A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2009. december 15.)
a Németország által a bajorországi állat-egészségügyi szolgálat egyes szolgáltatásaival kapcsolatban nyújtott állami támogatásokról (C 24/06 (ex NN 75/2000))
(az értesítés a C(2009) 9954. számú dokumentummal történt)
(Csak a német nyelvű szöveg hiteles)
(2010/178/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 108. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére,
miután az említett cikknek megfelelően felkérte az érdekelt feleket észrevételeik megtételére, tekintettel ezekre az észrevételekre,
mivel:
I. ELJÁRÁS
(1)
2000. február 21-i keltezésű levélben panaszt nyújtottak be a Bizottsághoz a bajorországi állat-egészségügyi szolgálat (Tiergesundheitsdienst Bayern - TGD) intézkedéseivel kapcsolatban. Ezt ugyanazon panaszos további, ugyanarra a panaszra vonatkozó levelei követték. A támogatási ügyet az NN 75/2000 számon iktatták.
(2)
A panasszal összefüggésben a Bizottság több levelet intézett Németországhoz. Ezekre a levelekre válaszolva Németország 2000. július 4-i, 2000. december 22-i, 2002. november 22-i, 2003. április 10-i, 2003. december 1-jei és 2005. június 27-i leveleiben nyújtott tájékoztatást. Németország képviselőivel értekezletet tartottak 2003. július 17-én.
(3)
Az intézkedéseket 1974 óta alkalmazzák. A megkeresések ellenére sem lehetett bizonyítani az intézkedés bejelentését. A támogatást ezért a nem bejelentett támogatások jegyzékébe jegyezték be.
(4)
A Bizottság 2006. július 7-én kelt levélben ismertette azon határozatát Németországgal, hogy a támogatás miatt megindítja az EUMSz. 108. cikkének (2) bekezdése (1) szerinti eljárást.
(5)
A Bizottság eljárás megindításáról szóló határozatát közzétették az Európai Unió Hivatalos Lapjában (2). A Bizottság felszólította az érdekelt feleket, hogy tegyék meg észrevételeiket.
(6)
A Bizottsághoz 2006. október 30-án, 2006. november 2-án és 2006. november 7-én kelt levelekben érkeztek meg az érdekelt felek észrevételei.
(7)
Németország 2006. november 6-án, 2007. január 22-én, 2008. július 25-én és 2009. február 9-én kelt levelekben nyújtotta be észrevételeit.
II. AZ ÜGY LEÍRÁSA
(8)
Az intézkedésre a bajor mezőgazdaság támogatásáról szóló törvény (Gesetz zur Förderung der bayerischen Landwirtschaft - a továbbiakban: LwFöG) 14. cikkének (1) bekezdése szerint került sor.
(9)
Az intézkedés célja az állati eredetű élelmiszerek higiéniai tulajdonságainak biztosítása és javítása.
(10)
Az intézkedés kedvezményezettjei a mezőgazdasági termelők és halászok (a továbbiakban mindkét csoportot együttesen gazdálkodóknak nevezzük).
(11)
Az intézkedés kedvezményezettje továbbá a bajorországi állat-egészségügyi szolgálat (TGD: Tiergesundheitsdienst Bayern) is.
(12)
Az intézkedést Bajorország és a Bajor Járványos Állatbetegségi Pénztár (BTSK: Bayerische Tierseuchenkasse) pénzeszközeiből finanszírozzák.
(13)
A gazdálkodók javára szolgáló intézkedéseket ugyan „általános intézkedéseknek” nevezik, azonban ezek lényegében olyan intézkedések, amelyeknek csakis a bajor székhelyű gazdálkodók a kedvezményezettjei. Ezenfelül a Németország által közölt adatok szerint ezek egészen sajátos, kizárólag megelőző jellegű, a tej- és hústermelést, a sertéstenyésztést, a szárnyas- és juhtartást, valamint a haltenyésztést érintő intézkedések. Az állatállományokat egy meghatározott program szerint vizsgálják meg, amely figyelembe veszi az állatbetegségek speciális kockázatait, illetve az állatbetegségek megelőzésének és az ellenük való védekezésnek a kritériumait. Németország továbbá azt is közölte, hogy a támogatást csak olyan közérdekű általános intézkedésekhez nyújtják, amelyek az egyes állattartókra vonatkozó szokásos jogi rendelkezések keretein kívül esnek (2006. november 6-i levél, 4. o.).
(14)
A mezőgazdasági üzemek számára a következő intézkedésfajtákat biztosítják: folyamatos megfigyelés tesztek, illetve megelőző vizsgálatok segítségével, felmérések és (labor-szűrő) vizsgálatok, állatorvosi tanácsadás, megelőzési, illetve felszámolási tervek kidolgozása és oltási programok kifejlesztése.
(15)
Németország tájékoztatása szerint a (14) preambulumbekezdésben feltüntetett tevékenységek képezik a mezőgazdasági termelőknek nyújtott megfelelő megelőző és gyógyító intézkedésekre vonatkozó tanácsadás alapját. Németország tájékoztatása szerint azonban az olyan szolgáltatások, amelyeket szokásosan a helyi állatorvosok kínálnak (pl. gyógyszeres kezelések, vagy védőoltások) nem képezik részét az „általános intézkedéseknek”.
(16)
Az általános intézkedések a gazdálkodók számára ingyenesek. Az intézkedéseket azonban nem kérhetik, azokat a megbízott TGD saját kezdeményezésére hozza meg.
(17)
Bajorország a TGD részére megtéríti az intézkedések költségeit. Az LwFöG 14. cikke (1) bekezdésének második mondata értelmében az „állam a szolgáltatásokhoz szükséges ráfordítás 50 százalékát biztosítja”.
(18)
A TGD személyzeti és dologi költségeinek egy további részét más állami forrásokból, mégpedig a BTSK-ból térítik meg (vö. a NN 23/07, N 426/03 és N 81/04 támogatási ügyekkel). Együttesen ez 100 % költségtérítést tesz ki.
(19)
A TGD javára a következő szolgáltatásokat nyújtják.
(20)
Az LwFöG megfogalmazása szerint a TGD részére csak a „szükséges ráfordítás” felét térítik meg állami forrásokból. Ténylegesen azonban a Németország által közöltek szerint akár 100 %-os térítés is elérhető.
(21)
A TGD-nek a támogatást 1974 óta nyújtják. Az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i 659/1999/EK tanácsi rendelet (3) 15. cikkének (1) bekezdése értelmében a Bizottság támogatás-visszatéríttetésre vonatkozó hatásköre tízéves jogvesztő határidőn belül érvényesíthető. A Bizottság az eljárást 2000-ben indította meg. A 659/1999/EK tanácsi rendelet 15. cikkének (2) bekezdésében meghatározott tízéves jogvesztő határidő 1990-ig nyúlik vissza. Ezért a korábban kifizetett támogatásokat a továbbiakban nem vizsgáljuk.
(22)
Ennek megfelelően a Németország által megküldött és a mellékletben feltüntetett költségvetési adatok a TGD részére az 1990 és 2008 közötti időszakban a közszolgálati kötelezettségek teljesítéséért kifizetett összegekre vonatkoznak.
