A Bizottság 1623/2000/EK rendelete
(2000. július 25.)
a piaci mechanizmusokra tekintettel a borpiac közös szervezéséről szóló 1493/1999/EK rendelet végrehajtása részletes szabályainak megállapításáról
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel a borpiac közös szervezéséről szóló, 1999. május 17-i 1493/1999/EK tanácsi rendeletre [1], és különösen annak 24., 25., 26., 33., 34., 35., 36. és 80. cikkére,
mivel:
(1) Az 1493/1999/EK rendelet III. címe megállapítja a piaci mechanizmusok általános szabályait, és utal arra, hogy a továbbiakat illetően a részletes végrehajtási szabályokat a Bizottságnak kell elfogadnia.
(2) Mostanáig ezek a szabályok sok különböző közösségi rendeletben voltak megtalálhatóak. Mind a Közösség gazdasági szereplőinek, mind a közösségi szabályok alkalmazásáért felelős hatóságok érdekében, ezeket a rendelkezéseket egyetlen rendeletben kell összefoglalni.
(3) E rendeletnek tartalmaznia kell a jelenlegi szabályokat és azokat az 1493/1999/EK rendelet új követelményeihez kell igazítania. Egyúttal egyszerűbbé és egységesebbé kell tenni őket, valamint a joghézagokat meg kell szüntetni annak biztosítására, hogy a közösségi szabályok e területen teljesek legyenek. Ezenkívül egyes szabályokat pontosítani kell, hogy alkalmazásuk során nagyobb jogbiztonságot nyújtsanak.
(4) Az 1493/1999/EK rendelet 35. cikke (1) bekezdésének a) pontja támogatási rendszert vezet be a Közösségben termelt szőlőből készült olyan szőlőmustra és sűrített szőlőmustra, amelyek szőlőlé gyártására és e lével készült más étkezési célú termékek gyártására szolgálnak.
(5) Az ilyen egyéb étkezési célú termékeket pontosan meg kell határozni.
(6) A támogatási rendszer gazdasági célja az, hogy ösztönözze a közösségi eredetű nyersanyagok felhasználását az importált nyersanyagokkal szemben a szőlőlé és e lével készült más étkezési célú termékek gyártásánál. A támogatást ennek megfelelően a nyersanyagok felhasználóinak, azaz a feldolgozóknak kell nyújtani.
(7) Ki kell kötni, hogy a támogatást csak olyan nyersanyagokra adják, amelyek rendelkeznek a szőlőlévé történő feldolgozáshoz megkövetelt minőségi jellemzőkkel. Ennek megfelelően különösen azt kell meghatározni, hogy a nyilatkozatban szereplő szőlő és szőlőmust sűrűségének 20 °C-on köbcentiméterenként 1,055 és 1,100 gramm közöttinek kell lennie.
(8) A támogatási rendszer alkalmazása olyan adminisztrációs rendszert igényel, amely figyelemmel kíséri mind a támogatásra jogosult termékek eredetét, mind azok tervezett felhasználását.
(9) Annak biztosítása érdekében, hogy a támogatási rendszer és az ellenőrzések megfelelően működjenek, az érintett feldolgozóknak írásbeli nyilatkozat benyújtását kell előírni, amely tartalmazza a műveletek ellenőrzéséhez szükséges információkat.
(10) A túlzott adminisztráció elkerülése érdekében azonban, mind az érintett feldolgozók, mind a hatóságok oldalán, nem kell előzetes írásbeli nyilatkozatot kérni olyan feldolgozóktól, amelyek borászati évente csak kis mennyiségű szőlőt vagy szőlőmustot használnak fel. A mennyiséget meg kell határozni. Ennek ellenére az érintett feldolgozóknak értesíteniük kell a tagállamuk illetékes hatóságát minden borászati év elején arról a szándékukról, hogy bizonyos mennyiségű szőlőt vagy szőlőmustot fel kívánnak dolgozni.
(11) Ha a feldolgozó nem az érintett termék felhasználója, különösen, ha az érintett felügyelő hatóság egy másik tagállamban van, mint a feldolgozó, e hatóságnak nincs mindig tudomása arról, hogy a nyilatkozat olyan szőlőmustra vonatkozik-e, amely még nem részesült támogatásban e rendelet alapján, vagy olyan szőlőlére, amelyre már benyújtottak támogatás iránti kérelmet. Az érintett terméket kísérő szállítólevélben ezért fel kell tüntetni, hogy benyújtottak-e már arra támogatási kérelmet.
(12) Annak érdekében, hogy a támogatási rendszer lényegesen növelje a közösségi nyersanyagok felhasználását, ki kell kötni, hogy a támogatási kérelmeket minden egyes termékre egy meghatározott minimális mennyiségre kell benyújtani.
(13) Az 1493/1999/EK rendelet 35. cikkének (5) bekezdése alapján a támogatás egy részét a szőlőléfogyasztást ösztönző reklámkampányok szervezésére kell fordítani. Az e célra előirányzott támogatás arányának elegendőnek kell lennie ahhoz, hogy megfelelő pénzügyi alapot teremtsen a hatékony promóciós kampányok finanszírozására.
(14) A feldolgozást alkalmi feldolgozók és folyamatosan működő üzemek egyaránt végzik. A támogatási rendszer alkalmazásának részletes szabályai figyelembe kell, hogy vegyék e szerkezetbeli különbséget.
(15) Ahhoz, hogy a tagállamok illetékes hatóságai elvégezhessék a szükséges ellenőrzéseket, meg kell határozni a feldolgozók készlet-nyilvántartási kötelezettségeit.
(16) Az indokolatlan kiadások elkerülése és az ellenőrzések megkönnyítése érdekében meg kell határozni egy maximális arányt a felhasznált nyersanyagok és az előállított szőlőlé között, az általános feldolgozási technika alapján.
(17) Egyes gazdasági szereplők az előállított szőlőlevet kereskedelmi okokból hosszú ideig raktározzák, mielőtt azt fogyasztásra kínálnák. E helyzet miatt előlegfizetési rendszert kell bevezetni azért, hogy a támogatást előre ki lehessen fizetni a gazdasági szereplőknek olyan megfelelő biztosíték ellenében, amely védelmet nyújt az illetékes hatóságoknak a jogtalan kifizetés kockázatával szemben. Meg kell határozni tehát az előlegek kifizetésének határidejét, a biztosítékok felszabadítására vonatkozó részletes szabályokkal együtt.
(18) A támogatás elnyerése érdekében az érintett feleknek kérelmet kell benyújtaniuk bizonyos alátámasztó iratokkal együtt. Annak biztosítása érdekében, hogy a rendszer valamennyi tagállamban azonos módon működjön, határidőket kell megállapítani a kérelmek benyújtására és a feldolgozóknak szóló támogatás kifizetésére.
(19) Az 1493/1999/EK rendelet 44. cikke (5) bekezdésének értelmében szőlőlé nem alakítható borrá vagy nem adható borhoz. E rendelkezés teljesítésének biztosítása érdekében meg kell állapítani a szőlőlé feldolgozóira és palackozóira háruló kötelezettségeket és különleges ellenőrzéseket.
(20) Az 1493/1999/EK rendelet 34. cikke támogatási rendszert vezet be a Közösségben termelt és a borok alkoholtartalmának növelésére használt sűrített mustra és finomított mustsűrítményre.
