A Tanács 1469/95/EK rendelete
(1995. június 22.)
az EMOGA Garanciarészlege által finanszírozott műveletek egyes kedvezményezettjeire vonatkozóan végrehajtandó intézkedésekről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 43. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],
mivel az Európai Tanács 1993 júniusában tartott koppenhágai és 1994 decemberében tartott esseni ülésén hangsúlyozta a Közösség költségvetését érintő csalások és szabálytalanságok ellen folytatott küzdelem fontosságát; mivel meg kellene erősíteni azokat az intézkedéseket, amelyek célja annak biztosítása, hogy a közös agrárpolitika (KAP) végrehajtására szánt közösségi pénzeszközöket ne ítéljék oda olyan személyeknek, illetve cégeknek, amelyek nem rendelkeznek az érintett műveletek megfelelő végrehajtása tekintetében a megbízhatóság minden garanciájával;
mivel a közös agrárpolitika finanszírozásáról szóló, 1970. április 21-i 729/70/EGK tanácsi rendelet [4] 8. cikke kimondja különösen azt, hogy a tagállamok kötelesek megtenni minden szükséges lépést annak biztosítása érdekében, hogy az Alap által finanszírozott ügyletek ténylegesen létrejöjjenek, és teljesítésük megfelelő legyen, valamint annak érdekében, hogy megakadályozzák és feltárják a szabálytalanságokat;
mivel a közös agrárpolitika finanszírozása keretében történt szabálytalanságokról és tévesen kifizetett összegek behajtásáról, továbbá egy információs rendszer e téren történő létrehozásáról, valamint a 283/72/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 1991. március 4-i 595/91/EGK tanácsi rendelet [5] többek között rendelkezik arról, hogy a tagállamok rendszeresen tájékoztassák a Bizottságot a szabálytalanságokról és a szabálytalanságokat elkövető személyek ellen irányuló bírósági és államigazgatási eljárásokról annak érdekében, hogy a Bizottság folyamatosan értesüljön a csalárd gyakorlatok jellegéről és behajthassa a tévesen kifizetett összegeket;
mivel ezeket a rendelkezéseket ki kell egészíteni egy olyan közösségi rendszerrel, amely lehetővé teszi a nemzeti hatóságok számára, hogy a pályázati eljárások, az export-visszatérítések odaítélése, illetve az intervenciós termékek csökkentett áron történő értékesítése keretében azonosítsák azokat a gazdasági szereplőket, akik, illetve amelyek szándékosan vagy súlyos gondatlanságból a közösségi pénzeszközöket megkárosító szabálytalanságot követtek el vagy ezzel megalapozottan gyanúsíthatóak; mivel ennek alapján a jogsértés súlyának tükrében és attól függően, hogy az megállapítást nyert vagy csak a gyanúja áll fenn, különféle intézkedések sorozatát kell meghatározni, amelyek a megerősített ellenőrzésektől az érintett gazdasági szereplőknek a csalárd cselekményük megállapításakor meghatározandó ügyletekben való részvételből történő kizárásáig terjedhetnek;
mivel annak érdekében, hogy a gazdasági szereplők számára a maximális garancia biztosított legyen, ajánlatos az 595/91/EGK rendelet vonatkozó rendelkezéseinek alapvető jellemzőit alapul venni, különösen a titkosság, a szakmai titoktartás és a büntetőeljárásokra vonatkozó nemzeti szabályok tiszteletben tartása tekintetében; mivel az adatvédelem tekintetében a vám- és mezőgazdasági ügyekben történő kölcsönös segítségnyújtásra vonatkozó szabályokban erre a célra megállapított megfelelő intézkedések alkalmazhatók;
mivel ennek a rendszernek ki kell egészítenie a szabálytalanságok megakadályozására irányuló, a közös agrárpolitika keretein belül már meglévő vagy a jövőben elfogadandó különös rendelkezéseket, és különösen azokat az ellenőrzésre és szankciókra vonatkozó rendelkezéseket, amelyeket a Bizottság a Bíróság által megerősített hatáskörében állapított meg;
mivel továbbá a csalások elleni horizontális küzdelem részeként a Bizottság 1994. július 7-én javaslatot terjesztett elő a Közösség pénzügyi érdekeinek védelméről szóló EK, Euratom rendeletre vonatkozóan [6], mivel az említett rendeletnek a Tanács általi elfogadása nyomán mindazok a jogszabályok, amelyeket a Tanács a közösségi politika valamennyi területén elfogadott, alkalmazandóak lesznek az e rendelet által bevezetett intézkedésekre; mivel az említett rendelet elfogadásáig rendelkezni kell arról, hogy az e rendelet alkalmazására vonatkozó részletes szabályok átmenetileg hasonló szabályokat tartalmazzanak, különösen az érintett szabálytalanságok meghatározásának tekintetében,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
(1) Létrejön egy közösségi rendszer, amelynek célja, hogy azokat a gazdasági szereplőket, akik, illetve amelyek esetében - az EMOGA Garanciarészlege által finanszírozott pályázati eljárások, export-visszatérítések, illetve intervenciós termékek csökkentett áron történő értékesítése keretében a korábbi kötelezettségeik megfelelő teljesítése tekintetében róluk szerzett tapasztalatok alapján - a megbízhatatlanság veszélye áll fenn, azonosítsa és kilétükről a tagállamok valamennyi illetékes hatóságát és a Bizottságot a lehető leggyorsabban értesítse.
