A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2004. március 30.)
az Olaszország által létrehozott állami támogatások rendszeréről a foglalkoztatásra vonatkozó sürgős rendelkezések tekintetében
(az értesítés a B(2004) 930. számú dokumentummal történt)
(Csak az olasz nyelvű szöveg hiteles)
(EGT vonatkozású szöveg)
(2004/800/EK)
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 88. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel az Európai Gazdasági Térséget létrehozó szerződésre és különösen annak 62. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,
felkérve az érdekelteket, hogy tegyék meg észrevételeiket az említett cikkeknek (1) megfelelően,
mivel:
1. ELJÁRÁS
(1)
Az olasz hatóság a 2003. február 12-i keltezésű levelében (A/31217, 2003. február 14-én), a Szerződés 88. cikke (3) bekezdésének megfelelően a foglalkoztatásra vonatkozó sürgős intézkedéseket tartalmazó támogatási rendszert hozott nyilvánosságra. A Bizottság előzetes jóváhagyása nélkül bevezetett intézkedés az illegális támogatások jegyzékébe került bevezetésre NN 7/03 szám alatt.
(2)
A Bizottság 2003. március 12-i keltezésű levelében további tájékoztatást kért. Miután a Bizottság jóváhagyta a meghatározott határidő elhalasztása iránti kérelmet, az olasz hatóságok további felvilágosítást adtak a Bizottságnak a 2003. május 20-i keltezésű levelükben.
(3)
A Bizottság a 2003. október 16-i keltezésű levelében tájékoztatta Olaszországot arról, hogy a támogatások tekintetében elindítja az EK-szerződés 88. cikke (2) bekezdése szerinti eljárást. Az eljárás elindítására vonatkozó határozatot a Bizottság az Európai Unió Hivatalos Lapjában tette közzé (2). A Bizottság felhívta az érdekelteket, hogy tegyék meg észrevételeiket a szóban forgó támogatásra vonatkozóan. A Bizottsághoz nem érkezett be harmadik érdekelt személyektől semmilyen megjegyzés.
(4)
Olaszország 2003. december 22-i levelében elküldte saját megjegyzéseit. A Bizottság további tájékoztatást kért 2004. január 19-i levelében, amelyre az olasz hatóságok a 2004. február 11-i keltezésű levélben válaszoltak.
2. A TÁMOGATÁS LEÍRÁSA
(5)
A támogatási rendszer célja a pénzügyi nehézségekkel küzdő, csődeljárás alá helyezett és 1 000-nél több személyt foglalkoztató vállalkozásokban a munkahelyek megtartása.
(6)
A támogatás jogi alapját a 2003. évi április 17-én 81. sz. törvénnyé módosított 2003. február 14-i 23. sz. rendelet alkotja.
(7)
A szóban forgó rendszer kedvezményezettjei a fent említett tulajdonságokkal rendelkező (pénzügyi nehézségekkel küzdő, csődeljárás alá helyezett és 1 000-nél több személyt foglalkoztató) vállalkozások vevői.
(8)
Amennyiben a fent említett vállalkozásokat harmadik személyek szerzik meg, a támogatás átszáll azokra a vevőkre, akik hajlandóak átvenni az átruházott vállalkozás legalább 550 foglalkoztatottját. A vevő minden átvett munkaerő után a következő támogatást élvezi:
-
havonta megkapja a munkanélküli nyilvántartásba vett dolgozónak járó segély 50 %-át,
-
egy kisebb összegű támogatást, amely megfelel a munkaadót terhelő és az első 18 hónapra a tanulónak járó összegnek.
A fenti kedvezmények azonosak azokkal, amelyek az 1991. évi 223. sz. törvény alapján azoknak a munkaadóknak járnak, akik munkanélküli ellátásban részt vevő személyeket alkalmaznak, azaz olyanokat, akiknek a munkaviszonya szerkezeti válság miatt és meghatározott követelmények megléte esetén szűnt meg.
Az ismertetett rendszernek megfelelően a fenti kedvezményeket legfeljebb 550 foglalkoztatottra vetítve azok a vevők kapják, akik hajlandóak az átruházott vállalkozások alkalmazottjait foglalkoztatni, vagyis a munkanélküli ellátásban nem részesülő dolgozókat.