(21) Az 1493/1999/EK rendelet 36. cikke alapján részletes szabályokat lehet megállapítani, különösen a támogatásnyújtás feltételeinek meghatározása céljából. Ezen az alapon szabályokat kell megállapítani az intézkedésnek a kistermelők esetében való alkalmazására. Azt is ki kell kötni, hogy csak azok a termelők lehetnek jogosultak erre az intézkedésre, akik egy meghatározott időszakban teljesítették közösségi kötelezettségeiket.
(22) Az illetékes hatóságokat értesíteni kell a sűrített szőlőmust és finomított szőlőmustsűrítmény hozzáadásával történő alkoholtartalom-növelési műveletekről, valamint e termékek tárolt mennyiségeiről. Mivel az alkoholtartalom-növeléshez felhasználásra kerülő vagy felhasznált termékek mennyiségét az 1493/1999/EK rendelet 70. cikke (2) bekezdésében meghatározott nyilvántartásokba be kell jegyezni, nincs szükség további iratok bemutatásának előírására a támogatás megszerzése érdekében.
(23) Az adott támogatási rendszer egységes alkalmazásának biztosítása érdekében közösségi szinten össze kell hangolni a mustok potenciális alkoholtartalmának megállapítási módszerét.
(24) A sűrített szőlőmust és finomított szőlőmustsűrítmény készítésére felhasznált szőlőmust előállítási ára annak potenciális természetes alkoholtartalmától függ. E tény figyelembevétele és a fennálló kereskedelmi forgalom megzavarásának elkerülése érdekében a támogatást úgy kell differenciálni, hogy nagyobb összeget lehessen nyújtani a Közösség legdélibb térségeiből - amelyek hagyományosan a legnagyobb potenciális természetes alkoholtartalmú mustot termelik - származó sűrített szőlőmust és finomított szőlőmustsűrítmény után.
(25) Az 1493/1999/EK rendelet 35. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja támogatási rendszert vezet be a C. III. a) és C. III. b) szőlőtermő övezetben termelt szőlőmustok és sűrített szőlőmustok felhasználásához egyes, a 220600 KN-kód alá tartozó termékeknek az Egyesült Királyságban és Írországban történő készítésére, valamint a Közösségben termelt sűrített szőlőmust felhasználásához bizonyos termékek készítéséhez, amelyeket az Egyesült Királyságban és Írországban értékesítenek olyan használati utasítással, amellyel azokból borhoz hasonló jellegű ital készíthető.
(26) Az 1493/1999/EK rendelet 35. cikke (1) bekezdésének c) pontjában említett, a 220600 KN-kód alá tartozó termékeket jelenleg kizárólag sűrített szőlőmustból készítik. Ebben a szakaszban ezért egyedül csak a sűrített szőlőmust felhasználására kell a támogatást rögzíteni.
(27) A támogatási rendszer alkalmazása olyan adminisztrációs rendszert igényel, amely figyelemmel kíséri mind a támogatásra jogosult termékek eredetét, mind azok tervezett felhasználását.
(28) Annak biztosítása érdekében, hogy a támogatási rendszer és az ellenőrzések megfelelően működjenek, az érintett gazdasági szereplőktől írásbeli kérelem benyújtását kell megkövetelni, amely megadja a szükséges információkat a termék azonosításához és a műveletek ellenőrzésének lehetővé tételéhez.
(29) Annak érdekében, hogy a támogatási rendszer lényegesen növelje a közösségi termékek felhasználását, ki kell kötni, hogy a támogatási kérelmeket egy meghatározott minimális mennyiségre kell benyújtani.
(30) Támogatás csak az 1493/1999/EK rendelet 35. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontjában említett célokra való felhasználáshoz megkövetelt minimális minőségi jellemzőkkel rendelkező termékekre nyújtható.
(31) Ahhoz, hogy a tagállamok illetékes hatóságai elvégezhessék a szükséges ellenőrzéseket, meg kell határozni a feldolgozók készlet-nyilvántartási kötelezettségeit.
(32) A támogatásra való jogosultság akkor keletkezik, ha a feldolgozási műveletek befejeződtek. Technológiai veszteségek figyelembevétele érdekében megengedhető, hogy a ténylegesen felhasznált mennyiség legfeljebb 10 százalékkal kevesebb legyen a nyilatkozatban szereplő mennyiségnél.
(33) A gazdasági szereplők technológiai okokból hosszú ideig raktáraikban tartják a forgalomba hozott termékeket, mielőtt feldolgoznák azokat. E helyzet miatt előlegfizetési rendszert kell bevezetni azért, hogy a támogatást előre ki lehessen fizetni a gazdasági szereplőknek olyan megfelelő biztosíték ellenében, amely védelmet nyújt az illetékes hatóságoknak a jogtalan kifizetés kockázatával szemben. Meg kell határozni tehát az előlegek kifizetésének határidejét, a biztosítékok felszabadítására vonatkozó részletes szabályokkal együtt.
(34) Az 1493/1999/EK rendelet III. címének I. fejezete alapján magánraktározási támogatást lehet nyújtani asztali borhoz, szőlőmusthoz, sűrített szőlőmusthoz és finomított szőlőmustsűrítményhez. Az említett rendelet 24. cikkének (2) bekezdése értelmében a támogatás nyújtása raktározási szerződés megkötésétől függ. Részletes szabályokat kell megállapítani e szerződések megkötésére, tartalmára, érvényességi időtartamára és hatályára.
(35) Meg kell határozni a "termelő" kifejezést, és - tekintettel az e személyekre rótt kötelezettségekre - ki kell kötni, hogy a termelőknek a raktározási szerződés hatálya alá tartozó termékek tulajdonosainak kell lenniük.
(36) A raktározási szerződések hatálya alá tartozó termékeket hatékony ellenőrzés alatt kell tartani. Ebből a célból a tagállam intervenciós hivatala részére lehetővé kell tenni, hogy csak a tagállam területén tárolt mennyiségekre kössön szerződést, és értesíteni kell a terméknek vagy a raktár helyének bármely változásáról.
(37) Az egységesség érdekében a szerződéseket az egész Közösségben azonos feltételekkel kell megkötni; a szerződéseknek megfelelően pontosnak kell lenniük az adott termék azonosításának lehetővé tétele érdekében.
(38) A mezőgazdasági termékek különböző magánraktározási rendszereinek tapasztalata azt mutatta, hogy szükséges meghatározni az 1182/71/EGK-Euratom tanácsi rendelet alkalmazásának mértékét az e rendszerekkel kapcsolatos időszakok, időpontok és határidők meghatározására, és hogy pontosan meg kell állapítani a szerződéses raktározási időtartam kezdetének és végének időpontját.
(39) Az 1182/71/EGK-Euratom rendelet 3. cikkének (4) bekezdése értelmében, ha egy időtartam utolsó napja hivatalos szünnap, vasárnap vagy szombat, az időtartam a következő munkanap utolsó órájának végén jár le. Lehetséges, hogy e rendelkezés alkalmazása a raktározási szerződések esetében nem áll a gazdasági szereplők érdekében, mivel egyenlőtlen bánásmódot eredményezhet a raktározás utolsó napjainak meghosszabbításával. Ezért rendelkezni kell az eltérés lehetőségéről, ha a raktározás utolsó napja a szerződés alapján meg van határozva.
