A Tanács 93/74/EGK irányelve
(1993. szeptember 13.)
a különleges táplálkozási célokra szánt takarmányokról
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,
tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 43. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],
mivel a különleges táplálkozási célokra szánt takarmányok egyre fontosabb szerepet játszanak a kedvtelésből tartott állatok étrendjében; mivel ilyen termékek a haszonállatok nevelésében is használatosak;
mivel egyes tagállamokban az ezen irányelv hatálya alá tartozó takarmányokat már úgy forgalmazzák, hogy a felhasználók figyelmét felhívják a takarmányok különleges összetételére;
mivel az érintett termékekre közös meghatározást kell megállapítani; mivel ezen meghatározásnak biztosítania kell azt, hogy azok a termékek, amelyeket akként ismertettek, hogy bizonyos különleges táplálkozási igények kielégítésére szolgálnak, különleges összetétellel rendelkezzenek és/vagy különleges módszerekkel készüljenek; mivel nagyon fontos azon alapelv rögzítése, miszerint az ilyen takarmányokat világosan meg kell különböztetni - jellemzőiket és céljukat tekintve - mind az általános takarmányoktól, mind a gyógyszeres takarmányoktól;
mivel a különleges táplálkozási célokra szánt takarmányok összetételét és előállítását különleges módon kell kialakítani, hogy kielégítsék azon kedvtelésből tartott állatok vagy haszonállatok különleges táplálkozási igényeit, amelyeknél az emésztés, felszívódás vagy anyagcsere folyamata rövid időre károsodhat, illetve ideiglenesen vagy visszafordíthatatlanul károsodik;
mivel a különleges táplálkozási célokra szánt takarmányok forgalmazásával kapcsolatos szabályok megállapításakor ügyelni kell annak biztosítására, hogy az ilyen takarmányok kedvező hatást gyakoroljanak az azokat fogyasztó állatokra; mivel a takarmányoknak ezért mindig forgalomképes minőségűnek kell lenniük; mivel a takarmányok sem az állati vagy emberi egészségre, sem a környezetre nézve nem jelenthetnek veszélyt, és nem hozhatók megtévesztő módon forgalomba;
mivel ez az irányelv a takarmányokkal kapcsolatos egyéb közösségi rendelkezések és különösen az összetett takarmányokra vonatkozó szabályok sérelme nélkül alkalmazandó;
mivel a különleges táplálkozási célokra szánt takarmányok felhasználója számára pontos és érdemi információkat kell biztosítani;
mivel az ezen irányelvben rögzített kritériumoknak megfelelő és az egyéb takarmányok megkülönböztetése céljából a takarmány leírását egységesen a "diétás" minősítő kifejezésnek kell kísérnie;
mivel az általános takarmányok esetében legalább a takarmány minőségére közvetlen hatást gyakorló analitikai összetevők szintjét fel kell tüntetni; mivel rendelkezni kell azoknak az egyes további analitikai összetevőknek a feltüntetéséről, amelyek a takarmány diétás jellegéért felelősek;
mivel a különleges táplálkozási célokra szánt takarmányok előállítóinak lehetőséget kell adni arra, hogy bizonyos, a felhasználók számára hasznos adatot a címkén feltüntessenek;
mivel nem szükséges a különleges táplálkozási célokra szánt takarmányok forgalmazását állatorvosi vény bemutatásához kötni, hiszen ezek a termékek nem tartalmaznak semmilyen, a bejegyzett gyógyszerkészítményekre vonatkozó törvényi, rendeleti vagy közigazgatási intézkedésekben megállapított rendelkezések közelítéséről szóló, 1965. január 26-i 65/65/EGK tanácsi irányelv [4] szerinti gyógyászati anyagokat, de a rendkívül különleges jellegű takarmányok megfelelő felhasználásának biztosítása érdekében a felhasználót figyelmeztetni kell arra, hogy a felhasználás előtt ajánlatos szakember véleményét kikérnie;
mivel azonban a visszafordíthatatlanul károsodott emésztési, felszívódási vagy anyagcsere-folyamattal rendelkező, vagy orvosi felügyeletet igénylő betegségben szenvedő állatok táplálkozási igényeinek a kielégítésére szánt takarmányok esetében lehetővé kell tenni további olyan címkézési szabályok megállapítását, amelyek értelmében a felhasználónak - valamely szakember véleményének kikérésére vonatkozó általános ajánlás helyett - arra kell ajánlást adni, hogy előzetesen kérje ki állatorvos véleményét;