A kedvezmények legfeljebb 550 átvett alkalmazottra vetítve járnak, és csak abban az esetben, ha az alábbi két feltétel is megvalósul: i. a foglalkoztatottak áthelyezését a Munkaügyi Minisztériummal legkésőbb 2003. április 30-ig megkötött kollektív szerződés alapján bonyolítják le, és ii. a vevő és az átruházott vállalkozás között nem lehet tulajdonosi összefonódás, továbbá nem áll fenn társas kapcsolat vagy részesedési (ellenőrzési) kapcsolat.
(9)
Ezt a rendszert olyan áthelyezéseknél lehet alkalmazni, amelyek jóváhagyását a Munkaügyi Minisztériummal legkésőbb 2003. április 30-ig megkötött kollektív szerződés igazolja. A 2003. évben erre a célra 9,5 millió EUR.
3. AZ ELJÁRÁS ELINDÍTÁSÁNAK INDOKAI
(10)
A Szerződés 88. cikke (2) bekezdésének megfelelő formális vizsgálati eljárás elindításáról szóló határozatában a Bizottság figyelembe vette, hogy az intézkedés az EK-szerződés 87. cikke (1) bekezdése értelmében állami támogatásnak minősül, és, mint ilyen, elvileg tiltott, csak abban az esetben tekinthető a közös piaccal összeegyeztethetőnek, ha a Szerződésben foglalt valamelyik felmentés hatálya alá eshet.
(11)
Tekintettel arra, hogy az intézkedés a munkahelyek védelmére irányul és nehéz helyzetben lévő vállalkozások vételét vonja maga után, a Bizottság megvizsgálta, hogy az intézkedés összeegyeztethető-e a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentését és szerkezetátalakítását elősegítő állami támogatásokra vonatkozó közösségi iránymutatással (a továbbiakban „a megmentést és szerkezetátalakítást elősegítő állami támogatásokra vonatkozó közösségi iránymutatás”) (3), az EK-szerződés 87. és 88. cikkeinek a foglalkoztatás elősegítésére történő alkalmazására vonatkozó, 2002. december 12-i 2204/2002/EK bizottsági rendelettel (4) és végül a regionális célkitűzésű állami támogatásokra vonatkozó, a megmentést és szerkezetátalakítást elősegítő állami támogatásokra vonatkozó közösségi iránymutatással (5). A Bizottság kétségeit fejezte ki a támogatás és a közös piac összeegyeztethetőségére vonatkozóan a fent idézett három közösségi normatíva között.
(12)
A Bizottság kétségeit fejezte ki azzal kapcsolatban is, hogy a szóban forgó rendelkezés valóban egy általános kedvezményezetti csoport számára jelent-e támogatási rendszert, vagy ellenkezőleg, egy jól definiálható kör számára kedvező-e, különös tekintettel a bejelentett rendszer rövid időtartamára (a rendelet 2003. február 14-én lépett hatályba, és a vállalkozások átruházására, valamint az alkalmazottak áthelyezését elfogadó minisztériummal kötendő szerződés megkötésére kijelölt határidő 2003. április 30-ra lett kitűzve).
(13)
A Bizottság továbbá megjegyezte, amennyiben Olaszország úgy véli, hogy a bejelentett támogatási rendszer tényszerűen egy bizonyos vállalkozás számára nyújtott egyszeri átszervezési támogatás egyéni bejelentése, akkor az intézkedést, mint ilyent kellett volna bejelenteni. Ebben az esetben azonban tisztázni kellene, hogy a támogatás valós kedvezményezettje valóban az a bizonyos pénzügyileg nehéz helyzetben lévő vállalkozás-e. Ezenfelül az egyéni bejelentéshez csatolni kellett volna a vállalkozás gazdasági és pénzügyi jövedelmezőségének helyreállítását célzó átszervezési tervet, és eleget kellene tennie a fentebb említett, a megmentést és szerkezetátalakítást elősegítő állami támogatásokra vonatkozó közösségi iránymutatásban meghatározott követelményeknek.