(40) Annak biztosítása érdekében, hogy a szerződések rendszerének hatása legyen a piaci árakra, szerződéseket csak jelentős mennyiségekre lehet kötni.
(41) A raktározási támogatást olyan termékekre kell korlátozni, amelyeknek hatásuk van a piaci árakra. Ennek megfelelően csak a nagy tételű termékek részesülhetnek támogatásban. Ugyanebből az okból a szerződések csak a megfelelően magas színvonalú termékekre vonatkozhatnak. Asztali bor esetében a szerződéseknek a borkészítés előrehaladott állapotában lévő borra kell vonatkozniuk, de lehetségesnek kell lennie, hogy a szerződés ideje alatt végrehajtsanak bármilyen olyan borászati kezelést, amely a termék megőrzéséhez szükséges.
(42) A minőség javításának ösztönzése érdekében rögzíteni kell a raktározási intézkedésekre jogosult bor és must minimális alkoholtartalmát. Ugyanebből a célból lehetővé kell tenni, hogy szigorúbb feltételeket állapítsanak meg a raktározási szerződések tárgyát képező asztali borokra a szüret minősége alapján.
(43) A rendszerrel való visszaélés elkerülése érdekében a szerződéssel raktározott asztali borok ezt követően nem ismerhetők el m. t. minőségi borokként.
(44) Annak megelőzése érdekében, hogy szerződés hatálya alá tartozó termékek befolyásolják a piaci helyzetet, a szerződéses raktározási időszak alatt az értékesítést és az ennek előkészítését célzó egyes cselekményeket meg kell tiltani.
(45) Az 1493/1999/EK rendelet 26. cikke (1) bekezdésének harmadik francia bekezdése értelmében elfogadhatók olyan szabályok, amelyek megengedik a hosszú távú szerződés hatálya alá tartozó szőlőmust sűrített szőlőmusttá vagy finomított szőlőmustsűrítménnyé való feldolgozását a szerződés érvényességi ideje alatt. Mivel ez a feldolgozás általános művelet, alkalmazását tartósan engedélyezni lehet.
(46) Az intervenciós hivatalokat értesíteni kell a szükséges ellenőrzések elvégzése érdekében, ha a szőlőmustot a raktározási szerződés időtartama alatt feldolgozzák.
(47) A szőlőmust sűrített szőlőmusttá és finomított szőlőmustsűrítménnyé való feldolgozása csökkenti a raktározott termék térfogatát, és ezáltal lecsökkenti a raktározási költségeket. Miután azonban az előállított terméknek nagyobb az értéke, a raktározási költségek csökkenését ellensúlyozza a kamat emelkedése. Ezért indokolt, hogy ha a terméket a raktározás alatt feldolgozzák, a támogatás a szerződés érvényességének egész időszakában azon a szinten maradjon, amelyet megállapítottak a feldolgozást megelőzően a szerződés alatt álló szőlőmust mennyisége alapján. Ezenkívül az előállított termékeknek rendelkezniük kell a közösségi szabályok által megkövetelt jellemzőkkel.
(48) A magánraktározási támogatás összegének figyelembe kell vennie a tárolás technológiai költségeit és a kamatot. A tárolás technológiai költségei a termék típusától függően eltérhetnek, míg a kamat összege a termék értékétől függ. Ennek megfelelően az adminisztráció könnyítése végett a napi hektoliterenkénti támogatási összeget az asztali borok és mustok különböző csoportjaira rögzíteni kell. Az 1493/1999/EK rendelet 25. cikkének (4) bekezdése értelmében a sűrített szőlőmust támogatási összegének 1,5-szer nagyobbnak kell lennie, mint a szőlőléének. Az e rendeletben rögzített összegek azonban módosíthatók, figyelemmel a piaci árak és a kamatlábak jelentős ingadozásaira.
(49) Lehetővé kell tenni a raktározási időtartam lerövidítését is, ha a termékeket exportra szánják a raktárból való eltávolítást követően. Annak a bizonyítása, hogy a terméket exportálták, ugyanúgy történik, mint a visszatérítésnél, a mezőgazdasági termékek export-visszatérítési rendszere alkalmazásának közös, részletes szabályainak megállapításáról szóló, 1999. április 15-i 800/1999/EK bizottsági rendeletnek megfelelően [2].
(50) E rendszer hatékonyságának a biztosítása érdekében, és figyelembe véve ugyanakkor az intervenciós hivatalok adminisztrációs követelményeit, határidőt kell megállapítani a támogatás kifizetésére. A hosszú távú szerződések esetében azonban, annak elősegítése érdekében, hogy az érintett termelők pénzforgalmi elvárásainak eleget tudjanak tenni, a tagállamokat fel kell hatalmazni megfelelő biztosítékok letétbe helyezését magában foglaló előlegfizetési rendszer bevezetésére.
(51) Ha egy asztali borra vonatkozó raktározási szerződés lejár, a termelők - kérelemre - egyszerűsített formában köthetnek új szerződést, feltéve hogy az ugyanazon termékre vonatkozó új szerződés megkötésének feltételei teljesülnek.
(52) A szőlőlégyártásra használt must és sűrített must piaca bővülőben van, és a borászati termékek nem borkészítési célra való felhasználásának elősegítése érdekében engedélyt kell adni arra, hogy a raktározási szerződések tárgyát képező és szőlőlékészítésre szánt mustot és sűrített mustot a szerződés ötödik hónapjától kezdve értékesíteni lehessen a termelőnek az intervenciós hivatalnál tett egyszerű bejelentése alapján. Ugyanezt a lehetőséget kell alkalmazni e termékek exportjának elősegítésére is.
(53) Meg kell határozni a lepárlással nyerhető termékeket, és meg kell állapítani különösen a semleges alkoholra vonatkozó minimális minőségi követelményeket. E követelmények megállapításakor figyelembe kell venni a technológiai fejlődést, valamint annak szükségességét, hogy az előállított alkohol egyszerűen eladható legyen a piacokon különböző felhasználási célokra.
(54) Fokozni kell a lepárlásra szánt termékek ellenőrzését.
(55) Az 1493/1999/EK rendelet 29. és 30. cikke szerinti önkéntes lepárlás esetében a termelőktől meg kell követelni, hogy a lepárlóval szállítási szerződést kössenek, amelyet az intervenciós hivatalnak jóvá kell hagynia azért, hogy felügyelhetők legyenek a műveletek és ellenőrizhető legyen, hogy mindkét fél eleget tesz kötelezettségének. E rendszer alapján a lepárlási műveletek piacra gyakorolt mennyiségi hatásai pontosabban figyelemmel kísérhetők lennének. A szerződési rendszert azonban annak a ténynek a figyelembevételével kell kiigazítani, hogy egyes termelők a lepárlást bérlepárlóra kívánják bízni, míg mások saját maguk rendelkeznek lepárlóüzemmel.
(56) Különleges szabályokra van szükség annak biztosításához, hogy a választható lepárlási műveletek valamelyikére beszállított bor a termelő saját termeléséből származzon. Evégett az ilyen termelőktől meg kell követelni bizonyíték szolgáltatását arról, hogy valóban ők termelték és tárolják a beszállítandó bort. Szabályokra van szükség annak biztosításához is, hogy a lepárlási szerződés lényeges elemeit megfelelően ellenőrizzék.