(23)
Az első vizsgálatot követően nem vált világossá, hogy a költségvetési forrásokból történt kifizetések és a BTSK kifizetései a TGD számára versenyelőnyt biztosítottak-e.
(24)
A panaszos továbbá előadta, hogy a TGD által foglalkoztatott állatorvosok által nyújtott bizonyos klinikai-diagnosztikai és terápiás (gyógyító) szolgáltatásokat a bekerülési összegnél akár 90 %-kal is olcsóbban kínálják. Ez pedig egy olyan területnek tekinthető, ahol a TGD üzleti szempontok alapján tevékenykedik.
(25)
A panaszos szerint ez csak akkor lehetséges, ha a TGD az „általános intézkedésekre” támogatást kap, és ezáltal olyan helyzetbe kerül, hogy klinikai-diagnosztikai és terápiás szolgáltatásokat lényegesen kedvezőbb áron tud kínálni, mint a szabadfoglalkozásúként praktizáló állatorvosok, akiknek ezt szubvenció nélkül kell megoldaniuk. A panaszos felhívja továbbá a figyelmet a kedvező szerződéskötési lehetőségre és arra, hogy a TGD által foglalkoztatott kihelyezett állatorvosok esetében utazási költségek sem merülnek fel.
(26)
A jogszerűtlen állami támogatás értékeléséhez alkalmazandó szabályok megállapításáról szóló bizottsági közleménnyel (4) összhangban a Bizottság a jogszerűtlen állami támogatások belső piaccal való összeegyeztethetőségét azon kritériumok alapján ítéli meg, amelyeket a támogatások nyújtásának időpontjában érvényes rendelkezésekben rögzítettek. Az eljárás megindításakor a Bizottság nem rendelkezett elegendő információval ahhoz, hogy meggyőződhessen arról, hogy a gazdálkodóknak nyújtott támogatások megfeleltek-e az Unió vonatkozó rendelkezéseinek, vagyis a mezőgazdasági ágazatban nyújtott állami támogatásokról szóló iránymutatásoknak és a halászati és akvakultúra-ágazat számára nyújtott állami támogatások felülvizsgálatára vonatkozó iránymutatásoknak. A Bizottság ezért felszólította Németországot, hogy adja meg a szükséges tájékoztatást.
(27)
2008. december 12-i keltezésű levelében a Bizottság felszólította Németországot annak igazolására, hogy a vizsgálandó támogatásokat 2008. január 1-jét követően is nyújtják-e, és amennyiben igen, akkor küldje meg az ahhoz szükséges dokumentumokat, hogy vizsgálni lehessen a támogatás összeegyeztethetőségét az agrár- és erdészeti ágazatban nyújtott állami támogatásokról szóló, a 2007 és 2013 közötti időszakra vonatkozó közösségi iránymutatásokkal (5) (a továbbiakban: iránymutatások), amelyek 2007. január 1-jei hatállyal felváltották a a mezőgazdasági ágazatban nyújtott állami támogatásokról szóló, 2000. február 1-jei közösségi iránymutatásokat (6) (a továbbiakban: közösségi iránymutatások), valamint a halászati és akvakultúra-ágazat számára nyújtott állami támogatások felülvizsgálatára vonatkozó iránymutatásokkal (7) (a továbbiakban: 2008. évi iránymutatások). 2009. február 9-én kelt levélben Németország közölte, hogy a támogatások nyújtására a mezőgazdasági ágazatban 2008 után is sor kerül, és megküldte a kívánt információkat.
III. NÉMETORSZÁG ÉSZREVÉTELEI
(28)
Németország előadta, hogy a Bajorország és a BTSK által az általános intézkedésekre nyújtott kifizetések esetében közérdekű közszolgáltatások teljesítéséért folyósított ellentételezésről van szó. Németország utalt arra az ítélkezési gyakorlatra, mely szerint a közszolgáltatási kötelezettségek teljesítéséért folyósított állami ellentételezések bizonyos feltételek teljesülése esetén nem számítanak állami támogatásnak. Az intézkedések Németország felfogása szerint ezért nem tekintendők az EUMSz. 107. cikke (1) bekezdése értelmében állami támogatásnak.
(29)
Németország véleménye az volt, hogy az általános intézkedések az állatok egészségét és jóllétét, valamint a fogyasztó- és állatvédelmet szolgálták. Ennek megfelelően az általános intézkedések végrehajtása elsősorban közérdek.
(30)
Németország szerint az általános intézkedések végrehajtása során széles körű ismereteket szereznek, amelyeket a későbbiekben számos szakmai publikációban és tudományos előadásban nemzeti és nemzetközi szinten is nyilvánosságra hoznak. Így az általános intézkedésekből nyert eredmények jelentős része az Unió szakmai körei számára hozzáférhetővé válik.
(31)
Németország állítása szerint az általános intézkedési program keretein belül gyógyító szolgáltatásokat, vagyis olyan szolgáltatásokat, amelyeket rendes körülmények között a helyi állatorvos kínál (pl. gyógyszeres kezeléseket vagy védőoltásokat) nem nyújtottak. E támogatott programon kívül a TGD néhány nyereségorientált tevékenységet (gyógyító tevékenységet) is végez. Ezek azonban az összes állatorvosi szolgáltatási szolgáltatáson belül kevesebb, mint 5 %-ot tettek ki. A TGD nyereségorientált tevékenységére éves szinten a teljes forgalom 2,6-2,85 %-a esett.
(32)
Németország szerint az általános intézkedések és a nyereségorientált tevékenység világos és követhető kettéválasztásának köszönhetően a kereszttámogatás kizárható. Ezt egy nagy ráfordítással járó és részletes elszámolási módszer, valamint széles körben végzett ellenőrzések biztosítják.
IV. AZ ÉRDEKELT FELEK ÉSZREVÉTELEI
(33)
Az érdekelt felek megismételték álláspontjukat, miszerint a TGD az általa foglalkoztatott állatorvosokkal nemcsak megelőző intézkedéseket végez, hanem gyógyító szolgáltatásokat is nyújt.
(34)
Az érdekelt felek nem állították, hogy ezekre a gyógyító szolgáltatásokra közvetlen pénzügyi támogatást nyújtanak, hangsúlyozták azonban, hogy a TGD az összehasonlítható szolgáltatásokat lényegesen kedvezőbb feltételek mellett tudja kínálni, mint az egy szabadfoglalkozású praktizáló állatorvos esetében lehetséges.
(35)
Az érintettek azt a felvetésüket nem tartották fenn, hogy a gazdálkodóknak javára nyújtott támogatások ellentmondanak az agrárszektor állami támogatására vonatkozó iránymutatásoknak vagy az alkalmazandó törvényi előírásoknak. A pénzügyi források rendelkezésre bocsátását sem kifogásolták.
V. A TÁMOGATÁS ÉRTÉKELÉSE
(36)
Az EUMSz. 107. cikke (1) bekezdése szerint a belső piaccal összeegyeztethetetlen az állami vagy állami forrásból bármilyen formában nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget, amennyiben ez érinti a tagállamok közötti kereskedelmet.
