A Tanács 2137/85/EGK rendelete
(1985. július 25.)
az európai gazdasági egyesülésről
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,
tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 235. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1]
tekintettel az Európa Parlament véleményére, [2],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],
mivel a gazdasági tevékenységek harmonikus fejlődése és a folyamatos és kiegyensúlyozott gazdasági növekedés a Közösség egészén belül a nemzeti piacokkal hasonló feltételeket biztosító közös piac kialakításától és zavartalan működésétől függ; mivel ennek az egységes piacnak a létrehozása és egységes voltának erősítése érdekében olyan jogi keretet kell kialakítani - különösen természetes személyek, társaságok és más jogi személyek részére -, amely megkönnyíti tevékenységeik hozzáigazítását a Közösség gazdasági feltételeihez; mivel e célból szükséges, hogy ezek a természetes személyek, társaságok és egyéb jogi személyek képesek legyenek hatékonyan együttműködni a határokon túl;
mivel az ilyen jellegű együttműködés jogi, adózási vagy pszichológiai nehézségekbe ütközhet; mivel egy megfelelő közösségi szintű jogi aktus létrehozása egy európai gazdasági egyesülés formájában hozzájárulna a fent említett célok eléréséhez és ezért szükségesnek bizonyul;
mivel a Szerződés nem biztosít ilyen jogi aktus létrehozásához szükséges hatáskört;
mivel egy egyesülés gazdasági feltételekhez való alkalmazkodási képességét a tagjainak a szerződéses jogviszonyaikban és az egyesülés belső szervezete vonatkozásában érvényesülő jelentős mértékű szabadságának kell garantálnia;
mivel egy egyesülés egy társaságtól alapvetően célját tekintve tér el, amely kizárólag arra irányul, hogy megkönnyítse vagy előmozdítsa tagjainak gazdasági tevékenységét, hogy ezáltal javíthassák saját eredményeiket; mivel kiegészítő jellegénél fogva az egyesülés tevékenységeinek tagjai tevékenységeihez kell kapcsolódniuk, de azokat nem helyettesíthetik olyan mértékben, hogy például maga az egyesülés harmadik személyekkel szemben gyakorolhatna szakmai tevékenységet, a gazdasági tevékenységek fogalmát itt a lehető legtágabban értelmezve;
mivel az egyesülési formát a lehető legszélesebb körben elérhetővé kell tenni természetes személyek, társaságok és más jogi személyek részére, e rendelet céljaival összhangban; mivel e rendelet mindazonáltal nem sérti a nemzeti szinten az üzleti és szakmai tevékenységek gyakorlásának feltételeire vonatkozó jogi szabályokat és/vagy etikai kódexeket;
mivel e rendelet önmagában nem ruház fel egyetlen személyt sem azzal a joggal, hogy részt vegyen egy egyesülésben, még akkor sem, ha az ebben meghatározott feltételek teljesülnek;
mivel e rendelet által biztosított azon hatáskör, hogy közérdekből megtiltható vagy korlátozható az egyesülésben való részvétel, nem sértheti a tagállamok azon jogszabályait, amelyek a tevékenységek végzésére irányadóak és amelyek további tiltásokról vagy korlátozásokról rendelkezhetnek, illetve más módon szabályozhatják vagy felügyelhetik természetes személy, társaság vagy más jogi személy, illetve ezek bármely egyesülésének részvételét egy egyesülésben;
mivel ahhoz, hogy az egyesülés elérhesse célját, jogképesnek kell lennie, és arról is rendelkezni kell, hogy harmadik személyek irányában azt egy, a tagságától jogilag elkülönült szervezet képviselje;
mivel a harmadik személyek védelme széles körű nyilvánosságot igényel; mivel egy egyesülés tagjainak korlátlan és egyetemleges felelősséggel kell tartozniuk az egyesülés tartozásaiért és egyéb kötelezettségeiért, beleértve az adózással és a szociális biztonsággal kapcsolatosakat is, anélkül azonban, hogy ez az elv kizárná vagy korlátozná az egyesülés azon jogát, hogy egy vagy több tagjának felelősségét az egyesülés és egy harmadik személy között létrejött szerződés útján kizárja vagy korlátozza egy adott tartozással vagy egyéb kötelezettséggel összefüggésben;
mivel a természetes személyek jogállásával, valamint jog- és cselekvőképességével, illetve a jogi személyek jogképességével és ügyleti képességével kapcsolatos kérdéseket a nemzeti jog szabályozza;
mivel meg kell állapítani az egyesülésre jellemző különös megszűnési okokat, ugyanakkor az egyesülés felszámolásának és végelszámolásának szabályozását illetően a nemzeti jogokra kell utalni;
mivel az egyesülésekre a fizetésképtelenséget és a kifizetések beszüntetését illetően a nemzeti jogot kell alkalmazni; mivel az ilyen jogszabályok az egyesülések megszűnésére vonatkozóan más okokat is megállapíthatnak;
mivel e rendelet előírja, hogy egy egyesülés tevékenységéből származó nyereség vagy veszteség csak a tagoknál adóztatható; mivel magától értetődő, hogy egyéb esetekben a nemzeti adótörvényeket kell alkalmazni, különösen a nyereség felosztása, az adózási eljárások és a nemzeti adótörvények által előírt minden egyéb kötelezettség tekintetében;
mivel az e rendelet által nem szabályozott kérdések tekintetében a tagállamok jogszabályait és a közösségi jogot kell alkalmazni, például a következők vonatkozásában:
- szociális és munkajog,
- versenyjog,
- szellemi alkotások joga;
mivel az egyesülések tevékenységeire a tagállamok jogszabályainak a tevékenységek folytatásával és felügyeletével kapcsolatos rendelkezéseit kell alkalmazni; mivel ha egy tagállam jogszabályaival egy egyesülés vagy annak tagjai visszaélnek, illetve kijátsszák azokat, akkor a tagállam megfelelő szankciókat róhat ki;
mivel a tagállamok szabadon alkalmazhatnak vagy fogadhatnak el bármely olyan törvényt, rendeletet vagy közigazgatási intézkedést, amely nem ellentétes e rendelet alkalmazási körével vagy céljaival;
mivel e rendeletnek teljes egészében azonnal hatályba kell lépnie; mivel bizonyos rendelkezések megvalósítását mindazonáltal el kell halasztani, hogy előbb lehetővé váljon a tagállamok számára a területükön működő egyesülések nyilvántartásba vételéhez és bizonyos egyesülésekkel összefüggő ügyek közzétételéhez szükséges mechanizmus létrehozása; mivel e rendelet alkalmazásának megkezdésétől fogva a létrehozott egyesülések területi korlátozások nélkül működhetnek,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
(1) Az európai gazdasági egyesüléseket az e rendeletben meghatározott feltételekkel, módon és joghatásokkal kell létrehozni.
