A Tanács irányelve
(1991. június 26.)
a gépjárművek kibocsátásai által okozott levegőszennyezés elleni intézkedésekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 70/220/EGK irányelv módosításáról
(91/441/EGK)
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,
tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100a. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
az Európai Parlamenttel együttműködve [2],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],
mivel intézkedések elfogadása szükséges a belső piac 1992. december 31-ig tartó fokozatos létrehozása céljából, mivel a belső piac egy olyan belső határok nélküli térség, amelyen belül az áruk, a személyek, a szolgáltatások és a tőke szabad mozgása biztosított;
mivel az Európai Közösségnek a Tanács által 1973. november 22-én jóváhagyott első környezetvédelmi cselekvési programja szerint a gépjárművek kipufogógázai által okozott levegőszennyezés elleni küzdelemben a legújabb tudományos eredményeket is figyelembe kell venni, és a korábban elfogadott irányelveket ennek megfelelően módosítani kell;
mivel a harmadik cselekvési program előírja, hogy további erőfeszítéseket kell tenni a gépjárművek által kibocsátott szennyező anyagok jelenlegi szintjének jelentős csökkentése érdekében;
mivel a legutóbb a 89/491/EGK irányelvvel [4] módosított 70/220/EGK irányelv [5] határértékeket állapít meg a gépjárművek motorjainak a szénmonoxid- és az el nem égetett szénhidrogének kibocsátására; mivel ezeket a határértékeket először a 74/290/EGK irányelv [6] szállította lejjebb, valamint a 77/102/EGK irányelvvel [7] összhangban kiegészítette a nitrogénoxid-kibocsátás megengedett határértékeivel; mivel e három szennyező anyagra vonatkozó határértékeket a 78/665/EGK irányelv [8], a 83/351/EGK irányelv [9] és a 88/76/EGK irányelv [10]folyamatosan lejjebb szállította, és a 88/436/EGK irányelv [11] határértékeket állapított meg a dízelmotorok által kibocsátott légszennyező részecskékre, és a 89/458/EGK irányelv [12] szigorúbb európai szabványokat állapított meg az 1400 cm3 hengerűrtartalom alatti személygépkocsikhoz;
mivel a Bizottság által e területen végzett munka megmutatta, hogy a Közösség számára már rendelkezésre állnak olyan elérhető vagy jelenleg fejlesztés alatt álló technológiák, amelyek lehetővé teszik minden méretű motorhoz a szóban forgó határértékek lényeges csökkentését;
mivel a 89/458/EGK irányelv szigorúbb európai szabványokat állapított meg az 1400 cm3 hengerűrtartalom alatti személygépkocsikhoz, ezért ezen irányelv 5. cikkével összhangban az 1400 cm3 vagy ennél nagyobb hengerűrtartalmú személygépkocsik szennyezőanyag-kibocsátására megállapított határértékeket szükséges összehangolni ezekkel az előírásokkal, ugyanazon időponttól kezdődően alkalmazva, és egy városon kívüli menetciklust is magában foglaló továbbfejlesztett európai vizsgálati eljárás alapján;
mivel célszerűnek látszik ezzel egyidejűleg követelmények megállapítása a párolgási emisszióra és a kibocsátással kapcsolatos járműalkatrészek tartósságára, valamint a 88/436/EGK irányelv 4. cikkével összhangban a dízelmotorokkal felszerelt személygépkocsik légszennyező részecskék kibocsátására vonatkozóan a szabványok második szakaszának bevezetése, egységesítve ezzel az Európai Közösségnek a személygépkocsik légszennyező részecskék kibocsátására vonatkozó követelményeit; mivel a tartóssági vizsgálatnak a jármű által megtett 80000 km-en kell alapulnia, és ezt olyan eljárás segítségével kell végrehajtani, amelyeknél a járműveket ténylegesen országúti vizsgálat során vagy járműfékpadon vizsgálják;
