.
A rendelet 69. cikkének végrehajtása
83. cikk
Az ellátásra való jogosultság fenntartásának feltételei és korlátai, ha a munkanélküli egy másik tagállamba távozik
(1) Ahhoz, hogy a rendelet 69. cikke (1) bekezdésének hatálya alá tartozó munkanélküli fenntartsa az ellátásra való jogosultságát, igazolást kell benyújtania annak az országnak az intézményéhez, ahová távozott, amely igazolásban az illetékes intézmény tanúsítja, hogy a munkanélküli továbbra is jogosult ellátásra az említett cikk (1) bekezdésének b) pontjában megállapított feltételek szerint. Az illetékes intézmény ebben az igazolásban különösen a következőket tünteti fel:
a) az illetékes állam jogszabályai szerint a munkanélkülinek fizetendő ellátás összegét;
b) azt az időpontot, amelytől kezdve a munkanélküli nem állt az illetékes állam foglalkoztatási szolgálatának rendelkezésére;
c) a rendelet 69. cikke (1) bekezdésének b) pontja alapján megadott határidőt, ameddig az érintett személy munkakeresőként bejelentkezhet abban a tagállamban, ahová mint munkanélküli távozott;
d) azt a rendelet 69. cikke (1) bekezdésének c) pontja szerinti leghosszabb időtartamot, ameddig az ellátásra való jogosultság fenntartható;
e) azokat a tényeket, amelyek az ellátásra való jogosultságban változást idézhetnek elő.
(2) Az a munkanélküli, aki munkakeresés céljából egy másik tagállamba szándékozik távozni, elindulása előtt kéri az (1) bekezdésben említett igazolás kiállítását. Ha a munkanélküli nem nyújtja be az említett igazolást, akkor azt annak a tagállamnak az intézménye, ahová távozott, szerzi be az illetékes intézménytől. Az illetékes állam foglalkozási szolgálatainak gondoskodniuk kell arról, hogy a munkanélküli megismerje a rendelet 69. cikkéből és az e cikkből fakadó kötelezettségeit.
(3) Annak a tagállamnak az intézménye, ahová a munkanélküli távozott, értesíti az illetékes intézményt a munkanélküli nyilvántartásba vételének időpontjáról, valamint arról az időpontról, amikor az ellátás folyósítása megkezdődött, és az illetékes állam ellátásait azon tagállam jogszabályainak rendelkezéseiben előírt szabályoknak megfelelően fizeti ki, amely tagállamba a munkanélküli távozott.
Azon tagállam szerinti intézmény, ahová a munkanélküli távozott, úgy végez vagy végeztet ellenőrzést, mintha a munkanélküli az intézmény által alkalmazott jogszabályok szerint lenne ellátásra jogosult. Amint tudomást szerez a fenti (1) bekezdés e) pontjába tartozó eseményekről, tájékoztatja az illetékes intézményt, továbbá azonnali hatállyal megszünteti az ellátás fizetését azokban az esetekben, ha az ellátást fel kell függeszteni vagy vissza kell vonni. Az illetékes intézmény haladéktalanul tájékoztatja azon hely intézményét, ahová a munkanélküli távozott, arról, hogy a felmerült tény milyen mértékben és mikortól befolyásolja a munkanélküli ellátásra való jogosultságát. Az ellátás folyósítása csak ezen információ megszerzése után folytatható, amennyiben indokolt. Ha az ellátást csökkenteni kell, azon tagállam szerinti intézmény, ahová a munkanélküli távozott, a kiigazításokra is figyelemmel megfelelően csökkentett összegű ellátást fizet, az illetékes intézmény válaszának kézhezvételét követően.
(4) Két vagy több tagállam, illetve azok hatáskörrel rendelkező hatóságai kölcsönös megegyezéssel és az igazgatási bizottság véleményének birtokában más végrehajtási rendelkezéseket is bevezethetnek.
A rendelet 71. cikkének végrehajtása
84. cikk
Munkanélküliek, akik a legutolsó munkaviszonyuk idején az illetékes államon kívüli tagállamban rendelkeztek lakóhellyel
(1) A végrehajtási rendelet 80. cikkének alkalmazásában a rendelet 71. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontjában, valamint a 71. cikke (1) bekezdése b) pontja ii. alpontjának első mondatában említett esetekben a lakóhely szerinti intézmény minősül illetékes intézménynek.
(2) Ahhoz, hogy a munkanélküli a rendelet 71. cikke (1) bekezdése b) pontja ii. alpontjának rendelkezései szerint ellátásokat igényelhessen, a végrehajtási rendelet 80. cikkében előírt igazolás mellett a lakóhelye szerinti intézményhez olyan igazolást is be kell nyújtania, amelyet annak a tagállamnak az intézménye állít ki, amely tagállam jogszabályainak a hatálya alá a munkanélküli utoljára tartozott, és amely igazolja, hogy a munkanélküli a rendelet 69. cikke szerint ellátásokra nem jogosult.
(3) A rendelet 71. cikke (2) bekezdése rendelkezéseinek alkalmazásában a lakóhely szerinti intézmény minden információt megkér az illetékes intézménytől a munkanélkülinek ez utóbbi intézménnyel szemben fennálló jogosultságairól.
7. FEJEZET
CSALÁDI ELLÁTÁSOK ÉS CSALÁDI TÁMOGATÁSOK
A rendelet 72. cikkének végrehajtása
85. cikk
Igazolás a szolgálati időről
(1) Ahhoz, hogy egy személy a rendelet 72. cikkének rendelkezéseire hivatkozhasson, igazolást kell benyújtania az illetékes intézményhez arról, hogy azon jogszabályok szerint, amelyek hatálya alá utoljára tartozott, mennyi szolgálati időt szerzett.
(2) Ezt az igazolást az érintett személy kérelmére vagy az az intézmény állítja ki, amelyik a családi ellátások tekintetében illetékes abban a tagállamban, ahol az érintett utoljára biztosított volt, vagy az a másik intézmény, amelyet az említett tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága jelöl ki. Ha az érintett nem nyújtja be az említett igazolást, akkor azt az illetékes intézmény a fent említett egyik vagy másik intézménytől szerzi be, kivéve ha a betegbiztosító intézmény el tudja juttatni hozzá a végrehajtási rendelet 16. cikkének (1) bekezdésében előírt igazolás egy példányát.