Ennek megfelelően az egyesülést létrehozni kívánó személyeknek szerződést kell kötniük, és azt a 6. cikkben meghatározott nyilvántartásba kell vétetni.
(2) Az így megalakult egyesülés a 6. cikk szerinti nyilvántartásba vételének időpontjától a saját nevében jogokat szerezhet és kötelezettségeket vállalhat, szerződéseket köthet és egyéb jogcselekményeket végezhet, valamint perelhet, illetve perelhető.
(3) A tagállamok meghatározzák, hogy a 6. cikk szerint a nyilvántartásukba felvett egyesülések rendelkeznek-e jogi személyiséggel vagy sem.
2. cikk
(1) E rendelet előírásaira is figyelemmel, egyrészt az egyesülés létesítő szerződésére - kivéve a természetes személyek jogállására és jog- és cselekvőképességére, valamint a jogi személyek jogképességére és ügyleti képességére vonatkozó kérdéseket -, másrészt pedig az egyesülés belső szervezetére annak a tagállamnak a belső jogát kell alkalmazni, amelyben az egyesülésnek a létesítő szerződésben meghatározott székhelye található.
(2) Ha egy állam több területi egységből áll, amelyek mindegyikében azok saját jogszabályait kell az (1) bekezdésben említett kérdésekre alkalmazni, úgy az e cikk szerinti alkalmazandó jog meghatározása céljából minden egyes területi egységet államnak kell tekinteni.
3. cikk
(1) Az egyesülés célja tagjai gazdasági tevékenységeinek megkönnyítése, illetve előmozdítása, valamint e tevékenységek eredményeinek javítása vagy fokozása; az egyesülés célja saját nyereségszerzés nem lehet.
Tevékenységének a tagjai gazdasági tevékenységéhez kell kapcsolódnia és az nem terjedhet túl e tevékenységek kiegészítésén.
(2) Következésképpen az egyesülés
a) nem gyakorolhat közvetlenül vagy közvetetten irányítási vagy felügyeleti jogkört tagjainak saját tevékenységei vagy más vállalkozás tevékenységei felett, különösen a személyzeti, pénzügyi és befektetési területeken;
b) sem közvetlenül, sem közvetetten, semmilyen alapon nem birtokolhatja valamely tagvállalkozása üzletrészét vagy részvényét; más vállalkozások részvényei vagy üzletrészei felett csak olyan mértékben rendelkezhet, amennyiben ez szükséges az egyesülés céljainak eléréséhez, és ha ez a tagjai javára történik;
c) nem foglalkoztathat 500 munkavállalónál többet;
d) nem használható fel egy társaság által arra, hogy hitelt biztosítson egy társaság vezető tisztségviselőjének, vagy bármely vele kapcsolatban álló személynek, ha az ilyen hiteleket a tagállamnak a társaságokat szabályozó jogszabályai korlátozzák vagy szabályozzák. Az egyesülés nem használható fel egy társaság és egy vezető tisztségviselő vagy valamely vele kapcsolatban álló személy közötti vagyonátruházásra, kivéve a tagállamnak a társaságokra alkalmazandó jogszabályai által megengedett mértékben. E rendelkezés alkalmazásában a hitel biztosítása magában foglalja minden hasonló jellegű ügylet vagy megállapodás megkötését, a vagyonon pedig ingó és ingatlan vagyon egyaránt értendő;
e) nem lehet egy másik európai gazdasági egyesülés tagja.
4. cikk
(1) Egy egyesülés tagjai csak a következők lehetnek:
a) a Szerződés 58. cikke szerinti társaságok és más, a közjog vagy a magánjog hatálya alá tartozó jogi személyek, amelyeket a tagállam jogszabályaival összhangban alapítottak, és amelyek létesítő okirat szerinti vagy jogszabályon alapuló székhelye és központi ügyvezetése a Közösség területén található; amennyiben egy tagállam törvényei szerint egy társaság vagy más jogi személy nem köteles létesítő okirat szerinti vagy jogszabályon alapuló székhelyet fenntartani, úgy az ilyen társaság vagy más jogi személy esetében elégséges, ha központi ügyvezetése a Közösség területén van;
b) természetes személyek, akik ipari, kereskedelmi, kézműipari vagy mezőgazdasági tevékenységet folytatnak, vagy akik szakmai vagy egyéb szolgáltatásokat nyújtanak a Közösség területén.