mivel annak érdekében, hogy az európai környezetnek a legnagyobb mértékben hasznára váljanak ezek a rendelkezések, és ezzel egyidejűleg biztosítva legyen a piac egységessége, szükségesnek tűnik a teljes harmonizáción alapuló szigorúbb európai szabványok végrehajtása;
mivel az új szabványokat és a vizsgálati eljárást az Európai Közösségben a forgalom jövőbeli alakulásának figyelembevételével kell megállapítani; mivel az egységes belső piac létrejötte valószínűleg a bejegyzett járművek számának növekedéséhez vezet, ami a szennyezőanyag-kibocsátás növekedését fogja eredményezni;
mivel figyelembe véve a gépjárművek szennyezőanyag-kibocsátásának jelentőségét és ennek hozzájárulását az üvegházhatásért felelős gázok mennyiségéhez, különösen a gépjárművek széndioxid-kibocsátását kell stabilizálni, majd csökkenteni, az Egyesült Nemzetek Környezeti Program (UNEP) Kormányzótanácsának 1989. május 24-i kormányzótanácsi határozatával és különösen annak 11. pontja d) alpontjával összhangban;
mivel a Bizottság javaslatot nyújt be a motor-tüzelőanyagok párolgási veszteségének a tárolási és értékesítési folyamat minden szakaszában való csökkentését célzó intézkedésekről szóló irányelv elfogadásához;
mivel sürgős szükség van az tüzelőanyagtöltő állomásokon lévő tüzelőanyag minőségének jelentős javítására is;
mivel a szigorúbb előírások bevezetése is felgyorsulhatna, ha a tagállamok az új járművek vásárlóit ösztönző rendszert vezetnének be régi járműveik kiselejtezésére vagy, amennyire lehetséges, újrafeldolgozására;
mivel kívánatos, hogy a tagállamok meghozzák azokat az intézkedéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy lehetőség szerint a régi járműveket kipufogógáztisztító-berendezéssel szereljék fel;
mivel a szigorúbb előírások környezeti hatása nagymértékben megnövekedne és felgyorsulna, ha a tagállamok 1992. december 31. után adókedvezménnyel ösztönöznék olyan berendezések vásárlását és a már forgalomba helyezett járművekre történő felszerelését, amelyek biztosítják az ezen irányelvben megállapított előírásoknak való megfelelést;
mivel a Közösségben a gyors forgalomnövekedés okozta állandó környezetszennyezés-növekedés nemcsak határértékek és szigorúbb szabványok elfogadását, hanem alternatív meghajtó rendszerek és közlekedési koncepciók kifejlesztését is szükségessé teszi; mivel a Közösségnek lépéseket kell tennie pénzügyi támogatás biztosítására alternatív közlekedési koncepciók, meghajtó rendszerek és tüzelőanyagok kutatásához és fejlesztéséhez, a környezettel való összeférhetőség követelményeinek figyelembevételével;
mivel az ezen irányelvben meghatározott előírások hatásának maximalizálása érdekében a Tanács, a Bizottság javaslata alapján minősített többséggel, 1992. december 31. Előtt határoz a következőkkel kapcsolatban tervezett intézkedésekről:
- a széndioxid-kibocsátás korlátozása,
- az ezen irányelv hatálya alá nem tartozó járművekre - beleértve a haszongépjárműveket is - vonatkozó kibocsátási előírások (és az azokhoz kapcsolódó vizsgálatok) elfogadása,
- rendszeres vizsgálatok és eljárások megállapítása az előírt határértékek teljesítése érdekében felszerelt berendezés cseréjéhez, javításához vagy karbantartásához,
- kutatási és fejlesztési program végrehajtása környezetbarát járművek és tüzelőanyagok forgalomba hozatalának ösztönzésére,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET
1. cikk
A 70/220/EGK irányelv mellékletei helyébe ezen irányelv mellékletei lépnek.