(2) E rendelet alkalmazásában "azok a gazdasági szereplők, amelyek esetében a megbízhatatlanság veszélye áll fenn", olyan természetes vagy jogi személyek, akik, illetve amelyek:
a) egy közigazgatási szerv vagy bíróság jogerős határozata szerint szándékosan vagy súlyos gondatlanságból releváns közösségi rendelkezéseket érintő szabálytalanságot követtek el, és jogtalanul anyagi előnyhöz jutottak, vagy ezt megkísérelték;
b) e tekintetben, konkrét tények alapján, a tagállam illetékes hatósága által készített előzetes államigazgatási vagy bírói jelentés tárgyát képezték.
(3) A szabálytalanságokat meghatározó horizontális rendelkezések hatálybalépéséig a (2) bekezdés a) pontjában említett magatartást az 5. cikkben megállapított eljárás szerint kell meghatározni.
2. cikk
(1) Az azonosítási eljárásokat és az értesítésre vonatkozó szabályokat azon tagállam kezdeményezésére kell végrehajtani, amelyben a gazdasági szereplő megbízhatatlansága veszélyének fennállását megállapították.
(2) Ha a tagállam nem teljesíti az (1) bekezdésben foglalt kötelezettségét, a Bizottság a meglévő jogszabályi rendelkezések keretén belül biztosítja, hogy az érintett tagállam alkalmazza az azonosítási és értesítési rendszert.
3. cikk
(1) A tagállamok az 1. cikk (2) bekezdésének a) pontjában említett gazdasági szereplőkkel szemben a következő intézkedéseket teszik:
a) a gazdasági szereplő által végrehajtott valamennyi ügylet megerősített ellenőrzése; és/vagy
b) a szabálytalanság fennállásának, illetve hiányának közigazgatási úton történő megállapításáig terjedő hatállyal a később meghatározandó folyó ügyletekhez kapcsolódó összegek kifizetésének felfüggesztése, és szükség szerint az ahhoz kapcsolódó garancia felszabadításának felfüggesztése; és/vagy
c) a később meghatározandó ügyletekből később meghatározandó időtartamra történő kizárás.
A b) és c) pontban említett intézkedéseket a tagállam illetékes hatóságai határozzák meg az 5. cikkben előírt eljárásnak megfelelően megállapított feltételek szerint, kellő mértékben tekintetbe véve azoknak a további szabálytalanságoknak a veszélyét, amelyeket a gazdasági szereplő esetlegesen elkövethetne. Az intézkedéseket az azokra vonatkozóan a tagállamok által törvényben megállapított formai követelmények teljesítését követően kell elfogadni.
(2) Az 1. cikk (2) bekezdésének b) pontjában említett gazdasági szereplőkre vonatkozóan csak az (1) bekezdés a) és b) pontjában előírt intézkedések alkalmazhatók.
(3) Amennyiben pályázati eljárás keretében maga a Bizottság ítél oda valamely szerződést, az (1) bekezdésben meghatározott intézkedések közül egyet vagy többet maga tesz meg, illetve adott esetben annak megtételét javasolja a tagállamnak.
