A Bizottság 445/2002/EK rendelete
(2002. február 26.)
az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalapból (EMOGA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról szóló 1257/1999/EK tanácsi rendelet alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalapból (EMOGA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról, valamint egyes rendeletek módosításáról, illetve hatályon kívül helyezéséről szóló, 1999. május 17-i 1257/1999/EK tanácsi rendeletre [1] és különösen annak 34., 45. és 50. cikkére,
mivel:
(1) A legutóbb az 1763/2001/EK rendelettel [2] módosított, az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalapból (EMOGA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról szóló 1257/1999/EK tanácsi rendelet alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. július 23-i 1750/1999/EK bizottsági rendeletet [3] számos alkalommal lényegesen módosították. A programozás első két évének tapasztalatai továbbá azt mutatják, hogy további kérdéseket kell még tisztázni, különösen a programozási dokumentumok módosítására szolgáló eljárás és az indikatív átfogó pénzügyi táblázat tekintetében. Ezért az érthetőség és ésszerűsítés érdekében az 1750/1999/EK rendeletet át kell dolgozni.
(2) Az 1257/1999/EK rendelet egységes jogi keretet hozott létre a vidékfejlesztés EMOGA általi támogatására. Nevezetesen, annak II. címe határozza meg a támogatható intézkedéseket, ezek céljait és a támogathatóság feltételeit. A vidékfejlesztés támogatására a Közösség egészében ezt a jogi keretet kell alkalmazni.
(3) Ennek a keretrendszernek a kiegészítésére részletes szabályokat kell elfogadni, figyelembe véve az 1257/1999/EK rendelet 55. cikkének (1) bekezdése által hatályon kívül helyezett különböző tanácsi rendeletek értelmében alkalmazott eszközök használata során szerzett tapasztalatokat. Ezeknek a szabályoknak a szubszidiaritás és az arányosság elvét kell követniük, és ezért a kitűzött célok megvalósítása érdekében szükséges lépésekre kell korlátozódniuk.
(4) A támogathatósági feltételek szempontjából az 1257/1999/EK rendelet három alapvető feltételt állapít meg a mezőgazdasági és a feldolgozóüzemekbe történő beruházás támogatására, valamint a fiatal gazdálkodók támogatására vonatkozóan. Meg kell határozni az említett feltételek teljesítésének időpontját, beleértve beruházási támogatás esetén a mezőgazdasági üzem gazdasági életképességének az adott üzem jövőjére vonatkozó megfelelő értékelés alapján történő igazolására vonatkozó feltételeket. Az igen súlyos strukturális nehézségekkel küzdő vidéki térségekben lévő gazdaságok adott esetben meglehetősen nehezen tesznek eleget az említett követelményeknek. A kis beruházások esetében a tagállamok számára lehetővé kell tenni, hogy haladékot adjanak a mezőgazdasági üzemeknek a követelményeknek való megfelelésre.
(5) A mezőgazdasági és a feldolgozóüzemekbe való beruházás közösségi támogatásának feltétele, hogy az érintett termékek tekintetében meglegyenek a hagyományos értékesítési lehetőségek. Az ilyen értékesítési lehetőségek felmérésére részletes szabályokat kell elfogadni.
(6) A szakmai képzés támogatása nem terjedhet ki a hagyományos mezőgazdasági és erdészeti oktatásra.
(7) A korengedményes nyugdíjazás támogatásának feltételeire vonatkozóan meg kell oldani azokat a problémákat, amelyek abból adódnak, ha egy üzemet több átruházó vagy egy haszonbérlő ruház át valakire.
(8) A kedvezőtlen helyzetű térségekben a több termelő által közösen használt földterületre fizetendő kompenzációs támogatást minden egyes érintett termelőnek a használatra való jogosultságával arányos mértékben kell kifizetni.
(9) Az 1257/1999/EK rendelet 16. cikke úgy rendelkezik, hogy a termelők támogatásban részesülhetnek további költségeik és bevételkiesésük ellentételezésére, amennyiben olyan térségben gazdálkodnak, ahol a környezeti kikötések értelmében közösségi rendelkezéseken alapuló környezetvédelmi korlátozások vonatkoznak rájuk. A vizek mezőgazdasági eredetű nitrátszennyezéssel szembeni védelméről szóló, 1991. december 12-i 91/676/EGK tanácsi irányelv [4] célja, hogy csökkentse a vizek mezőgazdasági eredetű nitrátszennyezését, és megelőzze annak terjedését. A Szerződés 174. cikkének (2) bekezdésében szereplő, "a szennyező fizet" elvvel összhangban az említett irányelv által előírt korlátozások alkalmazásából származó költségekre és bevételkiesésekre nem adható kompenzáció, amit ezért ki kell zárni az 1257/1999/EK rendelet 16. cikkének hatóköréből.
(10) Ami az agrár-környezetvédelmi támogatást illeti, a gazdálkodók által a különböző agrár-környezetvédelmi kötelezettségvállalásokkal összefüggésben teljesítendő minimumkövetelményeknek az agrár-környezetvédelmi támogatás kiegyensúlyozott alkalmazását kell biztosítaniuk, amely figyelembe veszi annak céljait, és ily módon hozzájárul a fenntartható vidékfejlesztéshez.
(11) Rögzíteni kell a mezőgazdasági termékek feldolgozásának és forgalmazásának javítására irányuló beruházások kiválasztási kritériumait. A korábbi tapasztalatok szerint ezeknek a kiválasztási kritériumoknak az ágazati szabályok helyett szélesebben értelmezett elveken kell alapulniuk.
(12) A Közösség legkülső régióinak bizonyos feltételek mellett mentesülniük kell az 1257/1999/EK rendelet 28. cikke (1) bekezdésének második francia bekezdése alól, amely szerint nem adható támogatás a harmadik országokból származó termékek feldolgozására vagy forgalmazására irányuló beruházásokra.
(13) Az 1257/1999/EK rendelet 29. cikkének (3) bekezdése értelmében nem támogatható erdőket nagyobb részletességgel kell meghatározni.
(14) Meg kell állapítani a mezőgazdasági földterületek erdősítésének támogatására, valamint az erdők ökológiai stabilitásának fenntartását és javítását szolgáló tevékenységekhez kapcsolódó kifizetésekre vonatkozó részletes feltételeket.
(15) Az 1257/1999/EK rendelet 33. cikke alapján támogatás tárgyát képezik a mezőgazdasági tevékenységekre és azok szerkezetváltására vonatkozó egyéb intézkedések, valamint az egyéb vidékfejlesztési intézkedés által nem érintett vidékfejlesztési tevékenységekre vonatkozó intézkedések. Mivel az említett cikk hatálya az intézkedések széles körére kiterjedhet, elsősorban a tagállamokra kell bízni a programozásuk részét képező támogatás feltételeinek megállapítását.
(16) A több intézkedésre vonatkozó közös szabályokat úgy kell megállapítani, hogy azok biztosítsák különösen azt, hogy amennyiben az intézkedések ilyen feltételt tartalmaznak, a helyes gazdálkodási gyakorlat közös mércéjét alkalmazzák, továbbá garantálják a hosszú távú kötelezettségvállalásokhoz szükséges rugalmasságot azon események figyelembevételével, amelyek esetleg befolyásolhatják az említett kötelezettségvállalásokat, anélkül hogy veszélyeztetnék a különböző támogatási intézkedések hatékony végrehajtását.
(17) Egyértelmű különbséget kell tenni a vidékfejlesztési támogatás finanszírozása és a közös piacszervezés általi támogatások finanszírozása között. A tagállamok, egyedi igényeiknek megfelelően és átlátható eljárás szerint, vidékfejlesztési programjuk keretében javasolhatják kivételek megállapítását azon elv alkalmazása alól, hogy közös piacszervezés keretein belül működő támogatási rendszerek alá tartozó intézkedések tekintetében vidékfejlesztési támogatás nem adható.
(18) A vidékfejlesztési támogatást a kedvezményezettek részére teljes összegben kell kifizetni.
(19) Az 1685/2000/EK bizottsági rendelet [5] részletes szabályokat állapít meg az 1447/2001/EK rendelettel [6] módosított, a strukturális alapokra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról szóló, 1999. június 21-i 1260/1999/EK tanácsi rendelet [7] alkalmazásáról a strukturális alapok és így az EMOGA Orientációs Részlege által társfinanszírozott műveletek kapcsán felmerülő kiadások támogathatósága tekintetében. Az összhang érdekében az 1685/2000/EK rendeletnek az EMOGA Garanciarészlege által társfinanszírozott intézkedésekre is vonatkoznia kell, kivéve, ha az 1257/1999/EK rendelet, a közös agrárpolitika finanszírozásáról szóló, 1999. május 17-i 1258/1999/EK tanácsi rendelet [8] vagy ez a rendelet másként rendelkezik.
