A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2005. szeptember 21.)
az autonóm Bolzano tartomány (Olaszország) által 192/1997 sz. jogosulatlanul alkalmazott állami támogatási rendszerről
(az értesítés a C(2005) 2723. számú dokumentummal történt)
(Csak az olasz nyelvű szöveg hiteles)
(EGT vonatkozású szöveg)
(2006/945/EK)
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 88. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére,
tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra, és különösen annak 62. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,
tekintettel a C(2003)517 sz. végleges (1) határozatra, amellyel a Bizottság a Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése értelmében döntött az eljárás elindításáról a C18/2003 (korábbi NN01/2003) sz. állami támogatás ügyében,
miután a közvetlenül érdekelteket felszólították, hogy nyújtsák be észrevételeiket a fenti rendelkezés értelmében,
figyelembe véve a következő tényeket:
I. AZ ELJÁRÁS
(1)
2002.2.11-én kelt (CAB(02)A/410) iktatási számú levelében Bolzano autonóm tartomány két törvényére, mégpedig az 1997.2.13-i 4. számú törvény II. és III. fejezetére, valamint az 1991.4.15-i 9. számú törvényre vonatkozó bejelentés érkezett a Bizottsághoz.
(2)
A Bizottság 2002.2.25-én kelt D/50813 számú, illetve a 2002.6.18-án kelt D/53149 számú levélben kiegészítő tájékoztatást kért. Az olasz hatóságok a 2002.4.22-én kelt A/32982 és a 2002.9.18-án kelt A/36773 levelekben válaszoltak. A második levél mellékleteként elküldték a tartományi közgyűlés 2000.12.11-i 4732. sz. és 2001.12.17-i 4607. sz. határozatát, amely a 4/97. törvény új alkalmazási követelményeit tartalmazta.
(3)
A Bizottság 2003.2.21-én kelt SG(2003)D/228597 levelében közölte az olasz hatóságokkal az EK Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése értelmében az eljárás megindításáról hozott határozatát a nevezett állami támogatásról.
(4)
A Bizottságnak az eljárás megindításáról hozott határozatát az EU Hivatalos Lapjában (2) tették közzé. A Bizottság felszólította az érdekelteket, hogy a nevezett intézkedéssel kapcsolatban nyújtsák be észrevételeiket.
(5)
A Bizottsághoz érdekelt harmadik féltől észrevétel nem érkezett.
(6)
Az olasz hatóságok és a Bizottság szolgálatai között két találkozóra került sor Brüsszelben, 2003. április 9-én, majd augusztus 5-én.
(7)
Az olasz hatóságok több alkalommal, nem hivatalos keretek között bemutattak a Bizottságnak néhány választervezetet, amelyhez a szabályrendszer alkalmazásának új kritériumait bemutató dokumentumokat mellékeltek. Ezeket több, elektronikus postai úton továbbított üzenet követte. 2003. október 22-én és 2004. február 27-én Olaszország felszólítást kapott, hogy észrevételeit hivatalos formában nyújtsa be.
(8)
A 2004.6.22-én kelt 8.000 számú, valamint 2004.6.25-én A/34747 számon iktatott levelében Olaszország elküldte hozzászólásait.
(9)
A 2005. március 3-án lezajlott találkozót követően a Bizottság 2005.3.18-i D/52114 sz. levelében további tájékoztatást és kötelezettségvállalást kért az olasz hatóságoktól, amelyeket a 2005.6.2-án kelt A/34426 sz. levélben kapott meg.
II. A 4607/2001 SZ. HATÁROZAT ÉLETBE LÉPTETÉSÉBŐL KÖVETKEZŐ ÁLLAMI TÁMOGATÁSOK RÉSZLETES LEÍRÁSA
(10)
A panaszos szerint az említett olasz törvények alapján Bolzano tartomány gazdasági vállalkozásainak állami tőkejuttatás vagy kedvezményes kamatozású kölcsön formájában olyan beruházási támogatást biztosítottak, amely támogatástartalmának maximális értéke 40 % volt, noha ez a terület nem tartozik az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének a) és c) pontjai alóli kivételek közé.
(11)
A Bizottság a panasz tárgyát képező, Bolzano tartományban hatályos, következő törvényeket hagyta jóvá:
(a)
Az 1997.2.13-i 4. számú tartományi törvény N192/97 sz. állami támogatásként lett beiktatva, amit a Bizottság 1997.12.19-én kelt (3) SG (97) D/10781 számú levelével hagyott jóvá. A nevezett törvény számos alintézkedést tartalmaz, különösen a vállalati beruházások támogatására (II. fejezet); az ökológiai-környezetvédelmi beruházások javára (III. fejezet); tanácsadási szolgáltatások és képzés támogatására (V. fejezet); munkahelyteremtésre (VI. fejezet); valamint gazdasági társaságok külföldi piaci versenyképességének javítására (VIII. fejezet) vonatkozóan.
Az N192/97 számú állami támogás említett jóváhagyását követően bármely, nagyvállalatoknak nyújtott, a „de minimis” küszöböt meghaladó állami támogatás egyéni bejelentés tárgyát kell képezze. A beruházási támogatásokat illetően az olasz hatóságok kötelezettséget vállaltak a 15 %-os és a 7,5 %-os maximális mérték betartására a kis- és középvállalkozások esetében, figyelembe véve azt a tényt, hogy Bolzano tartomány nem tartozik az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének a) és c) pontja alól kivételt képező területek közé. A Bizottság ugyanakkor a tagállamok közötti kereskedelmet nem folytató mikrovállalkozások részére a támogatásintenzitás felső határát 40 %-ban állapította meg;
(b)
az 1996.5.22-én (4) kelt SG(96) D/4842 levéllel NN69/95 számon jóváhagyott 1991.4.15-i 9. sz. törvény a gazdasági tevékenységek támogatására irányuló alap létrehozását irányozza elő. A nevezett intézkedés kizárólag a támogatás formáját határozza meg (amely az adott esetben kedvezményes kamatozású kölcsön) és kimondja, hogy a támogatást más támogatásokkal együtt a későbbiekben kell szabályozni, ami a 4/97. törvénnyel történt meg. Az olasz hatóságok kötelezettséget vállaltak arra, hogy a támogatást kizárólag a kis- és középvállalkozásoknak nyújtják, és az állami támogatások tárgyában hatályos európai uniós közösségi jogszabályokban előírt valamennyi feltételt betartják.
(12)
Ezzel szemben a tartományi tanács végrehajtó bizottságának 2001.12.17-i 4607. számú határozatával, előzetes bizottsági bejelentési eljárás nélkül, új kritériumokat fogadtak el a 4/97. sz. törvényben meghatározott állami támogatás biztosításával kapcsolatosan a kézművesipari, a kereskedelmi, a turisztikai és a szolgáltatási ágazatokban. A határozatot nem nyújtották be előzetes jóváhagyásra a Bizottságnak.
(13)
A beruházási támogatásokat illetően az említett határozat által a kisvállalkozásoknak és a középvállalkozásoknak a kézművesipari, a turisztikai és a kereskedelmi (kis- és nagykereskedelem egyaránt) ágazatokban biztosított 13 %-os és 6 %-os felső határt emelésekkel rendszeresen túllépték.
(14)
A végrehajtott emelések:
(a)
a mikrovállalkozásokra vonatkozóan 40 %-os támogatásintenzitást fogadtak el (a beruházási összeget 2 millió euróban korlátozva, 3 évre elosztva);
(b)
a kisvállalkozásokra vonatkozóan 25 %-os támogatásintenzitást fogadtak el (a kézműves ágazatban a beruházási összeget 3,5 millió euróban limitálva, a turizmus és kereskedelem ágazatokban pedig 2 millió euróban limitálva, mindkét esetben 3 évre elosztva);
(c)
végül pedig a középvállalkozásokra vonatkozóan 22,5 %-os támogatásintenzitást fogadtak el (a kereskedelmi szektorban 20 %-ot) (a beruházási összeget 4 millió euróban limitálva a kézműves ágazatban, a többi ágazatban pedig 3 millió euróban limitálva, mindkét esetben 3 évre elosztva).
Az olasz hatóságok szerint az eredeti támogatásintenzitáshoz képest végrehajtott emelések „de minimis” jogcímen kerültek elfogadásra.
(15)
A kézművesipari mikrovállalkozások a vállalkozás méretétől és tevékenységi körétől függetlenül 40 %-os támogatásintenzitásban részesülhetnek. Azok a maximum két fő személyi állománnyal rendelkező mikrovállalkozások, amelyeknek fennmaradása bizonytalan, és amelyek tevékenységi köre említésre került a nevezett határozatban, a mikrovállalkozások számára előírt feltételek hiányában is részesülhetnek a támogatásban.
(16)
Az említett határozat értelmében a turizmus ágazatban működő nagyvállalatok is igénybe vehetik a 6 %-os mértékű beruházási támogatást, látszólag bármiféle előzetes egyéni bejelentési kötelezettség nélkül.
A nagyvállalatok számára a „de minimis” szabály alapján 22,5 %-os támogatásintenzitás folyósítható. A beruházási összeg felső határa 3 millió euro, 3 évre elosztva.
(17)
A nevezett határozat a környezetvédelemre irányulóan is nyújt állami támogatást. Ezt három alintézkedésben szabályozza.