(3) Az (1) és (2) bekezdést hasonlóan kell alkalmazni, ha más tagállamok jogszabályai szerint korábban szerzett szolgálati időket is figyelembe kell venni azért, hogy az illetékes állam jogszabályainak feltételei teljesüljenek.
A rendelet 73. cikke (1) bekezdésének és 75. cikke (1) bekezdése a) és b) pontjának végrehajtása
86. cikk
Franciaországon kívüli tagállam jogszabályainak hatálya alá tartozó munkavállaló
(1) Ahhoz, hogy a munkavállaló a rendelet 73. cikke (1) bekezdése szerint családi ellátásokban részesülhessen, ha szükséges a munkáltatója által kérelmet kell benyújtania az illetékes intézményhez.
(2) Kérelmének alátámasztására a munkavállaló nyilatkozatot nyújt be családi állapotáról, amelyet a családtagok lakóhelye szerint a családi állapottal kapcsolatos ügyekben illetékes hatóságok állítanak ki. E nyilatkozatot évente egyszer meg kell újítani.
(3) Ha az illetékes állam jogszabályai előírják, hogy a családi ellátásokat nem a munkavállalónak, hanem egy másik személynek lehet vagy kell kifizetni, akkor a munkavállaló a kérelmének alátámasztására azt az információt is megadja, amelyek alapján azonosítható az a személy, akinek a lakóhely szerinti országban a családi ellátásokat folyósítani kell (vezetéknév, keresztnév, teljes cím).
(4) Két vagy több tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságai egymás között különleges szabályok alkalmazásáról is megállapodhatnak a családi ellátások kifizetésével kapcsolatban, különös tekintettel a rendelet 75. cikke (1) bekezdése a) és b) pontja végrehajtásának megkönnyítése érdekében. A felek e megállapodásaikat közlik az igazgatási bizottsággal.
(5) A munkavállaló - ha szükséges, munkáltatóján keresztül - tájékoztatja az illetékes intézményt:
- a családtagok helyzetében bekövetkezett minden olyan változásról, amely megváltoztathatja a családi ellátásra való jogosultságot,
- azoknak a családtagoknak a számában bekövetkező változásokról, akiknek családi ellátás jár,
- e családtagok lakóhelyének vagy tartózkodási helyének megváltozásáról,
- olyan kereső tevékenység végzéséről, amely után a családtagok lakóhelye szerinti tagállam jogszabályai alapján ugyancsak családi ellátás jár.
A rendelet 73. cikke (2) bekezdésének végrehajtása
87. cikk
A francia jogszabályok hatálya alá tartozó munkavállalók
(1) Ahhoz, hogy egy munkavállaló a rendelet 73. cikkének (2) bekezdése alapján családi támogatásban részesülhessen, kérelmet kell benyújtania az illetékes intézményhez, amely igazolást állít ki a részére, tanúsítva, hogy a munkavállaló eleget tesz azon alkalmazási feltételeknek, amelyek a francia jogszabályok szerinti családi támogatásra való jogosultság megszerzését szabályozzák. Ugyanakkor a munkavállaló nyilatkozatot ír alá, amellyel igazolja, hogy kereső tevékenység alapján a családtagok lakóhelye szerinti ország jogszabályai szerint nem jogosult családi támogatásra.
Ha a francia jogszabályok úgy rendelkeznek, hogy a családi támogatásra való jogosultság a szolgálati idővel azonos ideig áll fenn, akkor az igazolás az érintett időszak alatt szerzett szolgálati idő tartamát is meghatározza.
A családtagokat a lakóhelyük szerinti intézmény veszi nyilvántartásba a fenti igazolás, valamint az intézmény által alkalmazott jogszabályokban a családi támogatás nyújtásához előírt igazoló okmányok bemutatásakor.
Ha a családtagok nem nyújtják be az említett igazolást, akkor azt a lakóhelyük szerinti intézmény szerzi be az illetékes intézménytől.
(2) Az (1) bekezdésben előírt igazolás kiállításának időpontjától számított három hónapig érvényes, amelyet az illetékes intézmény háromhavonta automatikusan megújít.
(3) Az idénymunkások esetében az (1) bekezdésben előírt igazolás az idénymunka teljes várható idejére érvényes marad, kivéve ha ezen idő alatt az illetékes intézmény nem értesíti a lakóhely szerinti intézményt annak visszavonásáról.
(4) Ha a családtagok lakóhelye szerinti tagállam jogszabályai a családi támogatás havi vagy negyedéves biztosításáról rendelkeznek, miközben a francia jogszabályok előírják, hogy a családi támogatásra való jogosultság a szolgálati idővel azonos ideig áll fenn, akkor a családi támogatást annak arányában ítélik meg, ahogy ez az időtartam a családtagok lakóhelye szerinti ország jogszabályaiban megállapított időtartamhoz viszonyul.
(5) Ha a családtagok lakóhelye szerinti tagállam jogszabályai a családi támogatásnak a szolgálati idővel azonos számú napra történő biztosításáról rendelkeznek, miközben a francia jogszabályok előírják, hogy a családi támogatásra való jogosultság egy hónapig tart, akkor a családi támogatást egy hónapig biztosítják.
(6) A (4) és (5) bekezdésben említett esetekben, amikor a francia jogszabályok szerint szerzett szolgálati idő tartamát a családtagok lakóhelye szerinti tagállam jogszabályai szerint a családi támogatás összegének kiszámításánál alkalmazott egységtől eltérő egységben fejezik ki, az átszámítás a végrehajtási rendelet 15. cikke (3) bekezdésének rendelkezései szerint történik.
(7) Az illetékes intézmény azonnal tájékoztatja a családtagok lakóhelye szerinti intézményt arról az időpontról, amellyel a munkavállalónak megszűnik a családi támogatásra való jogosultsága, vagy arról, amikor lakóhelyét az egyik tagállam területéről egy másik tagállam területére helyezi át.
A családtagok lakóhelye szerinti intézmény bármikor kérheti az illetékes intézménytől, hogy a munkavállaló családi támogatásra való jogosultságával kapcsolatban adjon tájékoztatást.
Ha az illetékes intézmény szükségesnek véli, a lakóhely szerinti intézmény az előbbi intézmény kérelmére megvizsgálja az (1) bekezdés első albekezdésében említett nyilatkozatot.
(8) A családtagok helyzetük minden olyan változásáról tájékoztatják a lakóhelyük szerinti intézményt, amely családi támogatásra való jogosultságukat befolyásolhatja, különösen a lakóhelyváltozásról.