(20) A 2000/426/EK határozattal [9] módosított, a tagállamok részére a vidékfejlesztési intézkedésekre vonatkozóan a 2000-2006 közötti időszakra az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap Garanciarészlege által megítélt keretösszegek indikatív felosztásának rögzítéséről szóló, 1999. szeptember 8-i 1999/659/EK bizottsági határozat [10] meghatározza a tagállamok részére megítélt keretösszegek által fedezett kiadás típusát. Továbbá, a legutóbb a 2055/2001/EK rendelettel [11] módosított, az 1257/1999/EK tanácsi rendelet által előírt vidékfejlesztési támogatásra történő átállásra vonatkozó szabályok megállapításáról szóló, 1999. december 9-i 2603/1999/EK bizottsági rendelet [12] alapján, a 2000. január 1-jét megelőzően vállalt némely kötelezettségek kapcsán felmerült kifizetéseket - bizonyos feltételek mellett - be lehet építeni a 2000-2006 közötti időszakra vonatkozó vidékfejlesztési programozásba. Ezért meg kell határozni, hogy mi tartozik a Bizottság által jóváhagyott egységes programozási dokumentum keretében az egyes vidékfejlesztési tervekre vonatkozóan meghatározott közösségi támogatás teljes összegébe.
(21) Az 1244/2001/EK rendelettel [13] módosított, a közös agrárpolitika keretébe tartozó közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról szóló, 1999. május 17-i 1259/1999/EK tanácsi rendelet [14] 5. cikke kiköti, hogy a környezetvédelmi követelmények megszegése miatt kiszabott bírságok összege, illetve a módosításokból származó összegek bizonyos vidékfejlesztési intézkedésekhez kiegészítő közösségi támogatásként továbbra is a tagállamok rendelkezésére állnak. Pontosan meg kell határozni, hogy ilyen intézkedések esetében a Bizottsági jóváhagyása mire terjed ki.
(22) Részletes szabályokat kell megállapítani a vidékfejlesztési tervek bemutatására és felülvizsgálatára.
(23) A vidékfejlesztési tervek létrehozásának, valamint a Bizottság által történő vizsgálatának és jóváhagyásának megkönnyítése érdekében, különösen az 1257/1999/EK rendelet 43. cikkében meghatározott követelmények alapján ezeknek a terveknek a szerkezetére és tartalmára vonatkozóan közös szabályokat kell megállapítani.
(24) A vidékfejlesztési programozási dokumentumok módosításaira vonatkozó követelményeket úgy kell meghatározni, hogy azok lehetővé tegyék a Bizottság számára a gyors és hatékony vizsgálatot.
(25) Csak azokat a módosításokat kell alávetni az irányítóbizottsági eljárásnak, amelyek a vidékfejlesztési programozási dokumentumokra vonatkozó fontos változtatásokat tartalmaznak. Egyéb módosításokról a tagállamoknak kell dönteniük, és döntésüket közölniük kell a Bizottsággal.
(26) Az EMOGA Orientációs Részlege által támogatható intézkedések alkalmazási körét az 1257/1999/EK rendeletben megállapított körön túl ki kell terjeszteni annak érdekében, hogy az a közösségi kezdeményezésen alapuló vidékfejlesztési program végrehajtásához szükséges minden intézkedést magában foglaljon.
(27) Részletes szabályokat kell megállapítani az EMOGA Garanciarészlege által az 1257/1999/EK rendelet 35. cikkének (1) és (2) bekezdése alapján finanszírozott intézkedések pénzügyi tervezésére és a finanszírozásához történő hozzájárulásokra vonatkozóan.
(28) Ezzel összefüggésben a tagállamoknak rendszeresen be kell számolniuk a Bizottságnak a vidékfejlesztési intézkedések finanszírozásának helyzetéről.
(29) Lépéseket kell tenni annak biztosítására, hogy a vidékfejlesztési célra elkülönített összegeket hatékonyan használják fel, különösen annak előírásával, hogy a Bizottság a kifizető ügynökségek számára biztosítson egy kezdő előleget, és hogy a megítélt keretösszegeket az igényeknek megfelelően és a múltbeli teljesítmény alapján állapítsák meg. Szintén tanácsos lenne rendelkezni annak a lehetőségéről, hogy bizonyos kategóriákba tartozó kedvezményezettek - bizonyos feltételek mellett - előleget kapjanak a beruházási intézkedések végrehajtásának megkönnyítése érdekében.
(30) A költségvetési fegyelemre és különösen a tagállamok hiányos vagy hibás nyilatkozataira vonatkozó általános szabályokat az e rendeletben megállapított konkrét szabályok mellett kell alkalmazni.
(31) A vidékfejlesztési intézkedések részletes pénzügyi adminisztrációját az 1258/1999/EK rendelet végrehajtásáról szóló rendeletek alapján kell végezni.
(32) A felügyeletre és értékelésre vonatkozó eljárásokat és követelményeket az egyéb közösségi támogatási intézkedésekre alkalmazandó elvek, különösen az 1260/1999/EK rendeletben foglaltak alapján kell megállapítani.
(33) Az adminisztratív szabályoknak lehetővé kell tenniük a jobb adminisztrációt, felügyeletet és a vidékfejlesztési támogatás jobb ellenőrzését. Az egyszerűség érdekében, amikor csak lehet, a legutóbb a 495/2001/EK bizottsági rendelettel [15] módosított, egyes közösségi támogatási programokra vonatkozó integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer létrehozásáról szóló, 1992. november 27-i 3508/92/EGK tanácsi rendeletet [16], valamint a 2550/2001/EK rendelettel [17] módosított 2419/2001/EK bizottsági rendeletben [18] meghatározott, az említett rendelet alkalmazására vonatkozó részletes szabályokat kell alkalmazni.
(34) Mind közösségi, mind tagállami szinten rendelkezni kell a szankciórendszerről.
(35) Az Agrárstrukturális és Vidékfejlesztési Bizottság nem nyilvánított véleményt az elnöke által meghatározott határidőn belül,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
VIDÉKFEJLESZTÉSI INTÉZKEDÉSEK
1. SZAKASZ
Mezőgazdasági üzemekbe történő beruházás
1. cikk
(1) A beruházási támogatásnak az 1257/1999/EK rendelet 5. cikkében megállapított feltételeit a támogatás odaítéléséről szóló egyedi határozat meghozatalakor teljesíteni kell.
(2) Ha a beruházás célja a környezetvédelemre, a higiéniára és az állatok kíméletére vonatkozó, újonnan bevezetett minimum-előírásoknak való megfelelés, adható támogatás az új előírások teljesítése érdekében. Ebben az esetben bizonyos időtartam biztosítható az ezen előírásoknak való megfelelésre, amennyiben a megfelelés elérése során felmerülő konkrét problémák megoldásához ez szükséges, és összhangban van a vonatkozó konkrét jogszabályokkal.
(3) Az olyan vidéki térségekben elhelyezkedő mezőgazdasági üzemek esetében, amelyeknél a gazdaságok nagyon kis mérete által okozott strukturális nehézségek különösen megnehezítik az 1257/1999/EK rendelet 5. cikkében foglalt követelményeknek való megfelelést, a tagállamok támogatást nyújthatnak ezeknek a gazdaságoknak a 25000 eurónál kisebb összértékű olyan beruházások tekintetében, amelyek célja az, hogy - a támogatás odaítéléséről szóló határozat meghozatalától számított legfeljebb 3 éven belül - a gazdaság az említett követelményeknek megfeleljen.
Az első albekezdés rendelkezéseit - e cikk (2) bekezdésének sérelme nélkül - 2002. december 31-ig kell alkalmazni.
2. cikk
(1) Az 1257/1999/EK rendelet 6. cikkének alkalmazása céljából a hagyományos piaci értékesítési lehetőségek meglétét a megfelelő szinten a következők tekintetében kell felmérni:
a) az érintett termékek;
b) a beruházás típusa;
c) a meglévő és a tervezett kapacitás.
(2) Minden, a közös piaci szervezetek keretébe tartozó termelési korlátozást, illetve közösségi támogatásra vonatkozó felső határt figyelembe kell venni.
(3) Amennyiben egy közös piaci szervezet keretében a termelési korlátozás vagy a közösségi támogatásra vonatkozó felső határ egyéni gazdálkodók, üzemek vagy feldolgozóüzemek szintjén van érvényben, nem támogatható az olyan beruházás, amelynek révén a termelés az említett korlátokat, illetve felső határokat meghaladná.
