A BIZOTTSÁG 376/2008/EK RENDELETE
(2008. április 23.)
a mezőgazdasági termékekre vonatkozó behozatali és kiviteli engedélyek és előzetes rögzítési igazolások rendszerének alkalmazására kialakított részletes közös szabályok megállapításáról
(kodifikált változat)
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel a gabonafélék piacának közös szervezéséről szóló, 2003. szeptember 29-i 1784/2003/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 9. cikke (2) bekezdésére, 12. cikke (1) és (4) bekezdésére, valamint 18. cikkére, továbbá más, a mezőgazdasági termékek piacának közös szervezéséről elfogadott rendeletek megfelelő cikkeire,
mivel:
(1)
A mezőgazdasági termékekre vonatkozó behozatali és kiviteli engedélyek és előzetes rögzítési igazolások rendszerének alkalmazására kialakított részletes közös szabályok megállapításáról szóló, 2000. június 9-i 1291/2000 bizottsági rendeletet (2) több alkalommal (3) jelentősen módosították. Az áttekinthetőség és érthetőség érdekében ezt a rendeletet kodifikálni kell.
(2)
A behozatali és kiviteli engedélyeket bevezető közösségi rendeletek előírják, hogy a mezőgazdasági termékekre vonatkozóan a Közösségbe irányuló minden behozatal és az onnan származó kivitel engedély kiadásához van kötve. Meg kell tehát határozni ezeknek az engedélyeknek az alkalmazási körét, azzal a konkrét kitétellel, hogy ezekre nincs szükség olyan ügyletek esetében, amelyek nem tartoznak a szoros értelemben vett behozatali vagy kiviteli ügyletek körébe.
(3)
Ahol a termékek aktív feldolgozással kapcsolatos intézkedések tárgyát képezik, az illetékes hatóságok esetenként engedélyezhetik, hogy a termékek szabad forgalomba kerüljenek, akár történik további megmunkálás, akár nem. Ezekben az esetekben a piac megfelelő szabályozása érdekében behozatali engedélyt kell megkövetelni a ténylegesen szabad forgalomba helyezett termékekre vonatkozóan is. Ha azonban egy szabad forgalomba helyezett terméket olyan alapanyagokból állítottak elő, amelyeket részben harmadik országból importáltak, részben pedig a Közösségben szereztek be, csak a harmadik országból importált alapanyagokat, illetve harmadik országból importált alapanyagok megmunkálásával keletkezett alapanyagokat kell figyelembe venni.
(4)
A behozatali és kiviteli engedélyek, valamint az előzetes rögzítési igazolások célja a közös piaci szervezet megfelelő igazgatása. Bizonyos ügyletek csak kis mennyiségekre vonatkoznak és az igazgatási eljárások egyszerűsítésének érdekében behozatali és kiviteli engedélyek, valamint előzetes rögzítési igazolások ezekben az ügyletekben nem szükségesek.
(5)
A Közösségben nem szükséges kiviteli engedély hajók és repülőgépek élelmiszerrel való ellátásához. Hasonló indokok alapján ennek az előírásnak kell érvényesülnie az olajfúrótornyokra és tengeri hajókra történő szállításoknál és a harmadik országban történő élelmiszer-feltöltésnél is. Ugyanezen okok miatt nem szükséges engedély a vámmentességek közösségi rendszerének létrehozásáról szóló, 1983. március 28-i 918/83/EGK tanácsi rendelet (4) hatálya alá eső ügyletekre sem.
(6)
Tekintettel a nemzetközi kereskedelmi gyakorlatra, a szóban forgó importált vagy exportált termékek és áruk mennyiségére vonatkozóan bizonyos mértékű mennyiségi eltéréseket kellene megengedni az engedélyen vagy tanúsítványon szereplő mennyiségtől.
(7)
Annak érdekében, hogy egyidejűleg több ügyletet lehessen bonyolítani egy engedély vagy tanúsítvány alapján, intézkedni kell az engedélyek és tanúsítványok kivonatainak kiállításáról, amelyek ugyanazzal a hatállyal bírnak, mint azok az engedélyek és tanúsítványok, amelyekből a kivonatok készültek.
(8)
A mezőgazdasági piacok közös szervezetének különböző ágazatait szabályozó közösségi rendelkezések alapján a behozatali és kiviteli engedélyek és előzetes rögzítési igazolások a Közösségben bonyolított ügyleteknél alkalmazandók. A tagállamok közötti igazgatási együttműködés céljából ez az eljárás közös szabályok elfogadását teszi szükségessé az ilyen engedélyek vagy tanúsítványok kialakítására, használatára, valamint a közösségi űrlapok és módszerek bevezetésére vonatkozóan.
(9)
Az igazgatási tevékenységek különböző területein a számítógépes eljárások használata fokozatosan felváltja a kézi adatfeldolgozást. Szükséges tehát, hogy számítógépes és elektronikus eljárásokat is lehessen alkalmazni a kiviteli engedélyek és tanúsítványok kiállítása és használata során.
(10)
Az ezen engedélyeket és tanúsítványokat bevezető közösségi rendeletek úgy rendelkeznek, hogy ezek kiadását biztosíték letételéhez kötik, hogy ezáltal a vállalt behozatal vagy kivitel lebonyolítása az érvényességi időszakon belül megvalósuljon. Meg kell határozni, hogy a kiviteli vagy behozatali kötelezettséget mikor kell teljesítettnek tekinteni.
(11)
A visszatérítést előre megállapító engedélyek esetén a termék vámtarifa-besorolásától függ, hogy milyen engedélyt kell használni. Egyes keverékek esetén a visszatérítés mértéke nem a termék vámtarifa-besorolásától, hanem az arra a célra megállapított különleges szabályoktól függ. Ezért ha az az alkotóelem, amelyre alapozva a keverékre alkalmazandó visszatérítést számítják, nem felel meg a keverék vámtarifa-besorolásának, az előre megállapított ráta nem alkalmazható.
(12)
A behozatali engedélyeket néha nagy mennyiségű behozatalra állítják ki. Ez csak akkor lehetséges, ha a kiadott engedélyek alapján lebonyolított behozatal tételeivel kapcsolatos információk viszonylag rövid időn belül rendelkezésre állnak. Ilyen esetekben az a követelmény, hogy az engedélyek használatát bizonyítsák, fontos a megfelelő adminisztráció szempontjából, illetve nélkülözhetetlen a mennyiségi rendelkezések kezelése során is. A szóban forgó bizonyíték felmutatása az engedély 1. példányának bemutatásával történik, és szükség esetén annak kivonataival is. E bizonyíték bemutatása viszonylag rövid időn belül lehetséges. Tehát ilyen határidőt kell meghatározni azoknál az eseteknél, ahol a nagy mennyiségű behozatal esetén használt engedélyekről szóló, vonatkozó közösségi szabályok erre hivatkoznak.
(13)
Egyes esetekben az engedélyhez vagy tanúsítványhoz szükséges biztosíték rendkívül alacsony lenne. Az igazgatási terhek csökkentése érdekében ezekben az esetekben biztosítékot nem kell megkövetelni.
(14)
A jogbiztonság és igazgatási hatékonyság érdekében meg kell jelölni azokat a személyeket, akik a tanúsítvány vagy engedély használatára jogosultak, mert a gyakorlatban nem minden esetben az engedélyt vagy tanúsítványt használó személy az engedélyes vagy kedvezményezettje. Ennek érdekében meg kell állapítani az engedélyes és a vámáru-nyilatkozatot benyújtó személy jogviszonyát.
(15)
A behozatali és kiviteli engedély behozatalra és kivitelre jogosít fel, ezért azt a behozatali vagy kiviteli nyilatkozat elfogadásakor be kell mutatni.
(16)
Egyszerűsített behozatali vagy kiviteli eljárások alkalmazása esetén el lehet tekinteni az engedélybemutatás követelményétől a vámhatóságok felé, vagy az engedély bemutatására utólag kerülhet sor. Azonban az engedélynek az importőr vagy exportőr birtokában kell lennie azon a napon, amelyet a behozatali vagy kiviteli nyilatkozat elfogadása időpontjának tekintenek.
(17)
Az egyszerűsítés érdekében a szabályok rugalmasabbá tehetők, hogy a tagállamok bevezethessék az engedélyek igazgatási kezelésére szolgáló egyszerűsített eljárást, amely szerint az engedélyeket a kibocsátó szerv, vagy ahol indokolt, a visszatérítést előre megállapító engedélyek esetén, a kifizető ügynökség őrzi.
(18)
A rendezett adminisztráció érdekében az engedélyek vagy tanúsítványok, vagy ezek kivonatai kiállításuk után nem módosíthatók. A kibocsátó szerv által elkövetett hibára vagy az engedélyen, a tanúsítványon vagy kivonaton feltüntetett tételekre vonatkozó nyilvánvaló pontatlanságra utaló esetekben olyan eljárást kell bevezetni, amely révén a pontatlan engedélyeket, tanúsítványokat vagy kivonatokat vissza lehet vonni és javított dokumentumokat lehet kibocsátani.
(19)
Amennyiben egy termék valamely a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló 2913/92/EGK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló, 1993. július 2-i 2454/93/EGK bizottsági rendelet (5) 412-442a. cikke szerinti egyszerűsített eljárás alá tartozik, vagy a közös tranziteljárásokról szóló, 1987. május 20-i egyezmény I. függeléke I. fejezetének X. címében található, nincs szükség vámalakiságokra a határállomás vámhivatalánál abban az esetben, ha a szállítás a Közösségen belül kezdődik és azon kívül fejeződik be. Ha az igazgatás egyszerűsítése érdekében ezeket az eljárásokat használják, a biztosíték feloldására különleges intézkedéseket kell hozni.
(20)
Előfordulhat, hogy az érintett félen kívül álló okok miatt a Közösség vámterületéről való indulást igazoló dokumentumot nem lehet bemutatni, bár a termék elhagyta az említett területet vagy - a mezőgazdasági termékek után járó export-visszatérítési rendszer alkalmazása közös részletes szabályainak megállapításáról szóló, 1999. április 15-i 800/1999/EK bizottsági rendelet (6) 36. cikke esetében - elérte célállomását. Az ilyen helyzet korlátozhatja a kereskedelmet. Ezekben az esetekben más dokumentumokat kell egyenértékűnek elfogadni.
(21)
A szóban forgó engedélyeket és tanúsítványokat bevezető közösségi rendeletek úgy rendelkeznek, hogy a biztosítékot egészben vagy részben vissza kell tartani, ha a behozatalra vagy kivitelre nem vagy csak részben kerül sor az engedély vagy a tanúsítvány érvényességi ideje alatt. Az ilyen esetekben szükséges teendőket részletesen rögzíteni kell, különösen akkor, ha a kötelezettségek nem teljesítése vis maior miatt állt elő. Ekkor a behozatali vagy kiviteli kötelezettséget megszűntnek lehet tekinteni, illetve az engedély vagy tanúsítvány érvényességi idejét meg lehet hosszabbítani. A piac esetleges megzavarásának elkerülése érdekében az ilyen módosítást mindenkor az eredeti érvényességi idő lejártától számított maximum hat hónapra kell korlátozni.
(22)
Az igazgatási eljárások egyszerűsítése érdekében a biztosíték teljes összegét vissza kell téríteni abban az esetben, ha a visszatartandó összeg túl kicsi.
(23)
Az engedélyek vagy tanúsítványok kiállításakor letétbe helyezett biztosítékot fel kell oldani, ha az illetékes szerv megbizonyosodott arról, hogy az érintett áruk a kiviteli nyilatkozatok elfogadását követő 60 napon belül elhagyták a Közösség vámterületét.
(24)
Előfordulhat, hogy különböző okok miatt a biztosítékot akkor is feloldják, ha a behozatali vagy kiviteli kötelezettség ténylegesen nem teljesült. Ilyen esetekben a tévesen feloldott biztosítékot újra letétbe kell helyezni.
(25)
Be kell vezetni egy mechanizmust annak ösztönzésére, hogy a piaci résztvevők gyorsan juttassák vissza a kiállító szervhez azokat az engedélyeket és tanúsítványokat, amelyeket a későbbiekben nem fognak felhasználni, hogy ezáltal teljes mértékben ki lehessen használni a visszatérítésre jogosult mezőgazdasági termékek kiviteli lehetőségeit. Be kell vezetni egy mechanizmust annak ösztönzésére is, hogy a piaci résztvevők a tanúsítványokat lejáratuk után azonnal juttassák vissza a kiállító szervhez annak érdekében, hogy a kihasználatlan mennyiségeket a lehető leggyorsabban újra fel lehessen használni.
(26)
Az időtartamokra, időpontokra és határidőkre vonatkozó szabályok meghatározásáról szóló, 1971. június 3-i 1182/71/EGK, Euratom tanácsi rendelet (7) 3. cikkének (4) bekezdése alapján, ha egy időtartam utolsó napja hivatalos ünnepnap, vasárnap vagy szombat, az időtartam a rákövetkező munkanap utolsó óráján jár le. Egyes esetekben ez az előírás azt eredményezi, hogy az engedélyek és tanúsítványok érvényességi ideje meghosszabbodik. Az ilyen intézkedés, amelynek az a célja, hogy megkönnyítse a kereskedelmet, nem járhat olyan hatással, hogy megváltoztassa a behozatali és kiviteli ügyletek gazdasági feltételeit.
(27)
A mezőgazdasági piacok közös szervezése bizonyos ágazataiban gondolkodási időt írnak elő a kiviteli engedélyek kiadása előtt. Ez az időtartam arra szolgál, hogy a piaci helyzetet fel lehessen mérni, és ahol indokolt, különösen nehézségek esetén, a folyamatban lévő kérelmek kiadását fel lehessen függeszteni, ami egyenértékű e kérelmek elutasításával. Le kell szögezni, hogy ilyen felfüggesztésre akkor is lehetőség van, ha az engedélyeket ennek a rendeletnek a 47. cikke alapján kérelmezik, és amennyiben a gondolkodási idő lejárt, az engedély iránti kérelmet nem lehet újra felfüggeszteni.