A rendelet 74. cikke (1) bekezdésének végrehajtása
88. cikk
Franciaországon kívüli tagállam jogszabályainak hatálya alá tartozó munkanélküliek
A végrehajtási rendelet 86. cikkének rendelkezéseit hasonlóan kell alkalmazni a rendelet 74. cikke (1) bekezdésének hatálya alá tartozó munkanélküliekre.
A rendelet 74. cikke (2) bekezdésének végrehajtása
89. cikk
A francia jogszabályok hatálya alá tartozó munkanélküliek
(1) Ahhoz, hogy a rendelet 74. cikkének (2) bekezdésében említett családtagok a lakóhelyük szerinti tagállamban családi támogatásban részesülhessenek, igazolást kell benyújtaniuk a lakóhelyük szerinti intézményhez, tanúsítva, hogy a munkanélküli a francia jogszabályok szerint munkanélküli ellátást kap.
Ezt az igazolást a munkanélküliek tekintetében illetékes francia intézmény vagy a hatáskörrel rendelkező francia hatóság által kijelölt intézmény állítja ki a munkanélküli kérelmére, aki nyilatkozatot ír alá, igazolva, hogy családtagjai a lakóhelyük szerinti ország jogszabályai szerint nem jogosultak családi támogatásra kereső tevékenység alapján.
Ha a családtagok nem nyújtják be az említett igazolást, akkor a lakóhelyük szerinti intézmény szerzi be azt az illetékes intézménytől.
(2) A végrehajtási rendelet 87. cikke (2)-(8) bekezdésének rendelkezéseit hasonlóan kell alkalmazni.
8. FEJEZET
ELLÁTÁS NYUGDÍJASOK ELTARTOTT GYERMEKEI SZÁMÁRA ÉS ÁRVAELLÁTÁS
A rendelet 77., 78. és 79. cikkének végrehajtása
90. cikk
(1) Ahhoz, hogy az igénylő a rendelet 77. vagy 78. cikke alapján ellátásokban részesülhessen, kérelmet kell benyújtania a lakóhelye szerinti intézményhez az intézmény által alkalmazott jogszabályok által megállapított eljárásnak megfelelően.
(2) Ha viszont az igénylő nem abban a tagállamban rendelkezik lakóhellyel, ahol az illetékes intézmény található, akkor akár az illetékes intézményhez, akár a lakóhelye szerinti intézményhez benyújthatja a kérelmét, amely a benyújtás időpontjának feltüntetésével továbbítja a kérelmet az illetékes intézményhez. A feltüntetett időpontot kell tekinteni a kérelemnek az illetékes intézményhez történő benyújtása időpontjának.
(3) Ha a (2) bekezdésben említett illetékes intézmény azt állapítja meg, hogy az általa alkalmazott jogszabályok szerint jogosultság nem áll fenn, akkor a kérelmet az összes szükséges dokumentummal és információval együtt haladéktalanul továbbítja azon tagállam intézményéhez, amely tagállam jogszabályai szerint a munkavállaló a leghosszabb biztosítási időt szerezte.
Szükség esetén az ügy változatlan feltételek mellett visszautalható azon tagállam intézményéhez, amely tagállam jogszabályai szerint a munkavállaló a legrövidebb biztosítási időt szerezte.
(4) Az igazgatási bizottság szükség esetén további szabályokat állapíthat meg az ellátások iránti kérelmek benyújtásához.
91. cikk
(1) A rendelet 77. vagy 78. cikke szerint járó ellátások kifizetése a végrehajtási rendelet 53-58. cikke rendelkezéseinek megfelelően történik.
(2) A tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságai szükség esetén kijelölik azt az intézményt, amelyik a rendelet 77. vagy 78. cikke alapján járó ellátások kifizetése tekintetében illetékes.
92. cikk
Az a személy, akinek a rendelet 77. vagy 78. cikke szerint egy nyugdíjas gyermekeinek járó ellátást vagy árvaellátást fizetnek, tájékoztatja ezen ellátások kifizetéséért felelős intézményt:
- a gyermekek vagy az árvák helyzetében bekövetkező minden olyan változásról, amely megváltoztathatja a családi ellátásokra való jogosultságot,
- azoknak a gyermekeknek vagy árváknak a számában bekövetkező változásokról, akik után ellátások járnak,
- a gyermekek vagy az árvák lakóhelyének megváltozásáról,
- olyan kereső tevékenység végzéséről, amely családi ellátásokra vagy családi támogatásokra való jogosultságot biztosít e gyermekek vagy árvák számára.
V. CÍM
PÉNZÜGYI RENDELKEZÉSEK
93. cikk
A végrehajtási rendelet 94. és 95. cikkében előírtaktól eltérő anyasági- és betegségbiztosítási ellátások megtérítése
(1) A rendelet 19. cikkének (1) és (2) bekezdése alapján a munkavállalók és a velük egy tagállamban élő családtagjaik részére biztosított természetbeni ellátások, valamint a rendelet 22. cikke, 25. cikkének (1), (3) és (4) bekezdése, 26. cikke, 29. cikkének (1) bekezdése vagy 31. cikke alapján biztosított természetbeni ellátások tényleges összegét az illetékes intézmény megtéríti annak az intézménynek, amelyik az említett ellátásokat biztosította a könyvelésében feltüntetett módon.
(2) A rendelet 29. cikkének (1) bekezdésében és 31. cikkében említett esetekben, továbbá az (1) bekezdés alkalmazásában a nyugdíjas lakóhelye szerinti intézményt kell illetékes intézménynek tekinteni.
(3) Ha az (1) bekezdésben említett ellátások tényleges összege nem szerepel az ellátásokat biztosító intézmény könyvelésében, és a (6) bekezdés szerint megállapodást nem kötöttek, a megtérítendő összeget a rendelkezésre álló adatokból kapott megfelelő referenciaösszegekből számított átalányösszeg alapján határozzák meg. Az igazgatási bizottság állapítja meg az átalányösszeg kiszámításához felhasználandó alapadatok körét és dönt az összeg nagyságáról.
(4) A megtérítés tekintetében az (1) bekezdésben említett ellátásokat biztosító intézmény által alkalmazott jogszabályok hatálya alá tartozó munkavállalók részére biztosított természetbeni ellátások esetében alkalmazandó díjtételeknél magasabb díjtételek nem vehetők figyelembe.
(5) Az (1) és a (2) bekezdés rendelkezéseit hasonlóan kell alkalmazni a végrehajtási rendelet 18. cikke (8) bekezdése második mondata rendelkezéseinek megfelelően kifizetett pénzbeli ellátások megtérítésére.