4. OLASZORSZÁG MEGJEGYZÉSEI
(14)
Olaszország a 2003. december 22-i keltezésű levelében küldte el megjegyzéseit. Az olasz hatóságok rámutattak arra, hogy a rendszer teljes fennállása alatt csak egyetlen vállalkozás került átruházásra a rendszerben lefektetett feltételek mellett, ez a Verolanuova-i (Brescia) székhelyű Ocean SpA, amelyet a Brandt Italia SpA vásárolt meg. Az olasz hatóságok véleménye szerint a Brandt piaci áron vásárolta meg az Ocean SpA-t és nem részesült semmilyen közvetett vagy közvetlen kedvezményben a szóban forgó rendszer keretén belül.
(15)
Ezenfelül az olasz hatóságok a következőket nyilatkozták:
-
a szóban forgó rendelkezés nem kerül alkalmazásra sem kivételes területeken, sem kivételes kedvezményezettek esetében,
-
amennyiben a Bizottság az intézkedést nem tartja általános jellegűnek, figyelembe kellene venni azt, hogy a szóban forgó rendelkezés semmilyen módon nem torzítja a versenyt, amennyiben nehéz helyzetbe került vállalkozások termelő tevékenységének a helyreállítását célozza,
-
a támogatási rendszer megfelel a megmentést és szerkezetátalakítást elősegítő állami támogatásokra vonatkozó közösségi iránymutatásoknak, amennyiben nem növeli az adott vállalkozás termelés kapacitását, hanem arra irányul, hogy helyreállítsa a gazdasági és pénzügyi jövedelmezőségét és megvédje a munkahelyeket.
(16)
Olaszország a 2004. február 11-i keltű levelében jelezte, hogy a Brandt Italia-nak az adott rendszerben nyújtott támogatás összege akkor 3 197 982,20 EUR volt, és a támogatás kifizetése 2003 márciusában indult.
5. A TÁMOGATÁS ÉRTÉKELÉSE
5.1. A támogatás tényszerűsége
(17)
Annak eldöntéséhez, hogy a támogatás a Szerződés 87. cikke (1) bekezdésének értelmében valóban támogatásnak minősíthető-e, meg kell állapítani, hogy valóban kedvezményt biztosít-e bizonyos vállalkozásoknak, hogy a kedvezményt állami források igénybevételével biztosítják-e, hogy az intézkedés torzítja e a versenyt és, hogy hatással lehet-e a Közösségen belüli kereskedelmi forgalomra.
(18)
A 87. cikk (1) bekezdése alkalmazásának első feltétele az, hogy az intézkedés kedvezményt biztosítson egyes vállalkozásoknak. Éppen ezért meg kell állapítani, hogy normális piaci viszonyok között nem elérhető gazdasági előnyt biztosít-e a kedvezményezetteknek, vagy a vállalkozás mérlegét törvényszerűen terhelő kötelezettségektől szabadítja-e meg őket, és hogy ezt az előnyt bizonyos meghatározott vállalkozásoknak biztosítja-e az intézkedés.
A szóban forgó rendszer a nehéz helyzetben lévő, csődeljárás alá vont, több mint 1 000 személyt alkalmazó vállalkozások vevőinek nyújt támogatást és társadalombiztosítási kedvezményeket. Ilyen módon, tehát gazdasági előnyt biztosít a vevő számára, aki vissza nem térítendő támogatást kap minden „áthelyezett” foglalkoztatott után, és ezen felül 18 hónapon keresztül mentesül a rendes körülmények között a munkaadót terhelő társadalombiztosítási járulékfizetés alól.
A Bizottság úgy ítéli meg, hogy a szóban forgó rendelkezés a csődeljárás alá vont vállalkozások számára is gazdasági előnyt jelenthet. Ugyanis, hogy ki a támogatás valódi kedvezményezettje, az egy sor tényezőtől függ, amelyeket az olasz hatóságok nem tisztáztak (a pénzügyi nehézségekkel küzdő vállalkozás jól menő vállalkozás-e, mi az adás-vétel tárgya: a cég termelőeszközei vagy a vállalkozás üzletrészei, van-e a vevőnek bármilyen kapcsolata a pénzügyi nehézségekkel küzdő vállalkozással, hogyan került megállapításra az eladási ár stb.).