(2) Egy egyesülésnek legalább a következőkből kell állnia:
a) két, az (1) bekezdés szerinti társaságból vagy más jogi személyből, amelyek központi ügyvezetése különböző tagállamokban található; vagy
b) két, az (1) bekezdés szerinti természetes személyből, akik fő tevékenységüket különböző tagállamokban folytatják; vagy
c) egy, az (1) bekezdés szerinti társaságból vagy más jogi személyből, valamint egy, az (1) bekezdés szerinti természetes személyből, amelyek közül az első központi ügyvezetése az egyik tagállamban található, a második pedig fő tevékenységét egy ettől eltérő másik tagállamban folytatja.
(3) Egy tagállam rendelkezhet úgy, hogy a nyilvántartásaiba a 6. cikkel összhangban bejegyzett egyesüléseknek nem lehet 20-nál több tagja. E célból a tagállam rendelkezhet úgy, hogy a jogszabályaival összhangban egy, a jogszabályai szerint alapított jogi személy minden egyes tagja - amennyiben nem egy bejegyzett társaságról van szó - az egyesülés különálló tagjaként kezelendő.
(4) Bármely tagállam a közérdekére való hivatkozással megtilthatja vagy korlátozhatja az egyesülésekben való részvételt a természetes személyek, társaságok vagy más jogi személyek bizonyos egyesülései számára.
5. cikk
Egy egyesülés létesítő szerződésének legalább a következőket kell tartalmaznia:
a) az egyesülés neve, amely előtt vagy mögött szerepelnie kell az "Európai Gazdasági Egyesülés" kifejezésnek vagy az "EGE" rövidítésnek, kivéve ha ez a kifejezés vagy rövidítés már egyébként is a név részét képezi;
b) az egyesülés székhelye;
c) azok a célok, amelyek elérésére az egyesülés megalakult;
d) az egyesülés minden egyes tagjának neve, cégneve, jogi formája, állandó címe vagy bejegyzett székhelye, valamint bejegyzési száma és helye, ha van ilyen;
e) az egyesülés időtartama, kivéve ha ez határozatlan.
6. cikk
Egy egyesülést abban az államban kell bejegyezni a 39. cikk (1) bekezdése alapján kijelölt nyilvántartásba, ahol a székhelye található.
7. cikk
Az egyesülés létesítő szerződését be kell nyújtani a 6. cikkben említett nyilvántartáshoz.
Ezen túlmenően, a nyilvántartáshoz be kell nyújtani a következő dokumentumokat és adatokat:
a) az egyesülés létesítő szerződésének bármilyen módosítása, beleértve az egyesülés összetételében történt változásokat;
b) az egyesülés telephelyének alapításáról vagy megszüntetéséről szóló értesítés;
c) egy egyesülés érvénytelenségét megállapító vagy azt kimondó bírósági határozat, a 15. cikkel összhangban;
d) egy egyesülés igazgatójának vagy igazgatóinak a kinevezéséről szóló értesítés, az igazgatók neve és minden egyéb olyan azonosítási adat, amelyet annak a tagállamnak a jogszabályai írnak elő, amelyben a nyilvántartást vezetik; tájékoztatás arról, hogy az igazgatók külön-külön vagy csak közösen járhatnak-e el, továbbá bármilyen igazgatói kinevezés megszüntetése;
e) értesítés arról, ha az egyik tag az egyesülésben való részesedését, vagy annak egy részét a 22. cikk (1) bekezdésével összhangban másra ruházza át;
f) bármely, az egyesülés megszűnését kimondó határozat, amelyet a tagok a 31. cikkel összhangban hoztak, illetve az egyesülést a 31. vagy 32. cikkel összhangban megszüntető vagy megszűntnek nyilvánító bírósági határozat;
g) értesítés arról, ha egy egyesüléshez felszámolót vagy felszámolókat jelöltek ki a 35. cikkben említett módon, továbbá a felszámolók neve és minden egyéb olyan azonosítási adat, amelyet annak a tagállamnak a jogszabályai írnak elő, amelyben a nyilvántartást vezetik, valamint a felszámoló megbízatásának megszűnése;
h) értesítés az egyesülés felszámolásának befejezéséről a 35. cikk (2) bekezdésében említett módon;
i) bármely javaslat, amely a székhelynek a 14. cikk (1) bekezdése szerinti áthelyezésére irányul;
j) bármely záradék, amely a 26. cikk (2) bekezdésével összhangban egy új tagot mentesít a felvétele előtti időszakból származó tartozások megfizetése, illetve egyéb kötelezettségek teljesítése alól.
8. cikk
A következőket a 39. cikkben meghatározott módon, az ugyanazon cikk (1) bekezdésében említett nemzeti hivatalos lapban közzé kell tenni:
a) az 5. cikk szerint az egyesülés létesítő szerződésébe foglalandó adatok, illetve ezek bármilyen módosítása;
b) a bejegyzés száma, időpontja és helye, valamint az e bejegyzés megszűnéséről szóló közlemény;
c) a 7. cikk b)-j) pontjában említett dokumentumok és adatok.