(57) A tapasztalat szerint bizonyos tűréshatárra szükség van a lepárlási szerződések tárgyát képező bor mennyiségét és térfogatszázalék szerinti tényleges alkoholtartalmát illetően.
(58) Az intervenciós hivataloknak határidőket kell megállapítaniuk a lepárlóknak juttatandó támogatás kifizetéséhez. Lehetővé kell tenni azt is, hogy a támogatást előre kifizethessék a lepárlóknak. Olyan biztosítékrendszerre van szükség, amely biztosítja, hogy az intervenciós hivatal ne legyen kitéve indokolatlan kockázatoknak.
(59) Az 1493/1999/EK rendelet 27. és 28. cikke szerinti lepárlás esetében a tapasztalat azt mutatja, hogy a termelőknek nem mindig könnyű pontosan kiszámítani azokat a termékmennyiségeket, amelyeket kötelesek beszállítani kötelezettségük teljesítéséhez. Ha a termelők csaknem az összes szükséges mennyiséget leszállították a beszállítási időtartam lejártáig és csak kisebb kiigazításokat kell végezniük, a kiszabott bírság nem lehet aránytalan az elkövetetett szabályszegéshez képest. Ezért az ilyen termelőket úgy kell tekinteni, mint akik határidőn belül teljesítették kötelezettségeiket, feltéve hogy a fennmaradó mennyiségeket kellő időben beszállítják.
(60) Az 1493/1999/EK rendelet 27. és 28. cikke szerinti lepárlásnak alapvető szerepe van az asztali borok piacán való egyensúly eléréséhez, és közvetetten segít hozzáigazítani a bortermelő potenciált a szükségletekhez. A kötelező lepárlást ezért nagyon szigorúan be kell tartatni, és minden személy, aki lepárlási kötelezettség alá esik, ténylegesen be kell, hogy szállítsa lepárlásra a megkövetelt mennyiségeket. Egyes esetekben az intervenciós intézkedésekből való kizárás nem volt elegendő ösztönzés annak biztosításához, hogy a kötelező lepárlás alá tartozó személyek teljesítsék kötelezettségüket. Emiatt további közösségi intézkedésekre van szükség azokkal a termelőkkel kapcsolatban, akik a megállapított határidőn belül nem teljesítik kötelezettségüket, de egy későbbi, meghatározandó időpont előtt igen.
(61) A különböző borlepárlási műveletek eredményezhetnek az e rendelet mellékletében az összetételére vonatkozó szempontok alapján meghatározott semleges alkoholt. Közösségi analitikai módszereket kell elfogadni e szempontok teljesítésének biztosítása érdekében.
(62) Ezeknek a módszereknek minden kereskedelmi tranzakcióra és igazolási eljárásra nézve kötelezőnek kell lenniük. A kereskedelem korlátozott lehetőségeire való tekintettel néhány szokásos eljárást is célszerű engedélyezni azért, hogy a szükséges tényezőket gyorsan és megfelelő pontossággal lehessen meghatározni.
(63) A közösségi analitikai módszereknek általánosan elismert módszereknek kell lenniük, és azokat egységesen kell alkalmazni.
(64) Annak biztosítása érdekében, hogy az 1493/1999/EK rendeletben említett analitikai módszerek alkalmazásával nyert eredmények összehasonlíthatók legyenek, meg kell határozni az e módszerek felhasználásával nyert eredmények megismételhetőségének és újraelvégezhetőségének a feltételeit.
(65) A borszállítmányok felvásárlási árát a lepárló telephelyétől kezdve kell alkalmazni. Egyes esetekben gyakorlati okokból a lepárló végzi a szállítást. Azért, hogy ne zavarják meg e - gyakran szükséges - gyakorlatot, ilyen esetekben a szállítási költségeket le kell vonni a felvásárlási árból.
(66) A lepárlási kötelezettség komoly terhet jelent azokra az elszigetelt termelőkre nézve, akik csak kis mennyiségű bort termelnek. Ezek a termelők a szőlőtörköly és a borseprő lepárlásra való szállítása miatt aránytalan költségeket viselnének ahhoz a haszonhoz képest, amit a belőlük lepárolt alkoholért kapni remélhetnének. Ezért számukra lehetővé kell tenni, hogy ne kelljen beszállítást végezniük.
(67) Az 1493/1999/EK rendelet 28. cikke alapján a bortermelésük ténylegesen beszállított részére vonatkozóan a termelők csak a rendelet 27. cikke szerinti, lepárlásra szánt borkészítési melléktermékek beszállítására kötelezhetők.
(68) A melléktermékek lepárlására vonatkozó kötelezettség aránytalan terhet jelent egyes termelőknek, akik bizonyos bortermő helyeken kis mennyiségeket termelnek. Tagállamuk kérésére az ilyen termelőknek megengedhető, hogy melléktermékeiket a lepárlásra történő beszállítás helyett felügyelet mellett kivonják.
(69) Azok a termelők, akik a törkölyt önocianin gyártására szállítják be, általában erjesztetlen szőlőtörkölyt szállítanak. Az önocianinnak az ilyen törkölyből való kinyerésére szolgáló eljárás a törkölyt alkalmatlanná teszi az erjedésre és az azt követő lepárlásra. Ezeket a termelőket ennélfogva fel kell menteni a lepárlási kötelezettség alól annak a szőlőtörköly-mennyiségnek az arányában, amelyet ilyen gyártás céljára szállítanak.
(70) Ha a lepárlásra szállított bort borecet készítésére használják fel, valószínűleg csökken az intervenciós hivatalokhoz szállított alkohol mennyisége. A termelőket ezért fel kell menteni a lepárlási kötelezettség alól, ha a borecetiparnak szállítják azt a bort, amelyre egyébként a kötelező lepárlási mennyiség eléréséhez lett volna szükség.
(71) Ha a borkészítés melléktermékeit az 1493/1999/EK rendelet 27. cikkének (7) és (8) bekezdése szerint felügyelet mellett vonják ki, annak a borászati évnek a végéig, amelyben azokat termelték, minden ilyen mellékterméket ki kell vonni. Ennek érdekében megfelelő felügyelő rendszerre van szükség, amely nem eredményez aránytalanul magas adminisztrációs költségeket, különösen azokban a tagállamokban, ahol a bortermelés nagyon csekély.
(72) A törköly, borseprő és bor lepárlóba történt szállítását igazoló adminisztrációnak különbséget kell tennie aközött, hogy a lepárló a termelővel azonos tagállamban működik-e, vagy egy másik tagállamban.
(73) Az 1493/1999/EK rendelet 27. cikkének (11) bekezdése és 28. cikkének (5) bekezdése szerint a lepárlók választhatnak, hogy támogatást kapnak a lepárlandó termék után, vagy beszállítják a lepárlással nyert terméket az intervenciós hivatalnak. A támogatás összegét a lepárlással nyerhető különféle termékek piaci ára alapján kell megállapítani.
