A Tanács 2019/93/EGK rendelete
(1993. július 19.)
az egyes mezőgazdasági termékek vonatkozásában a kisebb égei-tengeri szigetek javára hozott egyedi intézkedések bevezetéséről
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,
tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 42. és 43. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],
mivel az Európai Tanács 1988. december 2-i és 3-i rodoszi ülésén elismerte, hogy a Közösség egyes szigeti régióiban egyedi társadalmi-gazdasági problémák tapasztalhatóak; mivel ezeknek a egyedi problémáknak a megoldása érdekében intézkedésekre van szükség;
mivel, a szigetek különleges földrajzi adottságai miatt, a napi szükségletek, illetve a mezőgazdasági termelés szempontjából elengedhetetlen élelmiszerek és mezőgazdasági termékek beszerzése olyan költségeket ró az égei-tengeri szigetekre, amelyek komoly hátrányt jelentenek az érintett ágazatokban; mivel ez a természetes hátrány az egyes nélkülözhetetlen alapvető termékekre vonatkozó egyedi ellátási szabályozás útján mérsékelhető;
mivel az egyedi ellátási szabályozás keretében említett termékmennyiségeket olyan időszakos becsült ellátási mérleg alapján kell megállapítani, amely év közben a helyi piac alapvető szükségletei és a helyi termelés figyelembevétele alapján módosítható; mivel a helyi termelés ösztönzése érdekében elfogadott intézkedések figyelembevételével ezeket a szabályokat a zöldség- és gyümölcságazatban öt éven keresztül, csökkenő mértékben kell alkalmazni;
mivel ennek a szabályozásnak a termelési költségek és a fogyasztói árak csökkentése a célja; mivel ennek megfelelően figyelemmel kell kísérni tényleges hatását;
mivel a kereskedelem eltérülésének elkerülése érdekében az egyedi ellátási szabályozás hatálya alá tartozó termékeket tilos továbbszállítani a Közösség más részeibe vagy továbbexportálni harmadik országokba;
mivel megfelelő és hatékony irányító és ellenőrző rendszert kell létrehozni az intézkedések végrehajtása érdekében;
mivel fokozott mértékben figyelembe kell venni az égei-tengeri szigetek mezőgazdasági termelésének egyedi feltételeit; mivel mind az állattenyésztés, mind az állati és növényi termékek vonatkozásában szükség van intézkedésekre;
mivel a szigetek hagyományos állattenyésztése fejlődésének elősegítése érdekében a hím szarvasmarhafélék hizlalásához és az anyatehén-állományok fenntartásához kiegészítő támogatásokat kell nyújtani, továbbá támogatást kell nyújtani a szigeteken hagyományosan előállított sajtok magántárolásához;
mivel a gyümölcs-, zöldség- és virágágazatban intézkedéseket kell tenni a termelés elősegítése, fejlesztése, valamint a gazdaságok termelékenységének és a termékek minőségének javítása érdekében;
mivel intézkedéseket kell tenni az étkezési és a vetőburgonya termelésének támogatására;
mivel a hagyományos szőlőtermesztés támogatása céljából a szigeteken támogatást kell folyósítani a szőlészetek számára, amelyek a közösségi szabályokban meghatározott követelményeknek megfelelő minőségi borokat termelnek, és minőségfejlesztési programban vesznek részt;
mivel a helyi minőségi likőrborok termelésének elősegítése és minőségének javítása céljából támogatást kell folyósítani az ezeknek a termékeknek az érlelési célú tárolása során felmerülő költségek ellensúlyozására;
mivel a szigeteken a hagyományos olívatermesztés elősegítése, a termelési potenciál fenntartása, a vidéki táj és a természeti környezet megóvása érdekében hektáronkénti támogatást kell nyújtani azzal a feltétellel, hogy folyamatosan fenntartják az olajfaligeteknek a szabályos termelést biztosító állapotát;