mivel egy tényeken alapuló listát is össze kell állítani közösségi szinten a különleges táplálkozási célokra szánt takarmányok tervezett alkalmazásairól, feltüntetve azok pontos felhasználását, alapvető táplálkozási jellemzőit, valamint a kötelező vagy választható információkat és a különleges címkézési követelményeket; mivel tekintettel ezen lista ezen irányelv végrehajtásában betöltött jelentőségére, ezt a listát időben el kell fogadni;
mivel az ezen irányelv követelményeit kielégítő, különleges táplálkozási célokra szánt takarmányok forgalmazására az összetétel, az előállítási módszerek, a kiszerelés vagy a címkézés alapján semmilyen korlátozást nem lehet alkalmazni;
mivel abban az esetben, amikor egy termék az állati vagy emberi egészségre, illetve a környezetre nézve veszélyt jelent, rendelkezni kell arra vonatkozóan, hogy bármelyik tagállam kérelmezhesse a Bizottságtól a megfelelő intézkedések - indokolt helyzetben történő - megtételét;
mivel azon esetekben, amikor a Tanács felhatalmazza a Bizottságot a különleges táplálkozási célokra szánt takarmányokra vonatkozóan megállapított szabályok alkalmazására, akkor a tagállamok és a Bizottság közötti szoros együttműködésre a 70/372/EGK tanácsi határozattal [5] felállított Takarmányok Állandó Bizottsága keretén belül eljárást kell meghatározni;
mivel biztosítani kell a különleges táplálkozási célokra szánt takarmányok hatékony ellenőrzését; mivel bizonyos körülmények között a felügyeleti szolgálatok rendelkezésére álló szokásos eszközök nem biztos, hogy elegendőek annak vizsgálatához, hogy egy takarmány rendelkezik-e ténylegesen a neki tulajdonított különleges táplálkozási tulajdonságokkal; mivel ezért rendelkezni kell arról, hogy szükség esetén a termék forgalmazásáért felelős személy segítse a felügyeleti szolgálatot kötelessége teljesítésében,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
(1) Ez az irányelv a különleges táplálkozási célokra szánt takarmányokra vonatkozik.
(2) A tagállamok előírják, hogy a különleges táplálkozási célokra szánt takarmányok csak akkor forgalmazhatók, ha
- teljesítik a 3. cikkben említett feltételeket,
- címkézésük összhangban van az 5. cikkben meghatározott rendelkezésekkel,
- tervezett felhasználásuk szerepel a 6. cikk szerint összeállított listán, továbbá maguk a takarmányok megfelelnek az ezen listában foglalt egyéb rendelkezéseknek.
2. cikk
Ezen irányelv alkalmazásában:
a) "takarmány": állatok etetésére szolgáló természetes állapotú, friss vagy tartósított, növényi, illetve állati eredetű termék, ezek ipari feldolgozásából származó termék, valamint szerves vagy szervetlen anyag önmagában vagy keverékekben, adalékanyagokkal vagy azok nélkül;
b) "összetett takarmány": állatok teljes értékű vagy kiegészítő takarmány formájában történő etetésére szolgáló természetes állapotú, friss vagy tartósított, növényi, illetve állati eredetű termék, ezek ipari feldolgozásából származó termék, valamint szerves vagy szervetlen anyagok keverékei, adalékanyagokkal vagy azok nélkül;
c) "különleges táplálkozási célokra szánt takarmány": olyan összetett takarmány, amely különleges összetétele, vagy előállítási eljárása miatt egyértelműen megkülönböztethető mind az általános takarmányoktól, mind a Közösségen belül a gyógyszert tartalmazó takarmányok előállítására, forgalomba hozatalára és felhasználására irányadó feltételek megállapításáról szóló, 1990. március 26-i 90/167/EGK tanácsi irányelvben [6] meghatározott termékektől és amely különleges táplálkozási követelmények kielégítését célozza;
d) "különleges táplálkozási cél": azon kedvtelésből tartott állatok vagy haszonállatok különleges táplálkozási igényei kielégítésének a célja, amelyeknél az emésztés, felszívódás vagy anyagcsere folyamata rövid időre károsodhat, illetve ideiglenesen vagy visszafordíthatatlanul károsodik, és ezért saját állapotuknak megfelelő takarmányt képesek hasznosítani.
3. cikk
A tagállamok előírják, hogy az 1. cikk (1) bekezdésében említett takarmányok összetételének jellege olyan legyen, hogy a termékek megfeleljenek a különleges táplálkozási célnak.