3. cikk
(1) A fiatal gazdálkodók által megvalósított beruházások esetében a támogatható beruházás volumenének az 1257/1999/EK rendelet 7. cikke második bekezdésének második mondatában említett legmagasabb százalékarányait a tevékenység megkezdésétől számított öt évig lehet alkalmazni.
(2) E rendelet 4. cikkének (2) bekezdését szintén alkalmazni kell a fiatal gazdálkodók által a tevékenységük megkezdését követő öt éven belül megvalósított beruházásokra.
2. SZAKASZ
Fiatal gazdálkodók tevékenységének megkezdése
4. cikk
(1) A fiatal gazdálkodók tevékenységének megkezdésére nyújtandó támogatásra vonatkozóan az 1257/1999/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésében megállapított feltételeknek a támogatás odaítéléséről szóló egyedi határozat meghozatalakor teljesülniük kell. Azoknak a gazdálkodóknak, akik az e rendelet 5. cikkének (3) bekezdésében leírt feltételek mellett kezdik meg tevékenységüket, és legkésőbb 2001. december 31-ig nyújtanak be támogatás iránti kérelmet, a tevékenység megkezdésének időpontjában eleget kell tenniük az 1257/1999/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének első francia bekezdésében megállapított életkor-követelménynek.
(2) A szakismeretek és a szakmai alkalmasság, a gazdasági életképesség, valamint a környezetvédelemre, a higiéniára és az állatok kíméletére vonatkozó minimum-előírások tekintetében azonban a gazdálkodási tevékenység megkezdésétől számított legfeljebb hároméves időtartam biztosítható ezeknek a feltételeknek a teljesítésére, amennyiben a fiatal gazdálkodónak adaptációs időszakra van szüksége tevékenysége megkezdésének megkönnyítéséhez vagy mezőgazdasági üzeme strukturális alkalmazkodásához.
5. cikk
(1) Az 1257/1999/EK rendelet 8. cikke szerinti támogatás odaítéléséről szóló egyedi határozatot a tagállamokban hatályban lévő rendelkezések által meghatározott tevékenységkezdés után legfeljebb 12 hónappal kell meghozni.
(2) Ha a gazdálkodási tevékenységét 2002. január 1-je előtt megkezdő, fiatal gazdálkodó a Bizottság által jóváhagyott programozási dokumentum rendelkezései szerint a tevékenysége megkezdését követően több mint 12 hónapig részesülhetne támogatásban, a tagállam legkésőbb 2002. december 31-ig hozhat egyedi határozatot a támogatás odaítéléséről.
(3) Ha a fiatal gazdálkodó 1999-ben, 2000-ben vagy 2001-ben kezdte meg tevékenységét, és költségvetési vagy adminisztratív okok miatt még nem részesült támogatásban, a tagállam legkésőbb 2001. december 31-ig vagy a tevékenység megkezdésétől számított 12 hónapon belül hozhat egyedi határozatot a támogatás odaítéléséről.
3. SZAKASZ
Képzés
6. cikk
A szakmai képzés támogatása nem terjed ki a közép- vagy felsőfokú mezőgazdasági és erdészeti képzés hagyományos programjainak, illetve rendszereinek részét képező oktató, illetve gyakorlati képzést nyújtó tanfolyamokra.
4. SZAKASZ
Korengedményes nyugdíjazás
7. cikk
Amennyiben a gazdaságot több átruházó ruházza át, a támogatás összértéke nem lehet több az egy átruházónak nyújtott összegnél.
8. cikk
Az átruházó által az 1257/1999/EK rendelet 11. cikke (1) bekezdésének első francia bekezdésével összhangban tovább folytatott, nem kereskedelmi jellegű gazdálkodási tevékenység nem támogatható a közös agrárpolitika keretében.
9. cikk
A haszonbérlő átruházhatja a felszabaduló földterületet a tulajdonosra, feltéve, hogy a haszonbérlet megszűnt, és az átvevőre vonatkozóan az 1257/1999/EK rendelet 11. cikkének (2) bekezdésében megállapított követelmények teljesülnek.
10. cikk
A felszabaduló földre vonatkozóan tagosítási művelet vagy egyszerű parcellacsere végezhető.
Ilyen esetben a felszabaduló földre alkalmazandó feltételeket kell alkalmazni a felszabaduló földdel agronómiailag egyenértékű területekre is.
A tagállamok rendelkezhetnek arról, hogy a felszabaduló földet olyan testület vegye át, amely vállalja, hogy egy későbbi időpontban kiutalja azt egy olyan átvevőnek, aki eleget tesz a korengedményes nyugdíjazás feltételeinek.
5. SZAKASZ
Kedvezőtlen helyzetű, illetve környezetvédelmi korlátozások által érintett térségek
11. cikk
A több gazdálkodó által legeltetés céljából közösen használt földterületekre fizetendő kompenzációs támogatás az egyes érintett gazdálkodóknak a földterület általuk történő használatával vagy használati jogukkal arányban adható.
12. cikk
Az 1257/1999/EK rendelet 16. cikkében előírt támogatás nem ellentételezheti a 91/676/EGK irányelv alapján fennálló korlátozások végrehajtásából eredő költségeket és bevételkiesést.
6. SZAKASZ
Agrár-környezetvédelem
13. cikk
Az állattenyésztés külterjessé tételére, illetve az eltérő módon folytatott állattenyésztésre vonatkozó kötelezettségvállalásnak legalább a következő feltételeket kell kielégítenie:
a) továbbra is folyik legelőgazdálkodás;
b) az állatállományt úgy osztják el a mezőgazdasági üzem területén, hogy fenntartsák a teljes legelőterületet, és ezáltal elkerüljék mind a túllegeltetést, mind a kihasználatlanságot;
c) a mezőgazdasági üzem területén tartott összes legelő állat figyelembevételével, illetve a tápanyag-kimosódás korlátozására tett kötelezettségvállalás esetén a mezőgazdasági üzem területén tartott összes, a kérdéses kötelezettségvállalás által érintett állat figyelembevételével határozzák meg az élőállat-sűrűséget.
14. cikk
(1) A támogatás a következő kötelezettségvállalásokra vonatkozhat:
a) olyan, az adott térségben honos helyi fajtából származó állatok tenyésztése, amelyeket a tenyésztésből történő kivonás veszélye fenyeget;
b) olyan, a helyi és a regionális körülményekhez természetes módon alkalmazkodott növénygenetikai források megőrzése, amelyeket a génerózió veszélye fenyeget.
(2) A helyi fajtáknak és a növénygenetikai forrásoknak szerepet kell játszaniuk azon térség környezetének fenntartásában, amelyre az (1) bekezdés szerinti intézkedés vonatkozik.
A támogatható mezőgazdasági haszonállatfajokat, valamint a helyi fajták tenyésztésből történő kivonására vonatkozó küszöbértékek meghatározására szolgáló ismérveket az e rendelet I. mellékletében szereplő táblázat tartalmazza.
15. cikk
Az 1257/1999/EK rendelet 24. cikke (1) bekezdése második albekezdésének alkalmazásában a tőkeberuházásokat jövedelmet nem termelőnek kell tekinteni abban az esetben, ha általánosságban nem vezetnek a mezőgazdasági üzem értékének, illetve jövedelmezőségének jelentős nettó növekedéséhez.
16. cikk
Az 1257/1999/EK rendelet 23. cikkének (1) bekezdésében említett, minimálisan ötéves időszakon túli agrár-környezetvédelmi kötelezettségvállalásokra nem határozható meg hosszabb időtartam, mint amennyi a környezeti hatásuk eléréséhez ésszerűen szükséges. Általában az időtartamuk legfeljebb 10 év, kivéve azokat a meghatározott kötelezettségvállalásokat, amelyeknél hosszabb időtartam bizonyul elengedhetetlennek.
17. cikk
A különböző agrár-környezetvédelmi kötelezettségvállalások egymással kombinálhatók, feltéve, hogy kiegészítik egymást, és összeegyeztethetőek egymással.
Az agrárkörnyezeti intézkedések ily módon történő kombinációja esetében a támogatás mértékénél figyelembe kell venni az elmaradt bevételt és a kombinációból származó további konkrét költségeket.
18. cikk
(1) Az adott kötelezettségvállalásokból származó bevételkiesés és többletköltségek kiszámításánál a kiindulópont az abban a térségben jellemző helyes gazdálkodási gyakorlat, ahol az intézkedést alkalmazzák.