(6) Két vagy több tagállam, illetve azok hatáskörrel rendelkező hatóságai az igazgatási bizottság véleményének birtokában megállapodhatnak a megtérítendő összegek, különösen átalányösszegek alapján történő meghatározásának más módszerében is.
94. cikk
Az anyasági és betegségbiztosítás alapján a munkavállalóval nem egy tagállamban élő családtagok részére biztosított természetbeni ellátások megtérítése
(1) A rendelet 19. cikkének (2) bekezdése szerint a munkavállalóval nem egy tagállamban élő családtagok részére biztosított természetbeni ellátások összegét az illetékes intézmények megtérítik azoknak az intézményeknek, amelyek az említett ellátásokat minden naptári év vonatkozásában olyan átalány alapján biztosították, amely a lehető leginkább megközelíti a ténylegesen felmerült kiadásokat.
(2) Az átalány meghatározása úgy történik, hogy az egy családra jutó évi átlagos költséget be kell szorozni a figyelembe veendő családok évi átlagos számával, és az így kapott összeget húsz százalékkal kell csökkenteni.
(3) Az említett átalány kiszámításához szükséges tényezőket a következőképpen kell meghatározni:
a) az egy családra jutó évi átlagos költséget valamennyi tagállam esetében úgy kell kiszámítani, hogy az adott tagállam intézményei által a munkavállalóknak az említett tagállam jogszabályainak hatálya alá tartozó valamennyi családtagja részére a figyelembe veendő szociális biztonsági rendszerek alapján biztosított valamennyi természetbeni ellátással kapcsolatban felmerülő éves kiadást el kell osztani az ilyen családtagokkal rendelkező munkavállalók évi átlagos számával; az e tekintetben figyelembe veendő szociális biztonsági rendszereket a 9. melléklet határozza meg;
b) két tagállam intézményeinek egymás közötti kapcsolatában a figyelembe veendő családok évi átlagos száma megegyezik azoknak a munkavállalóknak az évi átlagos számával, akik e tagállamok valamelyike jogszabályainak hatálya alá tartoznak, és akiknek családtagjai jogosultak a másik tagállam valamely intézménye által biztosítandó természetbeni ellátásokra.
(4) A (3) bekezdés b) pontja rendelkezéseinek megfelelően figyelembe veendő családok számát a lakóhely szerinti intézmény birtokában lévő olyan lista felhasználásával állapítják meg, amely az érintett személyek jogaira vonatkozó, az illetékes intézmény által átadott igazoló okmányokon alapul. Vitás ügyekben az érintett intézmények észrevételeiket a végrehajtási rendelet 101. cikkének (3) bekezdésében meghatározott könyvvizsgáló bizottság elé terjesztik.
(5) Az igazgatási bizottság állapítja meg a (3) és a (4) bekezdésben említett számítási tényezők meghatározásának módszereit és szabályait.
(6) Két vagy több tagállam, illetve azok hatáskörrel rendelkező hatóságai az igazgatási bizottság véleményének birtokában megállapodhatnak a megtérítendő összegek megállapításának más módszereiben is.
95. cikk
Az anyasági és betegségbiztosítás alapján az olyan nyugdíjasok és családtagjaik részére biztosított természetbeni ellátások megtérítése, akik a lakóhelyük szerinti tagállam jogszabályai alapján ellátásokra nem jogosultak
(1) A rendelet 28. cikkének (1) bekezdése szerint biztosított természetbeni ellátások összegét az illetékes intézmények olyan átalány alapján térítik meg azoknak az intézményeknek, amelyek az említett ellátásokat biztosították, amely a lehető leginkább megközelíti a ténylegesen felmerült kiadásokat.
(2) Az átalány meghatározása úgy történik, hogy az egy nyugdíjasra jutó évi átlagos költséget be kell szorozni a figyelembe veendő nyugdíjasok évi átlagos számával, és az így kapott összeget húsz százalékkal kell csökkenteni.
(3) Az említett átalány kiszámításához szükséges tényezőket a következő szabályoknak megfelelően kell meghatározni:
a) az egy nyugdíjasra jutó évi átlagos költséget valamennyi tagállam esetében úgy kell kiszámítani, hogy az adott tagállam intézményei által e tagállam jogszabályai szerint nyugdíjban részesülő nyugdíjasnak és családtagjainak a figyelembe veendő szociális biztonsági rendszerek alapján biztosított valamennyi természetbeni ellátással kapcsolatban felmerülő éves kiadást el kell osztani a nyugdíjasok évi átlagos számával; az e tekintetben figyelembe veendő szociális biztonsági rendszereket a 9. melléklet határozza meg;
b) két tagállam intézményeinek egymás közötti kapcsolatában a figyelembe veendő nyugdíjasok évi átlagos száma megegyezik azoknak a 28 cikk (2) bekezdésében említett nyugdíjasoknak az évi átlagos számával, akik ugyan az egyik tagállamban rendelkeznek lakóhellyel, de egy másik tagállam intézményének terhére jogosultak természetbeni ellátásokra.
(4) A (3) bekezdés b) pontja rendelkezéseinek megfelelően figyelembe veendő nyugdíjasok számát a lakóhely szerinti intézmény birtokában lévő olyan lista felhasználásával határozzák meg, amely az érintett személyek jogaira vonatkozó, az illetékes intézmény által átadott igazoló okmányokon alapul. Vitás ügyekben az érintett intézmények észrevételeiket a végrehajtási rendelet 101. cikkének (3) bekezdésében meghatározott könyvvizsgáló bizottság elé terjesztik.
(5) Az igazgatási bizottság állapítja meg a (3) és a (4) bekezdésben említett számítási tényezők meghatározásának módszereit és szabályait.
(6) Két vagy több tagállam, illetve azok hatáskörrel rendelkező hatóságai az igazgatási bizottság véleményének birtokában megállapodhatnak a megtérítendő összegek kiszámításának más módszereiben is.
A rendelet 63. cikke (2) bekezdésének végrehajtása
96. cikk
A munkahelyi balesetekre és a foglalkozási megbetegedésekre vonatkozó biztosítási rendszerek alapján az egyik tagállam intézménye által egy másik tagállam intézménye nevében biztosított természetbeni ellátások megtérítése
A rendelet 63. cikke (2) bekezdése rendelkezéseinek alkalmazásában a végrehajtási rendelet 93. cikkének rendelkezéseit hasonlóan kell alkalmazni.