mivel a méhészet olyan ágazat, amely az égei-tengeri szigetek fontos és törékeny egyensúlyú növényvilágának gondozásával áll kapcsolatban, ugyanakkor a lakosság számára többletbevételt is biztosít; mivel következésképpen ezt a hagyományos tevékenységet olyan támogatásban kell részesíteni, amely segít a magas termelési költségek csökkentésében; mivel a támogatást a méz forgalmazási feltételeinek javítását szolgáló intézkedések keretében nyújtják a termelői szövetségek; mivel az ilyen szövetségek létrehozásáig, egy korlátozott ideig csökkentett támogatási összeget folyósítanak a méztermelők részére;
mivel az égei-tengeri szigeteken működő gazdaságok komoly szerkezeti hiányosságokkal, hibákkal bírnak, amelyek jellegzetes gondokat, nehézségeket eredményeznek; mivel emiatt el kell térni a strukturális támogatás bizonyos formáinak odaítélését érintő korlátozó, illetve tiltó szabályoktól;
mivel a szóban forgó égei-tengeri szigetek mezőgazdaságának fejlesztése érdekében nélkülözhetetlen strukturális intézkedések finanszírozása a Szerződés 130a. és 130c. cikkei értelmében a fejlődésben lemaradt régiók fejlesztésének és strukturális alkalmazkodásának elősegítését célzó közösségi támogatási keretterv keretében történik (1. célkitűzés);
mivel az égei-tengeri szigeteken tapasztalt problémákat fokozza a szigetek kicsi mérete; mivel a prioritások irányítása és a kitűzött intézkedések hatékonyságának biztosítása érdekében ezek az intézkedések kizárólag a 100000 főt meg nem haladó lélekszámú, "kisebb szigetekként" ismert szigeteken alkalmazhatók,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Ez a rendelet egyedi intézkedéseket határoz meg bizonyos mezőgazdasági termékeket és mezőgazdasági termelőeszközöket illetően, a kisebb égei-tengeri szigetek (a továbbiakban: kisebb szigetek) távoli fekvéséből és elszigeteltségéből adódó nehézségek orvoslására.
Ennek a rendeletnek az alkalmazásában "kisebb szigetek" mindazon égei-tengeri szigetek, amelyek állandó lakossága nem haladja meg a 100000 főt.
I. CÍM Egyedi ellátási szabályozás
2. cikk
Minden naptári évre megállapítják a mellékletben felsorolt, a mezőgazdasági termelésből származó alapélelmiszerekre és a mezőgazdasági termeléshez szükséges alapvető termelőeszközökre vonatkozó előzetes ellátási mérlegeket. Ezek a mérlegek a kisebb szigetek keresleti tendenciái alapján év közben felülvizsgálhatók.
3. cikk
(1) Az ebben a címben foglalt szabályozás keretében támogatást nyújtanak a kisebb szigeteknek a mellékletben felsorolt termékekkel történő ellátásához, figyelembe véve ezeknek a szigeteknek az egyedi szükségleteit, illetve - élelmiszerek esetében - a pontos minőségi és mennyiségi követelményeket. Az ellátási szabályozást úgy hajtják végre, hogy az ne akadályozza a helyi termelés fejlesztési lehetőségeit.
(2) A támogatást minden egyes szigetcsoport részére átalányösszeg formájában határozzák meg, amelyhez az azokban a görög szárazföldi kikötőkben számított forgalmazási költséget veszik alapul, amelyekből rendszerint a szigetekre szállítanak..
A gyümölcs- és zöldségfélék utáni támogatást az 1993-mal kezdődő ötéves időszak folyamán folyósítják. A támogatás összege 1994-ben az 1993. évi összeg 80 %-a, 1995-ben annak 60 %-a, 1996-ban 40 %-a, 1997-ben pedig 20 %-a.
A támogatás összegének 90 %-át a Közösség, 10 %-át a tagállam finanszírozza.
(3) A szabályozás csak akkor alkalmazható, ha a támogatásból származó előnyök ténylegesen a végfelhasználók javát szolgálják.
(4) Az ebben a címben foglalt egyedi ellátási szabályozás alá eső termékeket nem szabad harmadik országokba továbbexportálni, illetve a Közösség többi részébe továbbszállítani.
(5) Az egyedi ellátási szabályozás alá eső termékeknek és a belőlük előállított termékeknek a kisebb szigetekről történő kivitele esetén export-visszatérítést nem fizetnek.
4. cikk
E cím részletes végrehajtási szabályait a gabonafélék piacának közös szervezéséről szóló, 1992. június 30-i 1766/92/EGK tanácsi rendelet [4] 23. cikkében, vagy az érintett ágazatok piacának közös szervezéséről szóló egyéb rendeletek megfelelő cikkeiben meghatározott eljárásnak megfelelően fogadják el.