Ha az agronómiai vagy környezeti körülmények indokolják, figyelembe lehet venni a földterület termelésből való kivonásának, illetve bizonyos gazdálkodási gyakorlat megszűnésének a gazdasági következményeit.
(2) A kifizetéseket nem lehet termelési egységenként teljesíteni, kivéve a tenyésztésből történő kivonással fenyegetett mezőgazdasági haszonállatok tartására nyújtott támogatást, amelyet teljesíteni lehet élőállatállomány-egyedenként vagy tartott állatonként. Ha a kötelezettségvállalásokat általában nem területi, hanem más egységben fejezik ki, a tagállamok a kifizetések kiszámításánál ezeket az egységeket alkalmazhatják.
(3) A (2) bekezdésben említett egyedi esetekben a tagállamok biztosítják, hogy teljesüljön az 1257/1999/EK rendelet mellékletében meghatározott, közösségi támogatás által támogatható évenkénti maximális összegekre vonatkozó feltétel.
E célból a tagállamok:
a) megállapíthatnak egy határt a mezőgazdasági üzem agrár-környezetvédelmi kötelezettségvállalások által érintett hektáronkénti egységeinek számára vonatkozóan; vagy
b) minden részt vevő mezőgazdasági üzemre vonatkozóan meghatározhatják a teljes maximális összeget, és biztosíthatják, hogy a kifizetések minden mezőgazdasági üzem esetében megfeleljenek ennek a felső határnak.
(4) A kifizetések csak akkor alapulhatnak a trágyák, növényvédő szerek vagy egyéb eszközök használatának korlátozásán, ha ezek a korlátozások technikailag és gazdaságilag mérhetőek.
19. cikk
A tagállamok - objektív ismérvek alapján - meghatározzák, fennáll-e az 1257/1999/EK rendelet 24. cikke (1) bekezdésének harmadik francia bekezdése szerinti pénzügyi ösztönző nyújtásának szükségessége.
Az ösztönzők nem haladhatják meg az adott kötelezettségvállalásból származó bevételkiesés és többletköltségek 20 %-át, kivéve az olyan egyedi kötelezettségvállalások esetét, amelyeknél az intézkedés hatékony végrehajtásához a magasabb százalékos arány elengedhetetlennek minősül.
20. cikk
Annak a gazdálkodónak, aki a mezőgazdasági üzeme egy részére vonatkozóan agrár-környezetvédelmi kötelezettséget vállal, az egész mezőgazdasági üzem tekintetében legalább a helyes gazdálkodási gyakorlatot kell követnie.
21. cikk
(1) A tagállamok engedélyezhetik egy adott kötelezettségvállalásnak teljesítése közben egy másikra való átalakítását, feltéve, hogy:
a) az ilyen átalakítás vitathatatlanul hasznos a környezet számára;
b) a már meglévő kötelezettségvállalás számottevő megerősítését jelenti; és
c) a jóváhagyott program tartalmazza az érintett kötelezettségvállalásokat.
Az agrár-környezetvédelmi kötelezettségvállalás az e bekezdés első albekezdésének a) és b) pontjában meghatározott feltételek mellett átalakítható az 1257/1999/EK rendelet 31. cikke szerinti, mezőgazdasági terület erdősítésére vonatkozó kötelezettségvállalássá. Az agrár-környezetvédelmi kötelezettségvállalás visszatérítés nélkül szűnik meg.
(2) A tagállamok engedélyezhetik az agrár-környezetvédelmi kötelezettségvállalásoknak a teljesítésük időszaka alatt történő kiigazítását, feltéve, hogy a jóváhagyott program az adott kiigazítást lehetővé teszi, és a kiigazítás a kötelezettségvállalás célkitűzéseire tekintettel kellően indokolt.
7. SZAKASZ
A mezőgazdasági termékek feldolgozásának és forgalmazásának javítása
22. cikk
Támogatható kiadások lehetnek a következők:
a) ingatlanok építése és vétele, kivéve a földvásárlást;
b) új gépek és berendezések, ideértve a számítástechnikai szoftvereket;
c) általános költségek, mint például az építészeknek, a mérnököknek, a tanácsadóknak fizetendő díjak, megvalósíthatósági tanulmányok, licencek és szabadalmak megszerzésének költségei.
Az első albekezdés c) pontjában említett költségek kiegészítik az a) és b) pontban említett költségeket, és azok 12 %-a erejéig támogatható kiadásnak minősülnek.
23. cikk
(1) Az 1257/1999/EK rendelet 26. cikke (3) bekezdésének alkalmazása céljából a hagyományos értékesítési lehetőségek meglétét a megfelelő szinten a következők tekintetében kell felmérni:
a) az érintett termékek;
b) a beruházás típusa;
c) a meglévő és a tervezett kapacitás.
(2) Minden, a közös piaci szervezetek keretébe tartozó termelési korlátozást, illetve közösségi támogatásra vonatkozó felső határt figyelembe kell venni.
24. cikk
A legkülső régiókban támogatás adható a harmadik országokból származó termékek feldolgozására, illetve forgalmazására, feltéve, hogy a feldolgozott termékeket az adott régió piacára szánják.
Az első albekezdésben megállapított feltételnek való megfelelés céljából a támogatást a regionális igényeknek megfelelő feldolgozókapacitásra kell korlátozni, feltéve, hogy ez a feldolgozókapacitás nem haladja meg az említett igényeket.
8. SZAKASZ
Erdőgazdálkodás
25. cikk
Az erdőgazdálkodási támogatás köréből az 1257/1999/EK rendelet 29. cikkének (3) bekezdése alapján kizárt erdők a következők:
a) az állam vagy egy régió, vagy egy állami tulajdonú vállalkozás tulajdonában lévő erdő, illetve egyéb erdős terület;
b) királyi tulajdonú erdő és egyéb erdős terület;
c) olyan jogi személy tulajdonában lévő erdő, amely tőkéjének legalább 50 %-a az a), illetve a b) pontban említett intézmények valamelyikének tulajdonában van.
26. cikk
Az erdősítési támogatás által az 1257/1999/EK rendelet 31. cikke alapján támogatható mezőgazdasági földterületet a tagállam határozza meg, és az különösen olyan szántóföldet, legelőt, állandó legelőt és évelő növények termesztésére használt területet foglal magában, amelyen rendszeres gazdálkodás folyik.
27. cikk
(1) Az 1257/1999/EK rendelet 31. cikke (1) bekezdése második albekezdésének második francia bekezdése alkalmazásában "gazdálkodó" az a személy, aki - a tagállamok által meghatározandó részletes ismérvek szerint - munkaidejének jelentős részét mezőgazdasági tevékenységre fordítja, és jövedelmének jelentős részét ebből szerzi.
(2) Az 1257/1999/EK rendelet 31. cikke (3) bekezdésének második albekezdése alkalmazásában a "gyors növésű, rövid távon művelt fajok" olyan fajokat jelentenek, amelyeknek rotációs ideje, vagyis az egy adott parcellán két vágás között eltelt idő kevesebb, mint 15 év.
28. cikk
(1) Az 1257/1999/EK rendelet 32. cikkében foglalt támogatás nem adható olyan térségek részére, amelyek az említett rendelet 31. cikke alapján részesültek támogatásban.
(2) A tűzvédelmi pásztáknak az 1257/1999/EK rendelet 32. cikke (1) bekezdésének második francia bekezdése szerint mezőgazdasági intézkedésekkel történő karbantartására nem lehet kifizetést megítélni olyan térség részére, amely agrár-környezetvédelmi támogatásban részesül.
Ezeknek a kifizetéseknek összhangban kell lenniük a közös piaci szervezetek keretében a termelésre vonatkozó minden korlátozással, illetve a közös piaci szervezetek keretében nyújtott közösségi támogatás minden felső határával, és a kifizetéseknél figyelembe kell venni az említett közös piaci szervezetek keretein belül történő kifizetéseket.
9. SZAKASZ
Több intézkedésre vonatkozó közös szabályok
29. cikk
Az 1257/1999/EK rendelet 14. cikke (2) bekezdése harmadik francia bekezdésének és a 23. cikke (2) bekezdése első albekezdésének alkalmazásában a "helyes gazdálkodási gyakorlat" olyan gazdálkodást jelent, amely az érintett régióban gazdálkodóktól általában elvárható.
A tagállamok vidékfejlesztési terveikben ellenőrizhető előírásokat állapítanak meg. Ezen előírások legalább az általánosan kötelező környezetvédelmi követelmények teljesítésére kiterjednek.