(28)
A 2454/93/EGK rendelet 844. cikkének (3) bekezdése szerint az engedély vagy előzetes rögzítési igazolás alapján exportált termékek csak akkor vonhatók a tértiáruk kezelése körébe, ha az engedélyekre és tanúsítványokra vonatkozó közösségi szabályokat betartották. Külön szabályokat kell meghatározni az engedélyek és tanúsítványok rendszerének alkalmazására azoknál a termékeknél, amelyeknél várhatóan e rendelkezések hatálya alá kerülnek.
(29)
A 2454/93/EGK rendelet 896. cikke szerint a behozatali engedély vagy előzetes rögzítési igazolás alapján szabad forgalomba helyezett áruknál csak akkor jogos a behozatali vám visszafizetése vagy elengedése, ha kimutatták, hogy az engedélyt vagy tanúsítványt illetően az illetékes hatóságok megtették a szükséges lépéseket, hogy elhárítsák az ilyen áruk szabad forgalomba helyezésének következményeit.
(30)
A 2454/93/EGK rendelet 880. cikke egyes szabályokat állapít meg a 896. cikkének az alkalmazásához, és különösen arra vonatkozóan, hogy az engedélyek és tanúsítványok kiadásáért felelős hatóságoknak igazolást kell kiadniuk.
(31)
Ebben a rendeletben meg kell állapítani a 2454/93/EGK rendelet 896. cikkének végrehajtásához szükséges szabályokat. Egyes esetekben meg kell teremteni a lehetőséget a 2454/93/EGK rendelet betartására anélkül, hogy igénybe kellene venni a 880. cikkében említett igazolást.
(32)
Ha a behozatali engedélyek kiadására a vámkontingens keretében adható preferenciális behozatali vám meghatározása céljából kerül sor, fennáll annak a veszélye, hogy hamisított engedélyek kerülnek bemutatásra, különösen abban az esetben, ha nagy a teljes és a csökkentett vagy vámmentes vámtétel közötti különbség. A csalás veszélyének csökkentése érdekében helyénvaló a bemutatott engedélyek hitelességének ellenőrzésére szolgáló rendszert kialakítani.
(33)
Ha egy mezőgazdasági termékre kiállított behozatali engedélyt olyan vámkontingens igénybevételére is használnak, amelyre kedvezményes elbánás vonatkozik, ez a kedvezményes elbánás az importőröket az engedély vagy tanúsítvány okán illeti meg, amelyekhez, egyes esetekben, harmadik országból származó dokumentumot is csatolni kell. A kontingensek túllépésének elkerülése érdekében a kedvezményes elbánás akkora mennyiségre érvényes, amelyre az engedély vagy a tanúsítvány szól. A behozatal megkönnyítésére a 7. cikk (4) bekezdése szerinti eltérést meg kell engedni, feltéve hogy egyidejűleg rögzítik, hogy arra a mennyiségre, amely meghaladja az engedélyben vagy tanúsítványon feltüntetett mennyiséget, de még az engedélyezett eltérés keretén belül van, nem érvényes a kedvezményes elbánás, és ezekre a teljes behozatali vámot meg kell fizetni.
(34)
Az ebben a rendeletben foglalt intézkedések összhangban vannak minden érdekelt irányítóbizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
A RENDELET HATÁLYA
1. cikk
Az egyes termékekre vonatkozó külön közösségi szabályokban megállapított bizonyos kivételekre is figyelemmel ez a rendelet közös szabályokat állapít meg a behozatali és kiviteli engedélyek, valamint az előzetes rögzítési igazolások (a továbbiakban: engedélyek és igazolások) azon rendszerének alkalmazására, amelynek létrehozására vagy előírására a következő rendelkezésekben került sor:
-
a 2759/75/EGK tanácsi rendelet (8) 8. cikke (sertéshús),
-
a 2771/75/EGK tanácsi rendelet (9) 3. cikke (tojás),
-
a 2777/75/EGK tanácsi rendelet (10) 3. cikke (baromfihús),
-
a 2783/75/EGK tanácsi rendelet (11) 2. cikke (ovalbumin és laktalbumin),
-
az 1254/1999/EK tanácsi rendelet (12) 29. cikke (marha- és borjúhús),
-
az 1255/1999/EK tanácsi rendelet (13) 26. cikke (tej és tejtermékek),
-
az 1493/1999/EK tanácsi rendelet (14) 59. cikke (bor),
-
a 2529/2001/EK tanácsi rendelet (15) 13. cikke (juh- és kecskehús),
-
az 1784/2003/EK rendelet 9. cikke (gabonafélék),
-
az 1785/2003/EK tanácsi rendelet (16) 10. cikke (rizs),
-
a 865/2004/EK tanácsi rendelet (17) 10. cikke (olívaolaj és étkezési olívabogyó),
-
az 1043/2005/EK bizottsági rendelet (18) 22. cikke (a Szerződés I. mellékletében nem szereplő áruk formájában exportált mezőgazdasági termékek),
-
az 1947/2005/EK tanácsi rendelet (19) 4. cikke (vetőmagok),
-
az 318/2006/EK tanácsi rendelet (20) 23. cikke (cukor, izoglukóz és inulinszirup),
-
az 1182/2007/EK tanácsi rendelet (21) 28-32. és 40. cikke (gyümölcs és zöldség),
-
a 1234/2007/EK tanácsi rendelet III. része II. fejezetének I. szakasza és III. fejezete (élő növények és vágott virágok, banán és alkohol).
II. FEJEZET
AZ ENGEDÉLYEK ÉS TANÚSÍTVÁNYOK ALKALMAZÁSI TERÜLETE
2. cikk
Nincsen szükség engedélyre vagy tanúsítványra, és nem lehet ezeket benyújtani a következő termékeknél:
a)
amelyeket nem helyeznek a Közösségben szabad forgalomba; vagy
b)
amelyeket exportálnak:
i.
olyan vámeljárás keretében, amely a behozatalt az érvényben lévő vámtól vagy azzal azonos hatású díjaktól mentesen engedélyezi;
ii.
olyan különös szabályok keretében, amelyek a kivitelt a 2913/92/EGK rendelet 129. cikkében említettek alapján vámmentesen engedélyezik.
3. cikk
(1) Ha olyan termékeket helyeznek szabad forgalomba, amelyek aktív feldolgozással kapcsolatos intézkedések tárgyát képezik, és amelyek nem tartalmaznak a (2) bekezdés a) pontjában említett alaptermékeket, akkor a behozatali engedélyt be kell szerezni, amennyiben a ténylegesen szabad forgalomba helyezett termékek behozataliengedély-kötelesek.
(2) Ha olyan termékeket, amelyek az (1) bekezdésben említett rendelkezések valamelyike alá tartoznak, és amelyek az alábbiakat tartalmazzák:
a)
olyan alaptermék vagy alaptermékek, amelyek a Szerződés 23. cikke (2) bekezdésének rendelkezései alá tartoztak, de a szabad forgalomba helyezett termékbe való bedolgozásuk folytán a hatályuk alól kikerültek; és
b)
olyan alaptermék vagy alaptermékek, amelyek nem tartoztak a Szerződés 23. cikke (2) bekezdésének rendelkezései alá,
szabad forgalomba helyeznek, akkor az ezen rendelet 7. cikk (1) bekezdése rendelkezéseinek sérelme nélkül minden, az ezen bekezdés b) pontjában említett termékre, amit ténylegesen használnak és ami behozataliengedély-köteles, ilyen engedélyt kell kiadni.
Nincs szükség behozatali engedélyre, ha a ténylegesen szabad forgalomba helyezett termék nem tartozik engedélyezési kötelezettség alá.
(3) A termékre az (1) vagy (2) bekezdésben foglaltaknak megfelelően kiállított behozatali engedély vagy engedélyek nem nyújtanak alapot előrögzítésre.
(4) Az (1) bekezdésben említett bármely eljárásnak megfelelő és a (2) bekezdés a) pontjában említett egy vagy több alapterméket tartalmazó termék exportja esetén a kiviteli engedélyt be kell szerezni minden ilyen alaptermék esetében, amely kiviteli engedélyezés alá esik.
A visszatérítések előzetes megállapítására vonatkozó harmadik albekezdésre is figyelemmel nincs szükség kiviteli engedélyre, ha a ténylegesen exportált termék nem tartozik engedélyezési kötelezettség alá.
Olyan összetett termékek exportja esetén, amelyek előre megállapított kiviteli visszatérítésre jogosítanak egy vagy több alkotóelemük alapján, az egyes alkotóelemek vámjogi helyzete lesz az egyetlen olyan szempont, amit az engedélyek és tanúsítványok rendszerének alkalmazásánál figyelembe kell venni.
4. cikk
(1) Nincs szükség engedélyre és nem lehet ezt benyújtani a következő esetekben:
a)
a 800/1999/EK rendelet 36., 40., 44., 45. cikkében és a 46. cikk (1) bekezdésében meghatározottak szerint; vagy
b)
ha nem kereskedelmi jellegű ügyletről van szó; vagy
c)
a 918/83/EGK rendeletben említett esetben; vagy
d)
a II. mellékletben feltüntetett mennyiségeket meg nem haladó mennyiségek esetén.
Az első bekezdésben foglaltak ellenére engedélyre van szükség akkor, ha az engedély révén megítélt kedvezményes elbánás mellett történő behozatalra vagy kivitelre kerül sor.
Ennek a bekezdésnek az alkalmazása során a tagállamok intézkedéseket tesznek a visszaélések ellen, különösen abban az esetben, ha egy behozatali vagy kiviteli ügyletet több mint egy behozatali vagy kiviteli nyilatkozat alapján bonyolítanak le, ami gazdasági vagy egyéb okokból nyilvánvalóan nem indokolt.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában a „nem kereskedelmi jellegű ügyletek”:
a)
magánszemélyek által végzett vagy nekik címzett behozatal, feltéve hogy az ilyen ügyletek megfelelnek a Kombinált Nómenklatúra előzetes rendelkezései II. szakasz D. része 2. pontjának;
b)
magánszemélyek által lebonyolított kivitel, feltéve hogy az ilyen ügyletek értelemszerűen megfelelnek az a) pontban említett követelményeknek.
(3) A tagállamok eltekinthetnek a kiviteli engedélytől vagy engedélyektől azoknak a termékeknek és/vagy áruknak az esetében, amelyeket magánszemélyek vagy magánszemélyek csoportjai szállítanak ki azzal a céllal, hogy azokat humanitárius segélyezés céljából harmadik országban ingyenesen szétosszák, ha az összes alábbi feltétel teljesül:
a)
azok a felek, akik ilyen mentességben kívánnak részesülni, nem folyamodhatnak visszatérítésért;
b)
e szállítmányok természetüknél fogva esetiek, különböző termékeket és/vagy árukat tartalmaznak, és szállítási módonként nem haladják meg a 30 000 kg-ot; és
c)
az illetékes hatóságok megfelelő bizonyossággal rendelkeznek a termékek és/vagy áruk célállomásáról és/vagy felhasználásáról, valamint az ügylet megfelelő lebonyolításáról.
Az alábbi bejegyzést kell beírni a kiviteli nyilatkozat 44. szakaszába: „Nincs visszatérítés - 376/2008 rendelet 4. cikkének (3) bekezdése”.
5. cikk
Engedélyt vagy tanúsítványt nem követelnek és azt nem kell bemutatni, ha a termékek szabad forgalomba helyezése a tértiárukra vonatkozó 2913/92/EGK rendelet 2. fejezet VI. címe alapján történik.
6. cikk
(1) Kiviteli engedélyt nem követelnek és nem kell azt bemutatni az újrakiviteli nyilatkozat elfogadásakor az olyan, a 2913/92/EGK rendelet VII. címének 5. fejezete szerinti termékekre, amelyekre nézve az exportőr igazolja, hogy e termékekre vonatkozóan kedvező döntés született a behozatali vám visszafizetése vagy elengedése ügyében.
(2) Azoknál a termékeknél, amelyekre exportáláskor kiviteli engedélyt kell bemutatni és az illetékes hatóságok a behozatali vám visszatérítése vagy elengedése ügyében hozott döntés előtt elfogadják az újrakiviteli nyilatkozatot, a kiviteli engedélyt be kell mutatni. Export-visszatérítés vagy -lefölözés előzetes megállapítása nem megengedett.
III. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. SZAKASZ
Az engedélyek, tanúsítványok és kivonatok hatálya
7. cikk
(1) A behozatali és kiviteli engedély felhatalmazást ad és egyben az engedély szerinti importra, illetve exportra kötelez, és kivéve a vis maior eseteit, érvényességi ideje alatt a meghatározott mennyiségű, szóban forgó termékekre vagy árukra vonatkozik.
Az ebben a bekezdésben említett kötelezettségek elsődleges követelményeknek tekintendők a Bizottság 2220/85/EGK rendeletének (22) 20. cikke értelmében.
(2) Az export-visszatérítést előre megállapító kiviteli engedély az adott termék meghatározott mennyiségének az exportálására kötelez az engedély alapján, és kivéve a vis maior eseteket, az engedély érvényességi ideje alatt.
Ha a termékek exportja kiviteli engedélyhez kötött, az export-visszatérítés előzetes megállapításával kiadott kiviteli engedély kivitelhez és visszatérítéshez való jogosultságot testesít meg.
Az ebben a bekezdésben említett kötelezettségek elsődleges követelményeknek tekintendők a 2220/85/EGK rendelet 20. cikke értelmében.
(3) Az engedély vagy tanúsítvány kiadása kötelezettséget jelent az abban szereplő ország vagy országok irányából, illetve irányába történő exportra a 47. cikkben meghatározott esetekben és azokban az esetekben, ha ilyen követelményt az adott ágazatra vonatkozó különös közösségi szabályok előírnak.
(4) Ha az importált vagy exportált mennyiség nem több, mint 5 %-kal haladja meg az engedélyen vagy tanúsítványon megjelölt mennyiséget, úgy kell tekinteni, mint annak az engedélynek vagy tanúsítványnak a keretében importált vagy exportált tételt.
(5) Ha az importált vagy exportált mennyiség nem több, mint 5 %-kal kevesebb az engedélyen vagy tanúsítványon megjelölt mennyiségnél, úgy kell tekinteni, hogy a behozatali vagy kiviteli kötelezettség teljesült.
(6) A (4) és (5) bekezdések alkalmazásában, ha az engedélyt vagy a tanúsítványt darabonkénti számítás szerint állítják ki, az ott említett 5 %-os eltérést, ahol az alkalmazható, a következő nagyobb darabonkénti egész számra kell kerekíteni.