Az a) és b) pontban említett adatokat teljes egészükben közzé kell tenni. A c) pontban említett dokumentumokat és adatokat teljes egészükben vagy kivonatolva, illetve a nyilvántartáshoz történt benyújtásukra való hivatkozás formájában is közzé lehet tenni, az alkalmazandó nemzeti jogszabályokkal összhangban.
9. cikk
(1) Az egyesülés az e rendelet szerint közzéteendő dokumentumokra és adatokra harmadik személyekkel szemben az alkalmazandó nemzeti jogszabályokban előírt feltételek szerint hivatkozhat, az egész Közösségre kiterjedő egységes biztosítékok kialakítása érdekében, a tagállamok által a társasági tagok és harmadik személyek érdekei védelmében a Szerződés 58. cikkének (2) bekezdése szerinti társaságoknak előírt biztosítékok összehangolásáról szóló 1968. március 9-i 68/151/EGK első tanácsi irányelv [4] 3. cikkének (5) és (7) bekezdésével összhangban.
(2) Ha az egyesülés nevében annak 6. cikk szerinti bejegyzése előtt már folytattak valamilyen tevékenységet, és az egyesülés a bejegyzését követően nem vállalja az ilyen tevékenységekből eredő kötelezettségeket, akkor az azokat végrehajtó természetes személyek, társaságok és más jogi személyek korlátlan és egyetemleges felelősséggel tartoznak ezekért a tevékenységekért.
10. cikk
Az egyesülésnek a székhelye szerinti tagállamtól eltérő tagállamban található minden telephelyét abban az államban kell bejegyezni. Az ilyen bejegyezés céljából az egyesülés köteles a tagállam megfelelő nyilvántartásához benyújtani azoknak a dokumentumoknak a másolatát, amelyeket az egyesülés székhelye szerinti tagállamnak a nyilvántartásához kell benyújtania, szükség szerint mellékelve a telephelyet bejegyző nyilvántartás gyakorlatának megfelelő fordításukat.
11. cikk
Egy egyesülés alapításáról, illetve felszámolásának vagy végelszámolásának lezárásáról a 39. cikk (1) bekezdése szerinti nemzeti hivatalos lapban való közzétételt követően - a bejegyzés számának, időpontjának és helyének, valamint a közzététel időpontjának, helyének és a közlemény címének megadásával - közleményt kell közzétenni az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában.
12. cikk
Az egyesülés létesítő szerződésében megállapított székhelynek a Közösségen belül kell lennie.
A székhelyet ott kell létrehozni,
a) ahol az egyesülés központi ügyvezetése található, vagy
b) ahol az egyesülés egyik tagjának a központi ügyvezetése található vagy - természetes személy esetében - ahol fő tevékenységét folytatja, feltéve hogy az egyesülés folytat tevékenységet azon a helyen.
13. cikk
Az egyesülés a Közösségen belül áthelyezheti székhelyét.
Ha az ilyen áthelyezés nem eredményezi a 2. cikk szerint alkalmazandó jog megváltozását, úgy az áthelyezésről szóló határozatot az egyesülés létesítő szerződésében meghatározott feltételekkel összhangban kell elfogadni.
14. cikk
(1) Amikor a székhely áthelyezése azt eredményezi, hogy a 2. cikk szerint alkalmazandó jog megváltozik, úgy egy áthelyezési javaslatot kell készíteni, benyújtani és közzétenni a 7. és 8. cikkben meghatározott feltételekkel összhangban.
A javaslat közzétételét követő két hónapon belül nem hozható határozat az áthelyezésről. Az ilyen határozatot az egyesülés tagjainak egyhangúlag kell meghozniuk. Az áthelyezés azon a napon lép hatályba, amelyiken az egyesülést a 6. cikkel összhangban bejegyzik az új székhely szerinti nyilvántartásba. A bejegyzés addig nem végezhető el, amíg nem igazolják, hogy a székhely áthelyezésére vonatkozó javaslatot közzétették.
(2) Az egyesülés bejegyzésének törlése a régi székhely szerinti nyilvántartásból nem végezhető el mindaddig, amíg nem igazolják, hogy az egyesülést az új székhelye szerinti nyilvántartásba bejegyezték.
(3) Harmadik személyekkel szemben az új székhely az egyesülés új bejegyzésének közzétételével válik hatályossá a 9. cikk (1) bekezdésében említett feltételek szerint; az előző székhelye szerinti nyilvántartásából való törlése közzétételének időpontjáig azonban harmadik személyekkel szemben az előző székhely is hatályos, kivéve ha az egyesülés igazolja, hogy az új székhelyről a harmadik személyek tudomással bírtak.
(4) Egy tagállam joga úgy is rendelkezhet, hogy a tagállamban a 6. cikk szerint nyilvántartásba vett egyesülések tekintetében a székhely olyan áthelyezése, amely az alkalmazandó jog megváltozását eredményezné, nem léphet hatályba, ha az (1) bekezdésben említett két hónapos határidő alatt a tagállam bármely illetékes hatósága ez ellen kifogást emel. Ilyen kifogás kizárólag a közérdeken alapulhat. A kifogással szemben bíróság előtti jogorvoslattal lehet élni.
15. cikk
(1) Ha a 2. cikk szerint az egyesülésre alkalmazandó jog előírja az egyesülés érvénytelenségét, úgy az ilyen érvénytelenséget bírósági határozatnak kell megállapítania vagy elrendelnie. Mindazonáltal amennyiben lehetőség van a jogellenesség orvoslására, a bíróság, amely elé az ügyet utalták, köteles ennek megtételére határidőt szabni.