2. cikk
(1) 1992. január 1-jétől a kibocsátás által okozott levegőszennyezéssel kapcsolatos okokból egyik tagállam sem
- tagadhatja meg az EGK-típusjóváhagyás megadását, a legutóbb a 87/403/EGK irányelvvel [13] módosított 70/156/EGK irányelv [14] 10. cikkének (1) bekezdése utolsó francia bekezdésében említett okirat kiadását vagy a nemzeti típusjóváhagyás megadását valamely gépjárműtípusra,
vagy
- tilthatja meg gépjárművek első forgalomba helyezését,
ha az ilyen típusú gépjármű vagy az ilyen járművek szennyezőanyag-kibocsátása megfelel az ezen irányelvvel módosított 70/220/EGK irányelv rendelkezéseinek.
(2) 1992. július 1-jétől a tagállamok:
- nem adhatják meg az EGK-típusjóváhagyást, illetve nem adhatják ki a 70/156/EGK irányelv 10. cikke (1) bekezdésének utolsó francia bekezdésében előírt okiratot olyan típusú gépjárműre,
- meg kell tagadniuk azon gépjárműtípusok nemzeti típusjóváhagyását,
amelyek kibocsátása nem felel meg az ezen irányelvvel módosított 70/220/EGK irányelv mellékleteiben foglalt követelményeknek.
(3) 1992. december 31-től a tagállamoknak meg kell tiltaniuk azoknak a járműveknek az első forgalomba helyezését, amelyek kibocsátása nem felel meg az ezen irányelvvel módosított 70/220/EGK irányelv mellékleteiben foglalt követelményeknek.
3. cikk
A tagállamok az ezen irányelv hatálya alá tartozó járművek esetében rendelkezéseket hozhatnak adókedvezmények bevezetéséről. Az ilyen kedvezményeknek meg kell felelniük a Szerződés rendelkezéseinek, valamint az alábbi feltételeknek:
- minden belföldön gyártott gépkocsira és a valamely tagállamban történő forgalomba hozatal céljára behozott járművekre vonatkozik, amelyeket felszereltek olyan berendezéssel, amely lehetővé teszi az 1992-ben teljesítendő európai szabványoknak való korábbi megfelelést,
- az új járművekre vonatkozó kibocsátási határértékek kötelező hatálybalépésére vonatkozó, a 2. cikk (3) bekezdésében megállapított időpontban megszűnnek,
- minden járműtípus esetében lényegesen kisebb összegűek, mint a megállapított értékek teljesítéséhez szükséges berendezés és annak a járműre történő felszerelésének tényleges költsége.
A Bizottságnak valamennyi, az első albekezdésben említett adókedvezmény bevezetésére vagy módosítására vonatkozó tervről az észrevételei megtételéhez szükséges időben tájékoztatást kell kapnia.
4. cikk
A Szerződésben megállapított feltételeknek megfelelően a Tanács 1993. december 31. előtt dönt arról a javaslatról, amelyet a Bizottság, a műszaki fejlődést figyelembe véve, a határértékek további csökkentésére vonatkozóan 1992. december 31. előtt terjeszt elő.
A csökkentett határértékeket 1996. január 1. előtt nem kell alkalmazni az új típus-jóváhagyásokra vonatkozóan; ezek adókedvezmények alapjául szolgálhatnak az új irányelv elfogadása után.
5. cikk
A Bizottság által az üvegházhatást vizsgáló, folyamatban lévő munka eredményeinek figyelembevételével benyújtott javaslatról a Tanács minősített többséggel határoz a gépjárművek CO2-kibocsátásának korlátozását célzó intézkedésekről.
6. cikk
A Bizottság 1991 elején kiegészítő műszaki jelentésben megerősíti az alternatív európai tartóssági vizsgálat érvényességét [15], amelynek legalább olyan szigorúnak kell lennie, mint a VII. mellékletben meghatározott tartóssági vizsgálatnak, és jobban meg kell felelnie az európai vezetési körülményeknek. Amennyiben szükséges, a gyorsított öregítési vizsgálat1 a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazítással foglalkozó bizottság eljárásával összhangban, a Bizottság által benyújtott javaslat alapján, 1991 végéig módosítható.
7. cikk
(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 1992. január 1-jéig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
(2) Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
8. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Luxembourgban, 1991. június 26-án.