(7) Ha az 1182/71/EGK rendelet 3. cikkének (4) bekezdése alapján az exportlefölözést vagy export-visszatérítést előre megállapító engedélyt vagy tanúsítványt az eredeti érvényességi ideje utolsó napját követő első munkanapon használnak, az előre megállapított összegek tekintetében az engedélyt vagy tanúsítványt úgy kell tekinteni, mintha azt a rendes érvényességi idejének utolsó napján használták volna.
8. cikk
(1) Az engedélyekből vagy tanúsítványokból származó kötelezettségek nem átruházhatók. Az engedélyekből vagy tanúsítványokból származó jogokat érvényességi idejük alatt az engedélyes átruházhatja. Az átruházás csak egy kedvezményezett javára történhet, minden egyes engedély, vagy tanúsítvány, vagy azok kivonata esetében. Az átruházás kizárólag azokra a mennyiségekre vonatkozhat, amelyeket még nem írtak jóvá az adott engedélyen, tanúsítványon vagy kivonaton.
(2) A kedvezményezettek tovább nem ruházhatják át jogaikat, de visszátruházás az eredeti engedélyesre lehetséges. Az engedélyesre történő visszátruházás azokra a mennyiségekre vonatkozhat, amelyeket még nem írtak jóvá az adott engedélyen, tanúsítványon vagy kivonaton.
Ilyen esetekben, a kibocsátó testület a III. melléklete A. részében található bejegyzések egyikét írja be az engedély vagy tanúsítvány 6. szakaszába.
(3) Ha az engedélyes átruházási kérelmet nyújt be, vagy a kedvezményezett nyújt be kérelmet az engedélyesre való visszátruházásra, a kiállító szerv, illetve az egyes tagállamok által kijelölt szervezet vagy szervezetek a következő bejegyzést vezetik rá az engedélyre vagy tanúsítványra, vagy ha indokolt, a kivonatra:
a)
a kedvezményezett neve és címe vagy a (2) bekezdésben említett bejegyzés;
b)
e bejegyzés dátuma a testület vagy szervezet bélyegzőjével hitelesítve.
(4) Az átruházás vagy az engedélyesre való visszátruházás a bejegyzés időpontjától hatályos.
9. cikk
Az engedélyek és tanúsítványok kivonatai ugyanolyan joghatással bírnak, mint azok az engedélyek és tanúsítványok, amelyekből a kivonatokat készítették, azokon a mennyiségi határokon belül, amelyekre vonatkozóan ezeket a kivonatokat kiállították.
10. cikk
Az egy tagállam által kibocsátott engedélyek vagy tanúsítványok és kivonatok, továbbá az eszközölt bejegyzések és láttamozások joghatása ugyanaz minden egyes tagállamban, mint az ezekben a tagállamokban kiadott dokumentumoké és eszközölt bejegyzéseké, illetve láttamozásoké.
11. cikk
(1) Ha egy visszatérítést előre megállapító engedélyt keverék exportjára használnak, az ilyen keverék az exportálásakor nem jogosult az így meghatározott mértékű visszatérítésre, ha annak az összetevőnek a tarifális besorolása, amely alapján a keverékre vonatkozó visszatérítést számították, nem egyezik a keverék tarifális besorolásával.
(2) Ha egy visszatérítést előre megállapító engedélyt vagy tanúsítványt készletben kiszerelt áruk exportjára használnak, az előre megállapított mértékű visszatérítés csak arra az alkotóelemre vonatkozik, amelynek tarifális besorolása ugyanaz, mint a készleté.
2. SZAKASZ
Engedélyek és tanúsítványok kérelmezése és kiállítása
12. cikk
(1) Engedélyre vagy tanúsítványra vonatkozó kérelem csak akkor fogadható el, ha azt a 17. cikknek megfelelően kinyomtatott és/vagy kitöltött űrlapokon az illetékes szervhez címezik vagy nyújtják be.
Az illetékes testületek írásos távközlési és elektronikus üzeneteket érvényes kérelemként fogadhatnak el, feltéve hogy ezek tartalmaznak minden olyan információt, amelyeket űrlap használata esetén is fel kell tüntetni. A tagállamok előírhatják, hogy az írásos távközlési és/vagy elektronikus üzenetet a 17. cikk szerint kinyomtatott vagy kiállított kérelem kövesse, amit közvetlenül az illetékes szervhez kell eljuttatni vagy kézbesíteni; ilyen esetekben a kérelem benyújtásának napja az a nap, amikor az írásos távközlési vagy elektronikus üzenet az illetékes szervhez megérkezett. Ez a követelmény nem érinti az írásos távközlési vagy elektronikus üzenettel továbbított kérelmek érvényességét.
Ha az engedély- vagy tanúsítványkérelmeket elektronikus úton nyújtják be, a tagállam illetékes hatóságai határozzák meg, miképpen helyettesítendő a kézírásos aláírás más, akár kódok használatán alapuló módszerrel.
(2) Engedélyekre és tanúsítványokra vonatkozó kérelmeket csak az illetékes hatóság által átvett levélben, írásos távközlési vagy elektronikus üzenetben lehet lemondani, a vis maior eseteket kivéve, a kérelem benyújtásának napján 13 óráig.
13. cikk
(1) A visszatérítést előre megállapító engedélykérelmek és engedélyek 16. szakasza tartalmazza a termékeknek a mezőgazdasági termékek nómenklatúrájából származó, export-visszatérítéseknél történő használatra szolgáló 12 számjegyű kódjait.
Ha a visszatérítési mérték ugyanaz, vagy több kód van ugyanabban a kategóriában, amit az 1234/2007/EK rendelet 195. cikke (2) bekezdésében említett eljárás és a piaci szervezeteket szabályozó más rendeletek megfelelő cikkei alapján kell meghatározni, ezeket a kódokat együtt lehet feltüntetni az engedélykérelmeken és magukon az engedélyeken.
(2) Ha a visszatérítés mértékét célállomás, illetve az ország vagy térség célállomása szerint különböztetik meg, ezeket esetenként a 7. szakaszban kell feltüntetni a kérelmeken és az engedélyeken.
(3) Az (1) bekezdés első albekezdése sérelme nélkül, ha egy, a 800/1999/EK rendelet 4. cikke (2) bekezdése első albekezdésének második francia bekezdésében említettek szerinti termékcsoportot meghatároztak, a termékcsoportra vonatkozó termékkódokat be lehet jegyezni az engedélykérelmek és az engedélyek 22. szakaszába úgy, hogy előtte az alábbi bejegyzés szerepeljen: „a 800/1999/EK rendelet 4. cikkének (2) bekezdésében említettek szerinti termékcsoport”.
14. cikk
(1) A közösségi szabályokban nem szereplő feltételeket tartalmazó kérelmeket el kell utasítani.
(2) Engedélyre vagy tanúsítványra vonatkozó kérelmet csak akkor kell elfogadni, ha az illetékes szervnél megfelelő biztosítékot helyeztek letétbe a kérelem benyújtása napján 13 óráig.
(3) Nem szükséges biztosíték, ha az engedélyre vagy tanúsítványra vonatkozó biztosíték összege 100 EUR vagy kevesebb, illetve ha az engedélyt vagy tanúsítványt egy intervenciós ügynökség nevében állítják ki.
(4) Ha a tagállamok élnek a 2220/85/EGK rendelet 5. cikke szerinti opciókkal, a biztosíték összegét az engedély lejártától számított két hónapos határidő lejáratakor kell letétbe helyezni.
(5) Nem szükséges biztosíték olyan, harmadik országba irányuló nem közösségi élelmiszersegély-ügyletekkel kapcsolatos kiviteli engedélyek kiállításakor, amely ügyleteket az exportáló tagállamban erre a célra elismert humanitárius szervezetek bonyolítanak. A tagállam késedelem nélkül tájékoztatja a Bizottságot az ilyen elismert humanitárius szervezetekről.
(6) Ha a (3), (4) és (5) bekezdéseket alkalmazzák, a 4. cikk (1) bekezdésének harmadik albekezdése értelemszerűen alkalmazandó.
15. cikk
A többoldalú kereskedelmi tárgyalások uruguayi fordulója keretében megkötött Mezőgazdasági Megállapodás 10. cikkének (4) bekezdése szerinti élelmiszersegély-ügylettel összefüggésben kiállított engedélykérelmeken és a visszatérítést előre rögzítő engedélyeken a 20. szakaszban fel kell tüntetni az ezen rendelet III. mellékletének B. részében található bejegyzések legalább egyikét.
A rendeltetési országot a 7. rovatban tüntetik fel. Az engedély csak az ilyen élelmiszer-segélyezési műveletek keretében megvalósuló kivitelre érvényes.
16. cikk
(1) Az engedély vagy tanúsítvány iránti kérelem benyújtásának napja az a nap, amikor azt az illetékes szerv számára kézbesítik, feltéve hogy azt 13 óra előtt kapta meg, függetlenül attól, hogy a kérelmet közvetlenül az illetékes hatósághoz kézbesítették, levélben érkezett vagy esetleg távközlési vagy elektronikus üzenetként továbbították.
(2) Azt az engedély vagy tanúsítvány iránti kérelmet, amit az illetékes szerv szombaton, vasárnap, ünnepnapon vagy munkanapon 13 óra után kap meg, úgy kell tekinteni, mintha azt a tényleges átvétel napját követő munkanapon nyújtották volna be.
(3) Ha az engedély vagy tanúsítvány iránti kérelmek benyújtására meghatározott számú napból álló időtartamot írnak elő, és ennek az időtartamnak utolsó napja szombatra, vasárnapra vagy ünnepnapra esik, a szóban forgó időtartam a következő munkanapon 13 órakor jár le.
Az ilyen határidő-meghosszabbítást nem kell figyelembe venni az engedélyben vagy tanúsítványban megállapított összegek számításánál vagy érvényességi idejének meghatározásánál.
(4) Az e rendeletben meghatározott határidők belgiumi helyi idő szerint értendők.
17. cikk
(1) A 12. cikk (1) bekezdése második albekezdésének és a 18. cikk (1) bekezdésének sérelme nélkül az engedély vagy tanúsítvány iránti kérelmeket, az engedélyeket, tanúsítványokat és azok kivonatait az I. mellékletben közölt minták alapján készített űrlapokon állítják ki. Ezeket az űrlapokat a rajtuk lévő útmutatások szerint és az adott termékágazatra érvényes különös közösségi rendelkezéseknek megfelelően kell kitölteni.
(2) Az engedély- és tanúsítványűrlapokat blokkokban készítik el, amelyek tartalmazzák az 1. és 2. példányt, valamint a kérelmet az engedély vagy a tanúsítvány további példányaival együtt, ebben a sorrendben.
A tagállamok előírhatják, hogy a kérelmezők csak egy kérelmet töltsenek ki az első albekezdésben előírt blokkok helyett.
Ha egy közösségi intézkedés következtében kevesebb az a mennyiség, amelyre az engedélyt vagy a tanúsítványt kiállították, mint amire az engedély vagy tanúsítvány iránti kérelmet benyújtották, a kérelemnek megfelelő mennyiséget és az ahhoz tartozó biztosítékot csak a kéreleműrlapon kell feltüntetni.
A kivonatokra vonatkozó űrlapokat blokkokban készítik el, amelyek tartalmazzák az 1. és 2. példányt, ebben a sorrendben.
(3) A űrlapokat, beleértve a kiegészítő lapokat, fehér, facsiszolatot nem tartalmazó papírra nyomtatják, ami írásra előkészített és négyzetméterenként legalább 40 grammot nyom. Mérete 210 × 297 mm, a megengedett hosszúság a fenti értéknél 5 mm-rel lehet kevesebb és 8 mm-rel lehet több; a sorok közötti távolság 4,24 mm (egyhatod hüvelyk); az űrlapok formai követelményeit pontosan be kell tartani. Ezenkívül az 1. példány mindkét oldala és a kiegészítő lapoknak az az oldala, amelyre a jóváírásokat fel kell vezetni, egy nyomtatott guilloche-mintázatot is tartalmaz, amely bármilyen mechanikus vagy vegyi eszközű hamisítást kimutat. A guilloche-mintázat háttere az importűrlapoknál zöld színű, az exportűrlapoknál szépiaszínű.
(4) Az űrlapok nyomtatásáért a tagállamok felelősek. Az űrlapokat a tagállam által kijelölt, abban a tagállamban működő nyomdák is nyomtathatják. Ez utóbbi esetben mindenkor fel kell tüntetni az űrlapon a tagállam engedélyére utaló hivatkozást. Minden űrlapon rajta kell lennie a nyomda nevére és címére utaló jelölésnek, vagy olyan jelnek, amellyel a nyomda azonosítható, valamint a kéreleműrlapot és a kiegészítő lapokat kivéve, egyedi sorozatszámnak. A szám előtt az alábbi betűket tüntetik fel a dokumentumot kibocsátó tagállam szerint: „AT” Ausztria, „BE” Belgium, „BG” Bulgária, „CZ” Cseh Köztársaság, „CY” Ciprus, „DE” Németország, „DK” Dánia, „EE” Észtország, „EL” Görögország, „ES” Spanyolország, „FI” Finnország, „FR” Franciaország, „HU” Magyarország, „IE” Írország, „IT” Olaszország, „LU” Luxemburg, „LT” Litvánia, „LV” Lettország, „MT” Málta, „NL” Hollandia, „PL” Lengyelország, „PT” Portugália, „RO” Románia, „SE” Svédország, „SI” Szlovénia, „SK” Szlovákia és „UK” Egyesült Királyság.
Kiadásukkor az engedélyeket vagy tanúsítványokat, valamint kivonatokat a kibocsátó testület kiadási számmal láthatja el.
(5) A kérelmeket, engedélyeket és tanúsítványokat, valamint kivonataikat gépírással vagy számítógépes úton kell kitölteni. Kitöltésük és kinyomtatásuk a Közösség valamely hivatalos nyelvén történik, ahogy azt a kibocsátó tagállam illetékes hatóságai meghatározzák. A tagállamok a kérelmek kézzel történő kitöltését csak tintával és nagybetűvel engedélyezhetik.
(6) A kibocsátó testületek és jóváíró hatóságok pecsétjeit fémbélyegzővel látják el, ami lehetőség szerint acélból készül. Egy domborpecsét helyettesítheti a kibocsátó testület pecsétjét, amelynek lenyomata perforált betűkkel vagy számokkal egészül ki.