(37)
A Bíróság határozata szerint annak meghatározásához, hogy egy állami intézkedés az EUMSz. 107. cikke értelmében támogatásnak minősül-e, azt kell megállapítani, hogy a kedvezményezett vállalkozás olyan gazdasági kedvezményben részesül-e, amelyet rendes piaci körülmények között nem kapott volna meg (8), vagy hogy a vállalkozást olyan költségek alól tehermentesítik, amelyeket saját eszközeiből kellett volna fedeznie (9).
(38)
Első látásra ezek a feltételek teljesültnek tűnnek.
(39)
Az intézkedést állami forrásból finanszírozzák. Az bizonyos vállalkozások, mégpedig a bajorországi gazdálkodók javára szolgál, akik a támogatott szolgáltatásokat ingyenesen kapják. Mivel ezek a vállalkozások olyan piacon tevékenykednek, ahol a nemzetközi verseny nagy nyomást fejt ki, az intézkedés torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget (10), továbbá érinti a tagállamok közötti kereskedelmet (11).
(40)
Ezért az intézkedés támogatásnak minősül, és alkalmazható rá az EUMSz. 107. cikkének (1) bekezdése. Következésképpen megvizsgálandó, hogy eltérve az EUMSz. 107. cikkének (1) bekezdésétől, kivétel tehető-e az állami támogatások belső piaccal való összeegyeztethetetlenségének általános elve alól.
(41)
A gazdálkodóknak (1990-től) az általános intézkedéseket és a TGD részére az általános intézkedések végrehajtásához 1990 és 2004 között az ellentételezéseket úgy nyújtották, hogy azokat a Bizottságnak nem jelentették be. Az intézkedések jogellenesek, mivel azok ellentmondanak az EUMSz. 108. cikke (3) bekezdésének.
(42)
Az állami támogatások nyújtásának EUMSz. 107. cikke (1) bekezdése szerinti tilalma azonban nem kivétel nélkül érvényes. A Bizottság megvizsgálta, hogy alkalmazható-e az EUMSz. 107. cikke (1) bekezdése szerinti általánosan érvényes támogatási tilalom alóli kivételek, illetve mentességek egyike.
(43)
Az EUMSz. 107. cikkének (2) bekezdése szerinti, egyes fogyasztóknak nyújtható szociális jellegű támogatásokra, természeti csapások vagy egyéb különleges események miatt bekövetkezett károk elhárítására és a Német Szövetségi Köztársaság bizonyos területei gazdaságának nyújtott támogatásokra vonatkozó kivételek a jelen összefüggésben nem jöhetnek szóba.
(44)
A Bizottság álláspontja az, hogy az EUMSz. 107. cikke (3) bekezdésének a) pontja szerinti, meghatározott területek fejlesztésére vonatkozó mentesség a jelen támogatási szabályozásnál nem alkalmazható, mivel a támogatás nem olyan területek gazdasági fejlődésének elősegítését szolgálja, ahol az életszínvonal rendkívül alacsony, vagy ahol jelentős az alulfoglalkoztatottság.
(45)
Az EUMSz. 107. cikke (3) bekezdésének b) pontja szerinti mentességet illetően elegendő arra utalni, hogy a kérdéses támogatás esetében sem egy fontos közös európai érdekű projektről nincs szó, sem pedig arról, hogy Németország gazdasági életének egy jelentős zavaró tényezőjét kellene megszüntetni. A támogatásnak az sem célja, hogy az EUMSz. 107. cikke (3) bekezdésének d) pontja értelmében elősegítse a kultúrát és a kulturális örökség megőrzését.
(46)
Sem Németország, sem egyéb érintett felek nem hivatkoztak a vizsgálati eljárás során az említett kivételekre és mentességekre.
(47)
Az egyetlen esetleg figyelembe vehető kivételt az EUMSz. 107. cikke (3) bekezdésének c) pontja képezi; eszerint egy támogatás a belső piaccal összeegyeztethetőnek tekinthető, ha az egyes gazdasági tevékenységek vagy gazdasági területek fejlődését szolgálja, amennyiben nem változtatja meg a kereskedelmi feltételeket a közös érdekkel ellentétes módon.
(48)
Mivel jelen esetben gazdálkodók javára nyújtott támogatásról van szó, az agrár- és erdészeti ágazat állami támogatási közösségi iránymutatások és a halászati és akvakultúra-ágazat egyedi állami támogatásának vizsgálatáról szóló iránymutatások alkalmazandók. A (26) preambulumbekezdésben foglaltak szerint a Bizottság annak figyelembevételével, hogy az intézkedések jogszerűtlen állami támogatások, azok belső piaccal való összeegyeztethetőségét azon kritériumok alapján vizsgálja, amelyeket a támogatások nyújtásának időpontjában érvényes rendelkezésekben rögzítettek.
(49)
A jogszerűtlen állami támogatás értékeléséhez alkalmazandó szabályok megállapításáról szóló bizottsági közlemény szerint az érintett intézkedésekre a közösségi iránymutatások alkalmazandók, míg a közösségi iránymutatások hatálybalépése előtt (tehát 2000. január 1. előtt) nyújtott támogatásokat a Bizottság munkadokumentuma (12) (1986. november 10.) alapján kell megítélni.
(50)
A közösségi iránymutatások 11.4.1. pontja szerint: „Amennyiben egy gazdálkodó állatállománya egy járványos állatbetegség következtében veszteségeket szenved, vagy növényi kultúráit egy növénybetegség támadja meg, úgy ez az EK-Szerződés értelmében rendszerint nem számít természeti csapásnak vagy rendkívüli eseménynek.”
(51)
Ilyen esetekben a Bizottság az elszenvedett veszteségek ellentételezéseként és a jövőbeni veszteségek elkerülése érdekében csak az EUMSz. 107. cikke (3) bekezdésének c) pontja alapján engedélyezhet állami támogatásokat, mely jogszabály a bizonyos gazdasági ágazatok vagy gazdasági területek fejlődését szolgáló támogatásokat a belső piaccal összeegyeztethetőnek tekinti, amennyiben azok nem változtatják meg a kereskedelmi feltételeket a közös érdekkel ellentétes módon.
(52)
A gazdálkodók javára nyújtott e támogatásra a közösségi iránymutatások 11. pontja érvényes, mivel az intézkedések a járványos állatbetegségek elleni védekezést szolgálják. A Bizottság a járványos állatbetegségek elleni védekezést és megelőzést szolgáló támogatások vizsgálata során a közösségi iránymutatások 11.4. pontjára támaszkodik. Az ilyen támogatásokat az EUMSz. 107. és 108. cikkeivel akkor tekinti összeegyeztethetőnek, ha teljesülnek a következő feltételek.
(53)
Az intézkedésnek részét kell képeznie egy uniós, nemzeti vagy regionális szinten járványok vagy betegségek megelőzésére, az ellenük való védekezésre vagy felszámolására végrehajtott programnak (a közösségi iránymutatások 11.4.2. pontja). A közösségi iránymutatások 11.4.2. pontja szerint riasztási rendszert kell kiépíteni, adott esetben támogatásokkal összekötve, az érintetteknek a megelőző intézkedésekben való önkéntes részvételre való ösztönzése érdekében. Ennek megfelelően csak olyan betegségek, illetve járványok képezhetik a támogatási intézkedések alapját, amelyek elleni védekezés a hatóságok feladata, olyan intézkedések pedig nem, amelyekért a gazdálkodóknak az általános megítélés szerint saját maguknak kell vállalniuk a felelősséget.