A rendelet 70. cikke (2) bekezdésének végrehajtása
97. cikk
Munkakeresés céljából másik tagállamba távozó munkanélküliek részére kifizetett munkanélküli ellátások megtérítése
(1) A rendelet 69. cikke alapján kifizetett ellátások összegét az illetékes intézmény megtéríti az ellátásokat kifizető intézménynek ez utóbbi könyvelésének megfelelően.
(2) Két vagy több tagállam, vagy azok hatáskörrel rendelkező hatóságai:
- az igazgatási bizottság véleményének birtokában megállapodhatnak a megtérítendő összegek, különösen az átalányösszegek meghatározásának más módszerében is, illetve a kifizetések más módszerében, vagy
- elállhatnak az intézmények közötti valamennyi megtérítéstől.
A rendelet 73. cikkének (2) bekezdése, valamint 74. cikkének (2) bekezdése alapján fizetett családi támogatások megtérítése
98. cikk
A francia jogszabályok hatálya alá tartozó munkavállalók vagy a francia jogszabályok alapján munkanélküli ellátásban részesülő munkanélküliek családtagjai
(1) A rendelet 73. cikkének (2) bekezdése és 74. cikkének (2) bekezdése szerint kifizetett családi támogatások tényleges összegét az illetékes francia intézmény megtéríti a támogatást kifizető intézménynek ez utóbbi könyvelésének megfelelően.
(2) Franciaország és a többi tagállam, illetve a hatáskörrel rendelkező francia hatóságok és a többi tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságai egymás között kölcsönösen megállapodhatnak arról, hogy a kifizetett családi támogatásokat átalányösszegben térítik meg egymásnak. Az átalányösszegben történő megtérítés esetén az átalányösszeg nagyságát úgy határozzák meg, hogy az egy családra jutó évi átlagos költséget beszorozzák a figyelembe veendő családok évi átlagos számával.
(3) Az említett átalány kiszámításához szükséges tényezőket a következő szabályoknak megfelelően kell meghatározni:
a) az egy családra jutó évi átlagos költséget úgy kell kiszámítani, hogy a családtagok lakóhelye szerinti tagállam intézményei által a munkavállalóknak vagy munkanélkülieknek az említett tagállam területén lakóhellyel rendelkező valamennyi családtagja után kifizetett családi támogatások teljes évi költségét el kell osztani az ellátásokra jogosult családok évi átlagos számával;
b) a figyelembe veendő családok évi átlagos száma megegyezik az illetékes állam jogszabályainak hatálya alá tartozó munkavállalók, illetve - adott esetben - az illetékes állam valamely intézményének költségén munkanélküli ellátásban részesülő munkanélküliek évi átlagos számával, akiknek családtagjai a lakóhelyük szerinti másik tagállam valamely intézménye által fizetendő családi támogatásra jogosultak.
(4) Az igazgatási bizottság állapítja meg a (3) bekezdésben említett számítási tényezők meghatározásának módszereit és szabályait a végrehajtási rendelet 101. cikkének (3) bekezdésében meghatározott könyvvizsgáló bizottságtól kapott jelentés alapján.
(5) Franciaország és a többi tagállam, illetve a hatáskörrel rendelkező francia hatóságok és a többi tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságai az igazgatási bizottság véleményének birtokában megállapodhatnak az átalányösszeg meghatározásának más módszereiről is.
Közös rendelkezések a megtérítésekről
99. cikk
Igazgatási költségek
Két vagy több tagállam, illetve azok hatáskörrel rendelkező hatóságai a rendelet 84. cikke (2) bekezdése harmadik mondata rendelkezéseinek megfelelően az igazgatási költségek figyelembevétele érdekében megállapodhatnak a végrehajtási rendelet 93-98. cikkében említett ellátások összegének meghatározott százalékkal történő növeléséről. A százalékos érték az említett ellátások szerint változhat.
100. cikk
Késedelmes követelések
(1) A tagállamok intézményei közti elszámolásokban a megtérítési kérelem benyújtása előtt három naptári évvel vagy még korábban nyújtott ellátásokkal kapcsolatos megtérítési kérelmeket - akár az összekötő szervhez, akár az illetékes állam fizetésekért felelős intézményéhez nyújtották be - a fizetésekért felelős intézmény figyelmen kívül hagyhatja.
(2) Az átalányösszegben történő megtérítéssel kapcsolatos kérelmek esetében a hároméves időszak akkor veszi kezdetét, amikor a természetbeni ellátásoknak a végrehajtási rendelet 94. és 95. cikkének megfelelően meghatározott évi átlagos költségét az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában közzéteszik.
101. cikk
Követelés-kimutatás
(1) A rendelet 36., 63. és 70. cikkének, valamint 75. cikke (2) bekezdésének alkalmazásában az igazgatási bizottság kimutatást készít minden naptári év követeléseiről.
(2) Az igazgatási bizottság az (1) bekezdésben előírt követelés-kimutatás összeállításához szükséges statisztikai és számviteli adatok vizsgálatához bármilyen ellenőrzést elrendelhet, különösen annak biztosítása érdekében, hogy a követelések megfeleljenek az e címben megállapított szabályoknak.
(3) Az igazgatási bizottság hozza meg az e cikkben említett határozatokat a könyvvizsgáló bizottság jelentéséről; a könyvvizsgáló bizottság véleményt terjeszt az igazgatási bizottság elé azoknak az indokoknak a feltüntetésével, amelyeken véleménye alapul. Az igazgatási bizottság határozza meg a könyvvizsgáló bizottság működésének módját és összetételét.
102. cikk
A könyvvizsgáló bizottság feladatai - A megtérítés rendje
(1) A könyvvizsgáló bizottság:
a) összegyűjti a szükséges adatokat és gondoskodik az e cím végrehajtásához szükséges számításokról;
b) rendszeresen beszámol az igazgatási bizottságnak a rendelet végrehajtásának eredményeiről, különösen azok pénzügyi vonatkozásairól;
c) az a) és a b) pont rendelkezéseivel összefüggésben hasznos javaslatokat tesz az igazgatási bizottságnak;
d) javaslatokat terjeszt az igazgatási bizottság elé a végrehajtási rendelet 94. cikkének (4) és 95. cikkének (4) bekezdése értelmében hozzá eljuttatott észrevételek alapján;
e) javaslatokat terjeszt az igazgatási bizottság elé a végrehajtási rendelet 101. cikkének végrehajtására vonatkozóan;
f) elvégzi az igazgatási bizottság által elé terjesztett ügyekkel kapcsolatos összes munkát, tanulmányt és feladatot.