30. cikk
Ha egy adott támogatás feltételét képező kötelezettségvállalás teljesítésének időtartama alatt egy kedvezményezett egy mezőgazdasági üzem egészét vagy egy részét átruházza egy másik személyre, a kedvezményezett az időszak hátralévő részére átveheti a kötelezettségvállalást. Amennyiben a kötelezettségvállalás átvétele nem történik meg, a kedvezményezettnek vissza kell térítenie az odaítélt támogatást.
A tagállamok dönthetnek úgy, hogy nem követelik meg ezt a visszatérítést, amennyiben a kedvezményezett, aki már teljesítette a kötelezettségvállalás jelentős részét, végleg beszünteti mezőgazdasági tevékenységét, és a kötelezettségvállalásnak utód általi átvétele nem valósítható meg.
A mezőgazdasági üzem állapotában bekövetkezett kisebb változás esetén a tagállamok meghatározott intézkedéseket hozhatnak annak biztosítására, hogy az első albekezdés alkalmazása a már folyamatban lévő kötelezettségvállalásban ne vezessen elégtelen eredményekhez.
31. cikk
(1) Ha egy adott támogatás feltételét képező kötelezettségvállalás teljesítésének időtartama alatt a kedvezményezett megnöveli a mezőgazdasági üzem területét, a tagállamok rendelkezhetnek arról, hogy a (2) bekezdésnek megfelelően a kötelezettségvállalást az időtartamának hátralévő részében a hozzáadott területre is kiterjesszék, illetve, hogy a (3) bekezdésnek megfelelően az eredeti kötelezettségvállalás helyébe új lépjen.
Akkor is lehet rendelkezni a kötelezettségvállalás ilyen jellegű cseréjéről, ha a kötelezettségvállalás által érintett terület kiterjesztése a mezőgazdasági üzemen belül történik.
(2) Az (1) bekezdésben említett kiterjesztést csak a következő feltételek mellett lehet engedélyezni:
a) az érintett intézkedés szempontjából kétségtelenül hasznos;
b) a kötelezettségvállalás jellege, a hátralévő időszak hossza és a hozzáadott terület mérete alapján kellően indokolt;
c) nem veszélyezteti a támogatás feltételeinek való megfelelés ellenőrzésének hatékonyságát.
A b) pontban említett hozzáadott terület méretének jóval kisebbnek kell lennie az eredeti terület méreténél, illetve mérete nem haladhatja meg a két hektárt.
(3) Az (1) bekezdésben említett új kötelezettségvállalás az érintett terület egészére vonatkozik, és legalább olyan szigorú feltételek mellett, mint az eredeti kötelezettségvállalás.
32. cikk
Ha a kedvezményezett már nem tud eleget tenni az adott kötelezettségvállalásoknak, mert a mezőgazdasági üzemet tagosítják, vagy más hasonló állami tagosítási intézkedések vonatkoznak rá, a tagállamok megteszik azokat a lépéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy a kötelezettségvállalásokat a mezőgazdasági üzem új helyzetéhez igazítsák. Amennyiben ez a kiigazítás nem valósítható meg, a kötelezettségvállalás megszűnik, és nem követelhető visszatérítés arra az időszakra vonatkozóan, amíg a kötelezettségvállalás hatályban volt.
33. cikk
(1) Az egyedi esetekben figyelembe veendő tényleges körülmények sérelme nélkül, a tagállamok különösen a következő vis maior eseteket ismerhetik el:
a) a gazdálkodó halála;
b) a gazdálkodó hosszú távú munkaképtelensége;
c) a mezőgazdasági üzem nagy részének kisajátítása, amennyiben ez a kötelezettségvállalás időpontjában nem volt előrelátható;
d) a mezőgazdasági üzem megművelt földterületét nagymértékben sújtó, súlyos természeti csapás;
e) a mezőgazdasági üzem részét képező, állattartásra szolgáló építmények véletlen megsemmisülése;
f) a gazdálkodó állatállományának egy részét vagy teljes egészét sújtó járványos megbetegedés.
A tagállamok értesítik a Bizottságot azokról a kategóriákról, amelyeket vis maior eseményként elismernek.
(2) A vis maior eseteiről írásban kell értesíteni a hatáskörrel rendelkező hatóságot, csatolva az adott hatóság számára kielégítő, megfelelő bizonyítékokat; az értesítést attól a naptól számított 10 munkanapon belül kell megtenni, amikor a gazdálkodónak erre lehetősége nyílik.
II. FEJEZET
ÁLTALÁNOS SZABÁLYOK, ADMINISZTRATÍV ÉS PÉNZÜGYI RENDELKEZÉSEK
1. SZAKASZ
Általános szabályok
34. cikk
Az 1257/1999/EK rendelet 37. cikke (3) bekezdése második albekezdésének alkalmazása céljából e rendelet 35., 36. és 37. cikkét kell alkalmazni.
35. cikk
(1) A közös piaci szervezetek keretein belül végrehajtott, a mezőgazdasági minőségi és az egészségügyi intézkedések keretében, valamint az agrárkörnyezeti támogatástól eltérő vidékfejlesztési intézkedések keretében végrehajtott környezetvédelmi intézkedések nem zárják ki az ugyanarra a termelési tevékenységre vonatkozó agrár-környezetvédelmi támogatást, feltéve, hogy az ilyen jellegű támogatás kiegészítő jellegű, és összhangban van az említett intézkedésekkel.
(2) Az (1) bekezdésben említett kombináció esetében a következő rendelkezéseket kell alkalmazni:
a) az 1251/1999/EK tanácsi rendelet [19] 6. cikke alapján pihentetett földterületre vonatkozó agrár-környezetvédelmi intézkedések csak akkor támogathatók, ha a kötelezettségvállalások túlmutatnak az említett rendelet 6. cikkének (2) bekezdésében említett megfelelő környezetvédelmi intézkedéseken;
b) a külterjes tartás húsmarhaágazatban történő alkalmazása esetében a támogatás odaítélésénél figyelembe kell venni a külterjessé tételhez kapcsolódóan az 1254/1999/EK tanácsi rendelet [20] 13. cikke alapján teljesített kifizetést;
c) a kedvezőtlen helyzetű, illetve a környezetvédelmi korlátozások által érintett térségek támogatása esetében az agrár-környezetvédelmi kötelezettségvállalásoknál figyelembe kell venni az érintett térségek részére adható támogatás tekintetében megállapított feltételeket.
(3) Az (1) és a (2) bekezdés alkalmazása céljából a támogatás mértékénél figyelembe kell venni a kombinációból származó bevételkiesést és konkrét többletköltségeket.
36. cikk
Egyazon kötelezettségvállalásra vonatkozóan semmilyen körülmények között nem adható egyidejűleg agrár-környezetvédelmi és egyéb közösségi támogatás.
37. cikk
A tagállamok az 1257/1999/EK rendelet 37. cikke (3) bekezdése második albekezdésének első francia bekezdése szerinti kivételekre vidékfejlesztési terveikben vagy az 1260/1999/EK rendelet 18. cikkének (1) és (2) bekezdésében, valamint 19. cikkének (1), (2) és (3) bekezdésében előírt, 1. és 2. célkitűzés keretében benyújtott programozási dokumentumokban tesznek javaslatot.
38. cikk
A vidékfejlesztési intézkedések keretében a kifizetéseket a kedvezményezettek részére teljes összegben kell teljesíteni.
39. cikk
Az 1257/1999/EK rendelet 40. cikkének (2) és (3) bekezdésében említett programozás keretében tett intézkedésekre az 1685/2000/EK rendeletet kell alkalmazni, kivéve, ha az 1257/1999/EK rendelet, az 1258/1999/EK rendelet és ez a rendelet másként rendelkezik.
2. SZAKASZ
Programozás
40. cikk
Az 1257/1999/EK rendelet III. címének II. fejezete szerinti vidékfejlesztési terveket e rendelet II. mellékletének megfelelően kell benyújtani.
41. cikk
(1) A programozási dokumentumoknak az 1257/1999/EK rendelet 44. cikke (2) bekezdésében említett jóváhagyásakor meg kell határozni a közösségi támogatás teljes összegét.
Az említett összeg a következőket foglalja magában:
a) az új vidékfejlesztési programozás keretében szereplő intézkedésekre fordított kiadások, ideértve az 1257/1999/EK rendelet 49. cikkének (2) bekezdése szerinti értékelés költségeit;
b) a 2078/92/EGK [21], a 2079/92/EGK [22] és a 2080/92/EGK [23] tanácsi rendelet hatálya alá tartozó korábbi kísérő intézkedések kapcsán felmerült kiadások, csakúgy, mint a fent említett rendeletek által hatályon kívül helyezett korábbi rendeletek hatálya alá tartozó intézkedések kapcsán felmerült kiadások;
c) a 2603/1999/EK rendelet 4. cikke alapján tett intézkedések kapcsán felmerült kiadások.