(7) Az érintett tagállamok illetékes hatóságai, ha szükséges, előírhatják, hogy az engedélyeket és tanúsítványokat, valamint azok kivonatait lefordítsák az adott tagállam hivatalos nyelvére vagy valamely hivatalos nyelvére.
18. cikk
(1) A 17. cikk sérelme nélkül az engedélyek és tanúsítványok számítógépes rendszerek használatával is kiadhatók és használhatók az illetékes hatóságok által megállapított részletes szabályok szerint. Ezeket a továbbiakban „elektronikus engedélyeknek és tanúsítványoknak” nevezzük.
Az elektronikus engedélyek és tanúsítványok tartalmának azonosnak kell lennie a papíron kibocsátott engedélyekkel és tanúsítványokkal.
(2) Ha az engedélyek vagy tanúsítványok engedélyeseinek vagy kedvezményezettjeinek ezek elektronikus változatát kell használniuk egy olyan tagállamban, amely nem kapcsolódott a számítógépes kibocsátási rendszerhez, ezekről kivonatot kell kérniük.
E kivonatokat késedelem nélkül ki kell állítani, pótlólagos költségek nélkül, a 17. cikkben megállapított formában.
A számítógépes kibocsátási rendszerhez csatlakozott tagállamokban ezeket a kivonatokat papíralapú kivonat formájában használják.
19. cikk
(1) Ha azok az összegek, amelyeket az euro nemzeti valutára történő átváltása eredményeként az engedélyekre vagy tanúsítványokra feljegyeznek, három vagy annál több tizedesjegyűek, azokat csak az első két tizedesjegyig kell feltünteni. Ilyen esetekben, ha a harmadik tizedes öt vagy annál nagyobb, a második tizedest fel kell kerekíteni a legközelebbi számra, és ha a harmadik tizedes kisebb, mint öt, a második tizedes ugyanaz a szám marad.
(2) Ha az euróban megadott összegeket font sterlingre váltják át, az első két tizedesjegyre vonatkozó, az (1) bekezdésben foglalt hivatkozást úgy kell értelmezni, mint ami az első négy tizedesjegyre vonatkozik. Ilyen esetekben, ha az ötödik tizedes öt vagy annál nagyobb, a negyedik tizedest fel kell kerekíteni a legközelebbi számra, ha az ötödik tizedes kevesebb, mint öt, a negyedik tizedes ugyanaz a szám marad.
20. cikk
(1) Az elektronikus engedélyekre és tanúsítványokra vonatkozó 18. cikk sérelme nélkül az engedélyeket és tanúsítványokat legalább két példányban kell kiállítani, amelyekből az elsőt, ami a „jogosult példánya”, és amelyet „1.”-gyel jelölnek, késedelem nélkül kiadják a kérelmezőnek, míg a másodikat, ami a „kibocsátó szerv példánya” és amelyet „2.”-vel jelölnek, a kibocsátó szerv visszatartja.
(2) Ha az engedélyt vagy a tanúsítványt kisebb mennyiségre állítják ki, mint amennyire a kérelem vonatkozott, a kibocsátó testület feltünteti:
a)
a 17. és 18. szakaszban azt a mennyiséget, amelyre az engedélyt vagy tanúsítványt kiállították;
b)
a 11. szakaszban a megfelelő biztosíték összegét.
Azonnal fel kell oldani azt a biztosítékletétet, ami olyan mennyiségre vonatkozik, amelyre engedélyt vagy tanúsítványt nem állítottak ki.
21. cikk
(1) A tagállam által megbízott kibocsátó testület, szervezet vagy szervezetek egy vagy több kivonatot készíthet a dokumentumról az engedély vagy tanúsítvány engedélyese, illetve a kedvezményezett kérelmére a dokumentum 1. példányának bemutatásakor.
A kivonatokat legalább két példányban állítják ki, amelyekből az elsőt, ami a „jogosult példánya”, és amelyet „1.”-gyel jelölnek, késedelem nélkül kiadják vagy elküldik a kérelmezőnek, és a másodikat, amely a „kibocsátó testület példánya” és amelyet „2.”-vel jelölnek, a kibocsátó testület visszatartja.
A kivonatot kiállító testület az engedély vagy tanúsítvány 1. példányán feltünteti azt a mennyiséget, amelyre a kivonatot kiállították, megemelve azt az engedélyezett eltérés mennyiségével. A „kivonat” kifejezést beírják az engedély vagy tanúsítvány 1. példányán feltüntetett mennyiség mellé.
(2) Az engedély vagy tanúsítvány kivonatáról további kivonat nem készíthető.
(3) A kivonat 1. példányát, amelyet már felhasználtak vagy amely már lejárt, az engedélyes köteles visszaküldeni annak a testületnek, amely az engedélyt vagy tanúsítványt kibocsátotta, annak az engedélynek vagy tanúsítványnak az 1. példányával együtt, amelyről azt készítették, hogy a testület kiigazíthassa az engedély vagy tanúsítvány 1. példányára felvitt bejegyzéseket a kivonat 1. példányán lévő bejegyzések alapján.
22. cikk
(1) Az érvényességi idő meghatározása céljából az engedélyeket és tanúsítványokat úgy tekintik, hogy a kibocsátás dátuma az a nap, amikor a kérelmet benyújtották, és ezt a napot veszik figyelembe az érvényességi idő kiszámításánál is. Az engedélyek és tanúsítványok tényleges kibocsátásukig nem használhatók fel.
(2) Ki lehet kötni, hogy az engedély vagy tanúsítvány a kibocsátás tényleges napján válik érvényessé; ebben az esetben ezt a napot veszik figyelembe az érvényesség idejének kiszámításánál.
3. SZAKASZ
Engedélyek és tanúsítványok használata
23. cikk
(1) Az engedély vagy tanúsítvány 1. példányát annál a vámhivatalnál kell benyújtani, amely elfogadta:
a)
behozatali engedély esetén a szabad forgalomba bocsátásról szóló nyilatkozatot;
b)
kiviteli engedély vagy visszatérítést előre megállapító tanúsítvány esetén az exportra vonatkozó nyilatkozatot.
A 800/1999/EK rendelet 2. cikke (1) bekezdése i) pontjának sérelme nélkül, a vámáru-nyilatkozatot az engedélyesnek kell megtennie, illetve ahol indokolt, az engedély vagy tanúsítvány kedvezményezettjének vagy a 2913/92/EGK rendelet 5. cikkének (2) bekezdésében foglaltak szerinti képviselőiknek.
(2) Az engedély vagy tanúsítvány 1. példányát be kell mutatni a vámhatóságnak, vagy rendelkezésére kell bocsátani, ha az (1) bekezdés szerinti nyilatkozatot elfogadják.
(3) Miután az (1) bekezdésben említett hivatal a jóváírást elvégezte és láttamozta az engedély vagy tanúsítvány 1. példányát, azt visszaküldi az érintett félnek. A tagállamok előírhatják vagy megengedhetik, hogy a bejegyzést az érintett fél végezze el az engedélyen vagy a tanúsítványon; minden ilyen esetben a bejegyzést az illetékes hatóságnak meg kell vizsgálnia és láttamoznia kell.
(4) Ha az importált vagy exportált mennyiség nem felel meg az engedélyen vagy tanúsítványon feltüntetett mennyiségnek, az engedélyen vagy a tanúsítványon lévő bejegyzést úgy kell módosítani, hogy a ténylegesen importált vagy exportált mennyiséget mutassa, annak a mennyiségnek a keretén belül, amelyre az engedélyt vagy a tanúsítványt kiállították.
24. cikk
(1) A 23. cikk sérelme nélkül egy tagállam megengedheti, hogy az engedélyt vagy a tanúsítványt:
a)
a kibocsátó szervhez vagy a visszatérítés kifizetéséért felelős hatósághoz nyújtsák be;
b)
azokban az esetekben, amikor a 18. cikk alkalmazandó, a kibocsátó szerv vagy a visszatérítés kifizetéséért felelős hatóság adatbázisában tárolják.
(2) Az érintett tagállam határozza meg azokat az eseteket, amikor az (1) bekezdést alkalmazni kell, és azokat a feltételeket, amelyeket az érintett félnek teljesítenie kell ahhoz, hogy az abban a bekezdésben meghatározott eljárást igénybe vehesse. Ezenkívül a tagállam által megalkotott rendelkezések által biztosítani kell, hogy a Közösségben kiadott valamennyi tanúsítvány egyenlő elbánásban részesüljön.
(3) A tagállam dönti el, hogy mely hatóság végzi el a bejegyzést és láttamozza az engedélyt vagy a tanúsítványt.
Az engedélyen vagy a tanúsítványon a jóváírás, valamint annak érvényesítése és láttamozása akkor is megtörténtnek minősül, ha:
a)
az exportált mennyiségeket részletező dokumentumot számítógéppel készítették; ezt a dokumentumot csatolni kell az engedélyhez vagy a tanúsítványhoz és azzal együtt kell kezelni;
b)
az exportált mennyiségeket a szóban forgó tagállam hivatalos számítógépes adatbázisában rögzítették és ez az információ kapcsolódik az elektronikus tanúsítványhoz; a tagállamok ezen információ archiválásának módjául választhatják az elektronikus dokumentum papíralapú változatának használatát.
A bejegyzés dátumának a 23. cikk (1) bekezdésében említett nyilatkozat elfogadása időpontját tekintik.
(4) A vámáru-nyilatkozat elfogadásakor az érintett félnek fel kell tüntetnie a dokumentumon, hogy ezt a cikket alkalmazzák, és fel kell tüntetnie a felhasználásra kerülő engedély vagy tanúsítvány hivatkozási számát.
(5) Importra vagy exportra jogosító engedély vagy tanúsítvány esetén az áruk csak akkor szabadíthatók fel, ha az illetékes hatóság tájékoztatta a 23. cikk (1) bekezdésében említett vámhivatalt, hogy a vámokmányon megjelölt engedély vagy tanúsítvány az érintett termékre érvényes, és azt jóváírták.
(6) Ha az exportált termékek nem kiviteliengedély-kötelesek, de az export-visszatérítést előre rögzített kiviteli engedéllyel határozták meg, ha egy hiba folytán az export során a visszatérítés jogosságának bizonyítására használt dokumentum nem tesz említést erről a cikkről, és/vagy nem tartalmazza az engedély vagy tanúsítvány számát, illetve ha az információ pontatlan, az ügylet szabályossá tehető, ha az alábbi követelmények teljesülnek:
a)
a visszatérítés kifizetéséért felelős hatóság birtokában van a termékre vonatkozó, a visszatérítést előre megállapító kiviteli engedély, amely a nyilatkozat elfogadásának a napján érvényes;
b)
elegendő bizonyíték áll az illetékes hatóság rendelkezésére ahhoz, hogy kimutassa az összefüggést az exportált mennyiség és az exportra vonatkozó engedély vagy tanúsítvány között.
25. cikk
(1) Az engedélyeken, tanúsítványokon vagy kivonatokon végrehajtott bejegyzéseket kibocsátásuk után nem lehet megváltoztatni.
(2) Ha egy engedély, tanúsítvány vagy kivonat bejegyzéseinek pontosságával kapcsolatban kétség merül fel, az ilyen engedélyt, tanúsítványt vagy kivonatot az érintett fél vagy az érintett tagállam illetékes hatóságainak kezdeményezésére vissza kell küldeni a kibocsátó szervhez.
Ha a kibocsátó szerv úgy látja, hogy javításra van szükség, visszavonja a kivonatot, az engedélyt vagy a tanúsítványt, valamint minden korábban kibocsátott kivonatot, és haladéktalanul kibocsát egy javított kivonatot vagy egy javított engedélyt, illetve tanúsítványt és az azokhoz kapcsolódó javított kivonatokat. Ezeken az utólagos dokumentumokon, amelyeken szerepel az alábbi bejegyzés: „…-án javított engedély (vagy tanúsítvány)” vagy „…-án javított kivonat”, minden korábbi bejegyzést minden példányon megismételnek.
Ha a kibocsátó testület nem látja szükségesnek az engedély, tanúsítvány vagy kivonat javítását, a következő szöveg feltüntetésével hitelesít: „ellenőrizve …-án, az 376/2008 rendelet 25. cikke szerint”, és lebélyegzi azt.
26. cikk
(1) A kibocsátó szerv kérésére az engedélyesnek vissza kell juttatnia a kibocsátó szervhez az engedélyt vagy a tanúsítványt és az abból készült kivonatokat.
(2) Ha egy vitatott dokumentumot az ebben a cikkben vagy a 25. cikkben foglaltak alapján visszaküldtek vagy visszatartottak, az illetékes nemzeti hatóságok az érintett félnek kérésére nyugtát adnak.
27. cikk
Ha az engedélyeken, tanúsítványokon vagy az azokról készült kivonatokon a bejegyzésekre rendelkezésre álló hely nem elegendő, a bejegyzéseket végző hatóságok ezekhez kiegészítő lapokat csatolhatnak, amelyeken a szóban forgó engedélyek, tanúsítványok vagy kivonatok 1. példányának hátulján lévő bejegyzési sorokhoz hasonló további sorok állnak rendelkezésre. E hatóságok úgy helyezik el bélyegzőjüket, hogy annak egyik fele az engedélyen, tanúsítványon vagy azok kivonatán legyen, a másik fele pedig a kiegészítő lapon, és minden további kibocsátott kiegészítő lap esetén egy további bélyegzőt helyeznek el hasonlóképpen az új lapon és az előző lapon.
28. cikk
(1) Ha kétség merül fel egy engedély, tanúsítvány vagy kivonat, vagy az azon szereplő bejegyzések vagy láttamozások valódiságát illetően, az illetékes nemzeti hatóságok visszajuttatják a vitatott dokumentumot vagy annak fénymásolatát az érintett hatóságokhoz ellenőrzés céljából.
Dokumentumokat szúrópróbaszerű ellenőrzés keretében is visszaküldhetnek; ilyen esetben a dokumentumoknak csak egy fénymásolatát küldik vissza.
(2) Ha egy vitatott dokumentumot az (1) bekezdés szerint visszaküldtek, az illetékes nemzeti hatóságok az érintett félnek kérésére nyugtát adnak.