(54)
A támogatási intézkedéseknek vagy a megelőzést kell szolgálniuk, vagy ellentételezésre kell törekedniük, vagy pedig össze kell kapcsolniuk a megelőzést az ellentételezéssel (a közösségi iránymutatások 11.4.3. pontja).
(55)
A támogatásoknak összeegyeztethetőnek kell lenniük az Unió állat-egészségügyi és növényvédelmi jogával (a közösségi iránymutatások 11.4.4. pontja).
(56)
A támogatások maximálisan a költségek 100 %-ig nyújthatók (a közösségi iránymutatások 11.4.5. pontja). Nem nyújtható támogatás, ha az uniós jog azt irányozza elő, hogy az intézkedések költségeit a gazdálkodóknak kell viselniük.
(57)
Ezek a feltételek a következők szerint teljesülnek.
(58)
Az intézkedések egy regionális szinten (Bajorország) végrehajtott program részét képezik. Céljuk a járványos állatbetegségek megelőzése és az azok elleni védekezés. Ez kiderül az LwFöG-ben világosan szabályozott célkitűzésből („az állati eredetű élelmiszerek higiéniai tulajdonságainak biztosítása és javítása”) és a végrehajtott általános intézkedésekből. A vizsgált intézkedések a fertőző járványos állatbetegségek elleni védekezést szolgálják, beleértve a faktoriális betegségeket és a zoonózisokat is. Ezenfelül a gyógyszerfelhasználás optimalizálására és csökkentésére irányulnak. Egyes meghatározott állatcsoportok legjelentősebb betegségei: szarvasmarha és juh: zoonózis, Q-láz, paratuberkolózis, fertőző szivacsos agyvelőbántalom (TSE) és tőgygyulladás; sertés és szárnyasok: zoonózis, szalmonellák, Escherichia coli és enteritis. Ezenfelül vírusfertőzések felismerésre és diagnosztizálására szolgáló módszereket és eljárásokat fejlesztenek és próbálnak ki.
(59)
Az általános intézkedések hozzájárulnak az Unió azon célkitűzéséhez, hogy biztosítsa az állat-egészségügy magas színvonalát. Továbbá semmiféle, a Bizottság előtt ismert támpont nem utal arra, hogy az intézkedések ellentétben állnának az Unió vonatkozó állat-egészségügyi jogával.
(60)
A program maximálisan 100 % támogatásintenzitást irányoz elő. A program nem irányoz elő támogatást olyan esetekben, amikor az intézkedések költségeit az uniós jog szerint a gazdálkodóknak maguknak kell viselniük.
(61)
Az általános intézkedések költségeinek 50 %-át az agrár- és halászati ágazatban Bajorország viseli. Az eljárás megindítását követően Németország tájékoztatta a Bizottságot arról, hogy a költségek egy további részét a BTSK vállalja. A BTSK egy közszolgáltató, amelyet adójellegű díjakból finanszíroznak. A támogatás közös finanszírozása Bajorország és a BTSK forrásaiból 100 %-ra korlátozott, a gyakorlatban ennél is alacsonyabb. Korábban a Bizottság a BTSK adójellegű díjakból történő finanszírozását több ízben is jóváhagyta (13). Ez okból a Bizottság nem lát okot arra, hogy ezeket az adójellegű díjakat újfent alapos vizsgálatnak vesse alá. Sem a panaszos, sem más érdekelt felek nem kifogásolták a BTSK finanszírozási formáját (vagyis a támogatás finanszírozásának ezt a részét).
(62)
A közösségi iránymutatások ugyanazokon az alapelveken nyugszik, amelyek már a Bizottság 1986. november 10-i munkadokumentumának alapjául is szolgáltak. Következésképpen ugyanígy értékelendők a gazdálkodóknak 1990 és 1999 között nyújtott támogatások is, amelyek szintén összeegyeztethetőnek tekinthetők ezekkel az alapelvekkel. Ezért az állami támogatások a belső piaccal összeegyeztethetőnek tekinthetők.
(63)
A 2007 utáni helyzetet illetően az iránymutatások 133. pontja azt tartalmazza, hogy a Bizottság az állat- és növénybetegségek elleni védekezésre nyújtott állami támogatásokat az EUMSz. 107. cikke (3) bekezdésének c) pontjával összeegyeztethetőnek nyilvánítja, amenynyiben teljesülnek az EK-Szerződés 87. és 88. cikkének a mezőgazdasági termékek előállításával foglalkozó kis- és középvállalkozásoknak nyújtott állami támogatásokra történő alkalmazásáról és a 70/2001/EK rendelet módosításáról szóló, 2006. december 15-i 1857/2006/EK bizottsági rendelet (14) 10. cikkében megfogalmazott feltételek. Ebben az összefüggésben csak a betegségmegelőzésre irányuló intézkedéseket kell figyelembe venni, mivel ellátási intézkedésekre vagy veszteségek miatti ellentételezési kifizetésekre támogatást nem nyújtanak.
(64)
Amennyiben a gazdálkodók javára nyújtott támogatás tanácsadási költségeket tartalmaz, úgy az a 103. pont szerinti technikai segítségnyújtás biztosítását jelentené. Eszerint a Bizottság a technikai segítségnyújtás biztosítására nyújtott állami támogatásokat az EUMSz. 107. cikke (3) bekezdésének c) pontjával összeegyeztethetőnek nyilvánítja akkor, ha teljesülnek az 1857/2006/EK bizottsági rendelet 15. cikkében megfogalmazott feltételek.
(65)
Az 1857/2006/EK tanácsi rendelet 10. cikke szerint a következő esetekben megengedhető a támogatás.
(66)
A gazdálkodóknál egészségügyi ellenőrzések, tesztek és egyéb korai felismerési intézkedések, oltóanyagok, gyógyszerek és növényvédő szerek vásárlása, járványos állatbetegségek, növénybetegségek vagy kártevők inváziója miatti védekezéssel és felszámolással kapcsolatosan állatok levágása és eltávolítása, valamint növényi kultúrák megsemmisítése miatt felmerülő költségek ellentételezését szolgáló támogatások a belső piaccal összeegyeztethetők. A támogatást 100 %-ban támogatott szolgáltatás formájában kell nyújtani, és az nem tartalmazhatja pénzöszszegek kifizetését a termelők részére (az 1857/2006/EK rendelet 10. cikkének (1) bekezdése).
(67)
Az esetleges biztosítói kifizetéseket és a járvány, illetve a betegség kitörése miatt fel nem merült költségeket a támogatható költségekből és a veszteségekből le kell vonni (az 1857/2006/EK rendelet 3. cikkének (10) bekezdése).