(2) Az (1) bekezdés rendelkezéseiben foglaltak mellett a jóváhagyás vonatkozik azoknak az összegeknek az elosztására és felhasználására is, amelyek a tagállamok számára az 1259/1999/EK rendelet 5. cikke szerinti kiegészítő közösségi támogatásként rendelkezésre állnak.
Mindazonáltal ezek az összegek nem tartoznak bele a közösségi támogatásnak az (1) bekezdésben említett teljes összegébe.
(3) A jóváhagyás csak akkor vonatkozhat a vidékfejlesztési intézkedések kiegészítő finanszírozására szánt állami támogatásra, ha az állami támogatást a II. melléklet 16. pontjával összhangban határozták meg.
42. cikk
A tagállamok nyilvánosságra hozzák a vidékfejlesztési programozási dokumentumokat.
43. cikk
Ha a vidékfejlesztési intézkedéseket általános keretrendelkezések formájában nyújtják be, a vidékfejlesztési terveknek megfelelő hivatkozást kell tartalmazniuk az ilyen rendelkezésekre.
Az első bekezdésben említett esetben a 40., a 41. és a 42. cikket szintén alkalmazni kell.
44. cikk
(1) A vidékfejlesztési programozási dokumentumok és az EMOGA Garanciarészlege által finanszírozott vidékfejlesztési intézkedések tekintetében a 2. célkitűzés alá tartozó egységes programozási dokumentumok módosításait megfelelően meg kell indokolni, különösen a következő információk megadása révén:
a) a programozási dokumentum kiigazításának indokai és a kiigazítást indokoló esetleges végrehajtási problémák;
b) a módosítás várható hatásai;
c) a kötelezettségvállalások finanszírozására és ellenőrzésére vonatkozó következmények.
(2) Az 1260/1999/EK rendelet 50. cikkének (2) bekezdésében, illetőleg 48. cikkének (3) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően a Bizottság jóváhagyja a vidékfejlesztési programozási dokumentumok és az EMOGA Garanciarészlege által finanszírozott vidékfejlesztési intézkedések tekintetében a 2. célkitűzés alá tartozó egységes programozási dokumentumok módosítását, amennyiben az a következőket érinti:
a) prioritások;
b) a támogatási intézkedések II. mellékletben feltüntetett főbb tulajdonságainak, többek között a közösségi hozzájárulás arányának megváltoztatása;
c) a közösségi támogatás teljes összege;
d) bármely intézkedés pénzügyi keretének az érintett intézkedésre a teljes programozási időszak folyamán rendelkezésre álló összeg több mint 10 %-ával történő módosítása, a Bizottság által jóváhagyott vidékfejlesztési programozási dokumentum alapján számítva;
e) bármely intézkedés állami támogatás révén történő kiegészítő finanszírozásának az érintett intézkedésre a teljes programozási időszak folyamán rendelkezésre álló összeg több mint 10 %-ával történő módosítása, a Bizottság által jóváhagyott vidékfejlesztési programozási dokumentum alapján számítva.
A d) és az e) pont nem alkalmazható olyan intézkedésekre, amelyek keretösszege a teljes programozási időszakra a programra vonatkozóan nyújtott összeg kevesebb mint 5 %-át teszi ki.
(3) A módosításokat a Bizottság részére programonként évente legfeljebb egyszer, egyszeri javaslat formájában kell benyújtani.
(4) Azokat a pénzügyi jellegű módosításokat, amelyekre nem vonatkozik a (2) bekezdés d) és e) pontja, megfelelő időben kell tájékoztatásul közölni a Bizottsággal.
(5) A (2) és a (4) bekezdés alá nem tartozó módosításokat hatálybalépésük előtt legalább két hónappal kell közölni a Bizottsággal.
45. cikk
A közösségi jogszabályok későbbi módosítása esetében a vidékfejlesztési programozási dokumentumokat és a 2. célkitűzés alá tartozó egységes programozási dokumentumokat a közösségi jogszabály-módosításhoz igazodva felül kell vizsgálni.
A 44. cikk (3) bekezdése az ilyen felülvizsgálatra nem alkalmazható.
Ha a vidékfejlesztési programozási dokumentum vagy a 2. célkitűzés alá tartozó egységes programozási dokumentum módosítása a dokumentumnak az új közösségi jogszabályhoz történő igazítására korlátozódik, az ilyen módosítást tájékoztatásul meg kell küldeni a Bizottságnak.
3. SZAKASZ
Kiegészítő intézkedések és közösségi kezdeményezések
46. cikk
Az EMOGA Orientációs Részlegétől származó támogatás alkalmazási köre a vidékfejlesztésre irányuló közösségi kezdeményezés intézkedései tekintetében az egész Közösségre kiterjed,finanszírozása pedig kiterjed az 1783/1999/EK [24] és az 1784/1999/EK [25] európai parlamenti és tanácsi rendelet szerint támogatható intézkedésekre.
4. SZAKASZ
Pénzügyi rendelkezések
47. cikk
(1) Minden évben legkésőbb szeptember 30-ig a tagállamok minden vidékfejlesztési programozási dokumentumra és az EMOGA Garanciarészlege által finanszírozott vidékfejlesztési intézkedések tekintetében minden, a 2. célkitűzés szerinti egységes programozási dokumentumra vonatkozóan a következő információkat továbbítják a Bizottságnak:
a) a folyó pénzügyi évben felmerült, illetve a folyó pénzügyi év végéig kifizetendő, a 41. cikk (1) bekezdésében meghatározott, közösségi támogatás alá tartozó kiadásokra vonatkozó nyilatkozat; valamint
b) az érintett programozási időszak végéig a következő pénzügyi évek ilyen jellegű kiadásaira vonatkozó felülvizsgált előrejelzések, az egyes tagállamok részére megállapított keretösszeggel összhangban.
Ezt az információt a Bizottság által rendelkezésre bocsátott számítógépes modellt alkalmazva, táblázat formájában kell megküldeni.
(2) A költségvetési fegyelem általános szabályainak sérelme nélkül, amennyiben a tagállamok által az (1) bekezdés alapján a Bizottságnak megküldendő információ hiányos, vagy nem tartották be a határidőt, a Bizottság átmenetileg és átalányalapon a mezőgazdasági kiadások könyvelésekor csökkenti az előlegek mértékét.
48. cikk
(1) Arra a hónapra vonatkozóan, amelynek folyamán a vidékfejlesztési programozási dokumentum jóváhagyásáról vagy az EMOGA Garanciarészlege által finanszírozott vidékfejlesztési intézkedések tekintetében a 2. célkitűzés alá tartozó egységes programozási dokumentum jóváhagyásáról szóló határozat elfogadására sor kerül, a kifizető ügynökségek kiadásként könyvelhetnek el egy, a 41. cikk (1) bekezdésében említett kiadásokat fedező, az EMOGA-nak a programozási dokumentumban előírt átlagos éves hozzájárulásának 12,5 %-át meg nem haladó előleget.
Ez az előleg működő tőkének tekintendő, amelynek behajtására elvben csak az egyes programozási dokumentumok szerinti programozási időszak végén kerülhet sor, vagy pedig akkor, ha az EMOGA által kifizetett kiadások teljes összegének az előleggel megnövelt összege megegyezik a programozási dokumentumban előírt EMOGA-hozzájárulás teljes összegével.
(2) Az (1) bekezdés szerinti előleg könyvelésekor azok a tagállamok, amelyeknek az említett bejegyzés időpontjában nem euró a pénznemük, azt az átváltási árfolyamot alkalmazzák, amely az előlegnek a kifizető ügynökségek általi könyvelése hónapját megelőző hónap utolsó előtti bizottsági munkanapján érvényes.
49. cikk
(1) Minden tagállam esetében az adott pénzügyi évre vonatkozóan igazolt kiadások a Bizottsággal a 47. cikk (1) bekezdése első albekezdésének b) pontja alapján közölt azon összegek felső határáig finanszírozhatók, amelyeket az érintett pénzügyi év költségvetésében szereplő előirányzatok fedeznek.
(2) Ha a 47. cikk (1) bekezdése első albekezdésének b) pontja alapján közölt előrejelzések teljes összege meghaladja az adott pénzügyi év költségvetésében szereplő előirányzatok teljes összegét, az egyes tagállamok számára finanszírozható kiadások maximális összegét a megfelelő éves keretösszeg kiszámításához használt, az 1999/659/EK határozatban meghatározott képlet alkalmazásával kell korlátozni.