Először is, valamennyi ágazatban működő kkv számára, valamint a turizmusban működő nagyvállalatok számára 25 % mértékű állami támogatás folyósítását engedélyezi az új jogszabályoknak való megfelelőség biztosításának céljából.
Továbbá a támogatásintenzitás felső határát 40 %-ban határozták meg a hatályos jogszabályokhoz való megfelelőség biztosítása céljából.
Szintén 40 %-ban határozták meg a támogatásintenzitás felső határát a környezetvédelmi ellenőrzési projektekre vonatkozóan.
A „de minimis” szabály alapján az intézkedés ezen három alintézkedésére a támogatásintenzitás felső határának 30, 40 e 75 %-os növelését engedélyezték. Az elszámolható beruházási költségek legnagyobb összege, különös tekintettel az új közösségi szabályozás betartására adott támogatásokat, a gazdasági társaság méretétől függően 1 és 4 millió euro között van.
(18)
A 4607/2001 határozat alapján a foglalkoztatás keretében állami támogatást lehet kapni a jogi és adóügyi tanácsadással, a gazdasági társaságok létrehozásával vagy a már működő társaságok áthelyezésével, valamint az újonnan létrehozott társaságok védelmével kapcsolatos költségekre, a megalapítástól számított első két év folyamán.
Elfogadhatóak továbbá a védjegy- és szabadalom felkutatásának, valamint a védjegyoltalom költségei. A támogatás mértéke 50 % lehet. E támogatást elvben a turizmusban működő nagyvállalatok is igénybe vehetik.
(19)
A gazdasági társaságok külföldi piacon való versenyképességének javítása érdekében állami támogatás folyósítható a KKV-k vásárokon és kiállításokon való részvételéhez (az Eu-n belül maximum 25 %-os mértékben, azon kívül 40 %-os mértékben); tanulmányok készítéséhez, kutatási tevékenységhez, tanácsadáshoz (maximum 50 %-os támogatásintenzitás), valamint egyéb kezdeményezéshez az Eu-n belül és kívül (a társaságok internetes honlapján keresztül megvalósuló reklámozáshoz), maximum 50 %-os mértékben.
Szintén elfogadhatóak a kkv-k esetén az exporthitel biztosítási költségei, valamint az árfolyamkockázati biztosítás költségei maximum 50 %-ban. A nagyvállalatok számára az EU-n kívüli országokba irányuló exporthitelre a „de minimis” szabály alapján folyósítható támogatásintenzitás felső határa 50 %.
(20)
Az elszámolható beruházási költségek 50 %-ának mértékében állami támogatás nyújtható képzésekre és tanácsadási szolgáltatásokra. A kereskedelmi kamarák vagy a „Business Innovation Centers” (BIC) által közvetített vagy végzett tanácsadási tevékenység első négy napjára a „de minimis” szabály alapján 30 %-os emelés irányzottak elő. A turizmusban működő nagyvállalatok is érdekeltek; a vizsgált esetben internetes honlap létrehozására ezek maximum 35 %-os támogatásban részesülhetnek. Szükség esetén a „de minimis” szabályra hivatkozva kizárólag a 35 %-ot meghaladó képzési támogatás és az 50 %-ot meghaladó tanácsadási támogatás folyósíthatóak.
(21)
A közösségi programok, közöttük a LEADER és az INTERREG keretében a közösségi projektek végrehajtására maximum 80 %-os támogatás biztosítható (az egyes gazdasági társaságoknak nyújtott egyedi hozzájárulások kivételével).
III. AZ ELJÁRÁS ELINDÍTÁSÁT SZÜKSÉGESSÉ TÉVŐ OKOK
(22)
A Bizottság jóváhagyta az N192/97 és az NN65/95 sz. állami támogatási rendszert, amelyek jogi alapját megegyező sorrendben a 4/97 és a 9/91 számú olasz tartományi törvények képezik (lásd a 11. pont a) és b) pontjait).
(23)
A 4607/2001 sz. határozat vizsgálatából nyilvánvaló, hogy a határozat által a kézművesipari, a kereskedelmi, a turisztikai és a szolgáltatási ágazat számára a 4/97. számú törvény által előirányozott állami támogatások nem voltak összeegyeztethetőek (a 9/91 törvény által előirányzott kedvezményes kölcsön formájában sem) a Bizottság jóváhagyásával, és úgy tűnt, az új rendeleteknek és a tárgyban érvényes új szabályoknak sem felelnek meg az alább következő okokból.
(24)
A jelen eljárás kezdeti időszakában A/32982 számú levelükben az olasz hatóságok arról tájékoztatták a Bizottságot, hogy a 4607/2001 számú határozat alapján a kereskedelmi és a turisztikai ágazatban működő középvállalkozások és nagyvállalatok 1-től 3 millió euróig terjedő mértékben, kedvezményes kamatozású kölcsön formájában beruházási támogatásban részesülhettek.
(25)
A 4607/2001 számú határozat táblázataiból látható, hogy a turizmus ágazatban működő nagyvállatoknak 6 %-os intenzitású támogatás nyújtható, amely szükség esetén 22,5 %-ig növelhető (a megállapodás szerint a támogatásnövelés „de minimis” jogcímen történik), a kereskedelmi ágazatban működő nagyvállalatoknak pedig 6 % és 20 % közötti intenzitású támogatás folyósítható.
A fent nevezett határozatban kizárólag a kereskedelmi ágazat esetén kerül pontosításra, hogy „a Bizottság előzetes értesítésének esetét kivéve »a jóváhagyott esetekben« a nagyvállalatoknak csak a »de minimis« szabály alkalmazásával adható a kedvezmény”. Nyilvánvaló azonban, hogy a turizmusban semmiféle korlátozás nem vonatkozik a nagyvállalatokra.
(26)
A Szerződés 87. cikk (3) bekezdésének a) és c) pontjai értelmében a különösen kiemelt területek kivételével a nagyvállalatoknak nem lenne szabad beruházási támogatásban részesülniük. Bolzano tartomány az N192/97 és az NN69/95 szabályok jóváhagyásakor nem volt jogosult regionális támogatásra, és jelenleg sem jogosult rá.
Ezzel kapcsolatban ki kell emelni, hogy az N192/97 ügyre vonatkozó európai uniós bizottsági döntés a „de minimis” jogcím kivételével hangsúlyozottan kizárta a nagyvállalatokat a támogatásból.
(27)
Ami a 9/91 törvény alapján kedvezményes kamatozású kölcsön formájában nyújtott támogatásokat illeti, ezek az NN69/95 számú, a támogatás formájával kapcsolatos szabályozás hatálya alá is tartoznak. A Bizottság ez utóbbi szabályozást azzal a feltétellel hagyta jóvá, hogy a kedvezményezettek csak kkv-k lehetnek; és hogy az olasz hatóságok kötelezettséget vállalnak arra, hogy a kkv-kre vonatkozó akkoriban hatályos szabályok valamennyi rendelkezését betartják, valamint, hogy ezen rendelkezéseket a megfelelő alkalmazás biztosítása érdekében körlevélben megküldik a tartományi közigazgatás részlegeihez.
(28)
Fentiekkel ellentétben az N192/97 támogatási rendszer (és az NN69/95 támogatási rendszer, amennyiben a támogatást kedvezményes kamatozású kölcsön formájában nyújtják a 9/91 törvény alapján) alkalmazási kritériumait megállapító 4607/2001 határozat a beruházási támogatást nagyvállalatok számára is biztosítja.
(29)
Ennek alapján a Bizottság úgy ítélte meg, hogy a 4607/2001 sz. határozat a 659/99/EK tanácsi rendelet (5) 16. cikke értelmében az N192/97 és NN69/95 sz. állami támogatások jogosulatlan felhasználását jelenti, és kétségbe vonta, hogy a nevezett határozat alapján nyújtott és a „de minimis” esetekre nem korlátozott esetekben a nagyvállalatoknak folyósított támogatások a Szerződés 87. cikkének (1) bekezdésében meghatározott tilalom alóli kivételek hatálya alá esnének.
(30)
Az olasz hatóságok kötelezettséget vállaltak arra, különösképpen az NN65/95 ügyirat Bizottság általi értékelésekor, hogy a kkv számra nyújtott állami támogatások kérdésében hatályos közösségi jogszabályokat betartják. Az N192/97 támogatás bejelentésekor arra is ígéretet tettek, hogy semmilyen működési támogatást nem engedélyeznek a kkv-k számára.
(31)
Nyomatékosan ki kell jelenteni azonban, hogy a 4607/2001 határozat által említett, támogatható beruházások köre nem áll összhangban a 70/2001/EK (6) rendeletben meghatározott ún. kezdeti beruházás meghatározásával, mivel a pusztán helyettesítés jellegű beruházások látszólag nem lettek kizárva.
(32)
Az a tény továbbá, hogy a támogatás kedvezményezettjei kizárólag a Bolzano tartomány területén székhellyel rendelkező kkv-k, a gazdasági társaságok Európai Unión belüli szabad letelepedési jogát sérti.
(33)
Végül pedig a támogatás szükségességének alapelvét is megsértették, mivel a jogszabály értelmében a támogatási kérelmet a munkálatok elkezdésétől vagy az első számla dátumától számított hat hónapon belül kell benyújtani.
(34)
A Bizottság tehát kételkedett a nevezett állami támogatás összeegyeztethető voltában.