(2) A rendelet 36., 63., 70. cikkében és a 75. cikkének (2) bekezdésében előírt megtérítéseket valamely tagállam bármely illetékes intézménye vonatkozásában a tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságai által kijelölt szervek révén hajtják végre egy másik tagállam hitelező szervezetei részére. A szervek, amelyeken keresztül a megtérítéseket lebonyolítják, az igazgatási bizottság által meghatározott határidőn belül és az általa megállapított szabályoknak megfelelően értesítik a bizottságot a megtérített összegekről.
(3) Ha a megtérítéseket a biztosított ellátásoknak az intézmények könyvelésében is szereplő tényleges összege alapján határozzák meg, akkor azokat naptári félévekre vonatkozóan a következő naptári félév folyamán teljesítik.
(4) Ha a megtérítéseket átalány alapján határozzák meg, akkor azt naptári évekre vonatkozóan teljesítik; ilyen esetben az illetékes intézmények az igazgatási bizottság által megállapított szabályoknak megfelelően minden naptári félév első napján előleget fizetnek a hitelező szervezeteknek.
(5) Két vagy több tagállam, illetve azok hatáskörrel rendelkező hatóságai a megtérítések vonatkozásában más határidőkről, az előlegfizetéssel kapcsolatban pedig más szabályokról is megállapodhatnak.
103. cikk
A statisztikai és számviteli adatok összeállítása
A tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságai minden szükséges intézkedést megtesznek e cím végrehajtása érdekében, különösen azokat, amelyek a statisztikai, illetve számviteli adatok összeállítását teszik szükségessé.
104. cikk
A megtérítésekkel kapcsolatban a tagállamok, illetve azok hatáskörrel rendelkező hatóságai között létrejött megállapodások felvétele az 5. mellékletbe
(1) A rendelet 36. cikke (3) bekezdésének, 63. cikke (3) bekezdésének és 70. cikke (3) bekezdésének, valamint a végrehajtási rendelet 93. cikke (6) bekezdésének, 94. cikke (6) bekezdésének és 95. cikke (6) bekezdésének rendelkezéseihez hasonló olyan rendelkezéseket, amelyek a rendelet hatálybalépését megelőző napon hatályosak, továbbra is alkalmazni kell, amennyiben azokat a végrehajtási rendelet 5. melléklete tartalmazza.
(2) Az (1) bekezdésben említettekhez hasonló rendelkezéseket, valamint azokat, amelyek két vagy több tagállam egymás közötti kapcsolatában a rendelet hatálybalépését követően lépnek hatályba, felveszik a végrehajtási rendelet 5. mellékletébe. Ugyanez vonatkozik a végrehajtási rendelet 97. cikkének (2) bekezdése és 98. cikkének (2) bekezdése alapján hozott rendelkezésekre.
Az igazgatási ellenőrzések és az orvosi felülvizsgálatok költségei
105. cikk
(1) A támogatások megállapításához, biztosításához vagy felülvizsgálatához szükséges igazgatási ellenőrzések, orvosi felülvizsgálatok, megfigyelések, házi betegellátások, valamint egyéb ellenőrzések költségeit az ezzel megbízott intézmény által alkalmazott díjak alapján téríti meg az az intézmény, amelynek nevében mindezeket végrehajtották.
(2) Ugyanakkor két vagy több tagállam vagy a hatáskörrel rendelkező hatóságaik megállapodhatnak más, különösen átalány alapú megtérítési módszerekben is, illetve lemondhatnak az intézmények közötti megtérítésekről.
E megállapodásokat felveszik a végrehajtási rendelet 5. mellékletébe. A rendelet hatálybalépését megelőző napon hatályos megállapodásokat továbbra is alkalmazni kell, amennyiben azokat az említett mellékletbe felveszik.
A pénzbeli ellátások kifizetésére vonatkozó közös rendelkezések
106. cikk
A tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságai az igazgatási bizottság által megadott határidőn belül és az általa megállapított szabályoknak megfelelően értesítik a bizottságot a hatáskörükbe tartozó intézmények által más tagállam területén lakóhellyel rendelkező vagy tartózkodó kedvezményezetteknek kifizetett pénzbeli ellátások összegéről.
107. cikk
Pénznemek átváltása
(1) Az alább felsorolt rendelkezések alkalmazásában a különböző nemzeti pénznemben feltüntetett összegek átváltása a nemzeti monetáris hatóságok által bejelentett és a Nemzetközi Valutaalap által elismert hivatalos paritásnak megfelelően történik:
a) a rendelet rendelkezései: a 12. cikk (2), (3) és (4) bekezdése, a 19. cikk (1) bekezdése b) pontjának utolsó mondata, a 22. cikk (1) bekezdése ii. alpontjának utolsó mondata, a 25. cikk (1) bekezdése b) pontjának utolsó előtti mondata, a 41. cikk (1) bekezdésének c) és d) pontja, a 46. cikk (3) és (4) bekezdése, az 50. cikk, az 52. cikk b) pontjának utolsó mondata, az 55. cikk (1) bekezdése ii. alpontjának utolsó mondata, az 57. cikk (3) bekezdésének c) pontja, a 60. cikk (1) bekezdésének c) pontja, a 60. cikk (2) bekezdésének b) pontja, a 70. cikk (1) bekezdése és a 71. cikk (1) bekezdése b) pontja ii. alpontjának utolsó előtti mondata;
b) a végrehajtási rendelet rendelkezései: a 34. cikk, a 101. cikk (1) bekezdése, a 102. cikk (1) bekezdésének b) pontja és a 119. cikk (2) bekezdése.
(2) Az (1) bekezdésben nem tárgyalt esetekben az átváltás a kifizetés időpontjában ténylegesen alkalmazandó devizaárfolyamon történik.
VI. CÍM
VEGYES RENDELKEZÉSEK
108. cikk
Idénymunkások státusának igazolása
A rendelet 1. cikke c) pontjának hatálya alá tartozó munkavállaló úgy igazolhatja idénymunkás státusát, hogy bemutatja azon tagállam foglalkoztatási szolgálatai által lepecsételt munkaszerződését, amely tagállam területére munkavégzés céljából érkezett, vagy egyéb e szolgálatok által lepecsételt dokumentumot, igazolva, hogy munkája idényjellegű.