(68)
A kifizetések olyan járványos állatbetegségekkel, növénybetegségekkel vagy kártevő-inváziókkal kapcsolatban teljesíthetők, amelyekre léteznek uniós jogszabályok vagy közigazgatási rendelkezések, vagy tagállami jogszabályok vagy közigazgatási rendelkezések. A kifizetéseknek tehát részét kell képezniük egy uniós, nemzeti vagy regionális, az érintett járvány, betegség vagy kártevő-invázió megelőzésére, az ellene való védekezésre vagy annak felszámolására végrehajtott kormányzati programnak. A programnak egyértelműen meg kell neveznie az érintett járványt, betegséget vagy kártevő-inváziót és tartalmaznia kell a megfelelő intézkedések leírását is (az 1857/2006/EK rendelet 10. cikkének (4) bekezdése).
(69)
A támogatás nem érinthet olyan járványos állatbetegséget vagy növénybetegséget, amely elleni védekezésre az uniós jog specifikus befizetéseket irányoz elő, vagy amelynek költségeit az uniós jog értelmében a mezőgazdasági üzemeknek maguknak kell viselniük, hacsak az ilyen támogatási intézkedések költségeit a termelők kötelező befizetései teljes mértékben ki nem egyenlítik (az 1857/2006/EK rendelet 10. cikkének (5) és (6) bekezdése).
(70)
Járványos állatbetegséggel összefüggő támogatások esetében az állatbetegségnek szerepelnie kell az Állat-egészségügyi Világszervezet betegséglistáján és/vagy az állat-egészségügyi kiadásokról szóló, 1990. június 26-i 90/424/EGK tanácsi határozat (15) mellékletében (az 1857/2006/EK rendelet 10. cikkének (7) bekezdése).
(71)
A támogatások szabályozását a kiadások vagy veszteségek felmerülését követő három éven belül be kell vezetni. A támogatást a kiadások vagy veszteségek keletkezését követő négy éven belül ki kell fizetni (az 1857/2006/EK rendelet 8. cikkének 10. bekezdése).
(72)
Ezek a feltételek a következők szerint teljesülnek.
(73)
Mint azt a (14) preambulumbekezdés tartalmazza, a támogatás különböző intézkedéseket (folyamatos megfigyelés, felmérések és (labor-szűrő) vizsgálatok, állatorvosi tanácsadás, megelőzési, illetve felszámolási tervek kidolgozása és oltási programok kifejlesztése) foglal magában, amelyek közvetlen célja a betegségmegelőzés. Németország 2009. február 9-én kelt levélben megerősítette, hogy a támogatást támogatott szolgáltatások formájában nyújtják. Következésképpen az ilyen költségekre nyújtott támogatások az 1857/2006/EK rendelet 10. cikkének (1) bekezdése szerint megengedettek.
(74)
Németország 2009. február 9-én kelt levélben megerősítette, hogy az állatbetegségekkel kapcsolatos projektek esetében az érintett Állatbetegségek szerepelnek az Állat-egészségügyi Világszervezet betegséglistáján és/vagy a 90/424/EGK határozat mellékletében.
(75)
Az 1857/2006/EK rendelet 10. cikke (3) bekezdése nem idevágó, mivel csak megelőző intézkedésekre nyújtanak támogatásokat.
(76)
A bizonyos megbetegedésekre vonatkozó kifizetések esetében a támogatások egy regionális program részét képezik, amelyben az érintett járványt, illetve betegséget és a megfelelő intézkedéseket egyértelműen megnevezik. Az 1857/2006/EK rendelet 10. cikkének (4) bekezdése ezáltal teljesül.
(77)
Az uniós jog szerint a termelők által viselendő költségeket nem támogatnak. Az 1857/2006/EK rendelet 10. cikkének (5) bekezdése ezáltal teljesül.
(78)
A szolgáltatások teljesítése előtt felmerült költségek nem támogathatók. Az 1857/2006/EK rendelet 10. cikkének (8) bekezdése ezáltal teljesül.
(79)
Németország nem zárta ki annak lehetőségét, hogy a (14) preambulumbekezdésben megnevezett intézkedések a speciális és egyértelműen megnevezett járványokon, betegségeken vagy kártevő-inváziókon kívül az állat-egészségügy más vonatkozásaival is összefüggésben állhatnak (pl. termeléshigiénia). Az ennek megfelelő intézkedések tanácsadási szolgáltatások, amelyek keretein belül az ajánlásokat és terveket bizonyos gazdálkodók és gazdálkodói csoportok helyzetéhez igazítják.
(80)
Az 1857/2006/EK rendelet 15. cikke (2) bekezdésének c) pontja szerint megengedettek a harmadik fél által végzett tanácsadási szolgáltatás díjának fedezését célzó támogatások, azonban ezek a tanácsadási szolgáltatások - mint pl. a rendszeres adó- vagy jogi tanácsadás vagy reklámozás - nem lehetnek folyamatos jellegűek, vagy rendszeres időközönként igénybe vettek, vagy nem tartozhatnak a szokásos üzemi kiadások körébe. Az 1857/2006/EK tanácsi rendelet 15. cikke (3) bekezdése azt írja elő, hogy a támogatás a költségek 100 %-át lefedheti, és azt támogatott szolgáltatás formájában kell nyújtani.
(81)
Ezek a feltételek a következők szerint teljesülnek.
(82)
A Németország által bemutatott dokumentumokból (vö. (14) preambulumbekezdés) az derül ki, hogy a támogatott tanácsadási szolgáltatásokat speciális és pontszerűen jelentkező, közérdekű állat-egészségügyi igényekkel összefüggésben nyújtják. Bár bizonyos intézkedéshez folyamatos megfigyelés vagy rendszeres tesztek válhatnak szükségessé, úgy tűnik, ezek az adott projekthez vannak hozzárendelve, és nem képezik az állatállomány szokásos állandó állat-egészségügyi vagy minőségi ellenőrzését. Az ilyen intézkedések költségei az 1857/2006/EK rendelet 15. cikke (2) c) pontja értelmében szokásos üzemi kiadásoknak sem tekinthetők, mivel a megelőzési és kezelési célú rutinszerű állatorvosi látogatások költségei nem támogathatók. A teljes támogatást támogatott szolgáltatások formájában nyújtják, és az maximálisan a megengedett költségek 100 %-át fedezheti. Ezért az állami támogatások a belső piaccal összeegyeztethetőnek tekinthetők.
(83)
Az intézkedésekre a halászati ágazatban is sor került. A halászati és akvakultúra-ágazat számára nyújtott állami támogatások vizsgálatához kiadott, az iránymutatásoknak megfelelő 1988., 1992., 1994., 1997. és 2001. évi iránymutatások az állami támogatásoknak a belső piaccal való összeegyeztethetőségére vonatkozóan az állat-egészségügyi és egészségügyi területre a következő kritériumokat rögzítik (16): A hatóságnak intézkednie kell a betegség leküzdésére, miáltal biztosított, hogy nem csak egy meghatározott érdek, hanem közérdek alapján jár el. A támogatási intézkedéseknek vagy a megelőzést kell szolgálniuk, vagy az ellentételezést kell célozniuk, vagy pedig össze kell kapcsolniuk a megelőzést az ellentételezéssel. Bajorország a TGD-t bízta meg az intézkedések végrehajtásával, amely azokat, mint azt a (16) preambulumbekezdésben már más összefüggésben feltüntettük, önállóan végzi. Az intézkedések a megelőzést szolgálják. Ezért az állami támogatások a belső piaccal összeegyeztethetőnek tekinthetők.