(35)
Az olasz hatóságok azt állították, hogy a 40 %-os támogatásintenzitást csak olyan, maximum két főt foglalkoztató kézművesipari és kereskedelmi mikrovállalkozásoknak nyújtottak, amelyek fennmaradása bizonytalan volt, és a 2002.9.18-i A/36773 levélben közölt, pontosan meghatározott tevékenységi körrel (7) rendelkeztek.
(36)
A 4607/2001 határozat vizsgálatából az derült ki, hogy a fenti kézművesipari mikrovállalkozások az említett támogatásintenzitásban egyes, az egyéb mikrovállalkozásokra vonatkozóan egyéb esetekben megállapított feltételek hiányában is részesülhetnek, valamint, hogy a támogatásintenzitást a kézművesipari mikrovállalkozások teljes körére kiterjesztették méretüktől és gazdasági helyzetüktől függetlenül. Mivel a támogatható beruházási összeg felső határa 2 millió euro 3 évre elosztva (1 millió euro a csak két főt foglalkoztató mikrovállalkozások esetében), úgy tűnt, hogy a támogatási szint elérheti akár a 800 000 eurót (400 000 eurót a két főt foglalkoztató mikrovállalkozások esetén).
(37)
Ezen túlmenően a mikrovállalkozásoknak azon, a 4607/2001 (8) határozatban szereplő meghatározása, mely szerint feltételezhető, hogy ezek nem befolyásolják a tagállamok közötti kereskedelmet, ezért részesülhetnek a 40 %-os támogatásban, úgy tűnik, helytelenül arra a tényre alapul, hogy a támogatás egyéni kedvezményezettjei tevékenységük során nem tudnak kialakítani gazdasági kapcsolatokat más tagállamok vállalkozásaival, és nem arra, hogy az érdekelt vállalkozások tevékenységi területén a tagállamok között nem folyik kereskedelem.
(38)
Az elmondottak fényében és annak figyelembe vételével, hogy a mikrovállalkozások körét, amennyiben azok a 96/280/CE (9) 1 ajánlás értelmében KKV-nek számít, nem lehet típusára való hivatkozással kivonni a Szerződés 87. cikk (1) bekezdésének hatálya alól, a Bizottság kifejezte abbéli kétségeit, hogy a nevezett intézkedés értelmében a mikrovállalkozásoknak nyújtott támogatások összességét ki lehetne vonni az állami támogatás meghatározása alól.
(39)
A Bizottság a 4/97. számú tartományi törvény által előirányzott környezetvédelmi állami támogatásokat a környezet megóvására (10) biztosított állami támogatásokról szóló előző szabály alapján hagyta jóvá, amely helyébe a 2001. február 3-án kihirdetett (EU Hivatalos Lapja C37. szám 3. oldal) új szabályozás lépett.
Amikor az új szabályozás hatályossá vált, a tagállamoknak javasolták a megfelelő intézkedések életbe léptetését. Mivel Olaszország nem emelt kifogást, köteles volt a szabályozást saját jogrendszerébe átültetni. Ezért a Bizottság a nevezett olasz intézkedés vizsgálatakor a környezet megóvására vonatkozó hatályos állami támogatás új szabályozását vette figyelembe.
(40)
A környezetvédelemre vonatkozó állami támogatások közösségi szabályozásának 28. pontja (11) (a továbbiakban: „a szabályozás”), a KKV-k számára az új közösségi szabványok bevezetésére nyújtott átmeneti beruházási támogatások biztosítását az elszámolható költségek bruttó 15 %-a mértékéig engedélyezte a kötelező érvényű új közösségi normák átvételétől számított három éven keresztül.
(41)
Ebből következően a Bizottság úgy ítélte meg, hogy a KKV-k számára a 4/97. számú törvény által előirányzott és a 4607/2001 sz. határozattal elfogadott, az új közösségi szabványokra történő átálláshoz nyújtott 25 %-os támogatásintenzitás nem felel meg a közösségi szabályozásnak és hogy a kötelező, új környezetvédelmi normák betartásához a nagyvállalatoknak szánt támogatások alóli kivételek nem elfogadhatóak.
(42)
Továbbá, a szabályozás 29. pontja alapján, 30 %-os támogatásintenzitás ítélhető meg a közösségi normák alkalmazásához, valamint a kötelező közösségi normák hiányában megvalósított beruházástámogatáshoz.
(43)
Ez okból a Bizottság úgy ítélte meg, hogy a közösségi normák betartását megvalósító beruházások 40 % mértékű, főképpen a turizmus ágazat nagyvállalatainak szánt odaítélések nem felelnek meg a szabályzat 29. pontjának.
(44)
Végül pedig a szabályozás 41. pontja értelmében a környezetvédelmi ágazat kis- és középvállalkozásai a segítségnyújtás-tanácsadás címén nyújtott támogatás kedvezményezettjei lehetnek a 70/2001/EK (12) rendelet előírásainak megfelelően.
(45)
A nevezett határozat által előirányzott környezetvédelmi audit projektekre, a 70/2001/EK rendelet előírásainak értelmében akkor nyújtható támogatás, ha abban kizárólag a kis- és középvállalkozások részesülnek, és teljesülnek a rendelet 5. cikke a) pontjának feltételei.
(46)
Továbbá a Bizottság kételkedett abban, hogy - a szabályzat lehetséges beruházásokra vonatkozó 36. számú, valamint a környezetvédelmi beruházások elszámolható költségeinek kalkulációs technikájára vonatkozó 37. számú pontjaival kapcsolatban -, betartják-e a jelen indoklás 41. és 43. pontjaiban megjelölt környezetvédelmi célú intézkedés első két elemét.
(47)
A Bizottság az N192/97. számú támogatás keretében a kis- és középvállalkozások számára a munkabérhez kapcsolódó járulékok maximum 25 %-os intenzitású támogatását hagyta jóvá.
(48)
Figyelembe véve azt a tényt, hogy a 4607 sz. határozat által nevezett jogcímen előirányzott támogatás sem munkahelyteremtéshez, sem munkahelyek fenntartásához nem kapcsolódott, a Bizottság megjegyezte, hogy ez a támogatás nem sorolható a foglalkoztatási támogatások közé; ezen megállapítás alól néhány tevékenység (tanácsadási támogatások) kivételt képezhetnek, mivel esetükben teljesülnek a 70/2001/EK rendelet 5. cikkében meghatározott feltételek, és a kedvezményezettek kizárólag kis- és középvállalkozások.
(49)
A Bizottság kijelentette továbbá, hogy a létező védjegyek és szabadalmak kutatására, valamint védjegyek és termékek szabadalmaztatására odaítélt - a foglalkoztatási támogatásra vonatkozó specifikus intézkedés keretében előirányzott - támogatásokban a nagyvállalatok nem részesülhetnek, amennyiben vonatkozó kérelmük semmiféle kutatási és fejlesztési tevékenységhez nem kapcsolható.
(50)
Az eljárás megindításakor emlékeztettek arra, hogy a vásárokon vagy kiállításokon való részvételhez nyújtott támogatások a 2001/70. sz. rendelet 5. cikkének b) pontja értelmében csak abban az esetben elfogadhatóak, amennyiben a maximum 50 %-os intenzitású támogatást a stand elhelyezésének, berendezésének és működtetésének költségeire fordítják. A támogatás kizárólag a gazdasági vállalkozás vásáron vagy kiállításon való első részvételéhez nyújtható.
A külső konzulens által nyújtott tanácsadás nem lehet állandó vagy ismétlődő jellegű, és nem lehet a társaság olyan szokásos működési költségeivel sem kapcsolatos, mint például a reklámköltség.
Végül pedig, az exporttevékenységekre (13) nyújtott támogatások nem tartoznak sem a 70/2001 számú rendelet, sem a 69/2001 (14) számú rendelet, sem az 1996. évi „de minimis” támogatásokra vonatkozó bizottsági közlemény (15) hatálya alá.
(51)
Ebből következően a Bizottság állásfoglalása szerint a 4607/2001. határozat által szabályozott, a gazdasági társaságok külföldi piacon való versenyképességének növelését elősegítő támogatások akkor sem tekinthetőek elfogadhatónak, ha kedvezményezettjei kizárólag kis- és középvállalkozások, kivéve, ha vásárokon vagy kiállításokon való részvételhez kapcsolódnak, feltéve, hogy nem szegik meg a 70/2001. számú rendelet 5. cikkének feltételeit.
(52)
A Bizottság kimondja továbbá, hogy az exporthitelre, és különösképpen a 4/97. sz. törvény nyilvánosságra hozatala alkalmával kifejezetten megtiltott nagyvállalati exporthitelre vonatkozóan semmiféle kivétel sem fogadható el, még a 69/2001. sz. rendelet értelmében sem.
(53)
Az N192/97. sz. szabályozás által elő nem irányzott összegek a 4607 sz. határozat értelmében nem tekinthetők állami támogatásnak.
(54)
Ugyanakkor a Bizottság kétségeit fejezte ki abban a tekintetben, hogy vajon a gazdasági társaságok számára nem származik-e versenyelőny a Leader és Interreg közösségi programok keretében megvalósuló közösségi projektekben való részvételből, amelyekre 80 %-os támogatásintenzitást irányoztak elő.
