A Tanács 92/42/EK irányelve
(1992. május 21.)
a folyékony vagy gáznemű tüzelőanyaggal működő új melegvízkazánok hatásfok-követelményeiről
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,
tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100a. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
az Európai Parlamenttel együttműködve [2],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],
mivel a 91/565/EGK határozat [4] előírja a közösségi energiahatékonyság előmozdítását a SAVE-program keretében;
mivel a belső piac 1992. december 31-ig tartó időszak alatt történő fokozatos létrehozására irányuló intézkedéseket kell elfogadni; mivel a belső piac egy belső határok nélküli térség, amelyen belül biztosított az áruk, személyek, szolgáltatások és a tőke szabad mozgása;
mivel a tagállamok energia-megtakarítási programjainak továbbfejlesztéséről szóló, 1985. január 15-i tanácsi állásfoglalás [5] arra szólítja fel a tagállamokat, hogy folytassák és, ahol szükséges, fokozzák erőfeszítéseiket a racionálisabb energiafelhasználás előmozdítása érdekében az integrált energiatakarékossági politikák fejlesztésével;
mivel az 1986. szeptember 16-i tanácsi állásfoglalás [6] a Közösség 1995. évi új energiapolitikai célkitűzéseiről és a tagállamok politikájának összehangolásáról szól, és különösen arról a célkitűzésről, miszerint a végső energiafelhasználás hatásfoka legalább 20 %-kal növelendő;
mivel a Szerződés 130r. cikke szerint a Közösség környezetvédelmi politikájának célja a természetes erőforrások körültekintő és ésszerű hasznosításának biztosítása;
mivel a tagállamok egészség-, biztonság-, környezet- és fogyasztóvédelemre vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseinek közelítésére vonatkozó javaslatoknál magas követelményszintet célszerű alapul venni;
mivel a Tanács 1989. június 21-i állásfoglalásában [7] kijelentette, hogy "az üvegházhatással összefüggő potenciális klímaváltozások veszélyére megfelelő figyelmet kell fordítani", és 1990. október 29-i végkövetkeztetései szerint a közösségi CO2-kibocsátásokat a 2000. évben az 1990-es szinten kell stabilizálni;
mivel a Közösség energiafelhasználásának jelentős hányadát teszi ki a háztartási és szolgáltatási szektor fogyasztása;
mivel e szektor jelentősége a központi fűtési rendszerek elterjedésével és a hőkomfort általános növekedésével tovább fog nőni;
mivel a jobb kazánhatásfok érdekében áll a fogyasztónak; az energiamegtakarítás kisebb szénhidrogén-behozatalt eredményez; a Közösség energiafüggőségének csökkenése pedig kedvezően hat a kereskedelmi mérlegre;
mivel az új vagy már meglévő, nem ipari célú épületek helyiségeinek fűtésére vagy melegvíz-ellátására szolgáló hőfejlesztő berendezések teljesítményéről, valamint az új, nem ipari célú épületek hő- és melegvízelosztó hálózatának szigeteléséről szóló, 1978. február 13-i 78/170/EGK tanácsi irányelv [8] azt eredményezte, hogy az egyes tagállamokban igen eltérő hatásfok-szinteket határoztak meg;