109. cikk
Megállapodás a járulékfizetésről
Az a munkáltató, amelyik nem rendelkezik székhellyel abban a tagállamban, amelynek területén a munkavállalót alkalmazzák, megállapodhat a munkavállalóval, hogy ő teljesítse a munkáltató járulékfizetési kötelezettségét.
A munkáltató minden ilyen megállapodásról értesíti az illetékes intézményt vagy, ha szükséges, az említett tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága által kijelölt intézményt.
110. cikk
Kölcsönös igazgatási segítségnyújtás a jogalap nélkül felvett ellátások visszakövetelését illetően
Ha egy tagállam olyan intézménye, amely ellátást biztosított, intézkedést javasol olyan személlyel szemben, aki jogalap nélkül vett fel ellátást, akkor az e személy lakóhelye szerinti intézmény vagy annak a tagállamnak a hatáskörrel rendelkező hatósága által kijelölt intézmény, amelynek területén e személy lakóhellyel rendelkezik, segítséget nyújt az elsőként említett intézménynek.
111. cikk
A jogalap nélkül felvett összeg visszakövetelése a szociális biztonsági intézmények által, illetve a jóléti hivatalok követelései
(1) Ha a rendelet III. címének 3. fejezete értelmében a rokkantsági, öregségi és haláleseti ellátások (nyugdíjak) megállapításánál vagy felülvizsgálatánál valamelyik tagállam intézménye a kedvezményezett részére az őt megillető összegen felül teljesített kifizetést, akkor az intézmény felkérheti más tagállamoknak a megfelelő ellátásoknak a kedvezményezett részére történő kifizetéséért felelős intézményét, hogy vonja le a túlfizetett összeget az általa e kedvezményezettnek utólag fizetendő összegből. Ez utóbbi intézmény a levont összeget átutalja a hitelező szervezet részére. Ha a túlfizetett összeg az utólag fizetendő összegből nem vonható le, akkor a (2) bekezdés rendelkezései alkalmazandók.
(2) Ha egy tagállam intézménye a kedvezményezett részére az őt megillető összegen felül teljesített kifizetést, akkor az intézmény az általa alkalmazott jogszabályokban megállapított feltételeken és korlátokon belül kérheti más tagállamoknak az ellátásnak a kedvezményezett részére történő kifizetéséért felelős intézményétől, hogy vonja le a túlfizetett összeget azokból az összegekből, amelyeket az említett kedvezményezettnek fizet. Ez utóbbi intézmény a levonást az általa alkalmazott jogszabályokban e kompenzációs célra meghatározott feltételek mellett és határokon belül úgy hajtja végre, mintha az összegeket saját maga fizette volna túl, majd az így levont összeget átutalja a hitelező szervezet részére.
(3) Amennyiben a rendelet hatálya alá tartozó személy valamelyik tagállam területén akkor részesült támogatásban, amikor egy másik tagállam jogszabályai szerint ellátásokra volt jogosult, úgy a támogatást nyújtó szerv, ha jogosult az említett személynek járó ellátások visszakövetelésére, felkérheti más tagállamoknak az ellátásoknak e személy részére történő kifizetéséért felelős intézményét, hogy vonja le a kifizetett támogatás összegét azokból az összegekből, amelyeket az utóbbi intézmény az említett személynek folyósít.
Ha a rendelet hatálya alá tartozó személy családtagja valamelyik tagállam területén abban az időszakban részesült támogatásban, amelyben az említett személy egy másik tagállam jogszabályai szerint az érintett családtag tekintetében ellátásokra jogosult volt, úgy az a szerv, amelyik a támogatást nyújtotta, ha jogosult az említett személynek az érintett családtag tekintetében járó ellátások visszakövetelésére, felkérheti más tagállamoknak az ellátásoknak e személy részére történő kifizetéséért felelős intézményét, hogy vonja le a támogatás összegét azokból az összegekből, amelyeket az utóbbi intézmény az érintett családtag tekintetében az említett személynek fizet.
A fizetésekért felelős intézmény a levonást az általa alkalmazott jogszabályokban e kompenzációs célra meghatározott feltételek mellett és határokon belül hajtja végre, majd az így levont összeget átutalja a hitelező szervezetnek.
112. cikk
Ha az intézmény jogalap nélkül akár közvetlenül, akár egy másik intézményen keresztül teljesít kifizetést, és ha az így kifizetett összeg visszakövetelése lehetetlenné válik, akkor a kérdéses összeg az elsőként említett intézményt terheli, hacsak az összeg jogalap nélküli kifizetése nem csalás következménye.
113. cikk
Nemzetközi közlekedésben alkalmazott munkavállaló által jogalap nélkül felvett természetbeni ellátások visszakövetelése
(1) Ha a természetbeni ellátásokhoz való jogosultságot az illetékes intézmény nem ismeri el, akkor azt a természetbeni ellátást, amelyet a tartózkodási hely szerinti intézmény a végrehajtási rendelet 20. cikkének (2) bekezdésében vagy 62. cikkének (2) bekezdésében említett vélelem értelmében biztosított a nemzetközi közlekedésben alkalmazott munkavállaló részére, az illetékes intézménynek meg kell térítenie.
(2) A tartózkodási hely szerinti intézménynek az olyan, a nemzetközi közlekedésben alkalmazott személlyel kapcsolatban felmerült kiadásait, aki korábban nem fordult a tartózkodási helye szerinti intézményhez és természetbeni ellátásokra sem jogosult, ugyanakkor a végrehajtási rendelet 20. cikkének (2) bekezdésében vagy 62. cikkének (2) bekezdésében említett igazolás bemutatása nyomán természetbeni ellátásokban mégis részesült, az említett igazolásban illetékesként feltüntetett intézmény vagy az érintett tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága által erre kijelölt más intézmény téríti meg.
(3) Az illetékes, vagy a (2) bekezdésben említett esetben az illetékesként feltüntetett intézmény, illetve a kijelölt intézmény követelést támaszt a kedvezményezettel szemben a jogalap nélkül felvett természetbeni ellátások értékéig. Az említett intézmények értesítik ezekről a követelésekről a végrehajtási rendelet 101. cikkének (3) bekezdésében említett könyvvizsgáló bizottságot, amely erről nyilatkozatot készít.