(2) Egy egyesülés érvénytelensége annak megszüntetését eredményezi a 35. cikkben meghatározott feltételekkel összhangban.
(3) Az egyesülés érvénytelenségének megállapítására vagy elrendelésére vonatkozó határozatra harmadik személyekkel szemben a 9. cikk (1) bekezdésében meghatározott feltételek szerint lehet hivatkozni.
Az ilyen határozat önmagában nem érinti az egyesülés részéről, illetve az egyesüléssel szemben fennálló azon kötelezettségek érvényességét, amelyek azelőtt keletkeztek, mielőtt a határozatra az előző albekezdésben meghatározott feltételek szerint harmadik személyekkel szemben hivatkozni lehetett volna.
16. cikk
(1) Az egyesülés szerveit az egyesülés közösen eljáró tagjai, valamint az igazgató vagy igazgatók alkotják.
Az egyesülés létesítő szerződése rendelkezhet más szervek felől is; ilyen esetben meg kell határoznia ezek hatáskörét.
(2) Az egyesülés szerveként közösen eljáró tagok bármilyen határozatot hozhatnak az egyesülés céljainak elérése érdekében.
17. cikk
(1) Minden tag egy szavazattal rendelkezik. Az egyesülés létesítő szerződése azonban bizonyos tagoknak egynél több szavazatot is biztosíthat, feltéve hogy egyetlen tag sem rendelkezik a szavazatok többségével.
(2) A tagok egyhangú határozatára van szükség:
a) az egyesülés céljainak megváltoztatásához;
b) az egyes tagoknak biztosított szavazatok számának megváltoztatásához;
c) a határozathozatal feltételeinek megváltoztatásához;
d) az egyesülés fennállási időtartamának megváltoztatásához az egyesülés létesítő szerződésében meghatározott bármely időtartamon túl;
e) a tagok vagy egyes tagok részéről az egyesülés finanszírozásához való hozzájárulásának megváltoztatásához;
f) egy tag bármely kötelezettségének megváltoztatásához, kivéve ha az egyesülés létesítő szerződése másként rendelkezik;
g) az egyesülés létesítő szerződése bármely olyan megváltoztatásához, amelyet ez a bekezdés nem érint, kivéve ha a szerződés másként rendelkezik.
(3) Azon eseteket kivéve, ahol e rendelet előírja, hogy a határozatokat egyhangúlag kell meghozni, az egyesülés létesítő szerződése meghatározhatja a határozatképesség és a határozathozatal feltételeit, amelyek szerint a határozatokat, illetőleg azok egy részét meg kell hozni. Ha a szerződés másként nem rendelkezik, a határozatokat egyhangúlag kell elfogadni.
(4) Egy igazgató kezdeményezésére vagy egy tag kérésére az igazgató vagy az igazgatók kötelesek gondoskodni a tagokkal való egyeztetésről, annak érdekében, hogy a tagok képesek legyenek a döntéshozatalra.
18. cikk
Mindegyik tag jogosult az egyesülés üzleti tevékenységéről tájékoztatást kapni az igazgatótól vagy igazgatóktól, és megvizsgálni az egyesülés üzleti könyveit és nyilvántartásait.
19. cikk
(1) Az egyesülést egy vagy több természetes személy irányítja, akinek, illetve akiknek kinevezése az egyesülés létesítő szerződése vagy a tagok határozata alapján történik.
Nem lehet egy egyesülés igazgatója, aki
- a rá alkalmazandó jog alapján, vagy
- annak az államnak a nemzeti joga alapján, amelynek területén az egyesülés székhelye található, vagy
- egy tagállamban hozott vagy elismert bírósági vagy közigazgatási határozat alapján
nem tartozhat egy társaság ügyvezető vagy irányító testületéhez, nem lehet vállalkozás vezető tisztségviselője, vagy nem tevékenykedhet európai gazdasági egyesülés igazgatójaként.
(2) Egy tagállam a nyilvántartásába a 6. cikknek megfelelően bejegyzett egyesülések esetében úgy is rendelkezhet, hogy jogi személy azzal a feltétellel lehet igazgató, ha az ilyen jogi személy képviselőjeként egy vagy több természetes személyt jelöl ki, akiknek adataira szintén alkalmazni kell a 7. cikk d) pontjának adatszolgáltatási rendelkezéseit.
Ha egy tagállam ezt lehetővé teszi, akkor rendelkeznie kell arról, hogy a képviselő vagy képviselők olyan felelőséggel tartoznak, mintha ők maguk lennének az érintett egyesülés igazgatói.
Az (1) bekezdésben előírt korlátozásokat ezekre a képviselőkre is alkalmazni kell.
(3) Az egyesülés létesítő szerződésében vagy ennek hiányában a tagok egyhangú határozatával meg kell állapítani az igazgató vagy igazgatók kinevezésének és visszahívásának feltételeit és a hatáskörüket.
20. cikk
(1) Az egyesülést harmadik személyekkel szemben csak az igazgató képviselheti, illetve ahol kettő vagy több igazgató van, akkor az igazgatók önállóan.
Az igazgatók bármelyikének az egyesülés nevében tett jognyilatkozata harmadik személyekkel szemben kötelező az egyesülésre nézve még akkor is, ha a jognyilatkozatok nincsenek összhangban az egyesülés céljaival, kivéve ha az egyesülés bizonyítja, hogy a harmadik személy tudta, vagy a körülményekre tekintettel nem kerülhette el a figyelmét, hogy a jognyilatkozat az egyesülés céljainak nem felel meg; erre az 5. cikk c) pontjában említett adatok közzététele önmagában nem szolgál bizonyítékul.