A Bizottság úgy véli, hogy a szóban forgó rendszer alapján a kedvezményezettek egy speciális csoportja jut előnyhöz, mégpedig a következők:
-
olyan pénzügyi nehézségekkel küzdő, legalább 1 000 foglalkoztatottal rendelkező vállalkozások vevői, akik legkésőbb 2003. április 30-ig kollektív szerződést kötöttek a Munkaügyi Minisztériummal a foglalkoztatottak áthelyezésének jóváhagyása céljából, és/vagy
-
olyan pénzügyi nehézségekkel küzdő csődeljárás alá vont, legalább 1 000 foglalkoztatottal rendelkező vállalkozások, amelyek átruházás tárgyát képezik.
A fentiek értelmében a Bizottság úgy véli, hogy a szóban forgó intézkedés nem bír általános jelleggel, hanem egyes kiemelt vállalkozásoknak biztosít gazdasági előnyt azáltal, hogy csökkenti rendes költségeik mértékét, megerősítve piaci pozícióikat versenytársaikkal szemben, akik nem élvezik ugyanannak az intézkedésnek az előnyeit. Ezt a megállapítást alátámasztja az a tény is, hogy az intézkedést csak egy esetben alkalmazták.
(19)
A 87. cikk (1) bekezdése alkalmazásának második feltétele az a körülmény, hogy az intézkedést állami forrásból fedezzék. Ebben a szóban forgó esetben az állami források igénybevételét bizonyítja az a tény, hogy az intézkedést egyrészt vissza nem térítendő állami forrásból finanszírozzák, másrészt az, hogy az állam lemond normális esetben neki járó járulékok beszedéséről.
(20)
A Szerződés 87. cikke (1) bekezdése alkalmazásának harmadik és negyedik feltétele szerint az intézkedésnek torzítania kell a versenyt, illetve fenyegetnie kell annak torzításával, és hatással kell lennie a Közösségen belüli kereskedelmi forgalomra. A szóban forgó intézkedés annyiban fenyeget a verseny torzításával, hogy megerősíti egyes vállalkozások pénzügyi helyzetét a versenytársakkal szemben. Az intézkedés különösen akkor fenyeget a verseny torzításával vagy a Közösségen belüli kereskedelmi forgalom zavarásával, ha a kedvezményezettek más közösségi tagállamokból származó azonos termékekkel versenyeznek, még akkor is, ha ők maguk termékeiket nem exportálják. Amennyiben a kedvezményezett vállalkozások nem kivitelre termelnek, a hazai termelés azért kerül előnyösebb helyzetbe a más tagállamban lévő vállalkozásokkal szemben, mert ez utóbbiak kevesebb eséllyel tudják értékesíteni az adott terméket a szóban forgó a piacon (6).
(21)
A fentiekben kifejtett okok miatt a szóban forgó intézkedést a Szerződés 87. cikke (1) bekezdése tiltja, és csak abban az esetben egyeztethető össze a közös piaccal, ha a Szerződésben foglalt valamilyen felmentés hatálya alá esik.
5.2. A támogatás jogszerűsége
(22)
Feltéve, hogy az intézkedés állami támogatásként fogható fel, a Bizottság sérelmezi, hogy az olasz hatóságok nem tettek eleget a Szerződés 88. cikke (3) bekezdésében foglalt rájuk háruló kötelezettségnek, és végrehajtották az intézkedést, mielőtt elnyerték volna a Bizottság jóváhagyását.
5.3. A támogatás összeférhetőségének értékelése
(23)
Miután a Szerződés 87. cikke (1) bekezdése alapján a szóban forgó intézkedésről megállapítást nyert, hogy állami támogatási jelleggel bír, a Bizottság megvizsgálta, hogy az intézkedés összeegyeztethető-e a Szerződés 87. cikke (2) és (3) bekezdése alapján a közös piaccal.
(24)
A Bizottság úgy véli, hogy az intézkedés nem élvezheti a Szerződés 87. cikke (2) bekezdésében foglalt felmentés nyújtotta kedvezményt, amennyiben nem a Szerződés 87. cikke (2) bekezdésének a) pontja szerinti szociális jellegű támogatást képvisel, vagy a Szerződés 87. cikke (2) bekezdésének b) pontja szerinti természeti csapás vagy más rendkívüli esemény által okozott károk helyreállítására nyújtják, és nem esik a Szerződés 87. cikke (2) bekezdésének c) pontjának hatálya alá sem. Nyilvánvaló okok miatt ebben az esetben nem alkalmazhatók a Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének b) és d) pontjában foglalt mentességek sem.