mivel a melegvízkazánokkal szemben támasztott magas hatásfok-követelmények eredményeképpen a piacra kerülő berendezések műszaki jellemzőiben mutatkozó eltérések csökkennek, ez megkönnyíti a sorozatgyártást és ezáltal a megtakarításokat; mivel megfelelően magas szintű követelményeket támasztó előírás hiányában azonban a belső piac megvalósulása azzal járhat, hogy jelentős teljesítménycsökkenés következik be a fűtőberendezéseknél a piacon megjelenő alacsony hatásfokú kazánok miatt;
mivel a Közösségen belül a helyi klimatikus adottságok, valamint az épületek energia- és használati jellemzőinek terén igen nagy eltérések vannak; mivel a tagállamoknak figyelembe kell venni ezeket az eltéréseket a melegvízkazánok ezen irányelv alapján történő üzembe helyezése feltételeinek meghatározása során; mivel fentiek alapján indokolt, hogy az olyan tagállamok, amelyekben az irányelv elfogadásának időpontjában széles körben használatosak a háttérkazánok, valamint a lakótérbe telepíthető kazánok pontosan meghatározott keretek között továbbra is engedélyezhessék ilyen kazánok forgalomba hozatalát és üzembe helyezését; mivel e szabályozást a Bizottságnak különös figyelemmel kell felügyelnie;
mivel ennek az irányelvnek, amelynek célja a kazán-hatásfokon alapuló műszaki akadályok megszüntetése, azt az új felfogást kell követnie, amelyet a Tanács 1985. május 7-i állásfoglalása [9] rögzített, és amely rendelkezik különösen arról, hogy az EGK-Szerződés 100. cikkén alapuló irányelvek keretében történő jogszabály-közelítés azoknak az alapvető követelményeknek az elfogadására korlátozódik, amelyeknek a forgalomba hozott termékeknek meg kell felelniük, továbbá hogy "e követelményeket kellő pontossággal kell megfogalmazni ahhoz, hogy olyan jogszabályi kötelezettségeket teremtsenek, amelyek be nem tartása szankciókat vonhat maga után, és a tanúsítványok kiállítására illetékes szervek számára a megfelelő szabványok hiánya esetén is lehetővé tegyék a termékek megfelelőségének tanúsítását";
tekintettel a műszaki szabványok és szabályok terén történő információszolgáltatási eljárás megállapításáról szóló 83/189/EGK irányelvre [10],
tekintettel a megfelelőségértékelési eljárások különböző fázisaira vonatkozó, a műszaki harmonizációs irányelvekben való használatra szánt modulokról szóló 90/683/EGK határozatra [11],
mivel a hatásfok-követelményeknek megfelelő kazánokon fel kell tüntetni a CE-jelölést és - adott esetben - azokat a jelöléseket, amelyekkel a Közösségben szabadon forgalmazhatók és rendeltetésüknek megfelelően üzembe helyezhetők;
tekintettel az építőipari termékekre vonatkozó tagállami törvények, rendeletek és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló 89/106/EGK irányelvre [12],
mivel a gázüzemű berendezésekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1990. június 29-i 90/396/EGK tanácsi irányelvben [13] rögzítettek szerint a racionális energiafelhasználás ösztönzése érdekében az irányelv hatály alá eső gázüzemű kazánokra hatásfok-követelményeket kell megszabni,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
Ez az irányelv a közösségi energiamegtakarítás elősegítését célzó SAVE-program részeként az olyan folyékony és gáznemű tüzelőanyaggal működő új melegvízkazánok - a továbbiakban "kazánok" - hatásfokával szemben támasztott követelményeket rögzíti, amelyeknek névleges teljesítménye legalább 4 kW és legfeljebb 400 kW.