Ezek kiterjednek különösen:
- az ellátási szabályozás alá eső termékek mennyiségének meghatározására,
- a támogatás összegére,
- azokra a rendelkezésekre, amelyek lehetővé teszik a hatékony ellenőrzést, és biztosítják, hogy az előnyök ténylegesen a végfelhasználók javát szolgálják.
II. CÍM A helyi termékek támogatását célzó intézkedések
5. cikk
Az ebben a címben szereplő támogatásokat a hagyományos gazdasági tevékenységek ösztönzésére, a helyi termelés minőségi javítására és fejlesztésére, a kisebb szigetek piaci követelményeihez történő igazítására, továbbá a kisebb szigeteken hagyományosan és természetszerűleg űzött mezőgazdasági tevékenységek újjáélesztésére nyújtják.
6. cikk
(1) Az állattenyésztés számára az alábbi támogatásokat nyújtják:
- hím szarvasmarhák utáni hizlalási támogatás, amely egyedenként 40 ECU összegű pótlékot tesz ki a marha- és borjúhús piacának közös szervezéséről szóló, 1968. június 27-i 805/68/EGK tanácsi rendelet [5] 4b. cikkében meghatározott különleges támogatáson felül; a pótlékot a (3) bekezdésben meghatározott eljárással összhangban megállapítandó minimális súlyú állatok után lehet biztosítani,
- a 805/68/EGK rendelet 4d. cikkében meghatározott, az anyatehenek tartásához nyújtott, a marha- és a borjúhústermelőknek juttatott kiegészítő támogatás; a kiegészítő támogatás összege egyedenként 40 ECU, amelyet a tenyésztő által a támogatás iránti kérelem benyújtásának napján tartott anyatehenek után fizetnek, gazdaságonként legfeljebb 40 egyedig.
(2) Támogatást nyújtanak az alábbi, helyben előállított sajtok magántárolásához:
- Feta, legalább két hónapos,
- Graviera, legalább három hónapos,
- Ladotyri, legalább három hónapos,
- Kefalograviera, legalább három hónapos.
A támogatás összegét a (3) bekezdésben foglalt eljárással összhangban határozzák meg.
(3) A Bizottság a tej- és tejtermékek piacának közös szervezéséről szóló, 1968. június 27-i 804/68/EGK tanácsi rendelet [6] 30. cikkében megállapított eljárással, illetve adott esetben a 805/68/EGK rendelet 27. cikkében meghatározott eljárással összhangban fogadja el ennek a cikknek a részletes végrehajtási szabályait, beleértve az ellenőrző rendelkezéseket is.
7. cikk
(1) Hektáronkénti támogatást nyújtanak a gyümölcs- és zöldségpiac közös szervezéséről szóló, 1972. május 18-i 1035/72/EGK tanácsi rendelet [7] 13. cikke, valamint a termelői csoportokról és azok társulásairól szóló, 1978. június 19-i 1360/78/EGK tanácsi rendelet [8] alapján elismert azon termelők, termelői csoportok és szervezetek részére, akik, illetve amelyek vállalják, hogy egy az illetékes hatóságok által jóváhagyott programban vesznek részt azzal a céllal, hogy a Kombinált Nómenklatúra 6., 7. és 8. fejezeteiben felsorolt gyümölcs- és zöldségfélék, továbbá virágok termelését növeljék és/vagy diverzifikálják és/vagy a minőségüket javítsák. A finanszírozott intézkedések segítségével különösen a termelés és a termékminőség fejlesztését ösztönzik, különösen fajtaváltás és a terméshozam javítása révén. Ezeket az intézkedéseket legalább három éven keresztül folytatott programokba kell beépíteni.
A támogatást a legalább 0,3 hektáros területre kiterjedő programok részére biztosítják.
(2) A közösségi támogatás legfeljebb 500 ECU hektáronként, ezt a legmagasabb összeget abban az esetben fizetik, ha a tagállam legalább hektáronként 300 ECU pénzügyi támogatást biztosít, és ha ezt az egyéni termelő vagy a termelői csoport hektáronként legalább 200 ECU-vel kiegészíti. Amennyiben a tagállam és/vagy a termelők hozzájárulása az említett összegnél alacsonyabb, a közösségi támogatás mértéke ezzel arányosan csökken.
A támogatást a program időtartama alatt, legfeljebb azonban három évig, évenként folyósítják.