(25)
A 87. cikke (3) bekezdésének a) és c) pontja alapján a Bizottság bizonyos, a felmentésekre vonatkozó rendeletekben és iránymutatásokban kialakította saját politikáját egyes támogatási fajtákkal kapcsolatban. A szóban forgó támogatás a munkahelyek védelmére irányul és nehéz helyzetben lévő vállalkozások átruházására vonatkozik, tehát három meghatározott származékos jogszabály alkalmazásának hatálya alá eshet. Ebből következően a Bizottság megvizsgálta a szóban forgó támogatás összeegyeztethetőségét a megmentést és szerkezetátalakítást elősegítő állami támogatásokra vonatkozó közösségi iránymutatással, a 2204/2002/EK bizottsági rendelettel és végül a regionális célkitűzésű állami támogatásokra vonatkozó közösségi iránymutatással. A fent említett három szabályozás fényében a Bizottságnak a támogatási rendszer és a közös piac összeegyeztethetőségére vonatkozó kétségei megerősítést nyertek.
5.4. A megmentést és szerkezetátalakítást elősegítő állami támogatásokra vonatkozó közösségi iránymutatás alapján történő értékelés
(26)
Tekintettel arra, hogy a bejelentett rendszer pénzügyi nehézségekkel küzdő vállalkozások eladására vonatkozik, az olasz hatóságok a rendszer értékelése érdekében a megmentést és szerkezetátalakítást elősegítő állami támogatásokra vonatkozó közösségi iránymutatásra hivatkoztak. A Bizottság megvizsgálta, hogy az adott támogatási rendszer értékelhető-e az említett iránymutatás alapján. A megmentést és szerkezetátalakítást elősegítő állami támogatásokra vonatkozó közösségi iránymutatás a következőket fogadja el:
-
a Bizottságnak egyénileg bejelentett, a vállalkozások méretétől függetlenül minden vállalkozásra vonatkozó megmentést és szerkezetátalakítást elősegítő támogatásokat,
-
kizárólag a kis és középvállalkozások megmentését és szerkezetátalakítását célzó támogatási rendszereket.
Az olasz hatóságok egy olyan támogatási rendszert jelentettek be, amelyet bármilyen méretű vállalkozásra kell alkalmazni. Ezenfelül, tekintettel arra, hogy a rendszer 1 000-nél több foglalkoztatottal rendelkező vállalkozások eladására vonatkozik, a rendszerben elsősorban a nagy vállalkozások érdekeltek (7). Mindezek alapján a támogatási rendszer jelenlegi formájában, a megmentésre és szerkezetátalakításra vonatkozó közösségi iránymutatás alapján nem tekinthető összeegyeztethetőnek a közös piaccal.
(27)
Az eljárás elindítására vonatkozó határozatban a Bizottság jelezte, hogy amennyiben Olaszország úgy ítéli meg, hogy az adott támogatási rendszer egy bizonyos nehéz helyzetben lévő vállalkozás átszervezéséhez nyújtott támogatás, akkor az intézkedést, mint ilyent kellene bejelenteni. Ebben az esetben tisztázni kellene, hogy a pénzügyi nehézséggel küzdő vállalkozás valóban a támogatás valódi kedvezményezettje-e. Ezen felül az egyéni bejelentéshez csatolni kellene a vállalkozás gazdasági és pénzügyi jövedelmezőségének helyreállítását célzó átszervezési tervet, és eleget kellene tennie a fentebb említett iránymutatásokban meghatározott követelményeknek.
(28)
Az olasz hatóságok tényszerűen közölték, hogy a rendszer alapján egyetlen eladás került lebonyolításra a rendszer teljes időtartama alatt. Mindazonáltal az intézkedést továbbra is úgy határozták meg, mint egy támogatási rendszert, és nem adtak semmi olyan tájékoztatást a Bizottságnak, amely lehetővé tette volna, hogy a kérdést, mint egyéni bejelentést értékelje, amely egy bizonyos nehéz helyzetben lévő vállalkozásnak nyújtott átszervezési támogatásról szól. A Bizottság, ebből következően nem tudja az Ocean SpA-nak a Brandt Italia számára történő átruházása által képzett egyedi esetet, mint olyant értékelni.