29. cikk
(1) Ha ennek a rendeletnek a megfelelő alkalmazásához szükséges, a tagállamok illetékes hatóságai információt cserélnek az engedélyekről, tanúsítványokról és az azokról készült kivonatokról, valamint a velük kapcsolatos szabálytalanságokról és jogsértésekről.
(2) A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot, amint az e rendelettel kapcsolatos szabálytalanság és jogsértés jut a tudomásukra.
(3) A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot azoknak a testületeknek a nevéről és címéről, amelyek engedélyeket, tanúsítványokat vagy azokról készült kivonatokat bocsátanak ki, exportlefölözést szednek be és export-visszatérítéseket fizetnek ki. A Bizottság ezt az információt közzéteszi az Európai Unió Hivatalos Lapjában.
(4) A tagállamok szintén elküldik a Bizottságnak hivatalos bélyegzőik és, ahol indokolt, az eljárásra jogosult hatóságok szárazbélyegzőinek lenyomatait. A Bizottság erről haladéktalanul tájékoztatja a többi tagállamot.
4. SZAKASZ
A biztosítékok feloldása
30. cikk
Az engedélyek és tanúsítványok érvényességi idejét illetően:
a)
a behozatali kötelezettség teljesítettnek és az engedély vagy tanúsítvány szerinti behozatali jogosultság felhasználtnak tekintendő azon a napon, amikor a 23. cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett nyilatkozatot elfogadták, minden esetben azzal a feltétellel, hogy az érintett terméket ténylegesen szabad forgalomba helyezték;
b)
a kiviteli kötelezettség teljesítettnek és az engedély vagy tanúsítvány szerinti kiviteli jogosultság felhasználtnak tekintendő azon a napon, amikor a 23. cikk (1) bekezdés b) pontjában említett nyilatkozatot elfogadták.
31. cikk
Az elsődleges kötelezettség teljesítését az alábbi bizonyíték bemutatása igazolja:
a)
import esetében az érintett termékre vonatkozó, a 23. cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett elfogadott nyilatkozat;
b)
export esetében az érintett termékre vonatkozó, a 23. cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett elfogadott nyilatkozat; továbbá:
i.
akár export, akár a 800/1999/EK rendelet 36. cikke értelmében exportnak tekintendő szállítmányok esetében bizonyítani kell, hogy a termék, a kiviteli nyilatkozat elfogadását követő 60 napon belül, hacsak vis maior miatt erre nem kerülhetett sor, vagy - az exportnak tekintendő szállítmányok esetén - elérte a rendeltetési célállomást, vagy - minden más esetben - elhagyta a Közösség vámterületét. E rendelet alkalmazásában bármely terméknek kizárólag fúró- vagy bányászati platformon való használatra való szállítását, beleértve az ilyen műveleteket támogató munkaállomásokat, amelyek az európai kontinentális talapzat területén belül vagy a Közösség nem európai része kontinentális talapzatán belül találhatók, de három mérfölddel túl a zónától, ami attól az alapvonaltól kezdődik, amit egy tagállam területi vizei kiterjedésének a meghatározására használnak, úgy tekintik, hogy az elhagyta a Közösség vámterületét;
ii.
ha a termékeket a 800/1999/EK rendelet 40. cikkében foglalt élelmiszerellátóraktár-eljárás alá helyezték, bizonyítani kell, hogy a terméket az ennek az eljárásnak az elfogadására kiadott nyilatkozat elfogadását követő 30 napon belül, hacsak vis maior azt meg nem akadályozza, élelmiszer-ellátó raktárba helyezték.
Ha az első bekezdés b) pontjának i. alpontjában említett 60 napos határidő vagy az első bekezdés b) pontjának ii. alpontjában említett 30 napos határidő lejár, a biztosítékot fel kell oldani a 2220/85/EGK rendelet 23. cikkének (2) bekezdésével összhangban.
A második bekezdés értelmében nem lehet visszatartani a biztosítékot azon mennyiségek esetében, amelyeknél a 800/1999/EK rendelet 50. cikkének (1) bekezdésével összhangban, az említett rendelet 7. cikkének (1) bekezdésében és 40. cikkének (1) bekezdésében említett határidők be nem tartása miatt a visszatérítést csökkentik.
32. cikk
(1) A 31. cikk szerint igényelt bizonyítékot az alábbiak szerint kell felmutatni:
a)
a 31. cikk a) pontja szerinti esetekben az engedély vagy tanúsítvány 1. példányának felmutatásával és, ahol indokolt, az engedélyből vagy tanúsítványból készült kivonat vagy kivonatok 1. példányának felmutatásával, amelyeket a 23. és 24. cikkek szerint láttamoztak;
b)
a 31. cikk b) pontja és az ezen cikk (2) bekezdése szerinti esetekben az engedély vagy tanúsítvány 1. példányának felmutatásával és, ahol indokolt, az engedélyből vagy tanúsítványból készült kivonat vagy kivonatok 1. példányának felmutatásával, amelyeket a 23. és 24. cikkek szerint láttamoztak.
(2) Ezenkívül a Közösségből történő export, vagy a 800/1999/EK rendelet 36. cikke értelmében a célállomásra továbbított szállítmányok, vagy annak a rendeletnek a 40. cikkében foglalt eljárás szerinti termékelhelyezés esetében további bizonyítékra van szükség.
Ilyen további bizonyítékot az alábbiak szerint kell felmutatni:
a)
ha az alábbi ügyletekre a szóban forgó tagállamban kerül sor, a kiegészítő bizonyítékról az a tagállam dönt, amelyben:
i.
az engedélyt vagy tanúsítványt kiállították;
ii.
az e rendelet 23. cikke (1) bekezdésének b) pontjában említett nyilatkozatot elfogadták; és
iii.
a termék:
-
elhagyta a Közösség vámterületét. E rendelet alkalmazásában bármely terméknek kizárólag fúró- vagy bányászati platformon történő használatra való szállítását, beleértve az ilyen műveleteket támogató munkaállomásokat, amelyek az európai kontinentális talapzat területén belül vagy a Közösség nem európai részének kontinentális talapzatán belül találhatók, három mérfölddel attól a zónától, ami attól az alapvonaltól kezdődik, amit egy tagállam területi vizei kiterjedésének a meghatározására használnak, úgy tekintik, hogy az elhagyta a Közösség vámterületét,
-
a 800/1999/EK rendelet 36. cikkében felsorolt célállomás valamelyikére szállították, vagy
-
a 800/1999/EK rendelet 40. cikke szerinti élelmiszer-ellátó raktárba helyezték;
b)
minden más esetben a további bizonyítékot a következők szerint kell bemutatni:
i.
a T 5 ellenőrzőpéldány vagy a 2454/93/EGK rendelet 912a. cikke szerinti példányok bemutatása, illetve az ilyen T 5 ellenőrzőpéldány vagy példányok hitelesített másolatainak vagy fénymásolatainak bemutatása; vagy
ii.
a visszatérítés kifizetéséért felelős szervezet igazolása arról, hogy a 31. cikk b) pontjában foglalt feltételek teljesültek; vagy
iii.
az ezen cikk (4) bekezdésében előírtakkal egyenértékű bizonyíték.
Ha a T5 ellenőrzőpéldány egyetlen célja a biztosíték feloldása, a T5 ellenőrzőpéldányon a 106. szakaszban az ezen rendelet III. mellékletének C. részében található bejegyzések egyike szerepel.
Ha engedély- vagy tanúsítványkivonatot helyettesítő engedélyt vagy tanúsítványt, illetve helyettesítő kivonatot használnak, ezen bejegyzés tartalmazza az eredeti engedély vagy tanúsítvány számát és a kibocsátó testület nevét és címét.
A b) pont i. és ii. alpontjában említett dokumentumokat hivatalos úton kell a kibocsátó testülethez elküldeni.
(3) Ha a 23. cikk (1) bekezdésének b) pontja szerinti kiviteli nyilatkozat elfogadása után a terméket a 2454/93/EGK rendelet 412-442a. cikke szerinti, vagy a célállomásra való szállítás közös tranziteljárásról vagy a Közösség vámterületén kívüli címzetthez történő szállításról szóló, 1987. május 20-i egyezmény X. címe I. fejezetének 1. függeléke szerinti valamelyik egyszerűsített eljárás alá vonják, az ezen cikk 2. bekezdésének b) pontja szerint szükséges T5 ellenőrzőpéldányt hivatalos úton a kibocsátó testülethez küldik. Az ezen rendelet III. mellékletének D. részében található bejegyzések egyikét feltüntetik a T5 ellenőrzőpéldány „J” szakaszában, a „Megjegyzések” címszó alatt.
Az első albekezdésben említett esetben az indulás helye szerinti hivatal engedélyezheti, hogy a szállítási szerződés úgy módosuljon, hogy a szállítás vége csak akkor lehet a Közösségen belül, ha kimutatható:
a)
hogy abban az esetben, ha a biztosítékot feloldották, az ilyen biztosítékot megújítják;
vagy
b)
hogy az érintett hatóságok megtették a szükséges intézkedéseket, hogy a biztosíték ne legyen feloldva.
Ha a biztosítékot anélkül oldották fel, hogy a termék exportjára sor került volna, a tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket.
(4) Ha a (2) bekezdés b) pontjában említett T 5 ellenőrzőpéldányt az érintett félnek fel nem róható okból kifolyólag nem lehet a kibocsátását követő három hónapon belül felmutatni, a fél a kérelem indoklásával és a bizonyító dokumentumok benyújtásával kérheti az illetékes testületet, hogy más egyenértékű dokumentumokat fogadjon el.
A kérelemmel benyújtandó bizonyító dokumentumokat a 800/1999/EK rendelet 49. cikke (3) bekezdésének második albekezdése határozza meg.
33. cikk
A 800/1999/EK rendelet 37. cikke alkalmazásában a hónap utolsó napjának azt a napot kell tekinteni, amikor az e rendelet 23. cikke (1) bekezdésének b) pontja szerinti nyilatkozatot elfogadták.
34. cikk
(1) Az engedélyes kérelmére a tagállamok részletekben is feloldhatják a biztosítékot azon termékmennyiségek arányában, amelyekre vonatkozóan a 31. cikk szerinti bizonyítékokat bemutatták, amennyiben bizonyítást nyert, hogy az engedélyen vagy tanúsítványon feltüntetett mennyiségek legalább 5 %-ának megfelelő mennyiség importja vagy exportja megtörtént.
(2) A 39., 40., és 47. cikkek alkalmazására is figyelemmel, ha az import- vagy exportkötelezettséget nem teljesítették, a biztosítékot vissza kell tartani olyan összegben, ami megfelel
a)
az engedélyen vagy tanúsítványon feltüntetett mennyiség 95 %-a; és
b)
a ténylegesen importált vagy exportált mennyiség közötti különbségnek.
Ha az engedélyt darabszámra bocsátják ki, a fenti 95 %-os számítás eredményét, ahol indokolt, a legközelebbi alacsonyabb darabszámra kell kerekíteni.
Ha az importált vagy exportált mennyiség kevesebb, mint az engedélyen vagy a tanúsítványon feltüntetett mennyiség 5 %-a, a biztosíték teljes összegét vissza kell tartani.
Ezenkívül az érintett tagállam feloldja a teljes biztosítékot, ha a visszatartandó biztosíték teljes összege 100 EUR vagy annál kevesebb lenne egy adott engedély vagy tanúsítvány esetében.
Ha a biztosíték egy részét vagy egészét tévesen oldották fel, azt újra letétbe kell helyezni az érintett mennyiségekre vonatkozóan annál a szervnél, amely az engedélyt vagy a tanúsítványt kiállította.
A feloldott biztosíték újbóli letétbe helyezésére vonatkozó utasítást csak a feloldást követő négy éven belül lehet kiadni, feltéve hogy az ügylet bonyolítója jóhiszeműen járt el.
(3) A visszatérítést előre megállapító engedélyek esetében:
a)
ha az engedélyt vagy az engedély kivonatát az érvényességi idejének első kétharmadán belül juttatják vissza a kibocsátó szervhez, a megfelelő visszatartandó biztosíték összegét 40 %-kal kell csökkenteni. Ebből a szempontból minden napszak egy egész napnak felel meg;
b)
ha az engedélyt vagy az engedély kivonatát az érvényességi ideje utolsó harmadának letelte előtt vagy a lejáratot követő egy hónapon belül juttatják vissza a kibocsátó szervhez, a megfelelő visszatartandó biztosíték összegét 25 %-kal kell csökkenteni.
Az első albekezdés csak azokra az engedélyekre és kivonataikra érvényes, amelyeket az engedélyek kiállításának megfelelő GATT-évben küldtek vissza a kibocsátó szervnek azzal a feltétellel, hogy a visszaküldés legalább 30 nappal az adott év vége előtt megtörténik.
Az első albekezdést kell alkalmazni, kivéve, ha azt ideiglenesen felfüggesztik. Ha a visszatérítést egy vagy több termék esetében megemelik, a Bizottság, az 1264/2007/EK rendelet 195. cikke (2) bekezdésében említett eljárás szerint vagy a piacok közös szervezéséről szóló más rendeletek vonatkozó rendelkezései szerint eljárva felfüggesztheti az első albekezdés alkalmazását azokra az engedélyekre, amelyeket még a visszatérítés megemelése előtt kérvényeztek, és a megemelést megelőző napig nem juttattak vissza a kibocsátó szervhez.
A ezen rendelet 24. cikke szerint benyújtott engedélyeket azzal a nappal kell a kibocsátó szervhez visszajuttatottnak tekinteni, amelyen a kibocsátó szerv az engedély tulajdonosától megkapja a biztosíték feloldására irányuló kérvényt.
(4) A 32. cikk (1) bekezdésében említett bizonyítékot az engedély vagy tanúsítvány lejártától számított két hónapon belül kell bemutatni, kivéve ha ez vis maior miatt nem lehetséges.
(5) A vámterületről való távozás bizonyítékát, vagy a célállomásra való kiszállítás bizonyítékát, amire a 800/1999/EK rendelet 36. cikke szerint került sor, vagy a termékeknek a rendelet 40. cikke szerinti, az e rendelet 32. cikke (2) bekezdésében említetteknek megfelelő eljárás alá helyezésének a bizonyítékát az engedély vagy tanúsítvány lejártától számított 12 hónapon belül kell bemutatni, kivéve ha ez vis maior miatt nem lehetséges.