(74) A támogatás elnyerése érdekében az érintett feleknek együttesen kell kérelmet benyújtaniuk, az azt alátámasztó iratokkal együtt. Az előírt iratok típusának és számának tükröznie kell egyrészt a bor és borseprő, másrészt a szőlőtörköly közti különbségeket. Annak biztosítása érdekében, hogy a rendszer egységesen működjön valamennyi tagállamban, a később meghatározásra kerülő határidőkön belül kell a kérelmeket benyújtani, valamint a támogatást a lepárlóknak kifizetni. Bizonyos arányos engedményeket kell tenni azoknak a lepárlóknak, akik teljesítették ugyan legfőbb kötelezettségeiket, de késnek az erre vonatkozó igazolás benyújtásával.
(75) Az intervenciós hivatalok által a hozzájuk beszállított termékért fizetendő ár megállapításakor figyelembe kell venni az adott termékek átlagos szállítási és lepárlási költségeit.
(76) Az 1493/1999/EK rendelet 27. cikke szerinti lepárlás kapcsán az intervenciós hivatalokhoz beszállított termékekre egységes átalányárat kell megállapítani, tekintet nélkül a nyersanyagok eredetére.
(77) A Közösség egyes térségeiben a törköly-, illetve a bor- és a borseprőmennyiségek aránya olyan, hogy az átlagos lepárlási költségek eltérnek azoktól, amelyeket az átalányár kiszámításakor használnak. Ez a helyzet e térségek némelyikében gazdaságilag lehetetlenné teszi vagy teheti annak a célnak az elérését, amelyre a borkészítés melléktermékeinek kötelező lepárlása által törekednek. Ezért az átalányár megállapításával egyidejűleg meg kell állapítani a lepárlással előállított termék nyersanyaga szerint differenciált árakat is, a tagállamokra bízva annak eldöntését, hogy ezeket a differenciált árakat alkalmazzák-e az olyan térségekben, ahol az átalányár alkalmazása a fent említett nehézségekhez vezetne.
(78) E választási lehetőség igénybevétele nem növelheti az intervenciós hivatal és ezáltal az EMOGA kiadásait. Az alkohol eredete szerint differenciált áraknak ezért oly módon kell összefüggésben lenniük az átalányárral, hogy az előbbiek súlyozott átlaga ne haladja meg az átalányárat.
(79) Szervezett közösségi etil-alkohol-piac hiányában az alkohol értékesítéséért felelős intervenciós hivataloknak a felvásárlási árnál alacsonyabb áron kell újraértékesíteniük azt az alkoholt, amelyet az 1493/1999/EK rendelet 27. és 28. cikke szerinti lepárlást követően kötelesek átvenni. Az ilyen alkohol felvásárlási ára és eladási ára közti különbséget, átalányértéken, az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap (EMOGA) Garancia Részlegének kell viselnie.
(80) Az 1493/1999/EK rendelet 29. cikke rendelkezik a lepárlásról, mely támogatja a borpiacot, és ennek következményeképpen megkönnyíti a borpárlat készleteinek fenntartását a szeszesital-ágazat egyes részei számára. Az év végi feleslegek figyelembevétele érdekében, az intézkedésnek minden piaci év szeptember 1-jén kell hatályba lépnie.
(81) Miután egyes boralkoholok értékesítésének megszervezéséért a Bizottság felelős, részletesebb ismeretekkel kell rendelkeznie az alkoholpiacon végzett tranzakciókról. A tagállamok által a Bizottságnak a kötelező lepárlásból származó alkoholról küldött adatokat ezért ki kell bővíteni úgy, hogy az terjedjen ki az intervenciós hivataloknál tárolt, önkéntes lepárlásból származó alkoholra is.
(82) Részletesebben meg kell határozni a lepárlás céljára beszállítható termékek megkívánt jellemzőit.
(83) A lepárlóüzemekbe bekerülő termékeket fizikailag ellenőrizni kell, olyan eljárásokkal, amelyek megfelelő reprezentativitást biztosítanak.
(84) Meg kell határozni, hogy milyen következményekkel kell számolniuk azoknak a termelőknek, akik elmulasztanak eleget tenni kötelezettségeiknek. A Bizottságnak viszont szabályokat kell elfogadnia az olyan lepárlók támogatásra való jogosultságáról, akik nem tartanak be egyes adminisztratív határidőket, különösen az arányosság elvének figyelembevétele érdekében.
(85) Szabályokra van szükség a vis maior esetekre, amelyek akadályozhatják, hogy a lepárlás a tervezettek szerint történjen meg.
(86) A lepárlási műveletek megfelelő felügyeletének biztosítása érdekében a lepárlókat jóváhagyási rendszernek kell alávetni.
(87) A lepárlásra szánt bor piaca tényleges helyzetének figyelembevétele érdekében a lepárlók és a szeszezett borok készítői számára egyaránt lehetővé kell tenni, hogy az ilyen lepárlásra szánt bort szeszezzék, és ennek megfelelően ehhez kell igazítani az átfogó szabályozást.
(88) A felügyelet legmegfelelőbb formájának biztosítása érdekében a tagállamoknak korlátozniuk kell azokat a helyeket, ahol bor lepárlás céljából szeszezhető.
(89) Részletes szabályokra van szükség a bor felvásárlási árának kifizetéséhez, a szeszezett bor készítőinek járó támogatás kifizetéséhez, a támogatás előzetes kifizetéséhez, valamint a biztosítékok letételéhez és felszabadításához.
(90) Miután egy indikátor hozzáadása a lepárlásra kerülő borhoz a felügyelet hatékony módszere, elő kell írni, hogy az ilyen indikátor jelenléte ne akadályozhassa meg az ilyen bor vagy az abból nyert termékek szabad mozgását.
(91) Annak figyelembevétele érdekében, ahogyan egyes tagállamokban a termékeket a lepárlóüzemekbe szállítják, főként ha kis mennyiségekről van szó, a tagállamoknak lehetővé kell tenni, hogy azokat közösen szállítsák.
(92) Az 1493/1999/EK rendelet 32. cikkében szabályozott esetben a lepárlás egyes típusainál a bor felvásárlási árát csökkenteni kell, ha a termelők répacukor vagy olyan sűrített szőlőmust hozzáadásával növelték az alkoholtartalmat, amiért az említett rendelet 34. cikke alapján már támogatást kaptak vagy azért folyamodtak.
(93) Nagyon nehéz kapcsolatot találni az egyes termelők által végzett alkoholtartalom-növelés és a lepárlásra beszállított bor között. Az egyes termelőkre jutó gazdasági előny pontos megállapítása ezért túlságosan sok adminisztratív munkát igényelne, és ez késleltethetné a támogatás kifizetését, és befolyásolhatná az egész intervenciós rendszert. A felvásárlási árat ezért valamennyi szőlőtermő övezetben a természetes alkoholtartalom átlagos növekedése alapján kell csökkenteni. A túlzott mértékű adminisztratív munka elkerülése végett, amire az alkoholtartalom-növekedés termelőnkénti ellenőrzéséhez szükség volna, a lepárlásra beszállított bor felvásárlási árát egy rögzített összeggel kell csökkenteni minden övezetben vagy övezetrészben.