114. cikk
Ellátások ideiglenes kifizetése azokban az esetekben, amikor az alkalmazandó jog vagy az ellátást nyújtó intézmény vita tárgyát képezi
Ha két vagy több tagállam intézményei, vagy hatáskörrel rendelkező hatóságai között vita folyik arról, hogy egy munkavállalóra a rendelet II. címe alapján mely ország jogszabályai vonatkoznak, vagy arról, hogy az ellátások biztosítására melyik intézmény köteles, az érintett személy, aki úgy igényelheti az ellátásokat, mintha ilyen vita nem folyna, ideiglenesen részesül a lakóhelye szerinti intézmény által alkalmazott jogszabályokban előírt ellátásokban, vagy ha nem az érintett tagállamok egyikének területén rendelkezik lakóhellyel, akkor azon intézmény által alkalmazott jogszabályok szerinti ellátásokban, ahová kérelmét először benyújtotta.
115. cikk
Az illetékes államon kívüli tagállamban készített orvosi szakvéleményekre vonatkozó szabályok
A rendelet 87. cikke alapján orvosi szakvélemény készítésére kötelezett tartózkodási vagy lakóhely szerinti intézmény az általa alkalmazott jogszabályokban megállapított szabályoknak megfelelően jár el.
Ilyen szabályok hiányában a hatáskörrel rendelkező hatósághoz fordul tájékoztatásért az alkalmazandó szabályok tekintetében.
116. cikk
A járulékok beszedésére vonatkozó megállapodások
(1) A rendelet 92. cikkének (2) bekezdése értelmében kötött megállapodásokat a végrehajtási rendelet 5. melléklete tartalmazza.
(2) A 3. rendelet 51. cikkének alkalmazásában kötött megállapodásokat továbbra is alkalmazni kell, amennyiben azokat a végrehajtási rendelet 5. melléklete tartalmazza.
117. cikk
Adatfeldolgozás
(1) Egy vagy több tagállam, illetve a hatáskörrel rendelkező hatóságaik az igazgatási bizottság véleményének birtokában adatfeldolgozás céljából a tanúsítványok, igazolások, nyilatkozatok, kérelmek és egyéb dokumentumok mintáit, valamint a rendelet és a végrehajtási rendelet alkalmazásában előírt adatok átvitelére vonatkozó módszereket és műveleteket adatfeldolgozás céljából adaptálhatják.
(2) Amikor az adatfeldolgozás fejlődése a tagállamokban ezt lehetővé teszi, az igazgatási bizottság elvégzi azokat a vizsgálatokat, amelyek az (1) bekezdés rendelkezéseiből fakadó kiigazítási módszerek szabványosításához és általános használatbavételéhez szükségesek.
VII. CÍM
ÁTMENETI ÉS ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
118. cikk
Nyugdíjakra vonatkozó átmeneti rendelkezések
(1) A rendelet hatálybalépése előtt meg nem állapított nyugdíjak iránti kérelmek kettős megállapítást vonnak maguk után:
- a 3. rendelet rendelkezéseinek megfelelően a hatálybalépés időpontját megelőző időszakra,
- a rendelet rendelkezéseinek megfelelően a hatálybalépés időpontjától kezdődő időszakra.
(2) A rendelet hatálybalépésének időpontját követően valamely intézményhez benyújtott rokkantsági, öregségi vagy túlélő hozzátartozóknak járó ellátások iránti kérelem szükségessé teszi azon ellátások hivatalbóli felülvizsgálatát a rendelet rendelkezéseinek megfelelően, amelyeket a fenti időpont előtt egy vagy több más tagállam intézménye vagy intézményei ugyanazon biztosítási esemény kapcsán már megállapítottak.
119. cikk
Családi ellátásokra vonatkozó átmeneti rendelkezések
(1) A rendelet 94. cikkének (9) bekezdésében említett jogosultságok azok a jogosultságok, amelyek a munkavállalókat illetik meg családi ellátásokra jogosító családtagjaik után a rendelet hatálybalépését megelőző napon alkalmazandó mértékben és határokon belül akár a 3. rendelet 41. cikke vagy D. melléklete, akár a határ menti ingázók szociális biztonságáról szóló, 1963. április 2-i 36/63/EGK tanácsi rendelet [4] 20. cikke vagy 1. melléklete értelmében.
(2) Feltéve, hogy az (1) bekezdésben említett családi ellátások összege nagyobb a családi támogatásnak a rendelet 73. cikkének (2) bekezdése szerint járó összegénél, az illetékes francia intézmény fizeti ezt ki a munkavállalónak vagy közvetlenül családtagjainak azok lakóhelyén az ellátásra jogosító gyermekekre vonatkozóan.
(3) Ha a családi ellátásokat a rendelet 73. cikkének (2) bekezdése szerint kell fizetni, a családtagok lakóhelye szerinti intézmény az általa alkalmazott jogszabályoknak megfelelően gondoskodik a családi támogatás kifizetéséről, ezt az illetékes francia intézmény megtéríti.
(4) Az érintett tagállamok közötti kétoldalú kapcsolatokban e cikk végrehajtási szabályait a fenti tagállamok vagy a hatáskörrel rendelkező hatóságaik állapítják meg.
120. cikk
Kiegészítő végrehajtási megállapodások
(1) Két vagy több tagállam vagy a hatáskörrel rendelkező hatóságaik szükség esetén megállapodhatnak arról, hogy a rendelet igazgatási jellegű végrehajtási szabályait kiegészítik. E megállapodásokat a végrehajtási rendelet 5. melléklete sorolja fel.
(2) Az (1) bekezdésben említett megállapodásokhoz hasonló megállapodásokat, amelyek a végrehajtási rendelet hatálybalépését megelőző napon hatályosak, továbbra is alkalmazni kell, amennyiben azokat a végrehajtási rendelet 5. melléklete tartalmazza.
121. cikk
A mellékletek jellege és módosítása
(1) A végrehajtási rendelet mellékletei annak szerves részét képezik.
(2) E mellékletek az igazgatási bizottság véleményének birtokában az érintett tagállam vagy tagállamok, illetve a hatáskörrel rendelkező hatóságaik kérelmére, a Bizottság javaslata alapján tanácsi rendelettel módosíthatók.
(3) "(7) A rendelet alkalmazásában a német jogszabályok szerint a munkavállalók, munkanélküliek, nyugdíjasok és nyugdíjigénylők családtagjainak a szüléssel kapcsolatos kiadásokkal összefüggésben járó átalányösszeget természetbeni ellátásnak kell tekinteni."
122. cikk
A végrehajtási rendelet hatálybalépése
A végrehajtási rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő hetedik hónap első napján lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészben kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 1972. március 21-én.