4. cikk
(1) A 3. cikkben említett intézkedések végrehajtása során a tagállam nemzeti jogának megfelelően a következő elveket kell tiszteletben tartani:
a) az érintett gazdasági szereplő előzetes meghallgatása és fellebbezéshez való joga a 3. cikk (1) bekezdésének c) pontjában említett, illetve adott esetben b) pontjában említett intézkedések tekintetében;
b) arányosság az elkövetett vagy gyanú tárgyát képező szabálytalanság és a 3. cikk (1) bekezdésben említett valamely intézkedés között, az 5. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően meghozandó rendelkezésekre is figyelemmel;
c) a gazdasági szereplők közötti megkülönböztetés tilalma.
(2) A tagállamok és a Bizottság minden szükséges óvintézkedést megtesznek annak biztosítása érdekében, hogy az e rendelet alapján általuk folytatott információcsere során az érintett adatok bizalmasak maradjanak.
Különösen, ilyen adatok kizárólag azon személyek részére továbbíthatók, akiknek a tagállamokban vagy valamely közösségi intézményben végzett feladata megkívánja, hogy azokhoz hozzáférjenek, kivéve, ha az adatot szolgáltató tagállam kifejezett beleegyezését adta a más személy részére történő továbbításhoz.
Az e rendelet alapján bármilyen formában közölt vagy megszerzett adat a szakmai titoktartás hatálya alá tartozik, és ugyanolyan védelmet élvez, mint az adatot megszerző tagállam nemzeti joga által, illetve a közösségi intézményekre alkalmazandó megfelelő rendelkezések által védett, hasonló adat.
Továbbá, az ilyen adat nem használható fel az e rendeletben előírttól eltérő célra, kivéve, ha az adatot szolgáltató hatóság a más célra történő felhasználáshoz kifejezett beleegyezését adta, és feltéve, hogy az adatot megszerző hatóság székhelye szerinti tagállamban hatályos rendelkezések nem tiltják az ilyen közlést vagy felhasználást.
Az adatvédelemre vonatkozóan a vám- és mezőgazdasági ügyekben történő kölcsönös segítségnyújtásra vonatkozó szabályokban megállapított megfelelő rendelkezéseket kell alkalmazni.
(3) E rendelet rendelkezései nem érintik a büntetőeljárásokra és a tagállamok közötti kölcsönös bűnügyi jogsegélyre vonatkozó szabályok tagállamokban történő alkalmazását. Az említett rendelkezések nem akadályozzák az e rendelet alapján megszerzett adatoknak bírósági eljárás keretében vagy azt követően a mezőgazdasági szabályozás megsértése miatt indított büntetőeljárás keretében történő felhasználását; az utóbbi esetben az adatot szolgáltató tagállam illetékes hatóságát értesíteni kell az ilyen felhasználásról.
A tagállamoknak azonban meg kell tenniük a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy az első albekezdés rendelkezéseinek alkalmazása oly módon történjen, hogy ne akadályozza ennek a rendeletnek az 1. cikk (2) bekezdése b) pontjában említett gazdasági szereplők tekintetében történő hatékony alkalmazását.
Ha a nemzeti törvények szerint a nyomozati cselekmények titkosak, az e rendelet által előírt adatok közléséhez az illetékes igazságügyi szerv engedélye szükséges. Az illetékes közigazgatási szerv biztosítja, hogy ez az engedély a lehető leghamarabb rendelkezésre álljon.
5. cikk
Az e rendelet alkalmazására vonatkozó részletes szabályokat a 729/70/EGK rendelet 13. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni. Egyebek között ezek a következőkre vonatkoznak:
- a tagállamok által történő értesítések,
- a különböző természetes vagy jogi személyek közötti kapcsolatok jellege, amelynek eredményeként azok e rendelet értelmében gazdasági szereplőnek tekinthetők,
- azok a feltételek, amelyek mellett a gazdasági szereplők biztosíték letétele esetén elkerülhetik a kifizetések felfüggesztését.
6. cikk
Ez a rendelet kiegészíti a közös agrárpolitika különös rendelkezéseit.
7. cikk
A Bizottság 1997. július 6-ig jelentést nyújt be az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz ennek a rendeletnek a végrehajtásáról, és a tapasztalatok tükrében az e rendelet által bevezetett szabályozás tekintetében esetlegesen szükséges módosításokat javasol.
8. cikk
Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő hetedik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 1995. június 22-én.