Az igazgató vagy igazgatók hatáskörének az egyesülés létesítő szerződésén vagy a tagok határozatán alapuló korlátozására harmadik személyekkel szemben még akkor sem lehet hivatkozni, ha annak közzétételére sor került.
(2) Az egyesülés létesítő szerződése rendelkezhet úgy, hogy az egyesülésre nézve érvényes és kötelező jellegű jognyilatkozatokat csak két vagy több igazgató együttesen tehet. Az ilyen kikötésre harmadik személyekkel szemben a 9. cikk (1) bekezdése szerint csak akkor lehet hivatkozni, ha azt a 8. cikkel összhangban közzétették.
21. cikk
(1) Az egyesülés tevékenységeiből származó nyereséget úgy kell tekinteni, mint a tagok nyereségét, és azt közöttük az egyesülés létesítő szerződésében meghatározott arányok szerint, illetve ilyen rendelkezés hiányában egyenlő mértékben kell felosztani.
(2) Az egyesülés tagjai az egyesülés létesítő szerződésében meghatározott arányok szerint, illetve ilyen rendelkezés hiányában egyenlő mértékben kötelesek hozzájárulni annak az összegnek a befizetéséhez, amellyel a kiadások meghaladják a bevételeket.
22. cikk
(1) Az egyesülés bármely tagja az egyesülésben való részesedését egészben vagy részben egy másik tagra vagy egy harmadik személyre átruházhatja; az átruházás a többi tag egyhangú jóváhagyása nélkül nem hatályosulhat.
(2) Ha az egyesülés létesítő szerződése ettől eltérően nem rendelkezik, az egyesülés tagja az egyesülésben való részesedését csak a többi tag egyhangú hozzájárulását követően ajánlhatja fel biztosítékként. A biztosíték jogosultja a biztosíték által nem válhat az egyesülés tagjává.
23. cikk
Az egyesülés nem hívhat fel nyilvános befektetésre.
24. cikk
(1) Az egyesülés tagjai korlátlan és egyetemleges felelősséggel tartoznak az egyesülés tartozásaiért és kötelezettségeiért. Az ilyen felelősség jogkövetkezményeit a nemzeti jogszabályok határozzák meg.
(2) Egy egyesülés felszámolásának vagy végelszámolásának befejezését megelőzően a hitelezők az (1) bekezdésben meghatározott feltételekkel összhangban nem indíthatnak eljárást egy tag ellen tartozások és egyéb kötelezettségek megtérítéséért, kivéve ha előbb az egyesüléstől kérték a megtérítést, és erre megfelelő időn belül nem került sor.
25. cikk
A levelezésben, megrendelési nyomtatványokon és hasonló dokumentumokban olvashatóan fel kell tüntetni a következőket:
a) az egyesülés neve, amely előtt vagy mögött az "Európai Gazdasági Egyesülés" szavak vagy az "EGE" kezdőbetűk állnak, kivéve ha ezek a szavak vagy kezdőbetűk már előfordulnak a névben;
b) annak a 6. cikkben említett nyilvántartásnak a helye, amelynél az egyesülés bejegyzésre került, s ezzel együtt az egyesülés nyilvántartás szerinti bejegyzési száma;
c) az egyesülés székhelye;
d) adott esetben, hogy az igazgatók kötelesek együttesen eljárni;
e) adott esetben, hogy a 15., 31., 32. vagy 36. cikknek megfelelően az egyesülés felszámolás vagy végelszámolás alatt áll.
Az egyesülés valamennyi telephelye, ha annak a bejegyzése a 10. cikkel összhangban megtörtént, köteles feltüntetni az e cikk (1) bekezdésében említett dokumentumokon a fenti adatokat a saját bejegyzésére vonatkozó információkkal együtt.
26. cikk
(1) Az új tagok felvételéről az egyesülés tagjai egyhangúlag határoznak.
(2) Minden új tag felelős a 24. cikkben meghatározott feltételekkel összhangban az egyesülés tartozásaiért és egyéb kötelezettségeiért, beleértve azokat is, amelyek az egyesülésnek az új tag felvételét megelőző időszakban folytatott tevékenységéből származnak.
Az egyesülés létesítő szerződése vagy az új tag felvételére vonatkozó okmány ilyen értelmű kikötése mindazonáltal az új tagot mentesítheti az olyan tartozások és egyéb kötelezettségek megfizetése alól, amelyek a felvételét megelőző időszakból származtak. Az ilyen kikötésre harmadik személyekkel szemben a 9. cikk (1) bekezdésében említett feltételek szerint lehet hivatkozni, de csak akkor, ha ennek a közzététele a 8. cikkel összhangban megtörtént.
27. cikk
(1) Az egyesülés tagja az egyesülés létesítő szerződésében meghatározott feltételek szerint, illetve ilyen feltételek hiányában a többi tag egyhangú hozzájárulásával tagsági jogviszonyát megszüntetheti.
Ezen túlmenően tagsági jogviszonyát az egyesülés bármely tagja megszüntetheti jogos és alapos indokok alapján.
(2) Az egyesülés bármelyik tagja kizárható az egyesülés létesítő szerződésében felsorolt indokok alapján, illetve bármely esetben, ha súlyos kötelezettségszegést követ el, vagy ha az egyesülés működésében súlyos fennakadást okoz, illetve ilyennel fenyeget.