(55)
Szükséges lehet a tanácsadás fogalmának meghatározása. A jelenleg elfogadott értelmezés alapján ugyanis a Bizottság úgy véli, hogy a nagyvállalatokra semmiféle olyan felmentés sem alkalmazható, ami lehetővé tenné, hogy tanácsadási tevékenység címén támogatásban részesüljenek, kivéve azon eseteket, amikor a Bizottság 2001. január 12-i a képzési támogatásokra vonatkozó 68/2001. számú rendelet 4. cikke (7) bekezdésének e) pontja szerint a tanácsadás a képzési projekt támogatható költsége lehet.
(56)
Az olasz hatóságok szerint a a kis- és középvállalkozások számára előirányzott 13 és 6 %-os beruházási támogatás intenzitásának bármilyen szintű növelése „de minimis” jogcímen történt.
(57)
E tekintetben meg kell jegyezni, hogy sem a 4/1997. sz. törvény, sem a 2001. december 17-én, tehát a 69/2001 rendelet hatályba lépését követően életbe léptetett 4607 számú határozat szövege nem tartalmaz bármiféle utalást a „de minimis” (16) rendeletben, vagy az ebben a tárgykörben (17) elfogadott 1996. évi régi közleményben meghatározott küszöbérték, illetve egyéb feltételek ellenőrzési lehetőségeiről.
(58)
Az elfogadható beruházások összegének (3,5 és 4 millió euro három évre elosztva a kis- és középvállalkozások számára) és a 4607 sz. határozat által előirányzott maximális intenzitás (25 % és 22,5 %, amelyből 12 és 16,5 % „de minimis” jogcímen jár a kis- és középvállalkozások számára) figyelembe vételével a Bizottság kétségeinek adott hangot a „de minimis” rendelet által 100 000 euróban megállapított, három évre elosztott küszöbérték tényleges betartásával kapcsolatban.
(59)
Nagyobb általánosságban a Bizottság kétségeit fejezte ki a „de minimis” szabálynak a 4607/2001. sz. határozat által előirányozott, rendkívül széles körű alkalmazásával kapcsolatban, melynek keretében a kis- és középvállalkozásokat célzó támogatásintenzitások felső értékét rendszeres túllépik, valamint azzal kapcsolatban, hogy olyan nagyvállalatok részére is engedélyezett a maximum 22,5 % mértékű támogatás, amelyek nem különösen kiemelt területen találhatóak, különésképpen ha figyelembe vesszük a támogatható beruházások magas értékét.
IV. HARMADIK ÉRDEKELT FÉL ÉSZREVÉTELEI
(60)
A panaszost a 2003.3.24-i D/51908 sz. levélben értesítették az eljárás megindításáról, és azon lehetőségről, hogy az eredeti panaszához további észrevételeket fűzzön. Sem harmadik érdekelt féltől, sem a panaszos részéről semmilyen észrevétel nem érkezett.
V. OLASZORSZÁG ÉSZREVÉTELEI
(61)
Bolzano tartomány képviselői és az Európai Unió Versenypolitikai Főihgazgatóságának szolgálatai közötti találkozót követően Olaszország saját észrevételeit a 2004.6.25-i levélben nyújtotta be.
Az olasz hatóságok levelükben a következőkről tájékoztatnak:
V.1. A NAGYVÁLLALATOKNAK NYÚJTOTT BERUHÁZÁSI TÁMOGATÁSOK ÜGYÉBEN
(62)
Tárgyi tévedés miatt a 4607/2001. számú határozat nem írta le egyértelműen az idegenforgalomban működő nagyvállalatok beruházási támogatásból történő kizárását, megtette azonban a kereskedelmi nagyvállalatok esetében.
(63)
Ennek ellenére egyetlen idegenforgalmi nagyvállalat sem részesült támogatásban sem az N192/1997 számú (4/97.sz. tartományi törvény), sem az NN 69/1995 számú szabályozás (9/91. sz. tartományi törvény) értelmében. A kereskedelmi ágazat tekintetében a nagyvállalatokat eleve kizárták a támogatásból, kivéve a 4607/01 határozat értelmében „de minimis” jogcímen folyósított támogatásokat.
(64)
Az NN69/95. számú szabályozás alapján kedvezményes kamatozású kölcsönök formájában nyújtott támogatásokat illetően az olasz hatóságok kötelezettséget vállaltak arra, hogy a kedvezményezettek köréből kifejezetten kizárják a nagyvállalatokat, bár eddig is csak „de minimis” jogcímen folyósítottak számukra támogatást.
(65)
A Bizottság adott témára irányuló pontos kérdését követően a 2005.6.2-án kelt levélben utólagosan tisztázták, hogy egyetlen ágazathoz tartozó egyetlen nagyvállalat sem részesült támogatásban, és azok a társaságok, amelyek fő tevékenységi köre a szállítás, ki lettek zárva a lehetséges kedvezményezettek köréből.
(66)
Ezenkívül a 69/2001sz. rendelet feltételeinek betartásával az alkalmazási kritériumok új megfogalmazása leszögezi a nagyvállalatok kizárását, a „de minimis” jogcímen nyújtott támogatások kivételével.
V.2. A kis- és középvállalkozások számára nyújtott támogatások
V.2.1. A felújítási beruházások kizárásának hiánya a támogatható költségek köréből
(67)
Noha az alkalmazási kritériumok nem zárták ki kifejezetten a felújítási beruházások támogatásának lehetőségét, az olasz hatóságok szerint ilyen címen nem folyósítottak támogatást.
(68)
A 70/2001. rendelet 2 cikkének c) pontja értelmében támogathatónak ítélték meg a tárgyi eszköz célú beruházásokat, különös tekintettel új üzemhelyek létesítésére, valamint az olyan modernizációs és diverzifikációs beruházásokra, amelyek egy üzem termékeinek vagy termelési folyamatainak alapvető módosítását eredményezik. Erre a célra az érdekelt gazdasági társaságok átlagos méretéhez képest viszonylag magas értékű minimum beruházási küszöböket határoztak meg.
(69)
Az új kritériumokról benyújtott leírásban egyértelműen kizárták mind a felújítási beruházásokat, mind a fenntartási költségeket, és a támogatható beruházások leírása teljességgel megfelel a 70/2001. sz. rendeletben foglaltaknak.
V.2.2. A szabad letelepedési jog
(70)
Azt a feltételt, miszerint a támogatható társaságnak székhellyel kell rendelkeznie Bolzano tartomány területén, a korábbi kritériumrendszer írta elő, amit akkor sem alkalmaztak szigorúan. Igazuk alátámasztására az olasz hatóságok egy 16 kedvezményezettet tartalmazó listát küldtek azokról, akik a nevezett szabályozás értelmében támogatásban részesültek, noha székhelyük nem Bolzano tartományban volt (egy közülük még csak nem is Olaszország területén). A támogatások közül több (16-ból 6) még 1998-ban, tehát jóval a bizottsági vizsgálat előtt lett megitélve. Ezenkívül jelenleg már azok a társaságok is részesülhetnek a nevezett támogatásban, amelyek Bolzano tartományban csak operatív egységgel rendelkeznek.
V.2.3. A támogatás szükségessége alapelvének betartása
(71)
Ezt az alapelvet a 70/2001/EK rendelet 7. cikke (2) bekezdésének megfelelően betartották, mivel a támogatás odaítéléséhez előírt feltételek annyira tárgyilagosak voltak, hogy teljességgel kizárták annak lehetőségét, hogy a tartomány tetszése szerinti intézkedéseket hozzon.
(72)
Ugyanakkor az olasz hatóságok kötelezettséget vállaltak azon feltétel kikötésére, hogy a támogatási kérelmet a projekt kezdete előtt kötelezően be kell nyújtani.
V.2.4. A mikrovállalkozásoknak nyújtott támogatások
(73)
A mikrovállalkozásoknak általánosságban nyújtott beruházási támogatás intenzitásának a 15 %-os mértéken felüli bármekkora növelése mostantól kizárólag „de minimis” jogcímen lehetséges.
(74)
A Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése alkalmazási körébe nem tartozó 40 % intenzitású támogatások, amelyek „de minimis” támogatásnak sem tekinthetőek, mostantól kizárólag az új kritériumokban kimerítően részletezett, a lakosságot kiszolgáló kisebb vállalkozásoknak ítélhetőek oda, főképpen a kézműves ágazat kihalással veszélyeztetett hagyományos mesterségeinek, valamint a lakosságnak közvetlen, személyes szolgáltatásokat nyújtó kisebb vállalkozásoknak és kiskereskedőknek.
(75)
Az olasz hatóságok által végrehajtott vizsgálat ugyanakkor kiderítette, hogy eddig az időpontig egyetlen olyan támogatást sem nyújtottak, amely egyszerre meghaladná a 15 %-os támogatásintenzitást és a „de minimis” küszöböt.
V.2.5. Környezetvédelmi támogatások
(76)
Környezetvédelmi támogatás jogcímén immár csak 15 % és 30 % intenzitású támogatás ítélhető meg; az első a kis- és középvállalkozások számára új közösségi szabványok bevezetésére nyújtott átmeneti beruházási támogatás, míg a második a közösségi normák alkalmazására irányuló, vagy kötelező közösségi jogszabályok hiányában megvalósuló beruházástámogatás.