5.5. A 2204/2002/EK bizottsági rendelet alapján történő értékelés
(29)
A bejelentett támogatási rendszer célja a munkahelyek védelme. Az olasz hatóságok a megmentést és szerkezetátalakítást elősegítő állami támogatásokra vonatkozó közösségi iránymutatáson kívül a 2204/2002/EK bizottsági rendeletre is hivatkoztak. Ilyen értelemben az olasz hatóságok szerint:
-
a bejelentett intézkedést, mint „olyan általános jellegű intézkedést kell felfogni, amely arra irányul, hogy elősegítse a foglalkoztatást és nem torzítja a versenyt, vagy nem azzal fenyeget, bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által” (figyelembe véve a 2204/2002/EK bizottsági rendeletet), amennyiben általános és elvont intézkedésről van szó, amely minden olyan vállalkozásra vonatkozik, amely 1 000-nél több alkalmazottal rendelkezik, csődeljárás alatt áll, és eladás tárgyát képezi,
-
a kedvezmények megegyeznek a „Munkanélküli segély, rendkívüli jövedelmek” című rendszerrel, amelyet sohasem tekintettek állami támogatásnak,
-
amennyiben mégis állami támogatásnak minősül, akkor az intézkedést, mint munkahelyteremtő rendszert kellene tekinteni. Ugyanis a 2204/2002/EK bizottsági rendelet 4. cikke (4) bekezdésének c) pontja szerint „a munkahelyteremtés eredményeképpen létrehozott munkahelyekre olyan munkavállalókat kell felvenni, akik korábban még nem álltak alkalmazásban, előző munkahelyüket elvesztették, vagy ennek veszélye közvetlenül fenyegeti őket”. Jelen esetben éppen erről van szó.
(30)
Ami az első pontot illeti, a Bizottság úgy ítéli meg, hogy az intézkedés nem általános jellegű, mégpedig a jelen határozatban a támogatás fennállásával kapcsolatos pontban már kifejtett okoknál fogva.
(31)
Ami a második pontot illeti, a szóban forgó intézkedés nem változtat meg olyan rendszereket, mint a rendkívüli munkanélküli segély vagy az áthelyezés. Ezzel szemben egy átmeneti intézkedésről van szó, amelynek az a célja, hogy egy rendkívüli helyzetben lehessen alkalmazni, és kizárólag olyan műveletekre, amelyek egy bizonyos negyedév alatt zajlanak le. Éppen ezért ezt az intézkedést nem lehet a rendkívüli munkanélküli segély vagy az áthelyezés intézményéhez hasonlítani, amelyeket a Bizottság sosem értékelt az állami támogatásokra vonatkozó rendeletek alapján.
(32)
Ami a harmadik pontot illeti, a Bizottság megjegyzi, hogy a 2204/2002/EK rendelet alapján az elmaradott térségekben az új munkahelyek létesítésére szolgáló támogatásokat csak a kis- és középvállalkozások javára lehet megítélni. A bejelentett támogatási rendszer az egész országban alkalmazható, és minden vállalkozás igénybe veheti, méretétől függetlenül. Ezenfelül, tekintettel arra, hogy ez az intézkedés csak az 1 000-nél több alkalmazottal rendelkező vállalkozások eladására (átruházására) vonatkozik, okkal lehet feltételezni, hogy elsősorban a nagyvállalkozások lehetnek ez ügyben érdekeltek.
(33)
A fentiekre figyelemmel a bejelentett intézkedést nem lehet a 2204/2002/EK rendelet alapján a közös piaccal összeegyeztethetőnek ítélni.
5.6. A regionális célú állami támogatásokra vonatkozó iránymutatások alapján történő értékelés
(34)
A Bizottság megvizsgálta azt is, hogy lehet-e a rendszert a regionális célú állami támogatásokra vonatkozó iránymutatások alapján értékelni (8). Ezeknek az iránymutatásoknak az alapján, amennyiben bizonyos meghatározott feltételek betartásra kerülnek, engedélyezni lehet olyan munkahelymegtartó támogatásokat, amelyek megfelelnek a működési támogatásoknak. Ezen túlmenően engedélyezni lehet egy már bezárt vállalkozásra vagy olyan vállalkozás megvételére, amely a megvétel nélkül bezárt volna, eszközvásárlásra szóló támogatás felvételét.
