A Tanács 93/119/EK Irányelve
(1993. december 22.)
az állatok levágásuk vagy leölésük során való védelméről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 43. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],
mivel a 74/577/EGK tanácsi irányelv [4] megállapította az állatok vágás előtti elkábításának szabályait;
mivel a vágóállatok védelméről szóló európai egyezményt a Közösség részéről a 88/306/EGK tanácsi irányelv [5] hagyta jóvá; mivel az egyezmény hatálya szélesebb, mint a fennálló vonatkozó közösségi szabályok;
mivel az állatok levágásuk vagy leölésük során való védelmére vonatkozó nemzeti törvények hatással vannak a verseny feltételeire, és ennek következtében a mezőgazdasági termékek közös piacának működésére;
mivel emiatt meg kell határozni az állatok levágásuk vagy leölésük során való védelmére vonatkozó közös minimumkövetelményeket a termelés ésszerű fejlődésének biztosítása, valamint az állatok és az állati termékek belső piaca megteremtésének elősegítése érdekében;
mivel levágásuk vagy leölésük során az állatokat meg kell kímélni minden elkerülhető fájdalomtól és szenvedéstől;
mivel azonban meg kell engedni műszaki és tudományos kísérletek elvégzését, és figyelembe kell venni egyes vallási szertartások különleges követelményeit;
mivel a szabályok megfelelő védelmet kell biztosítsanak az egyezmény hatálya alá nem tartozó állatok számára is levágásuk vagy leölésük során;
mivel az Európai Unióról szóló szerződés záróokmányához csatolt, állatok védelméről szóló nyilatkozatában a Konferencia felszólította az Európai Parlamentet, a Tanácsot, a Bizottságot, valamint a tagállamokat, hogy a közös agrárpolitikával kapcsolatos közösségi jogszabályok kidolgozásakor és végrehajtásakor fordítsanak különös figyelmet az állatok kíméletére;
mivel ennek során a Közösség fellépése összhangban kell legyen a Szerződés 3b. cikkében megállapított szubszidiaritás elvéből származó követelményekkel;
mivel a 74/577/EGK irányelvet hatályon kívül kell helyezni,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
I. FEJEZET
Általános rendelkezések
1. cikk
(1) Ezen irányelvet a hús, bőr, szőrme vagy egyéb termékek előállítása céljából tenyésztett és tartott állatok mozgatására, elhelyezésére, féken tartására, kábítására, levágására és leölésére, valamint az állatok betegség-ellenőrzési célból történő leölésének módszereire kell alkalmazni.
(2) Ezen irányelvet nem kell alkalmazni:
- az (1) bekezdésben említett eljárásokhoz kapcsolódó és az illetékes hatóság felügyelete mellett végzett műszaki vagy tudományos kísérletekre,
- a kulturális vagy sportesemények során leölt állatokra,
- a 92/45/EGK irányelv 3. cikkével összhangban elejtett vadon élő állatokra.
2. cikk
Ezen irányelv alkalmazásában:
1. "vágóhíd": bármely olyan helyiség - az állatok mozgatására vagy elhelyezésére szolgáló létesítményeket is beleértve -, amelyet az 5. cikk (1) bekezdésében említett állatok kereskedelmi célú levágására használnak;
2. "mozgatás": állatok kirakodása vagy terelése a vágóhidak rakodóplatóitól, bokszaiból vagy ketreceiből abba a helyiségbe vagy helyre, ahol a levágásukra sor kerül;
3. "elhelyezés": állatok bokszokban, ketrecekben, illetve a vágóhíd által használt fedett területen vagy kifutón tartása, annak érdekében, hogy levágásuk előtt minden szükséges ellátásban (víz, takarmány, pihenés) részesüljenek;
4. "féken tartás": minden olyan eljárás alkalmazása egy állatnál, amely mozgásának korlátozását célozza annak érdekében, hogy megkönnyítse az eredményes kábítást vagy leölést;
5. "kábítás": minden eljárás, amelynek alkalmazása az állat azonnali, a halál beálltáig tartó eszméletvesztését okozza;
6. "leölés": minden eljárás, amely az állat halálát okozza;
7. "levágás": az állat halálának elvéreztetéssel történő előidézése;
8. "illetékes hatóság": a tagállam állat-egészségügyi ellenőrzés végzésére hatáskörrel rendelkező központi hatósága, vagy bármely hatóság, amelyre az előbbi ezt a hatáskört átruházta.