(94) Úgy méltányos, hogy azok a termelők, akik asztali boruk egy részének az alkoholtartalmát sem répacukor, sem olyan sűrített szőlőmust hozzáadásával nem növelték, amelyre az 1493/1999/EK rendelet 34. cikke alapján támogatást kaptak, kapják meg a teljes árat. Sőt, azoknak a termelőknek, akik termelésük kisebb részének alkoholtartalmát növelték, mint amennyit lepárlásra beszállítanak, ki kell fizetni a teljes árat az alkoholtartalom-növelésben részesített mennyiség és a szállított mennyiség közötti különbségre.
(95) A lepárlással nyert termékért adott támogatást és az 1493/1999/EK rendelet 28. cikke szerinti lepárlás kapcsán az intervenciós hivatal által átvett termékek árát ki kell igazítani azért, hogy figyelembe vegyék a bor felvásárlási árának csökkenését.
(96) A közösségi alkoholpiac egyik jellemzője az 1493/1999/EK rendelet 27., 28. és 30. cikke szerinti intervenciókból származó készletek [3] megléte.
(97) Különleges részletes szabályokra van szükség annak biztosítására, hogy az ilyen versenytárgyalási eljárásokon minden vevőt egyenlő bánásmódban részesítsenek.
(98) Ezeket az alkoholkészleteket három különböző típusú versenytárgyalási eljárással lehet értékesíteni, az alkohol felhasználásától és rendeltetési helyétől, illetve az értékesítendő 100 térfogat-százalékos alkohol mennyiségétől függően.
(99) Miután a versenytárgyalási eljárások célja az, hogy a legkedvezőbb árat érjék el, ha a Bizottság úgy dönt, hogy versenytárgyalási eljárást követően kerül sor az értékesítésre, a legmagasabb árat kínáló ajánlattevőnek kell odaítélni az árut. Szabályokra van szükség olyan esetekre is, amikor több ajánlattétel azonos árat kínál ugyanazért a tételért.
(100) Engedélyezni kell az 5000 hektoliterig terjedő ajánlattételeket bizonyos feltételek mellett, annak érdekében, hogy közepes ipari méretekben tesztelhessenek az alkohol felhasználására kifejlesztett új felhasználásokat, és ezzel elősegítsék hosszabb távon számottevő mennyiségű közösségi alkohol elhelyezését anélkül, hogy zavart okoznának a szeszes italok piacán.
(101) Meg kell határozni, hogy az aktív feldolgozással kapcsolatos intézkedések alapján exportált áruvá való feldolgozás mely formái tekinthetők egyenértékűnek a tényleges ipari felhasználással.
(102) Annak biztosítása érdekében, hogy az ilyen versenytárgyalási eljárások során értékesített alkoholt ténylegesen olyan célokra használják, amelyek nem zavarhatják az alkohol piacát, az ajánlattételeknek pontosan meg kell jelölniük a tervezett felhasználást.
(103) Az ajánlattevők csak egy ajánlattételt adhatnak be alkoholtípusonként, a végső felhasználás típusa szerint, valamint versenytárgyalási eljárásonként. Meg kell határozni annak a jogi következményeit, ha egy ajánlattevő egynél több ajánlattételt nyújt be.
(104) Annak érdekében, hogy ne zavarják a versenyt olyan termékekkel, amelyeket az alkohol helyettesíthet, a Bizottságnak jogában áll, hogy egyáltalán ne ítéljen oda mennyiségeket a kapott ajánlattételek alapján.
(105) Azért, hogy a lehető legtöbb benyújtott ajánlattételre lehessen árut odaítélni, ha a javasolt árakat kielégítőnek tartják, és a javasolt végső felhasználások alkalmasak arra, hogy a terméknek új ipari piacot teremtsenek, bizonyos határok között lehetségesnek kell lennie, hogy azon ajánlattevők számára, akik ilyen ajánlattételt nyújtanak be, egy helyettesítő tételt ítéljenek meg. Az ilyen eljárás valószínűleg növeli a közösségi alkohol eladásait, és így csökkenti a készleteket, amelyeket különben a költségvetés terhére felmerülő magas költségek árán kell kezelni.
(106) Az ajánlattétellel eladásra kínált összes alkohol mennyiségére vonatkozó tűréshatárra tekintet nélkül, a kitárolási utalvány kibocsátását megelőzően a kifizetendő árat 100 térfogat-százalékos alkoholmennyiség alapján kell számítani, hektoliterre felkerekítve.
(107) Rendszeres versenytárgyalási eljárásokat kell tartani a Karib-térség országaiba irányuló, üzemanyag-ágazatban való végső felhasználásra vonatkozóan odaítélt alkohol exportjára, úgy, hogy biztosítsák ezen országok részére a kínálat nagyobb folytonosságát. A tapasztalat szerint a legkevésbé sem valószínű, hogy ez az elhelyezés zavarokat okozna a piacon, mindamellett jelentős piaci lehetőséget nyújt.
(108) A karibi országokba irányuló exportra kiírt versenytárgyalások keretében történő eladás tételeinek méretét az általános tengeri szállítási kapacitásokhoz kell kötni, csökkentve ezzel az érintett kereskedőknek azokat a költségeit, amelyek teljesítés biztosítékaként merülnek fel. Ennek megfelelően kell módosítani az odaítélt alkohol elszállítására megállapított határidőket is.
(109) A Közösségen belüli üzemanyagként való felhasználásra szánt boralkohol árverését bizonyos feltételekhez kell kötni, azért hogy így bizonyos mértékig ellássák a vállalkozásokat, és figyelembe vegyék a feldolgozóüzemeknek az ezen sajátos felhasználáshoz szükséges beruházási költségét, anélkül azonban, hogy megakadályoznák az eladásra szánt alkohol fizikai mozgatását.
(110) Elő kell írni, hogy az ilyen típusú árveréseknek több tétel alkoholra kell vonatkozniuk, ha jelentős mennyiségeket tartanak fenn ilyen árverésekre, és a tartályokban lévő alkoholt addig nem lehet fizikailag elmozdítani, amíg ki nem adták rá a kitárolási utalványt.
(111) Az üzemanyagként való felhasználásra versenytárgyalás vagy árverés útján történő eladás esetén, mivel az alkohol fizikai elszállításához és feldolgozásához valószínűleg többéves időszakra van szükség, a sikeres ajánlattevő által ajánlott 100 térfogat-százalékos alkohol hektoliterére vonatkozó árat háromhavonta ki kell igazítani egy, az adott ajánlati felhívásban megjelölt együttható alkalmazásával azért, hogy az odaítélt alkoholért fizetendő árak pontosabban kövessék az üzemanyagárak ingadozását a nemzetközi piacokon.
(112) Tekintettel egyes tartályok méretére, amelyekben a kötelező lepárlással előállított alkohol egy részét tárolják, és a jelentős időtartamra, amelyen keresztül ezen alkohol egy része tárolás alatt marad, gyakorlatilag nem lehet pontosan tudni, hogy mekkora mennyiségű értékesíthető alkohol van egyes tárolótartályokban.
(113) Mivel ez a helyzet, minden olyan versenytárgyalási eljárást elvégzettnek kell tekintetni, amely a végén az eredetileg eladásra felkínált alkoholmennyiség 99 és 101 százaléka közötti értékesített alkoholmennyiségre vonatkozik.