(35)
Mindazonáltal a rendszer nem tartozik a regionális célú állami támogatások alkalmazhatóságára vonatkozó iránymutatások területéhez, minthogy belföldön kerül alkalmazásra. Ezen túlmenően az egyetlen eset, amelyben a rendszer alkalmazásra került, olyan vállalkozásra vonatkozik, amely Verolanuova-ban (Brescia) van, olyan területen, amely nem kedvezményezettje a Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének a) vagy c) pontjában foglalt mentességeknek. Mindebből az következik, hogy a bejelentett intézkedést nem lehet a regionális célú állami támogatásokra vonatkozó iránymutatások alapján összeegyeztethetőnek tekinteni a közös piaccal.
(36)
Végül, a bejelentett intézkedés nem egyeztethető össze a közös piaccal, mert nem tartalmaz semmilyen rendelkezést a különböző forrásokból származó támogatások halmozódása esetére.
6. KÖVETKEZTETÉSEK
(37)
A Bizottság megállapítja, hogy a vizsgált intézkedés a Szerződés 87. cikke (1) bekezdése szerint állami támogatásnak minősül. Olaszország törvénytelenül indította el a szóban forgó támogatás folyósítását, megsértve ezzel, a fenti okfejtés szerint, a Szerződés 88. cikke (3) bekezdését. A fenti vizsgálat alapján a Bizottság úgy véli, hogy a támogatás a megmentésre és szerkezetátalakításra vonatkozó közösségi iránymutatás, a 2204/2002/EK bizottsági rendelet és a regionális célú állami támogatásokra vonatkozó iránymutatások fényében nem egyeztethető össze a közös piaccal.
(38)
Ez a határozat a támogatási rendszerre és annak alkalmazási eseteire vonatkozik, és azonnali hatállyal végrehajtandó, különös tekintettel az egyes összeférhetetlen támogatások visszaszerzésére. Ugyanakkor nem sérül az a lehetőség, hogy a rendszer keretén belül a későbbiekben a Bizottság egyes támogatásokat határozatilag teljes mértékben vagy részlegesen összeegyeztethetőnek ítél sajátos jellemzőik alapján,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
Az Olaszország által a 2003. április 17-i 81. sz. törvénnyé módosított 2003. február 14-i 23. sz. rendelet alapján elindított és foglalkoztatási kérdésben sürgős intézkedés foganatosítására vonatkozó állami támogatás nem egyeztethető össze a közös piaccal.
2. cikk
Olaszország eltörli az 1. cikkben említett támogatási rendszert, amennyiben az továbbra is érvényben volna.
3. cikk
(1) Olaszország minden szükséges intézkedést megtesz annak érdekében, hogy visszaszerezze a kedvezményezettektől az 1. cikkben említett rendszerben nyújtott támogatást, amelyet előzőleg jogtalanul bocsátott a rendelkezésükre.
(2) Olaszország, a jelen határozat keltétől kezdve, megszünteti az összes függőben lévő támogatás folyósítását.
(3) A visszaszerzést haladéktalanul kell végrehajtani az adott ország belső jogrendjének megfelelően, amennyiben ez lehetővé teszi a határozat haladéktalan és hatékony végrehajtását.
(4) A visszaszerzendő támogatás magában foglalja a kedvezményezetteknek történt folyósításától kezdve a visszaszerzés effektív időpontjáig tartó időszakra járó kamatokat is.
(5) A kamatokat annak a referenciakamatnak az alapján kell kiszámítani, amelyet a kedvezményezettnek folyósított támogatás időpontjában a regionális célú támogatás keretében folyósított egyenértékű szubvenciónál alkalmaztak.
(6) Az (5) bekezdésben említett kamatot a (4) bekezdésben meghatározott teljes időszak alapján kell kiszámítani.
4. cikk
A jelen határozat közlésétől számított két hónapon belül Olaszország tájékoztatja a Bizottságot a jelen határozat mellékletében foglalt kérdőív segítségével, hogy milyen intézkedéseket foganatosított a határozat teljesítése érdekében.
5. cikk
Ennek a határozatnak az Olasz Köztársaság a címzettje.
Kelt Brüsszelben, 2004. március 30-án.