A tagállamokban azonban azon vallási hatóság hatáskörébe tartozik az egyes vallási szokásoknak megfelelő vágásra vonatkozó különleges rendelkezések alkalmazása és ellen- őrzése, amelynek megbízásából a vágás történik. Az említett rendelkezések tekintetében az adott hatóságnak a hatósági állatorvos felügyelete alatt kell működnie, a 64/433/EGK irányelv 2. cikkében meghatározott módon.
3. cikk
Mozgatásuk, elhelyezésük, féken tartásuk, kábításuk, leölésük vagy levágásuk során az állatokat meg kell kímélni minden elkerülhető izgalomtól, fájdalomtól vagy szenvedéstől.
II. FEJEZET
A vágóhidakra vonatkozó követelmények
4. cikk
A vágóhidak kialakításának, berendezéseinek, illetve felszerelésének, valamint azok működésének olyannak kell lennie, mely megkíméli az állatokat minden elkerülhető izgalomtól, fájdalomtól vagy szenvedéstől.
5. cikk
(1) A vágóhídra levágás céljából bevitt egypatás állatok, kérődzők, sertések, nyulak és baromfik
a) mozgatását és - amennyiben szükséges - elhelyezését az A. melléklet;
b) féken tartását a B. melléklet;
c) vágás előtti kábítását vagy azonnali leölését a C. melléklet;
d) véreztetését a D. melléklet
rendelkezéseinek megfelelően kell végezni.
(2) Az egyes vallási szertartások által megkövetelt különleges vágási módszereknek alávetett állatokra az (1) bekezdés c) pontját nem kell alkalmazni.
(3) A Szerződés általános szabályaira is figyelemmel, a tagállamok illetékes hatóságai engedélyezhetik a 64/433/EGK irányelv 4. és 13. cikkének, a 91/498/EGK irányelv 4. cikkének, valamint a 71/118/EGK irányelv 7. és 18. cikkének értelmében eltérésre jogosult létesítmények részére szarvasmarhák esetében az (1) bekezdés a) pontjától, baromfi, nyúl, sertés, juh és kecske esetében pedig az (1) bekezdés a) pontjától, valamint a C. mellékletben említett kábítási és leölési módszerektől való eltérést, feltéve hogy a 3. cikkben megállapított követelmények teljesülnek.
6. cikk
(1) A kábításhoz vagy leöléshez használt eszközöket, továbbá az állatok féken tartására szolgáló és egyéb berendezéseket, illetve felszereléseket oly módon kell megtervezni, kialakítani, karbantartani és használni, hogy az állatok kábítása vagy leölése ezen irányelv rendelkezéseivel összhangban gyors és hatékony legyen. Az illetékes hatóság ellenőrzi, hogy a kábításhoz vagy leöléshez használt eszközök, valamint a féken tartásra szolgáló és egyéb berendezések, illetve felszerelések megfelelnek a fenti elveknek, továbbá rendszeres ellenőrzésekkel biztosítja, hogy azok megfelelő állapotban vannak, és lehetővé teszik a fent említett cél elérését.
(2) Szükség esetére megfelelő tartalék berendezéseket, illetve felszereléseket kell a vágóhídon tartani. Azokat megfelelően karban kell tartani, és rendszeresen ellenőrizni kell.
7. cikk
Az állatok mozgatásában, elhelyezésében, féken tartásában, kábításában, levágásában vagy leölésében kizárólag olyan ismeretekkel és jártassággal rendelkező személy vehet részt, aki képes e feladatokat ezen irányelv követelményeinek megfelelően, kíméletesen és hatékonyan végrehajtani.
Az illetékes hatóság biztosítja, hogy a vágásra alkalmazott személyek rendelkeznek a szükséges jártassággal, képességekkel és szaktudással.