(114) Az ajánlattevők olyan nyilatkozatai, miszerint lemondanak minden igényükről a nekik odaítélt alkohol minősége és jellemzői vonatkozásában, nem terjedhetnek ki olyan rejtett hibákra, amelyeket jellegükből adódóan nem fedezhettek fel korábban, és amelyek az alkoholt a tervezett felhasználási célra alkalmatlanná teszik.
(115) Az egyes versenytárgyalási eljárások keretében történő eladásokra fenntartott alkoholt szükség esetén denaturálni kell, hogy megakadályozzák annak más célra való felhasználását. Ilyen esetekben az odaítélt alkoholmennyiséget benzin hozzáadásával kell denaturálni.
(116) Biztosítékrendszert kell bevezetni annak biztosítására, hogy a versenytárgyalási eljárásokat megfelelő módon folytassák le, és az alkoholt valóban az adott ajánlati felhívásban meghatározott célra használják fel. A biztosítékokat olyan szinten kell megállapítani, amely megakadályoz bármely, a versenytárgyalási eljárás céljával ellentétes felhasználást, amely zavart okozhatna a Közösségben előállított alkohol és szeszes ital piacán az 1493/1999/EK rendelet 31. cikke értelmében. Figyelembe kell venni a mezőgazdasági termékek biztosítékrendszerének alkalmazására vonatkozó közös részletes szabályok megállapításáról szóló, 1985. július 22-i 2220/85/EK bizottsági rendeletben megállapított szabályokat, amelyek a borra is vonatkoznak. Ezért meg kell határozni a biztosítékhoz fűződő kötelezettségekre vonatkozó elsődleges követelményeket.
(117) Az alkohol szárazföldi és tengeri szállítása és végső felhasználását megelőző feldolgozása során veszteségek keletkezhetnek. Figyelembe kell venni az adott műszaki szabványokat az alkohol térfogatában a be- és kirakodásakor észlelt változások értékeléséhez, és különleges tűréshatárt kell megállapítani minden egyes veszteségkategóriára.
(118) Általános tűréshatárt kell megállapítani azokra a többszörös szárazföldi és tengeri szállítási műveleteknek tulajdonítható alkoholveszteségekre, amelyek az e rendelet hatálya alá tartozó, harmadik országokban való feldolgozásra szánt alkohol exportjára vonatkozó versenytárgyalási eljárással kapcsolatosak. Magasabb tűréshatárt kell megállapítani az e harmadik országokban történő feldolgozási műveleteknek tulajdonítható alkoholveszteségekre a Közösségben végzett hasonló műveletekhez viszonyítva, tekintettel a műveleti, a klimatikus és más feltételekre és arra a tényre, hogy egyes harmadik országokban a felszerelések kevésbé hatékonyak.
(119) A megállapított tűréshatárokat meghaladó veszteségeket a teljesítés biztosítéka átalányösszegének visszatartásával kell szankcionálni, ami fedezi az 1493/1999/EK rendelet 27., 28. és 30. cikke szerinti lepárlás kapcsán az intervenciós hivatalhoz beszállított alkohol előállítási árát. Azért, hogy a rendelkezésre álló biztosíték összege elegendő legyen az ilyen illegális alkoholveszteségek szankcionálására, a teljesítés biztosítékának egy részét csak azután szabad felszabadítani, ha a sikeres ajánlattevő bizonyítékot szolgáltatott minden, az adott versenytárgyalási eljárással kapcsolatos veszteségről.
(120) A versenytárgyalási eljárás alá tartozó alkohol egyes, tervezett végső felhasználási céljai azt igénylik, hogy az odaítélt alkohol egészét vagy egy részét finomszesszé dolgozzák fel. Az eladott alkohol egyes tervezett felhasználásai olyan előzetes finomítást vagy dehidratációt igényelnek, amelyek olyan kellemetlen ízű alkoholt is eredményeznek, amely alkalmatlan az ilyen versenytárgyalási eljárások eredetileg tervezett felhasználási céljaira. E helyzet miatt módosítani kell azokat a feltételeket, amelyek alapján a teljesítési biztosítékok felszabadíthatók.
(121) Azok az ellenőrzések, amelyeket annak igazolására végeznek, hogy az alkoholt a vonatkozó ajánlati felhívásokban megállapított célokra használják-e fel, legalább azzal egyenértékű ellenőrzéseket kell, hogy tartalmazzanak, mint amelyeket a Közösségben előállított alkohol figyelemmel kísérésére alkalmaznak. Bizonyos felhasználások vagy rendeltetési helyek ellenőrzése céljából nemzetközi felügyelő társaságot lehet alkalmazni annak igazolására, hogy az odaítélt szerződést megfelelően teljesítik-e. A belső piac erősítésével és fejlesztésével összefüggésben a fizikai ellenőrzéseket az alkohol szállítási műveleteinek indulási vagy érkezési helyén kell elvégezni.
(122) Az e rendeletben megállapított intézkedések összhangban vannak a Borpiaci Irányítóbizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Cél
Az 1493/1999/EK rendelet III. címe és ez a rendelet állapítja meg a borágazat piaci mechanizmusaira alkalmazandó közösségi szabályokat.
E rendelet részletes szabályokat állapít meg az 1493/1999/EK rendelet alkalmazására, különösen a szőlő, a szőlőmust és a sűrített szőlőmust felhasználásának támogatására (I. cím), a magánraktározási támogatásra (II. cím) és a lepárlásra (III. cím) vonatkozóan.
2. cikk
Általános rendelkezések
(1) A tagállamok rendelkezhetnek úgy, hogy az adott borászati évben tevékenységüket első alkalommal megkezdő gazdasági szereplők e rendelet alapján csak a saját szőlőtermelésük feldolgozásából nyert termékek után jogosultak támogatásra.
(2) E rendelet 30. cikkének sérelme nélkül, azok a gazdasági szereplők, akikre az előző borászati évben vonatkoztak az 1493/1999/EK rendelet 27. és 28. cikkében megállapított kötelezettségek, csak akkor jogosultak az e rendeletben foglalt intézkedésekre, ha bizonyítékot szolgáltatnak arról, hogy az adott borászati évben teljesítették a beszállításra vagy a felügyelet melletti kivonásra vonatkozó kötelezettségeiket.
I. CÍM
TÁMOGATÁS SZŐLŐ, SZŐLŐMUST, SŰRÍTETT SZŐLŐMUST VAGY FINOMÍTOTT SZŐLŐMUSTSŰRÍTMÉNY FELHASZNÁLÁSÁRA
I. FEJEZET
SZŐLŐLÉ ELŐÁLLÍTÁSA
3. cikk
A támogatás célja
(1) E fejezet megállapítja az 1493/1999/EK rendelet 35. cikke (1) bekezdésének a) pontjával bevezetett támogatási rendszer alkalmazásának részletes szabályait. A támogatást olyan feldolgozóknak kell nyújtani,
a) akik maguk is termelők vagy termelők csoportjai, és akik maguk dolgozzák vagy dolgoztatják fel az általuk leszüretelt szőlőt és a teljes egészében saját szőlőtermésükből előállított szőlőmustot és sűrített szőlőmustot szőlőlévé vagy más, ilyen szőlőléből készített élelmiszertermékké; vagy
b) akik termelőktől vagy termelők csoportjaitól közvetlenül vagy közvetve vásárolnak Közösségben termelt szőlőt és szőlőmustot vagy sűrített szőlőmustot, azért, hogy azokat szőlőlévé vagy ilyen szőlőléből készített más élelmiszertermékké dolgozzák fel.