2. cikk
Ennek az irányelvnek az alkalmazásában:
- kazán: a kazántestből és égőből álló berendezés, amely az égés során felszabaduló hő víznek történő átadására szolgál,
- készülékek:
- az égővel felszerelendő kazántest,
- a kazántestbe szerelendő égő,
- névleges teljesítmény (kW): a gyártó által rögzített és a gyártó által megadott hatásfok melletti állandó üzemállapotában garantáltan elérhető maximális hőteljesítmény,
- hatásfok (%): a hőközvetítő közegnek átadott hőmennyiség és a tüzelőanyag (állandó nyomás melletti) alsó fűtőértékének és az időegység alatt elfogyasztott tüzelőanyag-mennyiségnek a szorzata közötti viszonyszám,
- részterhelés (%): az időszakosan vagy a névleges terhelésnél kisebb teljesítménnyel működtetett kazán hasznos teljesítménye és névleges teljesítménye közötti arány,
- átlagos kazánvíz-hőmérséklet: a belépő és kilépő vízhőmérséklet középértéke,
- szabványos kazán: olyan kazán, amelynél az átlagos vízhőmérséklet a kazán kialakításával korlátozható,
- háttérkazán: központi fűtési rendszer biztosítására szolgáló kazán, amely kazán és gáztüzelésű berendezés kombinációjának részeként a fűtőberendezés helyére (fireplace recess) beépíthető,
- alacsony hőmérsékletű kazán: olyan kazán, amely folyamatosan képes 35-40 C°-os víz előállítására, és amelyben bizonyos körülmények között kondenzációra kerülhet sor, ideértve a folyékony tüzelőanyaggal üzemelő kazánokat is,
- gázüzemű kondenzációs kazán: olyan kazán, amely az égéstermékben lévő vízgőz nagy részének folyamatos kondenzálására van kialakítva,
- lakótérbe telepíthető kazán: olyan legalább 37 kW névleges teljesítményű kazán, amely arra szolgál, hogy a kazánfalon át kisugárzott hővel fűtse a lakótérnek azt a részét, amelyben elhelyezték, nyitott tágulási tartállyal rendelkezik, és a melegvízellátást gravitációs keringetéssel biztosítja; az ilyen kazánokon egyértelműen fel kell tüntetni, hogy lakótérbe kell telepíteni.
3. cikk
(1) Nem tartoznak az irányelv hatálya alá:
- olyan melegvízkazánok, amelyek különböző tüzelőanyagokkal, köztük szilárd tüzelőanyagokkal működtethetők,
- azonnali melegvíz-készítésre szolgáló berendezések,
- olyan kazánok, amelyeknek tüzelőanyaga a szokásosan forgalmazott folyékony és gáznemű tüzelőanyagokétól jelentősen eltérő tulajdonságokkal rendelkezik (ipari hulladékgáz, biogáz stb.),
- főző és olyan készülékek, amelyek első sorban annak a helyiségnek a fűtésére szolgálnak, amelyben be vannak építve, másodlagos funkciójuk melegvízellátás központi fűtés számára és felhasználás céljára,
- 6 kW-nál kisebb névleges teljesítményű, tárolóval ellátott gravitációs keringetésű és kizárólag melegvíz-szolgáltatást biztosító készülékek
- egyedi gyártású kazánok.
(2) A kettős funkciójú - helyiségfűtés és melegvíz-szolgáltatás - kazánoknál az 5. cikk (1) bekezdésében említett hatásfok-követelmények csak a fűtési funkcióra vonatkoznak.
4. cikk
(1) A tagállamok nem tilthatják meg, nem korlátozhatják és nem akadályozhatják az irányelv követelményeinek megfelelő készülékek és kazánok területükön történő forgalomba hozatalát és üzembe helyezését, kivéve, ha a Szerződés vagy a Közösség irányelvei és egyéb jogszabályai másként rendelkeznek.
(2) A tagállamok meghozzák a szükséges intézkedéseket, hogy csak olyan kazánokat lehessen üzembe helyezni, amelyek teljesítik 5. cikk (1) bekezdésben említett hatásfok-követelményeket és azokat az üzembe helyezési feltételeket, amelyeket a helyi klimatikus adottságoknak és az épület energetikai és használati jellemzőinek megfelelően állapítottak meg a tagállamok.
(3) Mindazonáltal azok a tagállamok, amelyekben az irányelv elfogadásának időpontjában széles körben használatosak a háttérkazánok és/vagy a lakótérbe telepíthető kazánok, továbbra is engedélyezik ezek üzembe helyezését, amennyiben hatásfokuk névleges teljesítménynél és 30 %-os részterhelésnél egyaránt legfeljebb 4 %-kal alacsonyabb, mint az 5. cikk (1) bekezdés szerint a szabványos kazánokra vonatkozó hatásfok-követelmények.