(84)
A 2004. november 1. és 2008. március 31. között nyújtott állami támogatásokat esetenként vizsgáljuk a halászati és akvakultúra-ágazat számára nyújtott állami támogatások vizsgálatához kiadott iránymutatások (17) (a továbbiakban: 2004. évi iránymutatások) 3.10. pontja szerint, mely pont az 1595/2004/EK bizottsági rendelet (18) 4. cikkére hivatkozik, amely ugyanakkor a közösségi strukturális intézkedések módozatainak és feltételeinek meghatározásáról a halászati ágazatban szóló, 1999. december 17-i 2792/1999/EK, tanácsi rendelet (19) 15. cikke (3) bekezdésére hivatkozik. A 2004. évi iránymutatások 3.1. pontjának (2) bekezdése szerint ezek az állami támogatások a belső piaccal összeegyeztethetők, és összhangban vannak a közösségi versenypolitika és közösségi halászati politika célkitűzéseivel a 2371/2002/EK (20) és a 2792/1999/EK rendelet értelmében: az 2792/1999/EK rendelet 15. cikke (2) bekezdése szerint támogathatók azok a közérdekű intézkedések, amelyek a privát vállalkozói tevékenység szokásos mértékét meghaladják. Ilyen intézkedésekre tartalmaz példákat a 15. cikk (3) bekezdés e) és l) pontja. A Bizottság először is leszögezi, hogy az általános intézkedések célja e példák célkitűzésével azonos. Másodszor a TGD ezt a tevékenységet saját kezdeményezésre, nem a gazdálkodók felkérésére végzi. Ezenfelül az intézkedéseket - vö. a 2004. évi iránymutatások 3.4. pontjával - a gazdálkodók tisztán piaci viszonyok mellett nem feltétlenül hajtanák végre. Végül pedig ezek az intézkedések tartós javulást eredményeznek az ágazatban a 2004. évi iránymutatások 3.5. pontjának értelmében.
(85)
2009. február 9-én kelt levélben Németország megerősítette, hogy a támogatásokat az agrárszektorban továbbra is nyújtják, és példákat hozott fel jellemző projektekre. E példák között nem volt a halászati ágazatból származó projekt. Mivel azonban nem zárható ki, hogy 2008. április 1-jét követően támogatásokat fognak nyújtani a halászati ágazat javára, meg kell vizsgálni, hogy az ilyen támogatások az ezen időpont után az agrár- és halászati ágazatban érvényes előírásokkal összeegyeztethetők lennének-e. A 2008. évi iránymutatások 4.2. pontja a támogatások vonatkozásában más rendelkezések alkalmazási területén belül az e rendelkezésekben foglalt feltételekre hivatkozik, ebben az esetben a Szerződés 87. és 88. cikkének a halászati termékek előállításával, feldolgozásával és forgalmazásával foglalkozó kis- és középvállalkozásoknak nyújtott állami támogatásokra történő alkalmazásáról szóló, 2008. július 22-i 736/2008/EK bizottsági rendelet (21) feltételeire. Az állat-egészségügyi intézkedésekre nyújtott támogatásokra a 736/2008/EK rendelet 14. cikke vonatkozik. E cikk szerint az állat-egészségügyi intézkedésekre nyújtott támogatások a belső piaccal összeegyeztethetők, amenynyiben teljesítik az 1198/2006/EK tanácsi rendelet (22) 28. és 32. cikkében, valamint a 498/2007/EK bizottsági rendelet (23) 12. cikkében foglaltakat. Az érintett támogatások vonatkozásában e rendelkezések feltételei és a 2008. évi iránymutatások 3. pontja szerinti általános alapelvek tartalmilag azonosak maradtak azokkal az előírásokkal, amelyek a 2008. április 1. előtt nyújtott támogatásokra voltak érvényesek. Ezért az ezekre a támogatásokra elvégzett értékelés a 2008. április 1. után nyújtott támogatásokra is alkalmazható. Mivel a 2008. április 1. előtt nyújtott támogatások a hatályos szabályozással összeegyeztethetők és nyújtásuk módja 2008. április 1. után változatlan maradt, ezért a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a támogatások teljesítik a halászati és akvakultúra-ágazatban érvényes szabályozás feltételeit.
(86)
Mindezek szerint a gazdálkodóknak a vizsgált intézkedések keretein belül nyújtott állami támogatások teljesítik az alkalmazandó uniós szabályozásokban az agrár- és halászati ágazatra rögzített feltételeket. Ebben az összefüggésben a Bizottság megállapítja, hogy a panaszosok és az egyéb érintettek sem feltételezték a vonatkozó uniós előírások megszegését. Ezért az állami támogatások a belső piaccal összeegyeztethetőnek tekinthetők.
(87)
Ahhoz, hogy állami támogatásról lehessen beszélni, az intézkedésnek a kedvezményezettet előnyben kell részesítenie.
(88)
A Bíróság ítélkezési gyakorlatából kitűnik, hogy a közszolgálati kötelezettségek biztosításáért nyújtott ellentételezés nem jelent az EUMSz. 107. cikke (1) bekezdése értelmében vett támogatást, amennyiben bizonyos feltételek teljesülnek (24). Amennyiben ezeket a feltételeket nem tartják be, az EUMSz. 107. cikke (1) bekezdésének alkalmazhatóságát érintő általános kritériumok azonban teljesülnek, akkor egy ilyen ellentételezés állami támogatást képez.
(89)
Az Európai Bíróság az Altmark-ügyben hozott ítéletében kifejtette, milyen feltételek mellett nem képez állami támogatást a közszolgálati kötelezettségek biztosításáért nyújtott ellentételezés (3. vezérelv):
„a)
Először is, a kedvezményezett vállalkozásnak közszolgáltatási kötelezettséggel kell rendelkeznie, és e kötelezettségeket világosan meg kell határozni.
b)
Másodszor, az ellentételezés kiszámításához alapul vett paramétereket objektív és átlátható módon előre meg kell határozni.
c)
Harmadszor, az ellentételezés nem haladhatja meg a közszolgáltatási kötelezettségek biztosításához szükséges költség egy része vagy egésze fedezéséhez szükséges összeget, figyelembe véve a kapcsolódó bevételeket és az ésszerű nyereséget.
d)
Negyedszer, ha az adott esetben a közszolgáltatási kötelezettséget biztosító vállalkozást nem olyan közbeszerzési eljáráson választották ki, amely lehetővé tenné a közösség számára a legkisebb költséget jelentő szolgáltatást nyújtani képes ajánlattevő kiválasztását, az ellentételezés mértékét azon költségek elemzése alapján kell meghatározni, amelyek fejében egy átlagos, jól vezetett és a közszolgáltatási kötelezettséggel kapcsolatos követelményeknek való megfeleléshez szükséges … eszközökkel rendelkező vállalkozás biztosította volna e kötelezettségeket, figyelembe véve a kapcsolódó bevételeket és a kötelezettségek biztosításából származó ésszerű nyereséget.”