4. cikk
Ezt az irányelvet, a benne foglalt különleges rendelkezésekre is figyelemmel, az alábbiakra vonatkozó közösségi rendelkezések sérelme nélkül kell alkalmazni:
a) összetett takarmányok;
b) takarmány-adalékanyagok;
c) nemkívánatos anyagok és termékek a takarmányozásban;
d) takarmányozási célra felhasznált egyes termékek.
5. cikk
Az összetett takarmány forgalmazásáról szóló, 1979. április 2-i 79/373/EGK irányelv [7] 5. cikkében szereplő címkézési rendelkezéseken túlmenően a tagállamok előírják, hogy
1. az 1. cikk (1) bekezdésében említett takarmányok csomagolásán, tartályán vagy címkéjén az erre a célra meghatározott helyen az alábbi kiegészítő jelölések szerepeljenek:
a) a "diétás" minősítő kifejezés, a takarmány leírásával együtt;
b) a pontos alkalmazás, úgymint a különleges táplálkozási cél;
c) a takarmányok alapvető táplálkozási jellemzőinek feltüntetése;
d) a melléklet 4. oszlopában előírt, a különleges táplálkozási célra vonatkozó információk;
e) a takarmány ajánlott alkalmazási időtartama.
Az a)-e) pontban említett jelöléseknek a tervezett alkalmazások mellékletben szereplő listája tartalmának és a 6. cikk b) pontjával összhangban megállapítandó általános rendelkezéseknek meg kell felelniük;
2. az (1) bekezdésben említettektől eltérő jelölések is szerepeltethetők az e célra meghatározott helyen, feltéve, hogy azok a 6. cikk a) pontja alá tartoznak;
3. a 79/373/EGK irányelv 5e. cikkének sérelme nélkül, az 1. cikk (1) bekezdésében említett takarmányok címkézése utalhat egy adott kóros állapotra, feltéve, hogy ez az állapot megfelel az alkalmazások 6. cikk a) pontja szerint összeállított listáján meghatározott táplálkozási célnak;
4. az 1. cikk (1) bekezdésében említett takarmányok címkéjén vagy használati utasításában szerepelnie kell a "Használat előtt ajánlatos szakember véleményét kikérni" jelölésnek.
A tervezett alkalmazások mellékletben szereplő listáján azonban lehet úgy rendelkezni, hogy egyes diétás takarmányok esetében ezen információk helyébe egy állatorvos előzetes véleményének a kikérésére vonatkozó ajánlás lép;
5. a 79/373/EGK irányelv 5c. cikkének (5) bekezdésében szereplő rendelkezések az 1. cikk (1) bekezdésében említett és a kedvtelésből tartott állatokon kívüli állatoknak szánt takarmányokra is vonatkoznak;
6. az 1. cikk (1) bekezdésében említett takarmányok címkéjén ki lehet emelni a takarmány leírásához alapvető egy vagy több analitikai összetevő jelenlétét vagy alacsony szintjét is. Ilyen esetekben a takarmány analitikai összetevőinek tömegszázalékában kifejezett legkisebb vagy legnagyobb szintjét egyértelműen fel kell tüntetni a megjelölt analitikai összetevők listáján;
7. a "diétás" minősítő kifejezés kizárólag az 1. cikk (1) bekezdésében említett takarmányoknak van fenntartva.
Tilos a "diétás" minősítő kifejezéstől eltérő minősítő kifejezéseket használni ezen takarmányok címkéjén vagy kiszerelésén;
8. a 79/373/EGK irányelv 5c. cikkének (3) bekezdésének rendelkezéseitől eltérően, az összetevők feltüntetése még akkor is történhet több összetevőt tömörítő kategóriák formájában, ha a takarmány táplálkozási jellemzőinek igazolásához bizonyos összetevők egyedi néven való feltüntetésére van szükség.
6. cikk
A 9. cikkben megállapított eljárás szerint:
a) a tervezett alkalmazások listáját a melléklettel összhangban legkésőbb 1994. június 30-ig meg kell állapítani. E listában az alábbiak szerepelnek:
- az 5. cikk 1. pontjának b), c), d) és e) alpontjában említett jelölések, és
- adott esetben, az 5. cikk 2. pontjában és az 5. cikk 4. pontjának második albekezdésében említett jelölések;
b) megállapíthatók az a) pontban említett jelölések alkalmazására vonatkozó általános rendelkezések, ideértve a vonatkozó tűréshatárokat is;
c) a tudományos és műszaki ismeretek fejlődésének következményeként módosíthatók az a) és b) pont szerint elfogadott intézkedések.