Ha az egyesülés létesítő szerződése ettől eltérően rendelkezik, a kizárásra csak a tagok többsége által közösen benyújtott kérelem alapján hozott bírósági határozattal kerülhet sor.
28. cikk
(1) Az egyesülésbeli tagsági jogviszony megszűnik a tag halála esetén, vagy ha a tag nem felel meg a 4. cikk (1) bekezdésében meghatározott feltételeknek.
Ezenkívül egy tagállam úgy is rendelkezhet, hogy a felszámolásra, végelszámolásra, megszűnésre, fizetésképtelenségre vagy a fizetések beszüntetésére vonatkozó jogszabályok alkalmazásában az egyesülésbeli tagsági jogviszony az említett jogszabályok által meghatározott időpontban szűnik meg.
(2) Az egyesülés természetes személy tagjának halála esetén más személy kizárólag az egyesülés létesítő szerződésében meghatározott feltételek szerint, illetve ezek hiányában a többi tag egyhangú hozzájárulásával válhat a helyében az egyesülés tagjává.
29. cikk
Amint egy tag tagsági jogviszonya megszűnik, az igazgató vagy igazgatók kötelesek tájékoztatni erről a tényről a többi tagot; ezenkívül meg kell tenniük a 7. és 8. cikkben felsorolt intézkedéseket is. Rajtuk kívül az érintett személyek bármelyike megteheti ezeket az intézkedéseket.
30. cikk
Amennyiben az egyesülés létesítő szerződése másként nem rendelkezik és a 22. cikk (1) bekezdésének vagy a 28. cikk (2) bekezdésének megfelelően szerzett jogok sérelme nélkül, valamely tag tagsági jogviszonyának megszűnése után az egyesülés a többi tag tekintetében továbbra is fennáll az egyesülés létesítő szerződésében, illetve a tagok által egyhangúlag meghatározott feltételekkel összhangban.
31. cikk
(1) Az egyesülés megszüntethető a tagok megszűnést kimondó határozatával. Az ilyen határozatot - ha az egyesülés létesítő szerződése ettől eltérően rendelkezik - egyhangúlag kell elfogadni.
(2) Az egyesülés a tagok határozata alapján megszűnik:
a) az egyesülés létesítő szerződésében rögzített időtartam lejártának megállapításával, illetve bármely egyéb, a szerződésben meghatározott megszűnési ok fennállásával, vagy
b) az egyesülés célja elérésének, illetve annak megállapításával, hogy a továbbiakban e cél elérésére törekedni nem lehetséges.
Ha három hónappal azután, hogy az első albekezdésben említett körülmények egyike bekövetkezett, a tagok nem határoztak az egyesülés megszűnésének kimondásáról, bármelyik tag kérheti a bíróságtól az egyesülés megszűntnek nyilvánítását.
(3) A tagok abban az esetben is határoznak az egyesülés megszűnéséről, ha a 4. cikk (2) bekezdésében meghatározott feltételek már nem teljesülnek.
(4) Azt követően, hogy a tagok elhatározták az egyesülés megszűnését, az igazgató vagy igazgatók kötelesek végrehajtani a 7. és 8. cikkben felsorolt intézkedéseket. Ezeket az intézkedéseket rajtuk kívül bármely érintett személy megteheti.
32. cikk
(1) A 3., 12. vagy a 31. cikk (3) bekezdésének megsértése esetén bármely érintett személy vagy egy illetékes hatóság kérelmére a bíróság az egyesülést megszűntnek nyilvánítja, kivéve ha a jogellenességet a bíróság érdemi döntését megelőzően orvosolják.
(2) Egy tag kérelmére a bíróság egyéb jogos és alapos indokok alapján is elrendelheti az egyesülés megszüntetését.
(3) Egy tagállam úgy is rendelkezhet, hogy a bíróság egy illetékes hatóság kérelmére elrendelheti az olyan egyesülés megszüntetését, amelynek székhelye abban a tagállamban van, amelynek a joghatósága alá az érintett hatóság tartozik, amennyiben az egyesülés tevékenysége az adott államban a közérdekbe ütközik, feltéve hogy az állam jogszabályai a hatályuk alá tartozó bejegyzett társaságok vagy más jogi személyek tekintetében ezt lehetővé teszik.
33. cikk
Ha egy tag, jogainak a 22. cikk (1) bekezdése feltételei szerinti átruházását kivéve bármely egyéb okból megszünteti a tagsági jogviszonyát, jogainak és kötelezettségeinek értékét úgy kell megállapítani, hogy az egyesülés eszközeit és forrásait a tagsági jogviszony megszűnésének időpontja szerinti értékén kell figyelembe venni.
A távozó tag jogainak és kötelezettségeinek értéke előre nem határozható meg.
34. cikk
A 37. cikk (1) bekezdésének sérelme nélkül bármely tag, akinek tagsági jogviszonya az egyesülésben megszűnik, a 24. cikkben meghatározott feltételek szerint továbbra is felelősséggel tartozik az egyesülésnek a tagsági jogviszonya megszűnését megelőző tevékenységéből származó tartozásaiért és egyéb kötelezettségeiért.
35. cikk
(1) Az egyesülés megszüntetésének jogkövetkezménye az egyesülés felszámolása vagy végelszámolása.
(2) Az egyesülés felszámolása, illetve végelszámolása és annak befejezése a nemzeti jogszabályok hatálya alá tartozik.