(4) A Bizottság folyamatosan figyelemmel kíséri a (2) és (3) bekezdés kihatásait és elemzi azokat a 10. cikk szerint benyújtandó jelentéshez. E célból a tagállamok eljuttatják a Bizottságnak a szükséges információkat, hogy az be tudja nyújtani a Tanácsnak a fenti cikkben említett módosítási javaslatokat, amelyek révén a hatékony energiahasznosítás és a kazánok szabad forgalma biztosítható a Közösségben.
5. cikk
(1) A különböző kazántípusoknak a következőkben meghatározott hatásfok-követelményeknek kell megfelelniük:
- névleges teljesítményen, azaz kW-ban kifejezett Pn névleges teljesítmény és 70 C° közepes kazánvíz-hőmérséklet mellett,
és
- részterhelésen, azaz 30 %-os terhelés és a kazántípustól függő közepes kazánvíz-hőmérséklet mellett.
Az alábbi táblázat a betartandó hatásfok-követelményeket mutatja:
Kazán-típus | Teljesítmény- tartomány | Hatásfok névleges teljesítménynél | Hatásfok részterhelésnél |
| kW | Közepes kazánvíz-hőmérséklet (C°) | Hatásfok(%) | Közepes kazánvíz-hőmérséklet (C°) | Hatásfok-követelmény(%) |
Szabványos kazán | 4-400 | 70 | ≥ 84 + 2 log Pn | ≥ 50 | ≥ 80 + 3 log Pn |
Alacsony hőmérsékletű kazán | 4-400 | 70 | ≥ 87,5 + 1,5 log Pn | 40 | ≥ 87,5 + 1,5 log Pn |
Kondenzációs kazán | 4-400 | 70 | ≥ 91 + 1 log Pn | 30 | ≥ 97 + 1 log Pn |
(2) Az irányelv követelményeivel kapcsolatosan a Bizottság megbízásából a 83/189/EGK irányelvnek és a 88/182/EGK irányelvnek [16] megfelelően kidolgozott harmonizált szabványok egyebek mellett a gyártással és a mérésekkel kapcsolatos vizsgálati módszereket határozzák meg. A hatásfok-követelményekbe megfelelő tűréshatárokat kell beépíteni.
6. cikk
(1) A tagállamok határozhatnak a 7. cikkben szabályozott eljárásnak megfelelő jelölési rendszer alkalmazásáról, amelyből egyértelműen kitűnik az adott kazán energiahatékonysága. Ez a rendszert olyan kazánokra alkalmazzák, amelyek teljesítőképessége meghaladja az 5. cikk (1) bekezdésben a szabványos kazánokra megadott hatásfok-követelményeket.
Amennyiben a névleges teljesítménynél mért hatásfok és a részterhelésnél mért hatásfok egyaránt eléri vagy meghaladja a szabványos kazánokra vonatkozó értéket, úgy a kazán egy csillag
+++++ TIFF +++++
megjelölést kap, az I. melléklet 2. pontjában bemutatott mintának megfelelően.
Amennyiben a névleges teljesítménynél mért hatásfok és a részterhelésnél mért hatásfok legalább három ponttal meghaladja a szabványos kazánokra vonatkozó értéket, úgy a kazán két csillag
+++++ TIFF +++++
megjelölést kap.
A névleges teljesítmény- és részterhelési értékek minden további 3 ponttal való túllépésénél egy további, az I. melléklet 2. pontjában bemutatott mintának megfelelő csillag
+++++ TIFF +++++
megjelölés hozzáadását teszi szükségessé.
(2) A tagállamok nem engedélyezhetnek olyan egyéb jelöléseket, amelyek az (1) bekezdésben említett jelöléssel összetéveszthetők.