Amennyiben e csökkentés után marad felhasználható előirányzat annak következtében, hogy egyes tagállamok az éves keretösszegüket el nem érő előrejelzést készítettek, a többletet a tagállamok éves keretösszegei arányában kell elosztani, biztosítva azt, hogy egyik tagállam esetében se kerüljön sor az első albekezdésben említett előrejelzés szerinti összeg túllépésére. A Bizottság az ily módon kiigazított előrejelzésekről az érintett pénzügyi év költségvetésének elfogadását követő hónap folyamán értesíti a tagállamokat.
(3) Ha egy tagállam számára egy adott pénzügyi évben ténylegesen felmerült kiadások meghaladják a 47. cikk (1) bekezdése első albekezdésének b) pontja alapján közölt összegeket vagy az e cikk (2) bekezdésének alkalmazásából származó összegeket, a folyó pénzügyi évben keletkezett kiadások túlfutó összegét arányosan kell figyelembe venni, a felmerült kiadásoknak a többi tagállam részére történő visszatérítését követően megmaradó előirányzatok erejéig.
(4) Ha egy tagállam számára egy adott pénzügyi évben ténylegesen felmerült kiadások az (1) bekezdésben említett összegek kevesebb mint 75 %-át teszik ki, a következő pénzügyi évre elismerendő kiadásokat annak a különbözetnek a harmadával kell csökkenteni, amely e küszöbérték - vagy a (2) bekezdés alkalmazásából származó összegek, amennyiben azok nem érik el ezt a küszöbértéket - és az érintett pénzügyi évben ténylegesen felmerült kiadások között fennáll.
Ezt a csökkentést nem lehet figyelembe venni a csökkentés szerinti pénzügyi évet követő pénzügyi év tényleges kiadásainak megállapításánál.
(5) A (4) bekezdést nem lehet alkalmazni a vidékfejlesztési programozási dokumentum alapján, illetve az EMOGA Garanciarészlege által finanszírozott vidékfejlesztési intézkedések tekintetében, a 2. célkitűzés alá tartozó egységes programozási dokumentum alapján a 2000. pénzügyi évben felmerült kiadásokról szóló első nyilatkozatra.
50. cikk
E rendelet 47., 48. és 49. cikkét nem lehet alkalmazni az 1259/1999/EK rendelet 5. cikke alapján felmerült kiadásokra.
51. cikk
A Közösség hozzájárul a tagállamokban az 1257/1999/EK rendelet 49. cikkének (2) bekezdésében említett értékelések finanszírozásához, ha azok alkalmazási körük révén és különösen az értékelés közös kérdéseire adott válaszaik, valamint minőségük révén ténylegesen hozzájárulnak a közösségi szintű értékeléshez.
A közösségi hozzájárulás nem haladhatja annak a felső határértéknek az 50 %-át, amely, a kellően indokolt esetek kivételével, a vidékfejlesztési program összköltségének 1 %-át teszi ki. Minden vidékfejlesztési program esetében a társfinanszírozásnak legalább 40 %-át az utólagos értékelésre kell fordítani.
52. cikk
(1) Az 1257/1999/EK rendelet II. címének I., VII., VIII. és IX. fejezetében foglalt beruházástámogatási intézkedések kedvezményezettjei kérhetik előleg fizetését az illetékes kifizető ügynökségtől, amennyiben ez a lehetőség a programozási dokumentumban szerepel. Ha a kedvezményezett közintézmény, ez az előleg csak települési önkormányzatoknak és azok társulásainak, valamint közjogi szerveknek adható.
(2) Az előleg összege nem haladhatja meg a beruházás teljes költségének 20 %-át, és kifizetésének feltétele egy, az előleg összegének 110 %-ára szóló bankgarancia beszerzése.
Az (1) bekezdésben említett közintézményi kedvezményezettek esetében azonban a kifizető ügynökség elfogadhat egy, az adott tagállamban alkalmazott rendelkezésekkel összhangban lévő, az első albekezdésben meghatározott százalékos aránynak megfelelő összeget fedező írásbeli garanciát a kedvezményezett hatóságától, feltéve, hogy a hatóság vállalja, hogy kifizeti a garancia által fedezett összeget, amennyiben a kifizetett előlegre való jogosultság nem állapítható meg.
(3) A garanciát fel kell szabadítani, ha az illetékes ügynökség megállapítja, hogy a beruházás kapcsán keletkező tényleges kiadás összege meghaladja az előleg összegét.
(4) A kifizető ügynökségek bejelentik az EMOGA Garanciarészlegének a közösségi társfinanszírozásnak megfelelő következő összegeket:
a) a kifizetett előleg;
b) a kedvezményezetteknek a későbbiekben kifizetett tényleges kiadás, levonva ebből a már kifizetett előleget.
5. SZAKASZ
Felügyelet és értékelés
53. cikk
(1) Az 1257/1999/EK rendelet 48. cikkének (2) bekezdésében előírt, megvalósulásról szóló éves beszámolót minden év április 30-ig kell benyújtani a Bizottsághoz; ez a beszámoló az előző naptári évre vonatkozik.
A megvalósulásról szóló beszámoló a következő információkat tartalmazza:
a) az általános feltételekben bekövetkezett, az intézkedés végrehajtása szempontjából lényeges minden változás, és különösen a jelentősebb társadalmi-gazdasági trendek, továbbá a nemzeti, regionális, illetve ágazati politikákban bekövetkezett változások;
b) az intézkedések és prioritások terén az operatív és konkrét célkitűzéseik tekintetében elért előrehaladás, mennyiségi mutatókkal kifejezve;
c) az irányító hatóság és - amennyiben rendelkeztek ilyen bizottságról - a támogatásfelügyeleti bizottság által a kiváló minőségű és hatékony végrehajtás érdekében tett lépések, különösen a következők:
i. felügyeleti intézkedések, pénzügyi ellenőrzés, értékelés, beleértve az adatgyűjtési eljárásokat;
ii. az intézkedés megvalósítása során felmerült fontosabb problémák összefoglalása és az ezzel kapcsolatban tett lépések;
d) a közösségi politikákkal való összeegyeztethetőséget biztosító intézkedések.
(2) Az (1) bekezdés második albekezdésének b) pontjában említett mutatók lehetőség szerint a Bizottság által készített iránymutatásokban meghatározott közös mutatókat követik. További mutatókat kell alkalmazni, ha a vidékfejlesztési programozási dokumentumokban szereplő célkitűzések megvalósulásának hatékony felügyeletéhez további mutatókra van szükség.
54. cikk
(1) Az értékelést, amely az elismert gyakorlatnak megfelel, független értékelő végzi.
(2) Az értékelésben különösen a Bizottság által a tagállamokkal folytatott konzultációt követően meghatározott közös értékelési kérdésekre kell választ adni, és főszabály szerint az értékeléshez a teljesítményre vonatkozó kritériumokat és mutatókat kell csatolni.
(3) A vidékfejlesztési programozási dokumentumban foglaltak irányításáért felelős hatóság a felügyelet eredményeinek felhasználásával és szükség szerint további adatgyűjtést folytatva összegyűjti az értékelésekhez szükséges megfelelő forrásokat.
55. cikk
(1) Az előzetes értékelés az adott helyzetre jellemző egyenlőtlenségeket, hiányosságokat és lehetőségeket elemzi, felméri, hogy a javasolt stratégia a helyzettel és a célokkal mennyire van összhangban, valamint megvizsgálja a közös értékelési kérdések kapcsán felmerült témákat. Felméri a kiválasztott cselekvési prioritások várható hatását, és lehetőség szerint számszerűsíti e prioritások céljait. Megvizsgálja továbbá a javasolt végrehajtási intézkedéseket, valamint a közös agrárpolitikával és az egyéb politikákkal való összhangot.
(2) Az előzetes értékelés elvégzése a vidékfejlesztési tervet készítő hatóságok feladata, az előzetes értékelés a vidékfejlesztési terv részét képezi.
56. cikk
(1) A félidős és az utólagos értékelés az érintett vidékfejlesztési programozási dokumentum kapcsán felmerülő konkrét kérdésekkel és a közösségi szinten megjelenő közös értékelési kérdésekkel foglalkozik. Az utóbbiak a vidéki társadalom életkörülményeivel és szerkezetével, a mezőgazdasági és nem mezőgazdasági tevékenységek keretében történő foglalkoztatással és ebből származó bevétellel, a mezőgazdasági struktúrákkal, a mezőgazdasági árucikkekkel, a minőséggel, a versenyképességgel, az erdővagyonnal és a környezettel kapcsolatosak.
Amennyiben egy közös értékelési kérdést valamely konkrét vidékfejlesztési programozási dokumentum szempontjából nem tekintenek helyénvalónak, azt meg kell indokolni.