8. cikk
A vágóhídi vizsgálatok és ellenőrzések elvégzéséért az illetékes hatóság felelős, amely számára mindenkor szabad bejárást kell biztosítani a vágóhidak valamennyi részébe annak érdekében, hogy meggyőződhessen ezen irányelv rendelkezéseinek betartásáról. Az ilyen vizsgálatok és ellenőrzések azonban elvégezhetők más célból végzett ellenőrzésekkel egy időben is.
III. FEJEZET
Állatok vágóhídon kívül történő levágása, illetve leölése
9. cikk
(1) Amennyiben az 5. cikk (1) bekezdésében említett állatok vágóhídon kívül kerülnek levágásra, az 5. cikk (1) bekezdésének b), c) és d) pontját kell alkalmazni.
(2) A tagállamok azonban engedélyezhetik az (1) bekezdéstől való eltérést baromfi, nyúl, sertés, juh és kecske vágóhídon kívül történő levágása vagy leölése esetén, ha azt az állat tulajdonosa saját fogyasztás céljából végzi, feltéve hogy betartja a 3. cikkben foglaltakat, továbbá a sertéseket, juhokat és kecskéket előzetesen elkábították.
10. cikk
(1) Amennyiben az 5. cikk (1) bekezdésében említett állatokat betegség-ellenőrzési célból kell levágni vagy leölni, ezt az E. mellékletnek megfelelően kell végrehajtani.
(2) A szőrméjükért tenyésztett állatokat az F. mellékletnek megfelelően kell leölni.
(3) A 90/539/EGK irányelv 2. cikkének (3) bekezdése szerinti felesleges naposcsibéket, valamint a keltetési selejtet képező embriókat a G. mellékletnek megfelelően, a lehető leggyorsabban kell leölni.
11. cikk
A 9. és 10. cikket nem kell alkalmazni olyan állat esetén, amelyet vészhelyzet következtében azonnal le kell ölni.
12. cikk
A sérült vagy beteg állatokat a helyszínen kell levágni vagy leölni. Az illetékes hatóság azonban engedélyezheti a sérült vagy beteg állatok levágás vagy leölés céljából történő szállítását, feltéve hogy a szállítás az állatoknak nem okoz további szenvedést.
IV. FEJEZET
Záró rendelkezések
13. cikk
(1) Szükség esetén, a Tanács, a Bizottság javaslata alapján minősített többséggel eljárva, az állatok levágásuk vagy leölésük során való védelmével kapcsolatban az ezen irányelvben foglaltaktól eltérő szabályokat fogad el.
(2) a) Ezen irányelv mellékleteit a Tanács, a Bizottság javaslata alapján az (1) bekezdésben meghatározott eljárásnak megfelelően módosítja, különösen a technológiai és tudományos fejlődéshez való igazodás céljából;
b) továbbá legkésőbb 1995. december 31-ig a Bizottság, az Állat-egészségügyi Tudományos Bizottság véleménye alapján jelentést nyújt be a Tanácsnak, különösen az alábbiak használatára vonatkozó megfelelő javaslatokkal:
- szabadgolyós pisztoly használata állatok fejbelövéséhez, a C. mellékletben említettektől eltérő gázok vagy azok kombinációinak alkalmazása állatok kábítására és különösen a szén-dioxid alkalmazása baromfi elkábítására,
- a C. mellékletben említettektől eltérő gázok vagy azok kombinációinak alkalmazása állatok leölésére,
- az állatok elkábítására vagy leölésére szolgáló egyéb, tudományosan elfogadott eljárások.
A Tanács ezekről a javaslatokról minősített többséggel határoz;
c) az a) ponttól eltérve, a Bizottság, legkésőbb 1995. december 31-ig, az 16. cikkben meghatározott eljárásnak megfelelően az Állat-egészségügyi Állandó Bizottság elé terjeszti az Állat-egészségügyi Tudományos Bizottság véleményén alapuló jelentését, az alábbiak meghatározására vonatkozó megfelelő javaslatokkal:
i. a különböző érintett fajok elkábításához szükséges áramerősség és a behatás időtartama;
ii. a különböző érintett fajok elkábításához szükséges gáz koncentrációja és a behatás időtartama;
d) a b) és a c) bekezdés végrehajtásáig, a Szerződés általános rendelkezéseinek megfelelően, a vonatkozó nemzeti szabályokat kell alkalmazni.