(77)
A környezetvédelmi auditra megítélhető támogatást a 70/2001 rendelet 5. cikkének a) pontja értelmében jelenleg a kis- és középvállalkozásokra korlátozzák, a nagyvállalatok csak „de minimis” jogcímen részesülhetnek belőle. A 4/97 sz. törvény 12. cikkének (4) albekezdésére alapuló jogszabályt, amelynek értelmében korábban a nagyvállalatok is az intézkedés hatálya alá estek, lehetőség szerint minél hamarabb érvényen kívül helyezik; ugyanakkor az olasz hatóságok kötelezettséget vállaltak arra, hogy időközben már nem alkalmazzák.
(78)
Az olasz hatóságok végül kötelezettséget vállaltak arra, hogy betartják a beruházásokról szóló szabály 36. és 37. pontjaiban meghatározott feltételeket, valamint a támogatható költségek kiszámítási módszerét.
(79)
A szóban forgó intézkedés alapján a korábban hatályos kritériumok értelmében mindössze egyetlen támogatási kérelmet fogadtak el a kézművesipari ágazatban, amelynek értéke az elfogadható 7 359,51 euro értékű támogatás helyett 14 719,02 euro volt. Ezért ez a támogatás „de minimis” jogcímen került elszámolásra.
V.2.6. A „foglalkoztatási támogatás” címén nyújtott hozzájárulásokkal kapcsolatban
(80)
Mivel ezen támogatások az új gazdasági társaságok tevékenységének beindításához kapcsolódnak (az alapítástól számított első 24 hónapban ítélhetők meg), noha tanácsadáshoz, kutatáshoz és/vagy védjegyek és termékek szabadalmaztatására szolgálnak, az olasz hatóságok véleménye szerint végeredményben a munkahelyteremtést szolgálják, tehát összeegyeztethetőek a közös piaccal. A támogatásban egyébiránt egyetlen nagyvállalat sem részesült.
(81)
Jelenleg a hozzájárulások a 4/97. számú törvény V. fejezétenek megfelelően kizárólag kedvezményes kamatozású kölcsön formájában ítélhetőek meg, a nevezett törvény VI. fejezete értelmében a készpénztartalékok növelése céljából, a „de minimis” kritériumok alapján és azok keretein belül.
V.2.7. A külföldi piacon való versenyképesség növelését elősegítő támogatásokkal kapcsolatban
(82)
Ezen a jogcímen idáig csak néhány, elhanyagolható összegű támogatást ítéltek meg. A vásárokon és kiállításokon való részvételre néhány kis- és középvállalkozásnak 25 %-os intenzitású támogatást ítéltek meg a maximálisan elfogadható 50 % helyett, viszont nem bizonyosodtak meg arról, hogy egy adott eseményen való első részvételről van-e szó. Két esetben ítéltek meg 50 %-os intenzitású támogatást exporthitel-biztosításhoz való hozzájárulásként unión kívüli országokat érintő relációban, 3 500 euro és 7 000 000 olasz líra értékben.
(83)
Az új alkalmazási kritériumok 50 % intenzitású támogatást irányoznak elő külső tanácsadó által nyújtott tanácsadásra, valamint kizárólag a kis- és középvállalkozásokra vonatkozóan vásáron vagy kiállításon való első részvételhez, akár az unión belül, akár azon kívül szervezik
(84)
Az exporthitel-biztosítás formájában nyújtott támogatást ezután már csak a piacon nem biztosítható kockázatokra vonatkozó biztosítási díj tekintetében lehet igényelni harmadik országgal kapcsolatban, azon Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezethez tartozó országok kivételével, amelyek kockázatai a piacon biztosíthatóak (ezek az ún. „marketable countries”, jelenleg Ausztrália, Kanada, Izland, Japán, Új-Zéland, Norvégia, Svájc és az Amerikai Egyesült Államok).
V.2.8. A közösségi programok keretében előirányzott támogatásokkal kapcsolatban
(85)
A továbbiakban nem ítélhető oda a Leader és Interreg közösségi programok keretében megvalósuló közösségi projektekkel kapcsolatos korábbi 80 %-os intenzitású támogatás, amelyben a gazdasági vállalkozások is részesültek.
V.2.9. A csekély összegű „de minimis” szabály alkalmazásával kapcsolatban
(86)
Az olasz hatóságok véleménye szerint a „de minimis” előírásról rendelkező szabályok betartása biztosított. Ennek érdekében először is Bolzano tartomány illetékes osztályait Intranet rendszer segítségével összekapcsolták. A továbbiakban, mielőtt a kérelmező támogatáshoz juthatna, a fenti előírás alapján nyilatkozatot kell benyújtania az előző három év folyamán kapcsolódó jogcímen számára megítélt támogatásokról.
(87)
Végül pedig, a támogatások ellenőrzése érdekében egy másik automatikus adatkezelési rendszer létesítése is folyamatban van, amely a szintén megvalósítási fázisban lévő nemzeti adatkezelő hálózathoz lesz csatlakoztatva.
VI. AZ INTÉZKEDÉS ÉRTÉKELÉSE
VI.1. A nevezett intézkedés támogatás jellegének vizsgálata
(88)
A Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése értelmében valamely intézkedés akkor számít állami támogatásnak, ha egyszerre kielégíti a következő négy feltételt: állami forrásból folyósított, szelektív, fennáll a piaci verseny torzításának kockázata, és befolyásolhatja a tagállamok közötti kereskedelmet.
(89)
A vizsgált ügyben az első feltétel teljesül, mivel az intézkedést Bolzano autonóm tartomány költségvetéséből - tehát állami forrásból - finanszírozták. A második is teljesül, mivel az intézkedés csak a Bolzano tartomány területén aktívan működő gazdasági társaságokat érinti; a harmadik azért, mert általa a kedvezményezettek pénzügyi helyzete megerősödött; a negyedik pedig azért, mert valóban fennáll a lehetősége, hogy az érdekelt gazdasági társaságok nemzetközi kereskedelmi tevékenységet folytathassanak, hiszen egy olyan határmenti régióban találhatóak, amely ráadásul fejlett idegenforgalmi ágazattal rendelkezik. Így a nevezett intézkedésekről feltételezhető, hogy a tagállamok közötti kereskedelmet befolyásolják, anélkül, hogy mindez az e határozat (116) pontjában meghatározott bizonyos mikrovállalkozások érdekében hozott, az új kritériumok alkalmazásából adódó intézkedés értékelésén rontana.
(90)
Továbbá, a jelen eljárás nevezett intézkedéseit a Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése értelmében már állami támogatásként vették figyelembe a Bizottság által az N192/97. és az NN69/95. számú állami támogatásokra vonatkozó ügyirat keretében lefolytatott vizsgálat során.
VI.2. Az intézkedés törvényessége
(91)
Mivel a Szerződés 88. cikke (3) bekezdésének előírásai ellenére az intézkedéseket nem jelentették be előzetesen a Bizottságnak, azok a bejelentés hiánya miatt jogtalan intézkedéseknek tekintendők. Mivel a nevezett tárgyban az intézkedések megfelelnek az N192/97 (és közvetetten az NN69/95) szabályzat alkalmazási kritériumainak, az intézkedések ezen szabályzatok jogosulatlan alkalmazását tették lehetővé.
VI.3. A 4607/2001. határozat alkalmazásából eredő támogatási intézkedések megfelelősége
VI.3.1. A nagyvállalatoknak nyújtott állami támogatások
(92)
Mivel Bolzano tartomány nem részesülhetett regionális támogatásban azon időszak alatt, amíg a nevezett intézkedések érvényben voltak, nincs olyan kivétel, amelyre hivatkozással a területén működő nagyvállalatoknak beruházási támogatást lehetne nyújtani.
(93)
Másrészről, a Bizottság N192/97. ügyben hozott határozata már kifejezetten kizárta a nagyvállalatokat a lehetséges kedvezményezettek köréből a „de minimis” jogcím kivételével.
(94)
Továbbá, ami a 9/91 számú törvény alapján kedvezményes kamatozású kölcsön formájában nyújtott támogatásokat illeti, ezek az NN69/95. szabályzat hatálya alá is tartoznak. A Bizottság ezen utóbbi szabályzatot azzal a megkötéssel hagyta jóvá, hogy kizárólag a kis- és középvállalkozások részesülhetnek belőle, másrészt az olasz hatóságoknak kötelezettséget kellett vállalniuk a kis- és középvállalkozásokra vonatkozó valamennyi rendelkezés betartására, valamint azoknak a tartományi közigazgatási szervezetek felé történő továbbítására, a szabályzat helyes alkalmazása érdekében.
(95)
Az 4607/2001. számú határozat az N192/97. és az NN69/95. szabályzatok alkalmazási kritériumait tartalmazza (az NN69/95. szabályzat alkalmazási kritériumait csak az esetben, ha a 9/91. számú törvény értelmében a támogatást kedvezményes kamatozású kölcsön formájában nyújtják). A 4607/2001. számú határozat rendelkezései a közös piaccal összeegyeztethetetlenek, mivel nagyvállalatok számára is engedélyezik a beruházási támogatás odaítélését.
(96)
Végül a Bizottság megjegyzi, hogy az olasz hatóságok által közölt adatok alapján ténylegesen egyetlen nagyvállalat sem részesült támogatásban ezen intézkedés alapján.