(2) A félidős értékelés az értékelési kérdésekkel foglalkozik, és különösen a kezdeti eredményeket vizsgálja, valamint a kezdeti eredményeknek a vidékfejlesztési programozási dokumentum szempontjából való helyénvalóságát és e dokumentummal való összhangját, továbbá a célok elérésének mértékét. Felméri ezenkívül a pénzügyi források felhasználását, a felügyelet és a végrehajtás folyamatát.
Az utólagos értékelés az értékelési kérdésekre ad választ, megkülönböztetett figyelmet szentelve a források felhasználására, a támogatás eredményességére és hatékonyságára, valamint annak hatására, továbbá tartalmazza a vidékfejlesztési politikával kapcsolatos következtetéseket, többek között e politikának a közös agrárpolitikához való hozzájárulására vonatkozóan.
(3) A félidős és az utólagos értékelés elvégzéséért, amely a Bizottsággal folytatott konzultáció mellett történik, a vidékfejlesztési programozás irányítását végző hatóság felel.
(4) Az egyes értékelések minőségének elbírálását elismert módszerek alkalmazásával a vidékfejlesztési programozási dokumentumban foglaltak irányítását végző hatóság, a támogatásfelügyeleti bizottság - ha működik ilyen - és a Bizottság végzi. Az értékelések eredményeit nyilvánosságra kell hozni.
57. cikk
(1) 2003. december 31-ig a félidős értékelésről szóló beszámolót kell átadni a Bizottságnak. A vidékfejlesztési programozási dokumentumban foglaltak irányítását végző hatóság tájékoztatja a Bizottságot az értékelési beszámolóban foglalt ajánlások nyomán tett intézkedésekről. A Bizottság az egyes értékelési beszámolók kézhezvételét követően közösségi szintű összegzést készít. Szükség esetén a félidős értékelés frissítését 2005. december 31-ig kell elkészíteni.
(2) A programozási időszak végét követő két éven belül az utólagos értékelésről szóló beszámolót kell átadni a Bizottságnak. A Bizottság a programozási időszak végét követő három éven belül, az egyes értékelési beszámolók kézhezvétele után közösségi szintű összegzést készít.
(3) Az értékelési beszámolóban ki kell térni az alkalmazott módszerekre, beleértve, hogy milyen hatással voltak a módszerek az adatok és a megállapítások minőségére. A beszámoló tartalmazza a program szélesebb összefüggéseinek és tartalmának a leírását, a pénzügyi adatokat, a közös értékelési kérdésekre és a nemzeti, illetve regionális szinten meghatározott értékelési kérdésekre adott válaszokat - beleértve az alkalmazott mutatókat -, valamint a következtetéseket és ajánlásokat. A beszámoló szerkezete - amennyire lehet - követi a Bizottság által készítendő, az értékelési beszámolók egységes szerkezetére vonatkozó ajánlást.
6. SZAKASZ
Kérelmek, ellenőrzések és szankciók
58. cikk
(1) A 2419/2001/EK rendelet 6. cikke szerinti támogatási kérelmektől függetlenül benyújtott, területalapú, illetve állatlétszámon alapuló vidékfejlesztési támogatás iránti kérelmekben fel kell tüntetni mindazokat a mezőgazdasági üzemhez tartozó területeket és állatokat, amelyek a kérdéses intézkedés keretében benyújtott kérelem elbírálása szempontjából jelentőséghez jutnak, beleértve azokat is, amelyek vonatkozásában nem kértek támogatást.
(2) Ha a vidékfejlesztési támogatási intézkedés területalapú, a parcellákat egyenként azonosítva kell feltüntetni. A kötelezettségvállalás által érintett időtartam alatt azok a parcellák, amelyekre támogatás vonatkozik, nem képezhetik csere tárgyát, kivéve, ha a programozási dokumentum kifejezetten így rendelkezik.
(3) Ha az integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer keretében területalapú támogatás iránti kérelemhez kifizetés iránti kérelmet csatolnak, a tagállam biztosítja, hogy a vidékfejlesztési támogatás iránti kérelem tárgyát képező parcellák bejelentése egyenként történjen.
(4) A földterületeket és az állatokat a 3508/92/EGK rendelet 4. és 5. cikkének megfelelően kell meghatározni.
(5) Ha a támogatás több évre szól, a kérelem beadásának évében teljesített kifizetést követő kifizetéseket évenként benyújtott kifizetés iránti kérelem alapján kell teljesíteni, kivéve, ha a tagállam az 59. cikk (1) bekezdésében említett hatékony éves vizsgálatot szabályozó eljárást vezetett be.
59. cikk
(1) A programban való részvételre irányuló kezdeti kérelmeket és a későbbi kifizetés iránti kérelmeket oly módon kell ellenőrizni, hogy az biztosítsa a támogatás feltételeinek való megfelelés hatékony ellenőrzését.
A tagállamok meghatározzák az egyes támogatási intézkedések vizsgálatára alkalmas módszereket és eszközöket, valamint az ellenőrzések által érintett személyeket.
A tagállamok szükség szerint igénybe veszik a 3508/92/EGK rendelettel bevezetett integrált igazgatási és ellenőrzési rendszert.
(2) Az ellenőrzés adminisztratív és helyszíni ellenőrzésből áll.
60. cikk
Az adminisztratív ellenőrzés teljes körű, és többek között szükség szerint az integrált igazgatási és ellenőrzési rendszerből származó adatokkal végzett keresztellenőrzéseket is magában foglal. A keresztellenőrzés a jogtalan támogatáskifizetések elkerülése érdekében a támogatási intézkedés által érintett parcellákra és állatállományra irányul. A hosszú távú kötelezettségvállalásoknak való megfelelést szintén ellenőrizni kell.
61. cikk
A helyszíni ellenőrzést a 2419/2001/EK rendelet III. címében foglaltaknak megfelelően kell végezni. Ez az ellenőrzés évente a kedvezményezettek legalább 5 %-át és a programozási dokumentumokban meghatározott összes különböző típusú vidékfejlesztési intézkedést érinti.
Helyszíni ellenőrzések az egyes vidékfejlesztési intézkedésekben rejlő kockázatok elemzése alapján az egész év folyamán zajlanak.
Az ellenőrzés a kedvezményezettnek minden olyan kötelezettségvállalására és kötelezettségére kiterjed, amely a látogatás alkalmával ellenőrizhető.
62. cikk
(1) A területalapú támogatásokra a 2419/2001/EK rendelet 30., 31. és 32. cikkét kell alkalmazni.
Az állatlétszámon alapuló támogatásra az említett rendelet 36., 38. és 40. cikkét kell alkalmazni.
(2) Az e cikk (1) bekezdésében említett támogatásra a 2419/2001/EK rendelet 44. cikkét kell alkalmazni.
(3) Jogosulatlan kifizetés esetén az adott vidékfejlesztési intézkedés érintett egyéni kedvezményezettje a 2419/2001/EK rendelet 49. cikkének megfelelően köteles visszafizetni az összeget.
63. cikk
(1) Ha megállapítást nyer, hogy a kedvezményezett súlyos gondatlanságból hamis nyilatkozatot tett, a kérdéses naptári évre az 1257/1999/EK rendelet megfelelő fejezetébe tartozó valamennyi vidékfejlesztési intézkedésből ki kell zárni.
Amennyiben a kedvezményezett szándékosan tett hamis nyilatkozatot, a következő évre is ki kell zárni.
(2) Az (1) bekezdésben előírt szankciókat a nemzeti szabályokban előírt további szankciók sérelme nélkül kell alkalmazni.
64. cikk
A tagállamok megállapítják az e rendelet rendelkezéseinek megsértése esetén alkalmazandó szankciókra vonatkozó szabályokat, és minden szükséges intézkedést megtesznek azok érvényesítése érdekében. Az előírt szankciókra vonatkozóan követelmény a hatékonyság, az arányosság és a visszatartó erő.
III. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
65. cikk
(1) Az 1750/1999/EK rendelet hatályát veszti.
A hatályon kívül helyezett rendeletre történő hivatkozásokat e rendeletre történő hivatkozásnak kell tekinteni, és a III. mellékletben található korrelációs táblázatnak megfelelően kell értelmezni.
(2) Az 1750/1999/EK rendelet által hatályon kívül helyezett rendeleteket és határozatokat továbbra is alkalmazni kell a Bizottság által az 1257/1999/EK rendelet 55. cikkének (1) bekezdésében említett rendeletek alapján 2000. január 1-je előtt jóváhagyott intézkedésekre.
66. cikk
Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő hetedik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2002. február 26-án.