(3) A támogatást hektáronként 100 ECU-vel emelik abban az esetben, ha az intézkedési programot termelői csoport vagy szervezet terjeszti elő és hajtja végre, és ha annak végrehajtásához előreláthatólag műszaki segítségre lesz szükség. A megemelt támogatást a legalább 2 hektáros területet érintő programok tekintetében nyújtják.
(4) Ezt a cikket nem kell alkalmazni a 07019051, 07019059 és 07019090 KN-kódok alá tartozó étkezési burgonyafélék termesztésére, valamint a 07011000 KN-kód alá tartozó vetőburgonya termesztésére, továbbá a 0702 KN-kód alá tartozó paradicsom termesztésére.
(5) A 1035/72/EGK tanácsi rendelet 33. cikkében meghatározott eljárásnak megfelelően fogadják el ennek a cikknek a részletes végrehajtási szabályait, az ellenőrző rendelkezéseket is beleértve.
8. cikk
(1) Éves hektáronkénti támogatást folyósítanak a 07019051, 07019059 és 07019090 KN-kódok alá tartozó étkezési burgonya termesztéséhez és a 07011000 KN-kód alá tartozó vetőburgonya termesztéséhez.
A támogatást évente legfeljebb 3200 hektár megművelt és betakarított terület után folyósítják.
(2) Az éves támogatás összege hektáronként évi 500 ECU.
(3) Ennek a cikknek a részletes végrehajtási szabályait, az ellenőrző rendelkezéseket is beleértve, a vetőmagok piacának közös szervezéséről szóló, 1971. október 26-i 2358/71/EGK tanácsi rendelet [9] 11. cikkében megállapított eljárással összhangban fogadják el.
9. cikk
(1) A hagyományos szőlőtermő vidékeken a m.t. minőségi bort adó szőlők folyamatos termeléséhez átalánytámogatást nyújtanak.
A támogatást olyan termőterületek után folyósítják, amelyek megfelelnek az alábbi követelményeknek:
a) a telepített fajták szerepelnek a bor piacának közös szervezéséről szóló, 1987. március 16-i 822/87/EGK tanácsi rendelet [10] 13. cikkében említett, a m.t. minőségi borok termelésére alkalmas szőlőfajtákat tartalmazó jegyzékben, és az ajánlott vagy engedélyezett kategóriákba tartoznak; és
b) amelyeken a hektáronkénti terméshozam nem éri el a tagállam által, a meghatározott termőhelyről származó minőségi borokra vonatkozó különleges rendelkezések megállapításáról szóló, 1987. március 16-i 823/87/EGK tanácsi rendelet [11] 11. cikke szerint meghatározott, a szőlő, a must vagy a bor mennyiségében kifejezett felső határértéket.
(2) A támogatás összege hektáronként 400 ECU-nek felel meg. Az 1997/98-as borászati évtől kezdve a támogatást kizárólag olyan termelői csoportok, illetve szervezetek részére folyósítják, amelyek az illetékes hatóságok által jóváhagyott programnak megfelelően az előállított borok minőségének fejlesztését célzó intézkedéseket vezetnek be; a program különösen a borkészítés, a tárolás és a forgalmazás fejlesztését szolgáló módszereket tartalmaz.
(3) A 822/87/EGK rendelet 32., 34., 38., 39., 41., 42. és 46. cikke, valamint az 1988/89-1995/96 borászati évekre a szőlőtermő felületek termelésből való végleges kivonására adott támogatás odaítélésérőlszóló, 1988. május 24-i 1442/88/EGK tanácsi rendeletet [12] nem kell alkalmazni azokra a területekre, illetve az azokról a területekről származó termékekre, amelyek után az (1) bekezdésben meghatározott támogatást folyósítják.
(4) A 822/87/EGK rendelet 83. cikkében meghatározott eljárásnak megfelelően fogadják el ennek a cikknek a részletes végrehajtási szabályait. A szabályok különösen a (2) bekezdésben említett programra történő jelentkezés feltételeire és az ellenőrző rendelkezésekre vonatkoznak.
10. cikk
(1) Támogatást folyósítanak helyileg előállított, legalább két évig érlelt hagyományos minőségi likőrborok érleléséhez. A támogatást az érlelési eljárás második évében, legfeljebb évi 40000 hl mennyiség után folyósítják.
A támogatás összege napi 0,02 ECU/hl.
(2) A 822/87/EGK rendelet 83. cikkében megállapított eljárással összhangban fogadják el ennek a cikknek a részletes végrehajtási szabályait.