(6) Az olyan mennyiségeknél visszatartandó összegeket, amelyeknél az előre megállapított visszatérítéses kiviteli engedélyekre vonatkozóan a bizonyítékot nem mutatták fel a (4) bekezdés szerinti határidőn belül, csökkenteni kell:
a)
90 %-kal, ha a bizonyítékot az engedély vagy tanúsítvány lejártát követő harmadik hónapban nyújtják be;
b)
50 %-kal, ha a bizonyítékot az engedély vagy tanúsítvány lejártát követő negyedik hónapban nyújtják be;
c)
30 %-kal, ha a bizonyítékot az engedély vagy tanúsítvány lejártát követő ötödik hónapban nyújtják be;
d)
20 %-kal, ha a bizonyítékot az engedély vagy tanúsítvány lejártát követő hatodik hónapban nyújtják be.
(7) A (6) bekezdésben említett esetektől eltérő esetekben, azokra a mennyiségekre visszatartandó összeg, amelyekre a (4) és (5) bekezdés szerinti határidőn belül a bizonyítékot nem nyújtják be, de legkésőbb az engedély vagy tanúsítvány lejártát követő 24. hónapban benyújtják, 15 %-a annak az összegnek, amit akkor tartottak volna vissza teljes mértékben, ha a termékek importjára vagy exportjára nem került volna sor. Ha egy adott termék esetén különböző biztosítéki szinttel rendelkező engedélyek vagy tanúsítványok léteznek, a legalacsonyabb importra vagy exportra érvényes mértéket kell a visszatartandó összeg kiszámításánál figyelembe venni.
(8) Az illetékes hatóságok eltekinthetnek a (4) és (5) bekezdésben említett bizonyítékok bemutatásától, ha a szükséges ismereteknek már birtokában vannak.
(9) Ha egy közösségi rendelkezés erre a bekezdésre hivatkozva előírja, hogy egy kötelezettség azáltal teljesül, hogy igazolták az áru megérkezését egy adott célállomásra, azt a bizonyítékot a 800/1999/EK rendelet 16. cikkének megfelelően kell bemutatni, ennek hiányában az engedélyre vagy tanúsítványra vonatkozó, letétbe helyezett biztosítékot az érintett mennyiség arányában kell visszatartani.
Ezt a bizonyítékot is az engedély vagy tanúsítvány lejártától számított 12 hónapon belül kell bemutatni. Ha a 800/1999/EK rendelet 16. cikke szerint szükséges dokumentumokat nem lehet az előírt határidőn belül bemutatni, bár az exportőr minden tőle telhetőt megtett, hogy azokat a határidőn belül beszerezze, halasztást kaphat e dokumentumok benyújtására.
(10) Azoknál a behozatali engedélyeknél, amelyeknél valamely közösségi rendelkezés ennek a bekezdésnek az alkalmazását írja elő, a (4)-(8) bekezdés rendelkezéseinek ellenére a 32. cikk (1) bekezdésének a) pontja szerinti engedély használatának bizonyítékát az engedély lejártát követő 45 napon belül kell bemutatni, kivéve ha az vis maior miatt nem lehetséges.
Ha a 32. cikk (1) bekezdésének a) pontja szerinti engedélyek használatának a bizonyítékát az előírt határidőn túl nyújtják be:
a)
ha az engedélyt a megengedett eltérés alsó határának figyelembevételével, az érvényességi időn belül felhasználták, az engedélyen feltüntetett biztosíték teljes összegének 15 %-át tartják vissza átalánylevonás útján;
b)
ha az engedélyt érvényességi idején belül csak részben használták fel, a biztosíték a következőkkel egyenlő összegekben kerül visszatartásra:
i.
az engedélyen feltüntetett mennyiség 95 %-a és a ténylegesen importált mennyiség közötti különbség; és
ii.
az i. alpont szerinti átalány levonása után megmaradó biztosíték 15 %-a;
iii.
az i. és ii. alpont szerinti levonások után megmaradó biztosíték 3 %-a minden napra, ahány nappal túllépték a bizonyíték benyújtásának határidejét.
5. SZAKASZ
Engedélyek és tanúsítványok elvesztése
35. cikk
(1) Ezt a cikket akkor kell alkalmazni, ha nullánál nagyobb export-visszatérítést állapítottak meg, és a vonatkozó engedély vagy tanúsítvány, illetve annak kivonata elveszett.
(2) Az engedélyt vagy tanúsítványt kibocsátó testület az engedélyes, vagy olyan esetekben, ha az engedélyt, tanúsítványt vagy kivonatot átruházták, a kedvezményezett kérésére a második albekezdésre is figyelemmel helyettesítő engedélyt vagy tanúsítványt, illetve helyettesítő kivonatot állít ki.
A tagállamok illetékes hatóságai megtagadhatják a helyettesítő engedély vagy tanúsítvány, illetve kivonat kiállítását, ha:
a)
a kérelmező jelleme nem garantálja, hogy ennek a cikknek a célkitűzéseit tiszteletben tartják; ezt a hatáskört minden tagállamban az érintett államban mindenkor alkalmazandó, a kérelmezők közötti megkülönböztetés tilalmára vonatkozó szabályok, valamint a kereskedelem és az ipar szabadsága alapelveinek megfelelően kell gyakorolni;
b)
a kérelmező nem tudja bizonyítani, hogy megtett minden olyan ésszerű óvintézkedést, amely megakadályozta volna az engedély, tanúsítvány vagy kivonat elvesztését.
(3) A pályáztatás eredményeként meghatározott visszatérítést előre megállapított visszatérítésnek tekintik.
(4) A helyettesítő engedély, tanúsítvány vagy kivonat tartalmazza azokat az információkat és bejegyzéseket, amelyek abban a dokumentumban találhatók, amelynek a helyébe lép. Olyan mennyiségű termékre adják ki, amely, az engedélyezett eltérés hozzáadásával, megegyezik azzal a rendelkezésre álló mennyiséggel, ami az elveszett dokumentumon szerepelt. A kérelmezőnek ezt a mennyiséget írásban kell megjelölni. Ha a kibocsátó szerv a rendelkezésére álló információk alapján úgy találja, hogy a kérelmező által kért mennyiség túl nagy, azt megfelelő mértékben csökkenti a (2) bekezdés második albekezdésének sérelme nélkül.
A helyettesítő engedély, tanúsítvány vagy kivonat 22. szakaszában fel kell tüntetni - pirossal aláhúzva - a III. melléklet E. részében található bejegyzések egyikét.
(5) Ha a helyettesítő engedély vagy tanúsítvány, illetve helyettesítő kivonat elvész, további helyettesítő engedély vagy tanúsítvány vagy helyettesítő kivonat kiadására nem kerülhet sor.
(6) Helyettesítő engedély vagy tanúsítvány, illetve helyettesítő kivonat kiállításának a feltétele a biztosíték letétbe helyezése. Ennek a biztosítéknak az összegét úgy számítják ki, hogy:
a)
az előre megállapított visszatérítés mértékét, vagy ahol indokolt, a szóban forgó célállomásokra megállapított legmagasabb visszatérítési mértéket, plusz 20 %-ot;
megszorozzák
b)
azzal a mennyiséggel, amelyre a helyettesítő engedélyt, tanúsítványt vagy helyettesítő kivonatot kell kiállítani, plusz az engedélyezett eltérés mértéke.
Az összeg, amellyel a biztosítékot megnövelik, nem lehet kevesebb, mint 3 EUR 100 kg nettó súly után. A biztosítékot annál a szervnél helyezik letétbe, amely az eredeti engedélyt vagy tanúsítványt kiállította.
(7) Ha egy engedély vagy tanúsítvány és a helyettesítő engedély vagy tanúsítvány, illetve egy kivonat vagy helyettesítő kivonat alapján exportált termékek mennyisége nagyobb, mint amennyit az eredeti engedély, tanúsítvány vagy kivonat alapján lehetett volna exportálni, a többletmennyiségre vonatkozó, a (6) bekezdésben említett biztosítékot vissza kell tartani, és úgy kell tekinteni, hogy a visszatérítés ezáltal megtörtént.
(8) Ezenkívül ha a (7) bekezdést alkalmazzák, és ha a 23. cikk (1) bekezdésének b) pontja szerinti nyilatkozat elfogadásakor exportlefölözés esedékes a többletmennyiségre, az azon a napon esedékes lefölözést be kell szedni.
A többletmennyiség:
a)
meghatározása a (7) bekezdéssel összhangban történik;
b)
az, amire a legutóbbi nyilatkozatot elfogadták az eredeti engedély vagy tanúsítvány, az eredeti engedély vagy tanúsítvány kivonata, egy helyettesítő engedély vagy tanúsítvány vagy egy helyettesítő kivonat alapján. Azokban az esetekben, ha az utolsó export mennyisége kevesebb, mint a többletmennyiség, a közvetlenül megelőző exportot vagy exportokat kell figyelembe venni a többletmennyiség kimerüléséig.
A Bizottság 120/89/EGK rendelete (23) 3. cikkének (1) bekezdése nem alkalmazandó az e bekezdés hatálya alá tartozó esetekben.
(9) Ha a (6) bekezdésben említett biztosítékot a (7) bekezdés alapján nem tartják vissza, azt az engedély vagy tanúsítvány érvényességi idejének lejárta után 15 hónappal fel kell oldani.
(10) Ha az elveszett engedélyt, tanúsítványt vagy kivonatot megtalálják, azt tilos használni, és vissza kell juttatni ahhoz a szervhez, amely a helyettesítő engedélyt, tanúsítványt vagy kivonatot kiállította. Ha ilyen esetben az eredeti engedélyen, tanúsítványon vagy kivonaton feltüntetett rendelkezésre álló mennyiség egyenlő vagy nagyobb, mint az a mennyiség, amire a helyettesítő engedélyt, tanúsítványt vagy kivonatot kiállították, megnövelve az engedélyezett eltérés mennyiségével, az (6) bekezdésben említett biztosítékot azonnal fel kell oldani.
Ha a rendelkezésre álló mennyiség nagyobb, az érdekelt fél kérheti kivonat kiállítását arra a mennyiségre, beleértve az engedélyezett eltérés mennyiségét is, amely egyenlő a fennmaradó, rendelkezésre álló mennyiséggel.
(11) A tagállamok illetékes hatóságai ellátják egymást az ennek a cikknek az alkalmazásához szükséges információval.
Ha a hatóságok ezt az információt T 5 ellenőrzőpéldány útján biztosítják, amint arra a 2454/93/EGK rendelet 912a. cikke hivatkozik, és azzal a céllal bocsátják ki, hogy bizonyítékot szerezzenek a Közösség vámterületének elhagyásáról, a T 5 ellenőrzőpéldány 105. szakaszába beírják az eredeti engedély vagy tanúsítvány számát. Ha az engedély vagy tanúsítvány kivonatát, helyettesítő engedélyt vagy tanúsítványt, illetve helyettesítő kivonatot használnak, az eredeti engedély vagy tanúsítvány számát a T 5 ellenőrzőpéldány 106. szakaszába írják be.
36. cikk
(1) A (2) bekezdésben említett esetek kivételével az illetékes hatóságnak meg kell tagadnia a helyettesítő engedély vagy tanúsítvány, illetve helyettesítő kivonat kibocsátását, ha a szóban forgó termékre vonatkozó engedélyek vagy tanúsítványok kiadását felfüggesztették, valamint ha az engedélyek vagy tanúsítványok kérdését mennyiségi kvóták keretében kezelik.
(2) Ha a behozatali vagy kiviteli engedély, vagy előre megállapított visszatérítési tanúsítvány engedélyese, illetve kedvezményezettje az illetékes hatóság felé hitelt érdemlően tudja bizonyítani, hogy az engedélyt vagy tanúsítványt, illetve annak kivonatát egészben vagy részben nem használták fel, és hogy a továbbiakban az már nem használható, különösen azért, mert az teljesen vagy részben megsemmisült, az eredeti engedélyt vagy tanúsítványt kibocsátó szerv helyettesítő engedélyt, tanúsítványt vagy kivonatot bocsát ki olyan árumennyiségekre, beleértve szükség esetén az engedélyezett eltérés mennyiségét is, ami egyenlő a fennmaradó rendelkezésre álló mennyiséggel. Ebben az esetben a 35. cikk (4) bekezdésének első mondata alkalmazandó.
37. cikk
A tagállamok negyedévenként tájékoztatják a Bizottságot:
a)
az előző negyedév során
i.
a 35. cikk alapján;
ii.
a 36. cikk alapján
kibocsátott helyettesítő engedélyek, tanúsítványok vagy kivonatok számáról;
b)
az érintett áruk természetéről és mennyiségéről, és az előre megállapított export-visszatérítés vagy exportlefölözés mértékéről.
A Bizottság továbbítja az információt a többi tagállamnak.
38. cikk
(1) Ha az engedély vagy tanúsítvány, vagy azok kivonata elveszett, és az elvesztett dokumentumot egészben vagy részben felhasználták, a kibocsátó szervek kivételesen adhatnak az érdekelt félnek abból egy másolatot, amit ugyanúgy állítanak ki és hitelesítenek, mint az eredeti dokumentumot, és jól láthatóan megjelölik minden példányon, hogy „másolat”.
(2) Másolat alapján import- vagy exportügyletek nem bonyolíthatók.
(3) A másolatokat ahhoz a hivatalhoz kell benyújtani, ahol a 23. cikk szerinti nyilatkozatot az elveszett engedély vagy tanúsítvány, vagy azok kivonata alapján elfogadták, vagy egy másik olyan illetékes hatóságnak, amelyet az a tagállam jelöl ki, ahol a hivatal található.
(4) Az illetékes hatóság bejegyzéseket eszközöl a másolaton és láttamozza azt.
(5) Az ilyen bejegyzésekkel ellátott másolat helyettesíti az engedély, tanúsítvány vagy kivonat 1. példányát a biztosíték feloldása céljából szükséges bizonyíték felmutatásakor.