14. cikk
(1) A Bizottság szakértői - amennyiben ezen irányelv egységes alkalmazásának biztosításához szükséges - helyszíni ellenőrzéseket végezhetnek. Ennek érdekében megvizsgálhatják a létesítmények reprezentatív mintáját annak biztosítására, hogy az illetékes hatóság ellenőrzi, hogy az említett létesítmények megfelelnek ezen irányelv követelményeinek.
A Bizottság tájékoztatja a tagállamokat az elvégzett ellen- őrzések eredményéről.
(2) Az (1) bekezdésben említett ellenőrzéseket az illetékes hatósággal együttműködve kell végrehajtani.
(3) A tagállam, amelynek területén ellenőrzést végeznek, a szakértőknek feladataik teljesítéséhez minden szükséges segítséget megad.
(4) E cikk végrehajtására vonatkozó részletes szabályokat a 16. cikkben meghatározott eljárásnak megfelelően kell meghatározni.
15. cikk
A közösségi szabályoknak megfelelően a Közösségbe irányuló export céljára engedélyezett, illetve engedélyezésre kerülő harmadik országbeli vágóhidak vagy egyéb létesítmények vizsgálata során a Bizottság szakértői biztosítják, hogy az 5. cikkben említett állatok vágása oly körülmények között történik, amely biztosítja számukra az ezen irányelvben foglalt rendelkezésekkel legalább egyenértékű humánus bánásmódot.
Harmadik országból származó hús akkor hozható be, ha az azt kísérő egészségügyi bizonyítványhoz a fenti követelmény betartását igazoló tanúsítványt is csatolnak.
16. cikk
(1) Amennyiben az e cikkben meghatározott eljárást kell követni, az ügyet az elnök - saját kezdeményezésére vagy valamely tagállam képviselőjének kérésére - késedelem nélkül az Állat-egészségügyi Állandó Bizottság elé terjeszti.
(2) A Bizottság képviselője tervezetet nyújt be a bizottság számára a meghozandó intézkedésekről. A bizottság, az elnöke által az ügy sürgősségére tekintettel megállapított határidőn belül, véleményt nyilvánít a tervezetről. A véleményt a Szerződés 148. cikkének (2) bekezdésében a Tanácsnak a Bizottság javaslata alapján elfogadandó határozataira előírt többséggel kell meghozni. A bizottságban a tagállamok képviselőinek szavazatait az említett cikkben meghatározott módon kell súlyozni. Az elnök nem szavazhat.
(3) a) A Bizottság a tervezett intézkedéseket elfogadja, ha azok összhangban vannak a bizottság véleményével.
b) Ha a tervezett intézkedések nincsenek összhangban a bizottság véleményével, vagy a bizottság nem nyilvánított véleményt, a Bizottság a meghozandó intézkedésekről haladéktalanul javaslatot terjeszt a Tanács elé. A Tanács minősített többséggel határoz.
Ha az ügynek a Tanács elé terjesztésétől számított három hónapon belül a Tanács nem döntött, a javasolt intézkedéseket a Bizottság fogadja el, kivéve ha a Tanács az említett intézkedéseket egyszerű többséggel vetette el.
17. cikk
A 74/577/EGK irányelv 1995. január 1-jével hatályát veszti.
18. cikk
(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, beleértve a szankciókat is, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 1995. január 1-jéig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
(2) Az (1) bekezdésben megállapított időponttól kezdődően azonban, a tagállamok, a Szerződés általános szabályaira is figyelemmel, a területükön az ezen irányelvben meghatározottaknál szigorúbb rendelkezéseket is fenntarthatnak vagy alkalmazhatnak. Az ilyen intézkedésekről tájékoztatják a Bizottságot.
(3) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
19. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 1993. december 22-én.