11. cikk
(1) Hektáronkénti átalánytámogatást folyósítanak az olajfaligetek gondozásához a hagyományos olívatermelő vidékeken azzal a feltétellel, hogy az olajfaligeteket folyamatosan megfelelő termőállapotban tartják.
A támogatás összege hektáronként 120 ECU.
(2) Az olaj- és zsírpiac közös szervezésének létrehozásáról szóló, 1966. szeptember 22-i 136/66/EGK rendelet [13] 38. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően fogadják el ennek a cikknek a részletes végrehajtási szabályait. A szabályok tartalmazzák különösen az (1) bekezdésben említett támogatási rendelkezések végrehajtási feltételeit, az olajfaligetek megfelelő gondozásának feltételeit, valamint az ellenőrző rendelkezéseket.
12. cikk
(1) Támogatást nyújtanak az égei-tengeri szigetekre jellemző, magas kakukkfűméz-tartalmú minőségi méz termeléséhez.
A támogatást olyan, az 1360/78/EGK rendeletnek megfelelően elismert termelői csoportok részére folyósítják a nyilvántartott termelő kaptárok alapján, amelyek vállalják a minőségi méz forgalmazási feltételeinek javítását, a minőség fejlesztését szolgáló éves intézkedési programok bevezetését.
A támogatás összege nyilvántartott termelő kaptáronként évi 10 ECU.
(2) Az (1) bekezdésben említett termelői csoportok megalapítását és elismerését szolgáló, legfeljebb kétéves átmeneti időszakra valamennyi, legalább 10 kaptárt termelésben tartó méhész részére támogatást folyósítanak.
Ebben a konkrét esetben a támogatás összege nyilvántartott termelő kaptáronként 7 ECU.
(3) Az (1) bekezdésben említett támogatást évente legfeljebb 50000, a (2) bekezdésben említett támogatást évente legfeljebb 100000 kaptár után folyósítják.
(4) Szükség esetén a tojás piacának közös szervezéséről szóló, 1975. október 29-i 2771/75/EGK tanácsi rendelet [14] 17. cikkében megállapított eljárással összhangban fogadják el ennek a cikknek a részletes végrehajtási szabályait, az ellenőrző rendelkezéseket is beleértve.
III. CÍM Strukturális intézkedésekre alkalmazandó eltérések
13. cikk
(1) Az agrárstruktúra hatékonyságának javításáról szóló, 1991. július 15-i 2328/91/EGK tanácsi rendelet [15] 5., 6., 7., 10. és 19. cikkeivel ellentétben beruházási támogatást nyújtanak a kisebb szigeteken található mezőgazdasági üzemek számára az alábbi feltételekkel:
a) az 5. cikk (1) bekezdésének a) pontjában foglaltakkal ellentétben a fent említett rendelet 5-9. cikkében szereplő támogatási rendszer alkalmazható a kisebb szigeteken azon mezőgazdasági termelők vonatkozásában, akiknek - annak ellenére, hogy a mezőgazdasági tevékenységet nem fő foglalkozásként űzik - teljes jövedelmük legalább 25 %-a a mezőgazdasági üzemben folytatott mezőgazdasági tevékenységből származik, és akiknek az üzeme esetében a munkaerőegység értéke nem nagyobb egynél, azzal a feltétellel, hogy az előirányzott beruházások a 25000 ECU-t nem haladják meg. A helyi ételkülönlegességek kivételével a teljes élelmiszer-termelést a helyi fogyasztásra kell korlátozni;
b) az egyszerűsített könyvvitelre vonatkozóan az említett rendelet 5. cikke (1) bekezdésének d) pontjában meghatározott engedélyezést kell alkalmazni;
c) a családi üzemekben folytatott sertéstenyésztésre nem vonatkoznak a 6. cikk (4) bekezdésében megállapított feltételek; mindazonáltal az említett bekezdés utolsó albekezdésében szereplő azon feltétel, hogy a terv teljesítésekor a sertések által elfogyasztott takarmány legalább 35 %-ának megfelelő mennyiség állítható elő az üzemen belül, 10 %-os értékre módosul;
d) a tojástermelés és baromfitenyésztés vonatkozásában a 6. cikk (6) bekezdésében szereplő tilalom a családi gazdaságokra nem alkalmazható;
e) a 7. cikk (2) bekezdése a) és b) pontjában foglaltaktól eltérően, a beruházási támogatás maximális értéke az ingatlanok vagy egyéb beruházások tekintetében 55 %.