6. SZAKASZ
Vis maior
39. cikk
(1) Ha egy olyan esemény kapcsán, amit az ügylet bonyolítója vis maiornak minősít, az importra vagy exportra nem kerülhet sor az engedély vagy tanúsítvány érvényességének ideje alatt, az engedélyesnek a kibocsátó tagállam illetékes szervéhez kell fordulnia, hogy az engedély vagy tanúsítvány érvényességi idejét meghosszabbítsák, vagy azért, hogy az engedélyt vagy tanúsítványt töröljék. Az ügyletek bonyolítóinak az engedély vagy tanúsítvány érvényességi ideje lejárta előtti hat hónapon belül kell bizonyítania, hogy az említett körülmény vis maiornak minősül.
Ha e határidőn belül annak ellenére nem tudnak bizonyítékot bemutatni, hogy minden tőlük telhetőt megtettek a bizonyíték megszerzése és továbbítása érdekében, további haladékot kaphatnak.
(2) El kell utasítani az olyan engedélyek vagy tanúsítványok érvényességi idejének meghosszabbítására irányuló kérelmeket, amelyeket több mint 30 nappal az érvényességi idő lejárta után kézbesítenek.
(3) Ha a vis maiornak minősülő körülmények az exportáló országra és/vagy a származási országra vonatkoznak import esetén, vagy az importáló országra vonatkoznak export esetén, az ilyen körülményeket csak akkor fogadják el vis maiornak, ha a kibocsátó szerv vagy ugyanabban a tagállamban egy másik hivatalos szerv kellő időben írásos értesítést kapott az érintett országoktól.
Az exportáló ország, a származási ország vagy az importáló ország tájékoztatása kellő időben megtörténtnek minősül, ha a vis maiornak tekintett körülmények fennállását a tájékoztatás időpontjában a kérelmező nem láthatta előre.
(4) Az (1) bekezdésben említett illetékes szerv dönti el, hogy az említett körülmények vis maiornak minősülnek-e.
40. cikk
(1) Ha a említett körülmények vis maiornak minősülnek, az engedélyt vagy a tanúsítványt kibocsátó tagállam illetékes szerve dönt arról, hogy a behozatali vagy kiviteli kötelezettséget törlik és a biztosítékot feloldják, vagy az engedély vagy tanúsítvány érvényességi idejét meghosszabbítják annyi időre, amennyi az eset körülményei alapján szükségesnek mutatkozik. Ez a meghosszabbítás nem lehet több, mint hat hónap az engedély vagy tanúsítvány eredeti érvényességi idejének lejártát követően. Ilyen meghosszabbítás endélyezhető az engedély vagy tanúsítvány érvényességének lejártát követően.
(2) Az illetékes szerv által hozott döntés eltérhet az engedély vagy tanúsítvány engedélyese által kért döntéstől.
Ha az engedélyes előzetes rögzítési igazolás törlését kéri, az illetékes szerv meghosszabbíthatja ezt a határidőt még akkor is, ha e kérést több mint 30 nappal az engedély érvényességi idejének lejárta után nyújtották be, ha az előre megállapított mérték, kiegészülve bármely kiigazítással, kevesebb a kifizetendő összegek esetében, mint a jelenlegi mérték, vagy a behajtandó összegek tekintetében nagyobb, mint a jelenlegi mérték.
(3) Az engedély törlésére vagy meghosszabbítására vonatkozó döntés csak arra a termékmennyiségre vonatkozhat, amit a vis maior miatt nem lehetett importálni vagy exportálni.
(4) Ha az engedély érvényességi idejét meghosszabbítják, a kibocsátó szerv láttamozza az engedélyt és kivonatait, és elvégzi azokon a szükséges kiigazításokat.
(5) A 8. cikk (1) bekezdése rendelkezéseinek sérelme nélkül, ha az előzetes rögzítési igazolás érvényességi idejét meghosszabbítják, az ebből az engedélyből származó jogokat nem lehet átruházni. Ha a szóban forgó ügy körülményei indokolják, kérésre engedélyezhető ilyen átruházás, a meghosszabbítással egyidejűleg.
(6) Az a tagállam, ahová az illetékes szerv tartozik, értesíti a Bizottságot a vis maior esetről; erről a Bizottság tájékoztatja a többi tagállamot.
41. cikk
(1) Ha vis maior esetén egy ügylet bonyolítója akár az exportlefölözésre, akár az export-visszatérítésre vonatkozó előzetes rögzítési igazolás érvényességi idejének meghosszabbítását kérte, és az illetékes szerv még nem döntött a kérelemről, az ügylet bonyolítója második engedélyért folyamodhat a szervhez. A második engedélyt a kérvényezéskor érvényes feltételek szerint bocsátják ki, azzal a kivétellel, hogy
a)
csak a meghosszabbítási kérelem tárgyát képező első engedély fel nem használt mennyiségére állítható ki;
b)
annak a 20. szakasza tartalmazza a III. mellélket F. részében található bejegyzések egyikét.
(2) Ha az illetékes szerv az első engedély érvényességi idejének meghosszabbítása mellett dönt:
a)
azt a mennyiséget, amelyhez a második engedélyt használták, be kell jegyezni az első engedélybe, ha:
i.
az ügylet bonyolítója, aki jogosult az első engedély használatára, eszerint használta a második engedélyt; és
ii.
ennek megfelelően használták az engedélyt a meghosszabbított érvényességi idő alatt;
b)
a második engedélynek az a) pontban hivatkozott mennyiségre vonatkozó biztosítékát feloldják;
c)
ha indokolt, az engedélyeket kibocsátó szerv tájékoztatja annak a tagállamnak az illetékes szervét, ahol a második engedélyt felhasználták úgy, hogy a beszedendő vagy kifizetendő összeget ki lehessen igazítani.
(3) Ha az illetékes testület arra a következtetésre jut, hogy nem állt fenn vis maior eset, vagy úgy dönt a 40. cikk szerint, hogy az első engedélyt törölni kell, akkor a második engedélyből származó jogok és kötelezettségek érvényesek.
IV. FEJEZET
KÜLÖNLEGES RENDELKEZÉSEK
42. cikk
(1) Azok a termékek, amelyek a kiviteli engedélyezés rendszerébe vagy az előzetesen rögzített mértékű visszatérítések, illetve exportra alkalmazható más összegek rendszerébe tartoznak, csak akkor kezelhetők a tértiáruk eljárásrendszere szerint, a 2913/92/EGK rendelet 2. fejezetének VI. címe értelmében, ha az alábbi rendelkezések érvényesülnek:
a)
ha az exportra kiviteli engedély vagy előzetes rögzítési igazolás használata nélkül került sor, akkor ha a 2454/93/EGK rendelet 850. cikkében szabályozott INF 3 információs lapot alkalmazzák, annak A. szakaszában az ezen rendelet III. mellékletének G. részében található bejegyzések egyikét kell feltüntetni.
b)
A 43. cikk alkalmazandó, ha az exportra kiviteli engedéllyel vagy előzetes rögzítési igazolással került sor.
(2) Ha a tértiárukat újraimportálják:
a)
olyan tagállam vámhivatala útján, amely nem az exportáló tagállam, akkor a 2454/93/EGK rendelet 850. cikkben szabályozott INF 3 információs lap útján bizonyítékot kell szolgáltatni arról, hogy a 43. cikk (1) bekezdésének a) vagy b) pontja rendelkezéseit betartották;
b)
ugyanabban a tagállamban lévő vámhivatal útján, akkor a szóban forgó tagállam illetékes hatóságai szerint meghatározott eljárással összhangban bizonyítékot szolgáltatnak arról, hogy az (1) bekezdés a) pontjának, vagy a 43. cikk (1) bekezdése a) vagy b) pontjának rendelkezéseit betartották.
(3) Az (1) bekezdés a) pontja nem alkalmazandó a 2454/93/EGK rendelet 844. cikke (2) bekezdésének b) pontja által szabályozott esetekben.
43. cikk
(1) Ha a kiviteli kötelezettséget nem teljesítik a 42. cikkben említett esetekben, a tagállamok a következő intézkedéseket teszik:
a)
ha az exportra kiviteli engedéllyel vagy előzetes rögzítési igazolással került sor, és az engedély vagy igazolás nem járt le azon a napon, amikor az érintett fél kinyilvánította szándékát, hogy a 42. cikkben említett tértiárukkal kapcsolatos rendelkezéseket elfogadja:
i.
az engedélyen vagy tanúsítványon az exportra vonatkozó bejegyzést törlik;
ii.
az engedélyre vagy tanúsítványra vonatkozó biztosítékot a szóban forgó exportra vonatkozóan nem oldják fel, vagy ha már feloldották, meg kell újítani azt a szóban forgó mennyiségek arányában annál a szervnél, amely az engedélyt vagy tanúsítványt kibocsátotta; és
iii.
a kiviteli engedélyt vagy előzetes rögzítési igazolást vissza kell juttatni az engedélyesnek;
b)
ha az exportra kiviteli engedéllyel vagy előzetes rögzítési igazolással került sor, és az ilyen engedély vagy tanúsítvány lejárt azon a napon, ha az érintett fél kinyilvánította szándékát, hogy a 42. cikkben említett tértiárukkal kapcsolatos rendelkezéseket elfogadja:
i.
ha az engedélyre vagy tanúsítványra vonatkozó biztosítékot nem oldották fel a szóban forgó exportra vonatkozóan, a biztosítékot az arra az esetre érvényes szabályok szerint vissza kell tartani;
ii.
ha a biztosítékot feloldották, az engedély vagy tanúsítvány engedélyesének új biztosítékot kell benyújtania annál a szervnél, amely az engedélyt vagy a tanúsítványt kiállította a szóban forgó mennyiségekre vonatkozóan, és a biztosítékot az arra az esetre alkalmazandó szabályokra is figyelemmel kell visszatartani.
(2) Az (1) bekezdés nem alkalmazandó, ha az áruk visszairányítása vis maior miatt vagy a 2454/93/EGK rendelet 844. cikke (2) bekezdésének b) pontja szerinti esetekben történt.
44. cikk
(1) Ha a tértiáruk rendszerén belül újraimportált termékek exportjára használt engedélyre vagy tanúsítványra vonatkozó biztosítékot a 43. cikk értelmében visszatartják, ezt a biztosítékot a felek kérésére fel kell oldani, ha az újrabehozatalt a Kombinált Nómenklatúra azonos alszáma alá tartozó, az újrabehozatallal egyenértékű áruk exportja követi.
(2) Az exportügylet:
a)
az legyen, amelyre a nyilatkozatot elfogadták:
i.
nem több, mint 20 nappal a tértiáruk újrabehozatali nyilatkozatának elfogadását követően; és
ii.
új kiviteli engedély alapján, ha az eredeti kiviteli engedély az egyenértékű termékek kiviteli nyilatkozata elfogadásának napjával lejárt;
b)
olyan termékekre kell vonatkoznia:
i.
amelyeknek a mennyisége ugyanaz; és
ii.
az eredeti exporttételek címzettjeinek címezik, kivéve a 2454/93/EGK rendelet 844. cikk (2) bekezdésének c) pontja szerinti esetekben.
Az exportőr a kiviteli vámhivatal rendelkezésére bocsátja az összes szükséges információt a termék jellemzőiről és rendeltetési helyéről.
(3) A biztosítékot fel kell oldani, ha az engedélyt vagy tanúsítványt kibocsátó szervnél bizonyítják, hogy az ebben a cikkben foglalt feltételeket teljesítették. Az ilyen bizonyíték az alábbi dokumentumokból áll:
a)
az egyenértékű termékek kiviteli nyilatkozata vagy ezek másolata, illetve fénymásolata, amelyet az illetékes hatóságok hitelesítenek és amelyek a III. melléklet H. részében található bejegyzések egyikét tartalmazza; ezt a bejegyzést az érintett vámhivatal bélyegzőjével kell hitelesíteni, amit közvetlenül a szóban forgó dokumentumon helyeznek el; és
b)
olyan dokumentum, ami igazolja, hogy a termékek elhagyták a Közösség vámterületét a kiviteli vámáru-nyilatkozat elfogadását követő 60 napon belül, kivéve a vis maior esetét.
45. cikk
(1) A 2454/93/EGK rendelet 896. cikke alkalmazásában annak a hatóságnak, amely az engedélyt vagy tanúsítványt kiállította, e cikk (4) bekezdésére is figyelemmel, megerősítéssel kell szolgálnia arra vonatkozóan, hogy lépéseket tett olyan hatások megszüntetése érdekében, amelyek az áruk szabad forgalomba helyezéséből származnak.
Az importőrnek tájékoztatnia kell az engedélyt vagy tanúsítványt kiállító szervet:
a)
a 2454/93/EGK rendelet 877. cikke (1) bekezdésében említett döntéshozó vámhatóság nevéről és címéről, ahová a megerősítést küldeni kell;
b)
a szóban forgó termékek mennyiségéről és jellegéről, az import időpontjáról és az érintett engedély vagy tanúsítvány számáról.
Ha az engedélyt vagy tanúsítványt nem juttatták vissza a kibocsátó hatóságnak, az importőrnek kell benyújtania azt annak a hatóságnak.
Mielőtt az első albekezdésben említett megerősítést elküldik, az engedélyt vagy tanúsítványt kibocsátó hatóságnak biztosítania kell, hogy:
a)
a szóban forgó mennyiségekre vonatkozó biztosíték nem lett és nem lesz feloldva; vagy
b)
ha a biztosítékot feloldották, újra letétbe helyezték azt a szóban forgó mennyiségekre.
Nem szükséges a biztosítékot újra letétbe helyezni azokra a mennyiségekre vonatkozóan, amelyek azon mennyiség felett vannak, amelyre a behozatali kötelezettséget teljesítettnek tekintik.
Az engedélyt vagy tanúsítványt az érdekelt félnek kell visszaküldeni.
(2) Ha a behozatali díjtételek visszafizetését vagy elengedését elutasítják, a döntést hozó vámhatóság értesíti erről azt a hatóságot, amely az engedélyt vagy a tanúsítványt kibocsátotta. Az érintett mennyiségre vonatkozó biztosítékot fel kell oldani.
(3) Ha a díjtételek visszafizetését vagy elengedését engedélyezik, az engedélyen vagy tanúsítványon a szóban forgó mennyiségre vonatkozó bejegyzést törölni kell akkor is, ha az engedély vagy tanúsítvány már nem érvényes. Az érdekelt félnek vissza kell juttatnia az engedélyt vagy tanúsítványt a kibocsátó szervnek, amint az érvényesség megszűnik. A szóban forgó mennyiségre vonatkozó biztosíték visszatartása az adott esetre vonatkozó szabályoktól függően történik.