7. cikk
(1) A tagállamok azokat a kazánokat, amelyek megfelelnek azoknak a harmonizált szabványoknak, amelyeknek a hivatkozási számát az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában közzétették, és amelyekre a tagállamok közzétették az ezeket átültető nemzeti szabványoknak a hivatkozási számait, úgy tekintik, hogy megfelelnek az 5. cikk (1) bekezdésében előírt alapvető hatásfok-követelményeknek. Az ilyen kazánokon fel kell tüntetni az I. melléklet 1. pontja szerinti CE-jelölést, és EK-megfelelőségi nyilatkozattal kell rendelkezniük.
(2) A sorozatgyártású kazánok megfelelőségét a következőképpen kell tanúsítani:
- a III. mellékletben leírt B modulnak megfelelő kazántípus hatásfok-vizsgálatával, és
- a jóváhagyott típussal való megfelelőségről szóló, a IV. mellékletben leírt C, D vagy E moduljának megfelelő megfelelőségi nyilatkozattal.
Gázkazánok esetén a hatásfokuk megfelelőségét értékelő eljárások megegyeznek a gázüzemű berendezésekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 90/396/EGK irányelvben rögzített hatásfok-követelményeknek való megfelelőség értékelésére szolgáló eljárásokkal.
(3) A külön értékesített készülékeket forgalomba hozataluk előtt el kell látni CE-jelöléssel és EK-megfelelőségi nyilatkozattal, amely tartalmazza azokat a paramétereket, amelyek lehetővé teszik, hogy összeszerelésük után elérjék az 5. cikk (1) bekezdésben rögzített hatásfokot.
(4) Az irányelv követelményeinek és a CE-jelölés megadására vonatkozó egyéb rendelkezéseknek való megfelelőséget tanúsító CE-jelölést, valamint az I. melléklet szerinti feliratokat látható módon, jól olvashatóan és letörölhetetlenül kell a kazánokon és készülékeken feltüntetni. Ezekre a készülékekre nem szabad semmilyen egyéb olyan jelet, jelölést, adatot felhelyezni, amely a jelentését vagy megjelenítését tekintve a CE-jelöléssel összetéveszthető lenne.
8. cikk
(1) A tagállamok bejelentik a Bizottságnak és a többi tagállamnak, hogy mely szerveket jelöltek ki a 7. cikkben említett eljárásokkal kapcsolatos feladatok elvégzésére (a továbbiakban: "bejelentett szervezetek").
A Bizottság e szervezeteknek azonosító számot ad, amelyről értesíti a tagállamokat.
A Bizottság az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában közzéteszi a bejelentett szervezetek jegyzékét, és biztosítja a jegyzék folyamatos aktualizálását.
(2) A tagállamoknak a szervek kijelölése során az V. mellékletben szereplő minimumkövetelményeket kell alkalmazniuk. A vonatkozó harmonizált szabványokban szereplő értékelési követelményeknek megfelelő szervezetek úgy tekintendők, mint amelyek megfelelnek e követelményeknek.
(3) Az egy adott szervet bejelentő tagállamnak vissza kell vonnia a bejelentést, ha úgy látja, hogy a szervezet már nem felel meg a (2) bekezdés követelményeinek. Erről haladéktalanul értesíti a Bizottságot, illetve a többi tagállamot.
9. cikk
(1) A tagállamok legkésőbb 1993. január 1-jéig elfogadják és kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
A tagállamoknak ezeket a rendelkezéseket 1994. január 1-jétől kell alkalmazni.
Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
(2) A tagállamok 1997. december 31-ig engedélyezik olyan készülékek forgalomba hozatalát és üzembe helyezését, amelyek az irányelv elfogadásának időpontjában a területükön érvényes szabványoknak megfeleltek.
10. cikk
A Bizottság három évvel az irányelv hatálybalépése után az elért eredményekről jelentést terjeszt az Európai Parlament és a Tanács elé. A jelentéshez csatolja az irányelv módosítására vonatkozó javaslatokat, amelyeket az eredmények és a műszaki fejlődés alapján szükségesnek tart.
11. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 1992. május 21-én.