A fenti c), d) és e) pontban szereplő rendelkezések kizárólag abban az esetben alkalmazhatóak, ha az állattenyésztést az állatokkal való kíméletes bánásmóddal és a környezetvédelemmel kapcsolatos előírásokkal összeegyeztethető módon folytatják, valamint a termelés a kisebb szigetek belső piacára irányul.
(2) Fiatal mezőgazdasági termelők esetében a gazdálkodás megkezdésének vonatkozásában a 2328/91/EGK rendelet 10. cikke (1) bekezdésének utolsó francia bekezdésében foglalt feltétel nem alkalmazható.
(3) A 2328/91/EGK rendelet 9. cikke (1) bekezdésének a) pontjában foglaltaktól eltérően, a szarvasmarha-tenyésztés esetében, az említett rendelet 17. cikkében szereplő kompenzációs támogatás összege számosállategységenként 180,5 ECU-re emelhető, az egy gazdaság utáni 1993-as maximum 3540 ECU összegre is figyelemmel, amely összeget a 4253/88/EGK rendelet [16] 29. cikkében meghatározott eljárásnak megfelelően kell folyamatosan módosítani.
(4) A 19. cikk (1) bekezdésének iii. pontjában foglaltaktól eltérően, a 2328/91/EGK rendelet 17. cikkében megállapított kompenzációs támogatás a kisebb szigeteken valamennyi terményre megadható, azzal a feltétellel, hogy azokat a környezetvédelmi előírásokkal összeegyeztethető módon termesztik, továbbá az egy gazdaság utáni 1993-as maximum 3540 ECU összegre is figyelemmel; ezt az összeget a 4253/88/EGK rendelet 29. cikkében meghatározott eljárásnak megfelelően kell folyamatosan módosítani.
A fentieken túl, a hegyvidékeken és az egyes kedvezőtlen helyzetű térségekben folytatott gazdálkodásról szóló, 1975. április 28-i 75/268/EGK tanácsi irányelvben [17] meghatározott régión belül található valamennyi területen a kompenzációs támogatás kiszámításához legfeljebb 20 egyedig számításba lehet venni azokat a teheneket, amelyek tejét a régió belső piacán kívánják értékesíteni.
(5) A 4253/88/EGK tanácsi rendelet 29. cikkében meghatározott eljárásnak megfelelően a Bizottság:
a) elfogadja ennek a cikknek a végrehajtási feltételeit;
b) az illetékes hatóságok indokolt kérése alapján dönthet úgy a kisebb szigeteket illetően, hogy eltér az említett rendelet 17. cikke (3) bekezdésének második francia bekezdésében foglaltaktól a közösségi finanszírozási arány növelésének engedélyezése céljából egyes, a lakosság életszínvonalának javítását szolgáló mezőgazdasági termékek termelésével és forgalmazásával foglalkozó ágazatokba történő beruházásokra megállapított határértéket meghaladó mértékben.
IV. CÍM Záró rendelkezések
14. cikk
Az ennek a rendeletnek az I. és II. címében előírt intézkedések intervenciós intézkedések, amelyek célja a mezőgazdasági piacok megszilárdítása a közös agrárpolitika finanszírozásáról szóló, 1970. április 21-i 729/70/EGK tanácsi rendelet [18] 3. cikkének (1) bekezdése értelmében.
15. cikk
(1) A Bizottság éves jelentést nyújt be az ebben a rendeletben meghatározott intézkedések végrehajtásáról - adott esetben az ebben a rendeletben kitűzött célok eléréséhez esetleg szükséges bármely kiigazító intézkedéssel kapcsolatos javaslatokkal kiegészítve - az Európai Parlament és az Európai Tanács részére.
(2) A Bizottság az egyedi ellátási szabályozás alkalmazása harmadik évének végén a kisebb szigetek gazdasági állapotáról szóló általános jelentést nyújt be az Európai Parlament és a Tanács részére, amelyben bemutatja az e rendelet értelmében meghozott intézkedések hatását.
A Bizottság a jelentésben levont következtetések ismeretében kiigazító előterjesztést tesz, beleértve bizonyos támogatási szintek csökkentését, illetve átmeneti határértékek előírását azokban az esetekben, ahol ez szükségesnek mutatkozik.
16. cikk
Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 1993. július 19-én.