(4) Az (1) és (2) bekezdés nem alkalmazandó, ha:
a)
vis maior miatt a termékeket újraexportálni kell, meg kell semmisíteni, illetve vámraktárba vagy vámszabadterületre kell helyezni; vagy
b)
a termékek a 2454/93/EGK rendelet 900. cikke (1) bekezdése n) pontjának második francia bekezdése szerinti állapotban vannak; vagy
c)
az engedélyt vagy tanúsítványt, amelyre az importált mennyiségeket rávezették, még nem juttatták vissza az érdekelt félnek, amikor a visszafizetésre vagy az elengedésre vonatkozó kérelmet benyújtották.
(5) A (3) bekezdés első mondata:
a)
nem alkalmazandó a (4) bekezdés b) pontjában említett esetben;
b)
csak az érdekelt fél kérésére alkalmazandó a (4) bekezdés a) pontjában említett esetben.
46. cikk
(1) Ha az áruk szabad forgalomba helyezésének hatásait megszüntették, és az engedélyre vagy tanúsítványra vonatkozó biztosíték a 45. cikk szerint esedékes visszatartásra, a biztosítékot az érdekelt fél kérésére fel kell oldani, ha az e cikk (2) bekezdésben foglalt feltételek teljesülnek.
(2) Az érdekelt félnek bizonyítania kell az illetékes hatóságok megelégedésére, az eredeti importot követő két hónapon belül, hogy ugyanolyan mennyiségű, egyenértékű, a Kombinált Nómenklatúra azonos alszáma alá eső termékeket importált ugyanabból az exportáló országból, és ugyanattól a szállítótól azoknak a termékeknek a helyettesítésére, amelyekre a 2913/92/EGK rendelet 238. cikkét alkalmazták.
47. cikk
(1) Ennek a cikknek az export-visszatérítés előre történő megállapítását tartalmazó olyan engedélyekre vonatkozik, amelyet importáló harmadik országban kiadott ajánlati felhívással összefüggésben kérelmeznek.
Az „ajánlati felhívás” kifejezés értelmezése tartalmazza a harmadik országok hatóságai vagy a közjog hatálya alá tartozó nemzetközi szervezetek által közzétett nyílt felhívásokat, hogy tegyenek ajánlatokat megadott határidőn belül, amelyeknek alapján ezek a szervezetek vagy szervek döntést hoznak.
Ennek a cikknek az alkalmazásában a 800/1999/EK rendelet 36. cikk (1) bekezdésének c) pontjában említett fegyveres erőket importáló országnak kell tekinteni.
(2) Azok az exportőrök, akik egy, az (1) bekezdésben említett ajánlati felhívásra ajánlatot tettek vagy kívánnak tenni, egy vagy több engedélyért folyamodhatnak, feltéve hogy a (3) bekezdésben foglalt feltételek teljesülnek; a tanúsítványokat annak függvényében állítják ki, hogy elnyerték-e a szerződést.
(3) Ez a cikk csak akkor érvényes, ha az ajánlati felhívásban legalább az alábbi adatok szerepelnek:
a)
az importáló harmadik ország és az ajánlati felhívást közzétevő szervezet;
b)
az ajánlatok benyújtási határidejének dátuma;
c)
az ajánlati felhívás tárgyát képező specifikus termékmennyiségek.
Az érdekelt félnek az engedélykérelem benyújtásakor közölnie kell ezeket az adatokat a kibocsátó szervvel.
Engedélyre vonatkozó kérelmet nem lehet az ajánlatok benyújtási határidejét megelőző 15 napnál korábban benyújtani, de a határidő utolsó napján legkésőbb 13 óráig be kell azt nyújtani.
Az a mennyiség, amelyekre az engedélyt vagy engedélyeket kérelmezik, nem haladhatja meg az ajánlati felhívásban megjelölt mennyiséget. Az ajánlati felhívásban szereplő engedélyezett eltéréseket vagy választás lehetőségét nem lehet figyelembe venni.
A tagállamok haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot az első albekezdésben említett adatokról.
(4) A 14. cikk (2) bekezdése ellenére engedély kérelmezésekor biztosíték letétbe helyezése nem szükséges.
(5) Az ajánlatok benyújtási határidejét követő 21 napon belül, kivéve vis maior esetén, a kérelmezőnek tájékoztatnia kell a kibocsátó szervet írásban vagy írásos távközlési üzenetben, amelynek a 21 napos határidő lejártáig a kibocsátó szervhez meg kell érkeznie, az alábbiak valamelyikéről:
a)
hogy ő nyerte el a szerződést;
b)
hogy nem nyerte el a szerződést;
c)
hogy nem nyújtott be ajánlatot;
d)
hogy rajta kívülálló okok következtében nincs abban a helyzetben, hogy a meghatározott határidőn belül tudomása legyen az ajánlati felhívás eredményéről.
(6) Engedély iránti kérelmeket nem lehet elfogadni, ha a bizonyos termékekre kérelmezett engedélyek kibocsátási ideje alatt olyan különleges intézkedésre kerül sor, ami megakadályozza az engedélyek kiadását.
Az említett időszak lejártát követően semmilyen különleges intézkedés sem akadályozhatja meg egy vagy több, a szóban forgó ajánlati felhívással kapcsolatos engedély kiadását, amennyiben a kérelmező teljesítette a következő feltételeket:
a)
a (3) bekezdés első albekezdésében említett információt a megfelelő dokumentumokkal alátámasztották;
b)
bizonyíték van arról, hogy a kérelmező elnyerte a szerződést;
c)
az engedély kibocsátásához szükséges biztosítékot letétbe helyezték; és
d)
a szerződést bemutatják; vagy
e)
ha a szerződés hiánya igazolt, olyan dokumentációt terjesztenek elő, amely igazolja a másik szerződő féllel vagy felekkel együtt vállalt kötelezettségeket, beleértve a tőle vagy bankjától származó igazolást, hogy a vevő pénzintézete visszavonhatatlan akkreditívet nyitott a megállapodás tárgyát képező szállításra.
Az engedélyt vagy engedélyeket csak a (3) bekezdés első albekezdése a) pontjában említett országra állítják ki. Az ajánlati felhívást ezen fel kell tüntetni.
Az a teljes mennyiség, amelyre az engedélyt vagy engedélyeket kiállítják, az a teljes mennyiség, amelyre vonatkozóan a kérelmező a szerződést elnyerte, és a szerződést vagy az e bekezdés második albekezdésének d) pontjában említett dokumentációt benyújtotta; ez a mennyiség nem haladhatja meg a kérelmezett mennyiséget.
Ezenkívül ha több engedélyt kérelmeznek, az a mennyiség, amelyre az engedélyt vagy engedélyeket kiállítják, nem haladhatja meg azt a mennyiséget, amit engedélyenként eredetileg kérelmeztek.
Az engedély érvényességi idejének meghatározására a 22. cikk (1) bekezdése alkalmazandó.
Nem adható ki engedély olyan mennyiségre, amelyre vonatkozóan a kérelmező nem jutott szerződéshez, vagy nem teljesítette az e bekezdés második albekezdésének a), b), c) és d) vagy a), b), c) és e) pontjaiban foglalt feltételeket.
Az engedély vagy engedélyek jogosultja felelős elsődlegesen minden tévesen kifizetett visszatérítés visszafizetéséért, ha megállapítják, hogy az engedélyt vagy engedélyeket olyan, az e) pontban megállapított szerződés vagy kötelezettség alapján bocsátották ki, ami nem felel meg a harmadik ország által meghirdetett ajánlati felhívásnak.
(7) Az (5) bekezdés b), c) és d) pontja szerinti esetekben nem lehet engedélyt kibocsátani a (3) bekezdés szerinti kérelemmel kapcsolatban.
(8) Ha egy engedély kérelmezője nem teljesíti az (5) bekezdésben foglaltakat, nem lehet engedélyt kibocsátani.
Ha a kérelmező bizonyítja a kibocsátó szerv felé, hogy az ajánlatok benyújtási határidejét meghosszabbították:
a)
legfeljebb 10 nappal, ez esetben a kérelem érvényes marad, és az adatszolgáltatásra előírt, az (5) bekezdésben foglalt 21 napos határidő az ajánlatok új benyújtási határidejétől hatályos;
b)
több mint 10 nappal, ez esetben a kérelem már nem érvényes.
(9) A következő feltételeket kell alkalmazni a biztosíték feloldására:
a)
Ha a nyertes ajánlattevő hitelt érdemlően bizonyítja az illetékes hatóság felé, hogy az ajánlati felhívást közzétevő szervezet az ajánlattevőnek fel nem róható és vis maiornak nem minősülő okból megszüntette a szerződést, az illetékes hatóság feloldja a biztosítékot azokban az esetekben, ha az előre megállapított visszatérítés mértéke magasabb annál a visszatérítési mértéknél, vagy egyenlő azzal, ami az engedély érvényességének utolsó napján érvényes.
b)
Ha a nyertes ajánlattevő hitelt érdemlően bizonyítja az illetékes hatóság felé, hogy az ajánlati felhívást közzétevő szervezet az ajánlattevőnek fel nem róható és vis maiornak nem minősülő okból kötelezte őt szerződésbeli változások elfogadására, az illetékes hatóság:
-
feloldhatja a biztosítékot a még nem exportált, fennmaradó mennyiségre, ha az előre megállapított visszatérítés mértéke magasabb annál a visszatérítési mértéknél, vagy egyenlő azzal, ami az engedély érvényességének utolsó napján érvényes,
-
meghosszabbíthatja az engedély érvényességét a szükséges idővel, ha az előre megállapított visszatérítés mértéke alacsonyabb annál a visszatérítési mértéknél, vagy egyenlő azzal, ami az engedély érvényességének utolsó napján érvényes.
Ha az egyes termékekre vonatkozó különleges szabályok azt írják elő, hogy e cikk szerint kibocsátott engedély érvényességi ideje meghaladhatja egy ilyen engedély eredeti érvényességi idejét, és a nyertes ajánlattevő az első albekezdés első francia bekezdésének hatálya alá tartozik, a kibocsátó szerv meghosszabbíthatja az engedély érvényességi idejét, feltéve hogy az nem haladja meg az azokban a szabályokban megengedett teljes érvényességi időt.
c)
Ha a nyertes ajánlattevő bizonyítékot szolgáltat arról, hogy az ajánlati felhívás vagy az odaítélést követően megkötött szerződés több mint 5 % lefelé irányuló engedélyezett eltérést vagy választás lehetőségét írta elő, és az ajánlati felhívást közzétevő szerv erre a záradékra hivatkozik, a kiviteli kötelezettség teljesítettnek minősül, ha az exportált mennyiség 10 %-nál nem nagyobb mértékben marad el attól a mennyiségtől, amelyre az engedélyt kiállították, azzal a feltétellel, hogy az előre megállapított visszatérítés mértéke magasabb annál a visszatérítési mértéknél, vagy egyenlő azzal, amely az engedély érvényességének utolsó napján érvényes. Ilyen esetekben a 34. cikk (2) bekezdésében említett 95 %-os mérték 90 %-ra változik.
d)
Összevetve az előre megállapított visszatérítés mértékét azzal a mértékkel, ami az engedély érvényességi idejének utolsó napján érvényes, indokolt esetben figyelembe kell venni más, közösségi szabályokban előírt összegeket is.
(10) Különleges esetekben kivételeket állapíthatnak meg az (1)-(9) bekezdésben megállapított szabályok alól, az 1234/2007/EK rendelet 195. cikke (2) bekezdésében, vagy adott esetben, a közös piaci szervezetekre vonatkozó egyéb rendeletek megfelelő cikkeiben foglalt eljárás szerint.
48. cikk
(1) Ha egy termék importja behozataliengedély-köteles, és az engedély a kedvezményes vámdíjszabásra vonatkozó jogosultság meghatározására is szolgál, azok a mennyiségek, amelyeket a behozatali engedélyen feltüntetett mennyiséget meghaladó, de még az engedélyezett eltérés keretében importáltak, nem tartoznak a kedvezményes eljárások hatálya alá.
Kivéve ha az egyes ágazatok szabályozásai különleges szövegezést igényelnek, az engedélyek és tanúsítványok 24. szakasza a III. melléklet I. részében található bejegyzések egyikét tartalmazza.
(2) Ha az (1) bekezdésben említett engedélyek a közösségi vámkontingens igénybevételére is szolgálnak, az engedélyek érvényességének ideje nem haladhatja meg a kontingens lejáratának dátumát.
(3) Ha a szóban forgó terméket nem lehet a kvótán túl importálni, vagy a szóban forgó termékre vonatkozó behozatali engedélyeket különleges feltételekhez kötve bocsátják ki, nem lehet a behozatali engedélyben feltüntetett mennyiségen felül importálni.
Az engedély 19. szakaszában a „0” (nulla) számjegyet kell feltüntetni.
(4) Ha egy termék importja nincs behozatali engedély bemutatásához kötve, és a behozatali engedély az arra a termékre vonatkozó kedvezményes vám igénybevételére is szolgál, nem lehet a behozatali engedélyben feltüntetett mennyiségen felül importálni.
Az engedély 19. szakaszában a „0” (nulla) számjegyet kell feltüntetni.
(5) Az a vámhivatal, amelyik elfogadja a szabad forgalomba bocsátásra vonatkozó vámáru-nyilatkozatot, megőrzi a preferenciális rendszerű vámeljárás alkalmazására feljogosító engedély vagy a kivonat másolatát. Kockázatelemzés alapján a bemutatott engedélyek legalább 1 %-át, de évente és vámhivatalonként minimum két engedélyt kell másolat formában az engedélyen feltüntetett kiállító hatósághoz hitelesség-ellenőrzés végett eljuttatni. Ennek a bekezdésnek a rendelkezései nem alkalmazandók sem az elektronikus engedélyek, sem azon engedélyek esetében, ahol a közösségi szabályozás más jellegű ellenőrzést ír elő.
V. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
49. cikk
A 1291/2000/EK rendelet hatályát veszti.
A hatályon kívül helyezett rendeletre történő hivatkozásokat a IV. mellékletben szereplő megfelelési táblázatnak megfelelően ezen rendeletre történő hivatkozásként kell értelmezni.
50. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2008. április 23-án.