(90)
Amennyiben ez a négy feltétel teljesül, úgy a közszolgálati kötelezettségek biztosításáért nyújtott ellentételezés nem állami támogatás, tehát nem alkalmazható az EUMSz. 107. cikke (1) bekezdése és az EUMSz. 108. cikke. Amennyiben a tagállamok ezeket a feltételeket nem tartják be és az EUMSz. 107. cikke (1) bekezdésének alkalmazhatóságát érintő általános kritériumok teljesülnek, akkor a közszolgálati kötelezettségek biztosításáért nyújtott ellentételezés állami támogatást képez, amelyet az EUMSz. 108. cikke (3) bekezdése értelmében a Bizottságnak be kell jelenteni.
(91)
Az eljárás megindításakor különösen az volt kétséges, hogy a c) és d) pontban rögzített feltételek teljesülnek-e.
(92)
Az a) pontban szereplő feltétel vonatkozásában a Bizottság utal arra, hogy a LwÖFG 14. cikke (1) bekezdése közérdekű kötelezettséget irányoz elő, amennyiben világos célt (egészséges táplálkozás) tűz ki és lehetőségeket (minőségi mezőgazdasági és erdőgazdasági termékek) nyújt ahhoz, hogy ezt a célkitűzést egy sor intézkedéssel (vö. (14) preambulumbekezdés) el lehessen érni. Alapszabálya szerint a TGD az állat-egészségügy támogatását és biztosítását szolgálja, különösen egészségügyi szempontból kifogástalan, állati eredetű élelmiszerek előállítása, valamint a fogyasztók és az állatok védelme érdekében. E célkitűzés teljesítéséhez az egyesület saját személyzetet és saját létesítményeket vesz igénybe. A TGD által végzett intézkedéseket a Bajorország és a bajor TGD között megkötött 1974. évi R1-4010/1393 megállapodás és a 1993. július 13-i T-7482-100 keretmegállapodás szabályozza. A részleteket minden évben éves megállapodásokban és közigazgatási határozatokban rögzítik.
(93)
A b) pont feltételeinek tekintetében megállapítható, hogy minden egyes tevékenységet előzetesen definiáltak, és a pénzügyi ellentételezést egy pontozásos rendszer segítségével az előre látható idő- és költségráfordítás alapján számították ki. A következő évek során az újként felvett szolgáltatások esetében hasonlóan jártak el. Ebben az összefüggésben meg kell említeni, hogy a TGD tevékenységét a Bajor Legfelsőbb Számvevőszék ellenőrizte és elfogadta. Továbbá a jelen határozat által érintett időszakra független könyvvizsgáló társaságok is végeztek pénzügyi ellenőrzéseket.
(94)
A c) pontban foglalt feltétel tekintetében Németország olyan tájékoztatást nyújtott, amelyből kitűnik, hogy az ellentételezés nem haladta meg a közszolgálati kötelezettségek biztosításának költségeit (vö. a melléklettel). A számok ténylegesen azt mutatják, hogy a TGD 1990 és 2004 között nem termelt nyereséget. Az általános intézkedések költségeit pontozásos rendszer alapján állapítják meg, amelyben egy pont egy meghatározott EUR-értéknek felel meg. Ezt a számítási módszert a Bajor Számvevőszék kezdeményezésére fejlesztették ki. A módszer hasonló, mint a humán gyógyászatban a szolgáltatások elszámolására használt eljárás. Németország tájékoztatása szerint a 2002 óta alkalmazott elszámolási módszer teljesíti a 2005/52/EK bizottsági irányelv (25) követelményeit.
(95)
A d) pontban foglalt feltétel tekintetében Bajorország a TGD-t egy nyílt közbeszerzési eljárás alapján bízta meg 2005. január 1-jétől a közszolgálati kötelezettség teljesítésével. A Bizottsággal való egyeztetést követően Bajorország 2004 júniusában elindította a közbeszerzési eljárást a „Tervezett intézkedések a mezőgazdasági haszonállatok állat-egészségügyi területén Bajorországban” megnevezésű szolgáltatási megállapodás uniós szintű ajánlati felhívásával. Az intézkedések összes költségét ötéves időtartamra évi 8 millió EUR-ra becsülték. Az ajánlati felhívást a Kiegészítés az Európai Unió Hivatalos Lapjához (S sorozat) (26) kiadványban és a Bajor Törvény- és Rendeletközlönyben tették közzé. Az ajánlati felhívásban három ajánlattevő vett részt. Az ötéves szerződést a TGD nyerte el, mivel a TGD tudta az igényelt szolgáltatásokat a legkedvezőbb költséggel elvégezni. 2009-ben új pályázati eljárást indítottak.
(96)
A d) pontban foglalt feltétel második alternatíváját illetően Németország elismerte, hogy a 2004. december 31-ig terjedő időszakra egy olyan szokásos vállalkozás sem nevezhető meg, amely a TGD-vel teljes mértékben összehasonlítható lenne.
(97)
Németország eszerint nem igazolta, hogy a TGD-nek 1990 és 2004 között kifizetett ellentételezést azon költségek elemzése alapján határozták meg, amelyek egy átlagos, jól vezetett vállalkozás esetében az érintett kötelezettségek biztosítása során felmerültek volna. Következésképpen abból lehet kiindulni, hogy az érintett intézkedés a TGD számára 2004. december 31-ig az EUMSz. 107. cikke (1) bekezdése értelmében gazdasági előnyt biztosított.
(98)
A TGD részére 1990 és 2004 között évente biztosított ellentételezés ezért az EUMSz. 107. cikke (1) bekezdése értelmében állami támogatást valósít meg, míg a 2005. január 1-jétől fizetett éves ellentételezés, amely nyílt közbeszerzési eljárás alapján történik, megfelel az összes, az Altmark-ügyben felsorolt feltételnek, és ezáltal nem képez a TGD javára kifizetett állami támogatást. Ezzel összefüggésben a Bizottság tudomásul veszi, hogy a Németország által megküldött dokumentumokból kitűnik, hogy a TGD részére 2005. január 1. és 2008 vége között kifizetett összegek nem fedezték az általános intézkedések teljes költségeit.
(99)
Az Altmark-ítéletben felsorolt feltételek teljesítése tekintetében az egyéb érintettek részéről sem speciális panasz, sem más beadvány nem érkezett.
(100)
A TGD számára a közszolgálati kötelezettségek biztosításáért nyújtott ellentételezésnek az EUMSz.-szel való összeegyeztethetőségének megítéléséhez a támogatás nyújtásának időpontjában alkalmazható rendelkezéseket kell figyelembe venni.