7. cikk
A tagállamok biztosítják azt, hogy az 1. cikk (1) bekezdésében említett takarmányokat ezen irányelv rendelkezéseinek alapján nem vetik az ezen irányelvben meghatározottakon kívüli egyéb forgalmazási korlátozások alá.
8. cikk
(1) Ha egy tagállam megállapítja, hogy valamely, az 1. cikk (1) bekezdésében említett takarmány vagy annak az előírt feltételekkel való felhasználása veszélyt jelent az állati vagy emberi egészségre, illetve a környezetre, akkor döntésének megindokolása mellett haladéktalanul tájékoztatja a Bizottságot.
(2) A Bizottság a lehető leghamarabb megindítja a 9. cikkben megállapított eljárást a megfelelő intézkedések elfogadása érdekében.
9. cikk
(1) Amennyiben az e cikkben megállapított eljárást kell követni, az elnök az ügyet a Takarmányozási Állandó Bizottság (a továbbiakban: "a bizottság") elé terjeszti, saját kezdeményezésére vagy valamelyik tagállam képviselőjének kérelmére.
(2) A Bizottság képviselője tervezetet nyújt be a bizottság számára a meghozandó intézkedésekről. A bizottság, az elnök által az ügy sürgősségére tekintettel megállapított határidőn belül, véleményt nyilvánít a tervezetről. A véleményt a Szerződés 148. cikkének (2) bekezdésében a Tanácsnak a Bizottság javaslata alapján elfogadandó határozataira előírt többséggel kell meghozni. A bizottságban a tagállamok képviselőinek szavazatait az említett cikkben meghatározott módon kell súlyozni. Az elnök nem szavazhat.
(3) A Bizottság a tervezett intézkedéseket elfogadja, ha azok összhangban vannak a bizottság véleményével.
Ha a tervezett intézkedések nincsenek összhangban a bizottság véleményével, vagy a bizottság nem nyilvánított véleményt, a Bizottság a meghozandó intézkedésekről haladéktalanul javaslatot terjeszt a Tanács elé. A Tanács minősített többséggel határoz.
Ha a javaslatnak a Tanács elé terjesztésétől számított három hónapon belül a Tanács nem döntött, a javaslatot a Bizottság fogadja el, hacsak a Tanács nem szavaz egyszerű többséggel ezen intézkedések ellen.
10. cikk
Az 1. cikk (1) bekezdésében említett takarmányok hatékony hatósági ellenőrzésének lehetővé tételéhez az alábbi különös rendelkezések alkalmazandók:
1. a tagállamok megtesznek minden szükséges intézkedést, hogy legalább mintavétel útján, az előállítás vagy forgalmazás során hivatalosan ellenőrizzék, hogy ezen irányelv követelményeinek megfelelnek;
2. adott esetben az illetékes hatóság felhatalmazást kap arra, hogy a termék forgalomba hozataláért felelős személyt felkérje azon adatok és információk bemutatására, amelyek igazolják, hogy a takarmány megfelel az ezen irányelvben foglaltaknak.
Ha ezeket az adatokat könnyen hozzáférhető formában közzétették, akkor elegendő csupán a közzétételre hivatkozni.
11. cikk
Az alábbi irányelvek a következőképpen módosulnak:
1. a takarmányban előforduló nemkívánatos anyagok és termékek megengedett legmagasabb szintjének meghatározásáról szóló, 1973. december 17-i 74/63/EGK tanácsi irányelv
[8]
1. cikkének (2) bekezdése a következő ponttal egészül ki:
"f) különleges táplálkozási célokra szánt takarmányok."
2. a 79/373/EGK irányelvben:
a) az 1. cikk (2) bekezdése a következő ponttal egészül ki:
"h) különleges táplálkozási célokra szánt takarmányok."
b) az 5e. cikk második albekezdésének első francia bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
"- csak olyan analitikai összetevők jelenlétének vagy tartalmának jelzésére szolgálhat, amelyek feltüntetését ezen irányelv 5. cikke, vagy a különleges táplálkozási célokra szánt takarmányokról szóló, 1993. szeptember 13-i 93/74/EGK tanácsi irányelv [9] 5. cikkének (2) bekezdése írja elő,"
3. a takarmányozási célra felhasznált egyes termékekről szóló, 1982. június 30-i 82/471/EGK tanácsi irányelv
[10]
1. cikkének (2) bekezdése a következő ponttal egészül ki:
"f) különleges táplálkozási célokra szánt takarmányok."
12. cikk
A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 1995. június 30-ig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
13. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 1993. szeptember 13-án.