(3) Az egyesülés a felszámolás, illetve a végelszámolás befejezéséig megőrzi az 1. cikk (2) bekezdése szerinti jogképességét.
(4) A felszámoló(k), illetve a végelszámolók megteszik a 7. és 8. cikkben felsorolt intézkedéseket.
36. cikk
Az európai gazdasági egyesülések a fizetésképtelenséget és a fizetések beszüntetését szabályozó nemzeti jogszabályok hatálya alá tartoznak. Egy egyesülés ellen fizetésképtelenség vagy fizetések beszüntetése miatt megindított eljárás megkezdése önmagában nem eredményezheti ilyen eljárások megindítását az egyesülés tagjaival szemben.
37. cikk
(1) A tagsági jogviszony megszüntetéséről szóló közlemény 8. cikk szerinti közzétételétől számított ötéves elévülési idő helyett a megfelelő nemzeti jogszabályokban a taggal szemben a tagsági jogviszony megszüntetését megelőző időszakban az egyesülés által folytatott tevékenységekből származó tartozásokkal és kötelezettségekkel kapcsolatosan indított eljárásokra vonatkozóan adott esetben előírt hosszabb elévülési időt kell alkalmazni.
(2) Az egyesülés felszámolása befejezéséről szóló közlemény 8. cikk szerinti közzétételétől számított öt éves elévülési idő helyett a megfelelő nemzeti jogszabályokban az egyesülés valamely tagjával szemben a tagsági viszony megszüntetését megelőző időszakban az egyesülés által folytatott tevékenységekből származó tartozásokkal és kötelezettségekkel kapcsolatban indított eljárásokra vonatkozóan adott esetben előírt hosszabb elévülési időt kell alkalmazni.
38. cikk
Ha az egyesülés tevékenysége egy tagállamban a közérdeket sérti, akkor az állam illetékes hatósága megtilthatja ennek a tevékenységnek a folytatását. Biztosítani kell a lehetőséget az illetékes hatóság határozatának bírósági felülvizsgálatára.
39. cikk
(1) A tagállamok kijelölik a 6. és 10. cikkben említett bejegyzésre illetékes nyilvántartást vagy nyilvántartásokat, és meghatározzák a bejegyzésre vonatkozó szabályokat. Meg kell határozniuk azokat a feltételeket, amelyek szerint a 7. és 10. cikkben említett dokumentumokat be kell nyújtani. Gondoskodniuk kell arról, hogy a 8. cikkben említett dokumentumok és adatok közzététele megtörténjen annak a tagállamnak a hivatalos lapjában, amelyben az egyesülés székhelye található, és előírhatják a 8. cikk c) pontjában említett dokumentumok és adatok közzétételének módját is.
A tagállamok arról is gondoskodnak, hogy bárki a 6. cikk, illetve adott esetben a 10. cikk szerinti megfelelő nyilvántartásban megtekinthesse a 7. cikkben említett dokumentumokat, és beszerezhesse, akár postai úton is, azok teljes vagy kivonatolt másolatait.
A tagállamok az előző albekezdésben említett eljárás igénybevételét díj fizetésétől tehetik függővé; ezek a díjak azonban nem haladhatják meg az eljárási költségeket.
(2) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a 11. cikk alapján az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában közzéteendő információkat az (1) bekezdésben említett nemzeti hivatalos lapban való közzétételüktől számított egy hónapon belül eljuttassák az Európai Közösségek Hivatalos Kiadványainak Hivatalába.
(3) A tagállamoknak megfelelő szankciók kiszabásáról kell rendelkezniük a 7., 8., és 10. cikk közzétételre vonatkozó rendelkezéseiben, valamint a 25. cikkben foglaltak be nem tartása esetére.
40. cikk
Az egyesülés tevékenységeiből származó nyereség és veszteség kizárólag a tagoknál adóztatható.
41. cikk
(1) A tagállamok 1989. július 1-jéig meghozzák a 39. cikk értelmében szükséges intézkedéseket. Ezeket haladéktalanul közlik a Bizottsággal.
(2) Tájékoztatás céljából a tagállamok közlik a Bizottsággal, hogy a 4. cikk (4) bekezdése szerint a természetes személyek, társaságok és más jogi személyek mely csoportjai számára tiltják meg az egyesülésekben való részvételt. A Bizottság erről tájékoztatja a többi tagállamot.
42. cikk
(1) E rendelet elfogadását követően egy kapcsolattartó bizottságot kell létrehozni a Bizottság mellett. A bizottság feladata, hogy:
a) a Szerződés 169. és 170. cikkének sérelme nélkül rendszeres konzultációkkal megkönnyítse e rendelet alkalmazását, különösen az alkalmazásával kapcsolatban felmerülő gyakorlati problémákkal kapcsolatban,
b) szükség esetén tanácsokat adjon a Bizottságnak e rendelet kiegészítésére vagy módosítására vonatkozóan.
(2) A kapcsolattartó bizottság a tagállamok képviselőiből és a Bizottság képviselőiből áll. Az elnöki tisztséget a Bizottság egy képviselője tölti be. A titkárságot a Bizottság biztosítja.
(3) A kapcsolattartó bizottságot az elnöke hívja össze akár saját kezdeményezésére, akár valamely tag kérésére.
43. cikk
Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 1989. július 1-jétől kell alkalmazni a 39., 41. és 42. cikkek kivételével, amelyek a rendelet hatálybalépésétől alkalmazandók.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 1985. július 25-én.