(101)
A Bizottság Általános érdekű szolgáltatások Európában című közleménye (27) (a továbbiakban: közlemény) szerint, amely a közösségi iránymutatások (26) preambulumbekezdése b) pontja értelmében a közszolgálati kötelezettségek biztosításának ellentételezéseként nyújtott állami támogatások (28) esetében a nem bejelentett támogatásokra alkalmazandó, az állami ellentételezési kifizetéseket a következő három elv alapján kell megvizsgálni:
-
semlegesség abban a tekintetben, hogy egy vállalkozás állami vagy magántulajdonú,
-
a tagállamok szabad mérlegelési jogköre a közszolgáltatások fogalmának meghatározásában,
-
arányosság, amely biztosítja, hogy a verseny és a szabadság korlátozása a belső piacon nem haladja meg a közérdekű feladatok hatékony ellátásához szükséges mértéket.
(102)
Az első elv, a semlegesség azt jelenti, hogy a Bizottság nem írja elő, hogy az általános érdekű szolgáltatásokat állami vagy magántulajdonú vállalkozásoknak kell-e biztosítani. Ennek az elvnek a betartása jelen esetben nem vonható kétségbe.
(103)
A tagállamok szabad mérlegelési joga azt jelenti, hogy egy szolgáltatási tevékenység specifikus jellemzőiből kiindulva elsősorban a tagállamok felelőssége annak meghatározása, hogy az adott tevékenység az általános érdekű szolgáltatások körébe tartozik-e. A definíció tekintetében a Bizottság csak rosszhiszemű alkalmazás vagy nyilvánvaló hiba esetén avatkozik be. Az EUMSz. 106. cikke (2) bekezdése szerinti kivételi szabályozások egyedi esetekben azonban csak akkor alkalmazhatók, ha az ellátási megbízás világosan definiált és arra hivatalos aktussal (szerződéseket is beleértve) került sor. Emiatt elengedhetetlen jogbiztonság és a nyilvánosság számára való átláthatóság, és egyben szükséges is ahhoz, hogy a Bizottság az intézkedés arányosságát vizsgálni tudja.
(104)
A TGD-re átruházott általános intézkedéseket általános érdekű gazdasági szolgáltatásként lehet besorolni, és azokat a (92) preambulumbekezdésben leírtak szerint világosan definiálták és végrehajtásukkal a TGD-t bízták meg.
(105)
Az arányossági elvet tekintve az EUMSz. 106. cikke (2) bekezdése alapján azt kell megvizsgálni, hogy az ellátási megbízás teljesítéséhez felhasznált eszközök nem okozhatják a kereskedelem szükségtelen torzulását, és nem haladhatják meg a megbízás tényleges teljesítéséhez szükséges mértéket. A közlemény 26. pontja és a Bíróságnak az érintett időszakra vonatkozó ítélkezési gyakorlata szerint az ellentételezés nem haladhatja meg az átruházott feladatokhoz kapcsolódó nettó többletköltséget. A közérdekű szolgáltatások ellátásának biztosítottnak kell lennie, és a megbízott vállalkozásoknak képesnek kell lenniük arra, hogy a feladat elvégzésével kapcsolatos többletköltségeket viseljék.
(106)
Jelen esetben eszerint ki kell számítani a TGD számára a közszolgáltatások (általános intézkedések) biztosításával összefüggésben mindkét megállapodás alapján felmerülő nettó többletköltséget, majd az eredményt össze kell hasonlítani az állami támogatásokkal. Amennyiben a TGD-nek nyújtott ellentételezés nem magasabb az ellátási megbízás miatt felmerült többletköltségeknél, úgy az arányosság elve teljesítettnek tekinthető.
(107)
A döntés szempontjából érintett 1990 és 2004 közötti időszakban az általános intézkedésekkel összefüggésben felmerült többletköltségek meghaladták a TGD-nek nyújtott támogatásokat, mint ez a jelen határozat mellékletéből kitűnik.
(108)
Ezért azok a kifizetések, amelyeket a TGD a jelen határozat tárgyát képező általános intézkedésekért kapott, nem eredményeztek a TGD-nél a teljesítés miatt felmerült többletköltségek túlkompenzációját.
(109)
Mindezek alapján a TGD részére az 1990 és 2004 közötti időszakban közszolgáltatások biztosításáért nyújtott ellentételezés az EUMSz. 107. cikke (1) bekezdése értelmében vett állami támogatás, amely összeegyeztethető az EUMSz. 106. cikke (2) bekezdésével.
(110)
A Bizottság ezzel összefüggésben rögzíti, hogy nem érthető, hogyan lehetett volna a TGD nyereségorientált tevékenységének szubvencionálására úgy felhasználni azt az állami ellentételezést, amely még az ellátási megbízásból eredő többletköltségeket sem fedte le teljes mértékben, ahogyan azt a panaszos állította. Továbbá a panaszos azon állítását, hogy a TGD által foglalkoztatott állatorvosok bizonyos klinikai, diagnosztikai és terápiás szolgáltatásokat a bekerülési összegnél akár 90 %-kal is olcsóbban végeznének, sem a panaszos, sem pedig más érintett fél nem bizonyította.
(111)
E miatt az állítás miatt Németország a TGD-t külön vizsgálatnak vetette alá. Ennek során nem találtak olyan utalást, amely ezt az állítást megerősítette volna. Németország ezért kérte, hogy amennyiben erre vonatkozó konkrét információk merülnének fel, arról kapjon tájékoztatást, hogy a konkrét esetet megvizsgálhassa.
(112)
A Bizottság ezen kívül rögzíti, hogy a Bajor Állatorvosi Kamara és a Praktizáló Állatorvosok Országos Szövetségének Bajor Tartományi Szövetsége támogatják a TGD munkáját, beleértve annak nyereségorientált tevékenységét is.
VI. KÖVETKEZTETÉSEK
(113)
A Bizottság megállapítja, hogy Németország a szóban forgó támogatást az EUMSz. 108. cikke (3) bekezdése szerint nyújtotta.
(114)
A mérlegelés alapján azonban a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a (13) és (14) preambulumbekezdésben megnevezett, a gazdálkodók javára általános intézkedések formájában nyújtott állami támogatás (1990-től) és a (17) és (18) preambulumbekezdésben megnevezett, a TGD javára közszolgáltatások biztosításáért 1990 és 2004 között nyújtott állami ellentételezés az EUMSz.-szel összeegyeztethető. A leírtak alapján ténylegesen ezek részben nem is állami támogatások. A (17) és (18) preambulumbekezdésben megnevezett éves ellentételezés, amelyet a TGD számára a közszolgáltatások biztosításáért 2005. január 1. óta nyújtanak, megfelel az Altmark-ítéletben megnevezett feltételeknek, és ezért nem állami támogatás,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A Németország által a gazdálkodóknak és a halászoknak általános intézkedések formájában nyújtott támogatás a belső piaccal összeegyeztethető.
A Németország által az állat-egészségügyi szolgálat javára 1990 és 2004 között az állat-egészségügyi szolgálat által az általános intézkedések biztosításáért nyújtott ellentételezés a belső piaccal összeegyeztethető.
Az állat-egészségügyi szolgálatnak 2005. január 1. óta az általános intézkedések biztosításáért nyújtott ellentételezés az EUMSz. 107. cikke (1) bekezdése értelmében nem képez támogatást.
2. cikk
Ennek a határozatnak a Németországi Szövetségi Köztársaság a címzettje.
Kelt Brüsszelben, 2009. december 15-én.