VI.3.2. A kis- és középvállalkozások számára nyújtott beruházási támogatások
(97)
Mindenekelőtt a Bizottság megerősíti, hogy bármiféle, felújítási beruházással összefüggésben nyújtott támogatás összeegyeztethetetlen a közös piaccal. Ugyanakkor tekintetbe veszi, hogy az olasz hatóságok közlése szerint a vizsgált szabályozás keretében egyetlen ilyen típusú beruházási támogatást sem nyújtottak.
(98)
Összeegyeztethetetlenek továbbá a kisvállalkozások számára előirányzott 15 %-os küszöböt meghaladó, valamint a középvállalkozások számára előirányzott 7,5 %-os küszöböt meghaladó beruházási támogatások.
VI.3.3. A mikrovállalkozásoknak nyújtott támogatásokkal kapcsolatban
(99)
A bizottság megerősíti, hogy a mikrovállalkozások - mivel úgy a 96/280/CE (18) számú ajánlás, mint a 2005. január 1. óta hatályos új meghatározás (19) alapján a kis-és középvállalkozások közé sorolhatóak - nincsenek besorolásukból következően kizárva a Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése alkalmazásából. Ebből következően a 15 %-os intenzitást meghaladó, és „de minimis” támogatásnak nem tekinthető mikrovállalkozásoknak nyújtott beruházási támogatások nem összeegyeztethetőek a közös piaccal.
(100)
A Bizottság figyelembe veszi az olasz hatóságok által a tárgyban nyújtott pontosítást, amely szerint egyetlen mikrovállalkozás sem kapott olyan támogatást, amely egyszerre meghaladná a 15 %-os intenzitást és a „de minimis” küszöböt.
VI.3.4. A környezetvédelmi támogatásokkal kapcsolatban
(101)
A Bizottság úgy véli, hogy a tárgyalt intézkedés első két aspektusára (új, korlátozó szabványok bevezetésére és a közösségi normák alkalmazására) előirányzott 25 % és 40 %-os támogatási intenzitás, valamint a nagyvállalatok bevonása a környezetvédelmi audit projektekre nyújtott támogatási körbe nem összeegyeztethető a közös piaccal .
(102)
A Bizottság ezzel kapcsolatban megjegyzi, hogy az Olaszország által adott tájékoztatás szerint mindeddig csak egyetlen olyan támogatást nyújtottak, amely meghaladta a megengedett szintet, de a „de minimis” küszöbnél ez is jóval alacsonyabb szintű volt. Megjegyzi továbbá, hogy a fent nevezett harmadik alintézkedés (környezetvédelmi audit támogatása) jogi alapját már nem alkalmazzák, és lehetőség szerint minél hamarabb hatályon kívül helyezik.
VI.3.5. A „foglalkoztatási támogatás” címszó alatt nyújtott támogatásokkal kapcsolatban
(103)
A Bizottság újra leszögezi, hogy a 4607. számú határozat által ilyen címszó alatt előirányzott támogatások semmilyen szempontból sem felelnek meg a Bizottság határozatával jóváhagyott N192/97 támogatásoknak. Továbbá nem munkahelyteremtéshez vagy munkahelyek fenntartásához, hanem tanácsadási szolgáltatásokhoz, védjegyekhez és szabadalmakhoz kapcsolódnak, ezért nem sorolhatók a foglalkoztatási támogatások közé.
(104)
Ugyanakkor - mivel úgy ítélik meg, hogy a nevezett specifikus intézkedés értelmében a támogatások nagy részét a közelmúltban létesített kis- és középvállalkozásokra, vagy védjegyek és termékek szabadalmaztatására fordították, amely tevékenységek a 70/2001. számú rendelet 5. és 5 quater cikkei értelmében engedélyezhetőek - ezek a támogatások csak abban a mértékben elfogadhatatlanok, amennyiben nem elégítik ki a 70/2001. és a 364/2004. (20) számú rendeletekben meghatározott feltételeket.
(105)
Amennyiben a kedvezményezettek nagyvállalkozások, a nevezett támogatások nem összeegyeztethetőek a közös piaccal.
VI.3.6. A külföldi piacon való versenyképesség növelését elősegítő támogatásokkal kapcsolatban
(106)
A Bizottság tudomásul veszi, hogy az eljárás megindításának alapjául szolgáló alkalmazási kritériumok értelmében a tárgyban csak néhány, elhanyagolható összegű támogatást ítéltek oda. Továbbá, a vásárokon vagy kiállításokon való részvételhez nyújtott támogatás intenzitása az előirányzott 50 % helyett csak 25 %-os volt, bár nem ellenőrizték, hogy az adott rendezvényen való első részvételről volt-e szó. Összességében 5 esetben nyújtottak támogatást, 1 250 és 8 875 euro közötti összegekben. Két esetben ítéltek meg 50 %-os intenzitású exporthitel-biztosítási támogatást, kizárólag a biztositási díjat figyelembe véve, unión kívüli relációban. Összege 3 500 euro és 7 000 000 líra volt (ez utóbbi szintén 3 500 euróval egyenértékű). E két utóbbi támogatás csak azzal a kikötéssel elfogadható, hogy a rövid távú exporthitel-biztosításra (21) vonatkozó bizottsági közlemény feltételei teljesülnek.
(107)
Összeegyeztethetetlen ugyanakkor a közös piaccal a nagyvállalatoknak biztosított vagy exporttevékenységekhez kapcsolódó tanácsadás (ez utóbbi akkor is, ha kis- és középvállalkozásokról van szó). Összeegyeztethetetlen továbbá az állandó vagy ismétlődő jellegű tanácsadás (az ezt igénybevevő gazdasági társaság méretétől függetlenül), valamint az olyan, szokásos működési költségekkel kapcsolatos támogatások, mint a reklámköltség.
VI.3.7. A közösségi programok keretében előirányzott támogatásokkal kapcsolatban
(108)
A Bizottság megjegyzi, hogy a 4607 sz. határozat által előirányzott 80 %-os támogatást az N192/97. számú ügyről hozott bizottsági döntés nem hagyta jóvá. Mivel az intenzitás igen magas, azon túlmenően, hogy látszólag semmiféle támogatható célt nem vettek figyelembe, ezek a támogatások összeegyeztethetetlenek a közös piaccal, amennyiben rájuk a 87. cikk (1) bekezdése alkalmazandó, különösképpen, ha a nevezett specifikus intézkedés által finanszírozott közösségi projektek keretében gazdasági tevékenységet folytató alanyok is részesülhetnek belőle.
(109)
A Bizottság ugyanakkor megjegyzi, hogy az ezen a címen figyelembe vett adott projekteknek folyósított összegek az olasz hatóságok által nyújtott tájékoztatás alapján igen korlátozottak, a „de minimis” küszöbnél jóval alacsonyabbak voltak, így a tagországok közötti kereskedelmet nem befolyásolták. A Bizottság úgy tekinti, hogy ezek az intézkedések a Szerződés 87. cikke értelmében nem tekintendők állami támogatásnak, ha az olasz hatóságok bebizonyítják a Bizottságnak a 69/2001. számú rendelet valamennyi alkalmazási kritériumának betartását. Végül pedig a Bizottság figyelembe veszi azt a körülményt, hogy a Leader és Interreg közösségi programok keretében megvalósuló közösségi projektekre nyújtott támogatást, amelynek a gazdasági társaságok is kedvezményezettjei voltak, a nevezett szabályzat alkalmazási kritériumai már nem irányozzák elő.
VI.3.8. A tanácsadással kapcsolatban
(110)
A Bizottság megerősíti azon véleményét, miszerint a nagyvállalatok által igénybevett tanácsadási szolgáltatásokra semmiféle támogatás sem nyújtható, a 68/2001/EK rendelet (22) 7. cikke (7) bekezdésének a) pontja értelmében a képzési támogatás kivételével. Ezen kivételtől eltekintve tehát a támogatások összeegyeztethetetlenek a közös piaccal.
VI.3.9. A csekély összegű „de minimis” szabály alkalmazásával kapcsolatban
(111)
A Bizottság figyelembe veszi az olasz hatóságok által a tárgyban szolgáltatott biztosítékokat, amelyek szerint a „de minimis” szabály által előirányzott valamennyi feltételt, vagyis jelenleg a 69/2001/EK (23) sz. rendelet által alkalmazottakat, szigorúan betartják, ami főképpen az „ASTAT controlling” által biztosított ellenőrző rendszernek köszönhető.
VI.4. Az intézkedések összeegyeztethetősége a 2004.6.25-én kelt A/34/747. sz. levélben közölt - a 2005.6.2-án kelt A/34426 sz. levéllel módosított és kiegészített - új kritériumok fényében
(112)
A Bizottság megjegyzi, hogy az új alkalmazási kritériumok kifejezetten kizárják a nagyvállalatokat a beruházási támogatások kedvezményezettjei közül, kivéve a „de minimis” jogcímen megítélt összeget.
(113)
A kis- és középvállalkozásoknak nyújtott támogatást illetően szükséges megemlíteni, hogy az új kritériumok által nyújtható beruházási támogatások definíciója teljesíti a 70/2001 rendeletben (24) leszögezett feltételeket, valamint azt, hogy a felújítási beruházások és a fenntartási költségek a támogatási körből kifejezetten ki vannak zárva.
(114)
A Bizottság megjegyzi, hogy míg a szabad letelepedési jog biztosítása korábban nem törvényesített, de bevett gyakorlat volt, a jogot immár formálisan is biztosítják, - ahogyan azt az eljárás folyamán átadott lista is bizonyítja (lásd a jelen határozat (70) pontját). Ahhoz, hogy valaki részesüljön a nevezett támogatásban, az is elegendő, ha egyetlen operatív egységgel rendelkezik Bolzano tartomány területén.
(115)
Az olasz hatóságok immár a támogatás szükségességének alapelvet is betartják, mivel előírták a támogatási kérelemnek a támogatandó projekt munkáinak kezdete előtti benyújtási kötelezettségét.
(116)
A mikrovállalkozásokra a Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése nem alkalmazandó, amennyiben csak a lakosságot közvetlenül kiszolgáló kisebb tevékenységet folytató vállalkozások érintettek. Ezen vállalkozások jellemzőik, méretük és elhelyezkedésük okán a tagállamok közötti cserére semmiféle befolyást sem tudnak gyakorolni, valamint a többi tagállam gazdasági vállalkozásainak sem áll érdekében, hogy piacaikra belépjenek. Jól definiálható tevékenységeket végző, maximum két főt foglalkoztató, kézművesipari (olyan, jellemzően kihalófélben lévő, tipikusan hagyományos mesterségek, mint például a köszörűs, a bognár, a kártoló és fonalkészítő, a viasz- és gyertyakészítő, a kosárfonó, a lópatkoló és így tovább) és kereskedelmi (olyan jellemzően napi cikkeket - főleg élelmiszert - árusító kisboltok, melyek nem bevásárlóközpontokban, hanem ezer főnél kevesebb lakosú, és a turizmus szempontjából kevéssé fejlett területeken találhatóak) ágazatban működő gazdasági társaságokról van szó, amelyeket a szabályok új alkalmazási kritériumai pontosan felsorolnak úgy a kézművesipar, mint a kereskedelem tekintetében.
(117)
A környezetvédelmi támogatások tekintetében a kizárólag a kis- és középvállalkozások számára az új közösségi szabványok bevezetésére nyújtott átmeneti támogatások, a bevezetéstől számított három éven belül, 15 %-os intenzitással, megfelelnek a környezetvédelmi állami támogatásokról rendelkező közösségi szabályozás (25) (továbbiakban: a „szabályozás”) 28. pontjának.
(118)
A különféle méretű gazdasági társaságokat a kötelező közösségi környezetvédelmi normák betartására ösztönző 30 %-os intenzitású támogatások, valamint a kötelező közösségi normák hiányában megvalósított ugyanilyen mértékű beruházástámogatás jelenleg megfelelnek a szabályzat 29. pontjában foglalt feltételeknek.
(119)
A kis- és középvállalkozásokra korlátozott környezetvédelmi szakmai szolgáltatásokra és tanácsadói tevékenységekre nyújtott támogatások megfelelnek a 70/2001/EK rendelet (26) 5. cikkének a) pontjában foglaltaknak, tehát a közös piaccal összeegyeztethetőek.
(120)
E határozat ugyanakkor nem vonja kétségbe annak a 2002.11.4-i 4007. számú határozatnak a megfelelőségét, amelynek segítségével Bolzano tartomány környezetvédelmi támogatásainak összességét átalakították volna a Bizottság új iránymutatásai alapján, mivel a nevezett határozat nem képezi jelen eljárás tárgyát.
(121)
A feltételezett foglalkoztatási támogatásokat illetően a Bizottság figyelembe veszi, hogy a „de minimis” támogatásokról szóló 69/2001 rendelet (27) betartásával a nevezett támogatások fizetőképesség biztosítására nyújtott kölcsönökre korlátozódtak.
(122)
A külföldi piacon való versenyképesség növelését elősegítő támogatásokkal kapcsolatban a Bizottság megjegyzi, hogy az olasz hatóságok által benyújtott új alkalmazási kritériumok szerint már csak a külső tanácsadók által végzett tanácsadás költségeire, valamint a kis- és középvállalkozások számára, meghatározott vásáron vagy kiállításon való első megjelenésre nyújtható 50 %-os intenzitású támogatás maradt. Ez megfelel a 70/2001 rendelet (28) 5. cikkében foglaltaknak.
(123)
A Bizottság megjegyzi, hogy most már csak a piacon nem biztosítható exporthitel biztosítás díja támogatható harmadik országgal fennálló viszonylatban, azon Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezethez tartozó országok kivételével, amelyek kockázatai a piacon biztosíthatóak (vagyis az ún. „marketable countries” jelenleg Ausztrália, Kanada, Izland, Japán, Új-Zéland, Norvégia, Svájc és az Amerikai Egyesült Államok). Ez megfelel a rövid távú exporthitel-biztosításra vonatkozó közleményben (29) foglaltaknak.
VII. KÖVETKEZTETÉSEK
(124)
A Bizottság sajnálkozását fejezi ki, amiért a 4/97. számú tartományi törvény 2001.12.17-i 4607. számú határozattal életbe léptetett alkalmazási kritériumait nem nyújtották be előzetesen a Bizottsághoz. Olaszország Bolzano autonóm tartománya életbe léptette a kritériumokat, ezzel megsértette a Szerződés 88. cikkének (3) bekezdését, ezért a fenti kritériumok törvénytelenek. Ebből következett az N192/97. számú (és közvetetten az NN69/95. számú) támogatási rendszerek jogosulatlan alkalmazása, a 659/99. sz. rendelet 16. cikke értelmében (30).
(125)
Ezért a Bizottság a nevezett állami támogatások hivatalos vizsgálatát lefolytató jelen eljárás megindításáról döntött.
(126)
Az eljárás során ugyanakkor az olasz hatóságok tisztázták, hogy az esetek nagyobb részében a 4607/2001. számú határozat rendelkezései alapján - amelyek a Bizottság által végzett vizsgálat fényében nemcsak törvénytelenek, de összeegyeztethetetlenek is - a támogatásokat vagy egyáltalán nem, vagy pedig igen kevés alkalommal folyósították, és ezek kis értékűek, a „de minimis” küszöbnél jóval alacsonyabbak voltak. Mindez igaz a kis- és középvállalkozások vonatkozásában is.
(127)
Az eljárás során az olasz hatóságok számos adatot benyújtottak a Bizottságnak, különösképpen a szabályzat különféle specifikus intézkedéseinek leginkább ellentmondó támogatások számának és folyósított összegeinek ügyében. Az adatokból kiderül, hogy egyetlen nagyvállalat sem részesült az említett beruházási támogatásban. Ezeket a kis- és középvállakozásoknak nyújtották, ahogy azt az N192/97. számú és az NN69/95. számú szabályozásokat jóváhagyó bizottsági határozat előírta.
(128)
Az olasz hatóságok ugyanakkor aktívan együttműködtek a Bizottsággal, felfüggesztették a nem megfelelő szabályok alkalmazását, ezeket lehetőség szerint minél hamarabb hatályon kívül fogják helyezni (különösképpen a nagyvállalatoknak nyújtott tanácsadási támogatások ügyében), és javaslatot tettek a jelen eljárás keretében tárgyalt támogatások alkalmazási kritériumainak módosítására.
(129)
Végül pedig a Bizottság tudomásul veszi az Olaszország által nyújtott garanciákat és biztosítékokat a „de minimis” szabály feltételeinek és küszöbértékének betartására, amelynek igen elterjedt alkalmazásával kapcsolatban az eljárás megindítása alkalmával a Bizottság kétségeit fejezte ki.
(130)
A nevezett támogatások esetében - mivel nem részesültek belőlük sem kizárt ágazatok, sem exporthoz kapcsolódó tevékenységek, és a nemzeti termékeket az importált termékekhez képest preferenciális helyzetbe hozásához kötött támogatásokat sem irányoztak elő - a 69/2001. számú rendelet értelmében alkalmazni lehet a „de minimis” szabályt, amennyiben az egyes gazdasági társaságok tekintetében a támogatás három évre elosztva nem lépi át a 100.000 eurós küszöböt. Ezért tehát ezen támogatások nem tartoznak a Szerződés 87. cikk (1) bekezdésének hatálya alá.
(131)
A Bizottság megjegyzi továbbá, hogy valamely támogatási rendszerre vonatkozó határozat esetén fennáll annak a lehetősége, hogy az egyedi intézkedések nem tekintendők állami támogatásnak (például amennyiben az egyéni támogatás megfelel a „de minimis” szabálynak, ahogyan az előző pontban is látható volt), és teljes egészében vagy részben, saját jellemzőik alapján, a közös piaccal összeegyeztethetőnek tekinthetőek (különösképpen valamely mentességi szabály alapján).
(132)
Noha az adott esetben az előző 124-131. pontok és a VI.3. részben feltárt, a 4607/2001. sz. határozat alkalmazásából adódó intézkedések megfelelőségével kapcsolatos észrevételek fényében az is lehetséges, hogy semmilyen, vagy csak minimális mértékű visszafizetésről van szó, a Bizottság elfogadott gyakorlata az, hogy a Szerződés 88. cikke alapján a törvénytelennek és összeegyeztethetetlennek nyilvánított támogatások kedvezményezettjeit felszólítja a támogatás visszafizetésére. Ezt a gyakorlatot a 659/99 rendelet (31) sz. 14. cikke támasztja alá.
(133)
A Bizottság elrendeli, hogy Olaszország tegye meg valamennyi szükséges intézkedést a közös piaccal összeegyeztethetetlen támogatások visszafizetésére a kedvezményezettekkel szemben, azon egyedi esetek kivételével, amelyek minden szükséges feltételt kielégítenek, és így a vonatkozó szabványok alapján azokat összeegyeztethetőnek lehet nyilvánítani. Ezért a Bizottság elrendeli, hogy az olasz hatóságok a jelen határozat dátumától számított két hónapon belül szólítsák fel a támogatási rendszer kedvezményezettjeit a támogatás kamattal növelt összegének visszafizetésére.
(134)
A 659/99. sz. rendelet 14. cikkének (2) bekezdése értelmében a visszafizetendő támogatással együtt kamatot is kell fizetni, amelynek kiszámítási módját a Bizottság 794/2004/EK rendeletének (32) V. fejezete írja le. A kamatot a visszafizetés napjáig kell számítani, attól a naptól kezdve, amikor a támogatás a kedvezményezett rendelkezésére állt.
(135)
A Bizottság felszólítja Olaszországot, hogy nyújtsa be kitöltve a visszakövetelési eljárás aktuális állapotát bemutató mellékelt űrlapot, hogy készítse el a visszafizetésre kötelezett kedvezményezettek listáját, és számoljon be a támogatás azonnali és tényleges visszafizetése érdekében alkalmazott konkrét intézkedésekről. Továbbá, a határozatról szóló értesítést követő két hónapon belül nyújtson be egy olyan, e határozatban említett valamennyi támogatási intézkedést tartalmazó listát, amely minden egyes intézkedésre vonatkozóan részletezi a folyósított támogatás összegét, az említett mentességek értelmében elfogadható támogatásokat, valamint a visszafizetendő támogatások összegét.
(136)
A Bizottság felszólítja továbbá Olaszországot, hogy a jelen határozat dátumától számított két hónapon belül nyújtsa be azokat a dokumentumokat, amelyek bizonyítják, hogy a kedvezményezetteknek törvénytelen és összeegyeztethetetlen módon nyújtott támogatásokra vonatkozóan megkezdték a behajtást (például közlemények, visszafizetési felszólítások, stb).
(137)
Végül pedig a 2004.6.25-i A/34747 levélben közölt, majd a 2005.6.2-i A/34426 levélben módosított és kiegészített új alkalmazási kritériumok teljesítik a szükséges feltételeket, hogy ezeket a közös piaccal összeegyeztethetőnek lehessen tekinteni, ahogy az esetről esetre a VI.4 (112-123) pontban történt.
A BIZOTTSÁG A KÖVETKEZŐ HATÁROZATOT HOZTA:
1. cikk
A 4/97. számú tartományi törvény 2001.12.17-i 4607. számú határozattal életbe léptetett alkalmazási kritériumai törvénytelenek, mert azt a Szerződés 88. cikkének (3) bekezdésében szereplő előírások ellenére nem nyújtották be előzetesen a Bizottsághoz. Ebből az N192/97. számú (és közvetetten az NN69/95. számú) támogatási rendszerek jogosulatlan alkalmazása következett.
2. cikk
A 4607/2001. számú határozat által előirányzott alábbi állami támogatások nem összeegyeztethetőek a közös piaccal:
a)
a nagyvállalatok számára nyújtott beruházási támogatások;
b)
a kis- és középvállalkozások számára felújítási beruházásként nyújtott támogatások, valamint bármely beruházási támogatásnak a bruttó támogatásintenzitás 15 %-os küszöbét meghaladó része a kisvállalkozások esetén, és a 7,5 %-os küszöböt meghaladó rész a középvállalkozások esetén;
c)
a mikrovállalkozások számára nyújtott - a 3. cikkben elő nem irányzott - beruházási támogatásoknak a bruttó támogatás 15 %-os intenzitási küszöbét meghaladó része;
d)
a környezetvédelmi állami támogatásokatra vonatkozó új közösségi rendelkezésék (33) hatályba lépését, valamint az előzetesen jóváhagyott szabályozások átvételéhez szükséges intézkedési javaslatok adott tagállam részéről történő elfogadását követően (34), a fent nevezett rendelkezések 77. pontjának értelmében, vagyis 2002. január 1-től:
i.
a környezetvédelmi támogatások és a közelmúltban hatályba lépett kötelező érvényű új közösségi normák átvételére nyújtott támogatások 15 %-os bruttó támogatásintenzitást meghaladó része, amennyiben a kedvezményezettek a kis- és középvállakozások, és minden esetben, ha a kedvezményezett nagyvállalat,
ii.
a környezetvédelmi támogatások és a kötelező közösségi szabványokra történő átállásra folyósított, illetve a kötelező normák hiányában megvalósított támogatás 30 %-os bruttó támogatásintenzitást meghaladó része a nagyvállalatok esetében (és 40 %-on felül a kis- és középvállalkozások esetében),
iii.
a nagyvállalatoknak előirányzott, bármilyen szakmai szolgáltatásra és tanácsadói tevékenységre nyújtott környezetvédelmi támogatás;
e)
a gazdasági vállalatok külföldi piacon való versenyképességének növelését elősegítő támogatások, kivéve a kis- és középvállalkozások valamely kiállításon vagy vásáron történő első részvételére folyósított, valamint a rövid távú exporthitel-biztosításra (35) vonatkozó Bizottsági Közleményben meghatározott kritériumokat teljesítő támogatások;
f)
a nagyvállalatoknak „foglalkoztatási támogatás” címén nyújtott valamennyi támogatás (amelyeket valójában szakmai szolgáltatásra és tanácsadói tevékenységre, valamint védjegyek szabadalmaztatási költségeire vettek igénybe);
g)
minden olyan tanácsadási tevékenység, amelynek kedvezményezettjei a nagyvállalatok;
h)
a közösségi programok keretében közös programokra nyújtott olyan, 80 % intenzitású támogatások, amelyeknek kedvezményezettjei között gazdasági társaságok is találhatóak.
3. cikk
A maximum két főt foglalkoztató, jellemzően kihalófélben lévő, tipikusan hagyományos mesterségeket végző mikrovállalkozásokra, valamint az alkalmazási kritériumok említett szövegében részletesen felsorolt, a lakosságot közvetlenül kiszolgáló kis hatókörű kereskedelmi tevékenységekre - a 2004.6.25-én kelt A/34/747. sz. levélben közölt, majd a 2005.6.2-án kelt A/34426 sz. levéllel módosított és kiegészített - N192/97. sz. szabályzat új alkalmazási kritériumai által előirányzott intézkedések vonatkoznak, és a Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése értelmében ezek nem tekintendők állami támogatásnak.
4. cikk
Az N192/97 sz. szabályzat új alkalmazási kritériumai által előirányozott, a 3. cikkben foglaltaktól eltérő - a 2004.6.25-én kelt A/34/747. sz. levélben közölt, majd a 2005.6.2-án kelt A/34426 sz. levéllel módosított és kiegészített - intézkedések összeegyeztethetőek a közös piaccal.
5. cikk
1. Olaszország alkalmazza valamennyi szükséges intézkedést a 2. cikk értelmében a kedvezményezetteknek törvénytelen és nem összeegyeztethető módon nyújtott támogatás visszafizettetése érdekében.
2. Olaszország e határozat hatályba lépésének napjától függessze fel a nem összeegyeztethető támogatások folyósítását.
3. Amennyiben a nemzeti jog lehetővé teszi e határozat azonnali és tényleges érvénybe léptetését, a behajtási eljárás késedelem nélkül kezdődjön meg.
4. A visszafizetendő támogatást kamat terheli. A kamatot attól a naptól kell számítani, amikortól a támogatás a kedvezményezett rendelkezésére állt, a visszafizetés napjáig.
5. A visszafizetendő kamat összegének kiszámítási módját a Bizottság 2004. április 21-i 794/2004/EK rendelete V. fejezetének rendelkezései tartalmazzák, amely a Tanács 659/1999/EK rendeletének végrehajtási előírásait tartalmazza, amely viszont az EK szerződés 93 cikke (újabban 88. cikk) alkalmazási feltételeit tartalmazza.
6. Olaszország e határozat kézhezvételétől számított 2 hónapon belül szólítsa fel a 2. cikkben meghatározott támogatások kedvezményezettjeit a törvénytelen támogatások és az előző pont alapján kiszámított kamatok visszafizetésére.
6. cikk
E határozat kézhezvételétől számított két hónapon belül Olaszország e határozathoz csatolt űrlap kitöltésével tájékoztassa a Bizottságot az előirányzott és már életbe léptetett intézkedésekről.
Ugyanezen határidőn belül, Olaszország nyújtson be az e határozatban említett valamennyi támogatási intézkedést tartalmazó listát, amely tartalmazza minden egyes intézkedés keretében a folyósított támogatás összegét, az említett mentességek értelmében elfogadható támogatásokat, valamint a visszafizetendő támogatások összegét. Végül szintén ugyanezen határidőn belül, Olaszország nyújtsa be azokat a dokumentumokat, amelyek bizonyítják, hogy a kedvezményezetteknek törvénytelen és össszeegyeztethetetlen módon nyújtott támogatásokra vonatkozóan megkezdték a behajtást.
7. cikk
E határozat címzettje az Olasz Köztársaság.
Kelt Brüsszelben, 2005. szeptember 21.