A felhasznált nyersanyagok kizárólag a Közösségben termelt szőlőből származhatnak.
(2) Az élelmiszertermékké történő feldolgozáskor a szőlőlé meg kell, hogy feleljen a 93/77/EK tanácsi irányelvnek.
4. cikk
A támogatás összege
Az 1493/1999/EK rendelet 35. cikke értelmében a szőlő, szőlőmust és sűrített szőlőmust felhasználására adott támogatást a következő értékekben kell meghatározni:
a) szőlő (100 kg-onként): 4,952 euró;
b) szőlőmust (hektoliterenként): 6,193 euró;
c) sűrített szőlőmust (hektoliterenként): 21,655 euró.
5. cikk
A feldolgozás technológiai követelményei
Az e rendelet 4. cikkének (1) bekezdésében említett termékeknek egészségi szempontból megfelelő és kifogástalan forgalomképes minőségűnek, illetve szőlőlé készítésére alkalmasnak kell lennie. A szőlőmust és a felhasznált szőlőből nyert must sűrűsége 20 °C-on 1,055 és 1,100 gramm/köbcentiméter között kell, hogy legyen.
6. cikk
A feldolgozókra vonatkozó adminisztratív szabályok
(1) Azok a feldolgozók, akik a borászati év folyamán feldolgozási műveleteket végeznek és támogatást szeretnének kapni az 1493/1999/EK rendelet 35. cikke (1) bekezdésének a) pontja alapján, a borászati év kezdete előtt - vagy, ha első alkalommal állítanak elő szőlőlevet, ezen előállítást megelőzően - tervet nyújtanak be annak a tagállamnak az illetékes hatóságánál, amelyben a feldolgozás történik. A terv legalább a következő információkat tartalmazza:
a) a feldolgozó neve vagy cégneve és címe;
b) a következő gyakorlati információk:
i. a nyersanyagok típusa (szőlő, szőlőmust vagy sűrített szőlőmust);
ii. az a hely, ahol a feldolgozásra szánt szőlőmustot és a sűrített szőlőmustot tárolják;
iii. az a hely, ahol a feldolgozást végzik.
A tagállamok felügyeleti célból negyedévente nyilatkozatokat és további információkat kérhetnek.
(2) Azoknak a feldolgozóknak, akik meghatározott időpontban végeznek feldolgozási műveleteket, és támogatást szeretnének kapni az 1493/1999/EK rendelet 35. cikke (1) bekezdésének a) pontja alapján, a műveletek megkezdése előtt legalább három munkanappal írásbeli nyilatkozatot kell benyújtaniuk az illetékes hatósághoz, amely különösen a következőket tartalmazza:
a) az e cikk 1. bekezdésének a) és b) pontjában kért információk;
b) az 1493/1999/EK rendelet III. mellékletében szereplő osztályozásnak megfelelően annak a szőlőtermő övezetnek a megnevezése, ahonnan a nyersanyagok származnak;
c) a következő gyakorlati információk:
i. mennyiség (szőlőnél 100 kilogrammban, szőlőmustnál vagy sűrített szőlőmustnál hektoliterben);
ii. szőlőmust és sűrített szőlőmust esetében a sűrűség;
iii. a feldolgozási műveletek kezdő időpontja és várható időtartama.
A nyilatkozat a következő minimális mennyiségekre vonatkozik:
a) szőlő esetében 1300 kg;
b) szőlőmust esetében 10 hektoliter;
c) sűrített must esetében 3 hektoliter.
A tagállamok további információkat kérhetnek a termék azonosítása végett.
(3) Azoknak a feldolgozóknak, akik az egyes borászati években nem használnak fel 50 tonnánál több szőlőt, 800 hl-nél több szőlőmustot vagy 150 hl-nél több sűrített szőlőmustot szőlőlé készítésére, nyilatkozatot kell benyújtaniuk a borászati év elején az illetékes hatóságokhoz, amely az e cikk 1. bekezdésének a) és b) pontja alatt kért információkat tartalmazza. Az e cikk 1. és 2. bekezdésében említett egyéb nyilatkozatokat nem kell benyújtaniuk.
(4) Az (1), (2) és (3) bekezdésben említett nyilatkozatokat és terveket legalább két példányban kell benyújtani, amelyek közül legalább egyet, az illetékes hatóság által pecséttel megfelelően ellátva, vissza kell adni a feldolgozónak.
(5) A feldolgozóknak készletnyilvántartást kell vezetniük, amely az 1493/1999/EK rendelet 70. cikkében említett kísérő okmányok vagy nyilvántartás alapján különösen a következő információkat tartalmazza:
a) a naponta a telephelyükre beérkező nyersanyagok mennyisége, sűrűsége és származásuk szőlőtermő övezete és - amennyiben lehetséges - a szállító(k) neve és címe;
b) a naponta felhasznált nyersanyagok mennyisége és sűrűsége;
c) a feldolgozás után naponta előállított szőlőlé mennyisége;
d) a telephelyüket naponta elhagyó szőlőlé mennyisége és a címzett(ek) neve és címe.
Ha a feldolgozók e rendelet 7. cikkének (1) bekezdésében említett műveletek valamelyikét maguk végzik szőlőlégyártó üzemükben, esetleg a szőlőlét más termékekkel keverve, az előző albekezdés d) pontjában említett információt nem kell megadni. Ilyen esetekben a készletnyilvántartásban a naponta csomagolt szőlőlé mennyiségeit is fel kell tüntetni.
(6) Az (5) bekezdésben említett készletnyilvántartásra vonatkozó alátámasztó iratokat minden ellenőrzés alkalmával a felügyelő hatóságok rendelkezésére kell bocsátani.
7. cikk
A felhasználókra vonatkozó adminisztratív szabályok
(1) E cikk alkalmazásában "felhasználó" minden olyan gazdasági szereplő, a szőlőlé-feldolgozó kivételével, aki a következő műveletek bármelyikét végzi: palackozás, csomagolás vagy kiszerelés, élelmiszertermékek készítése szőlőlé más termékekkel való keverésével, vagy tárolás az előbb említett műveletek valamelyikének elvégzéséért felelős vállalkozás vagy vállalkozások számára történő eladás szándékával.
(2) Ha a feldolgozók nem maguk végzik az (1) bekezdésben említett műveleteket, az 1493/1999/EK rendelet 70. cikk (1) bekezdésében említett kísérő iratban jelezni kell, hogy az e rendelet alapján járó, szőlőlé készítésére szóló támogatásért benyújtottak-e már vagy szándékoznak-e benyújtani kérelmet.
(3) Ha a feldolgozók a szőlőlevet továbbítják valamely közösségbeli felhasználóhoz, aki azt palackozás vagy más élelmiszertermék készítéséhez történő felhasználás előtt tárolni szándékozik,
a) a raktározó vállalkozás a szőlőlé kísérő iratát elküldi a kirakodás helye szerint illetékes hatóságnak, legkésőbb a termék átvételét követő 15 napon belül;
b) az illetékes hatóság csak azután pecsételi le az a) pontban említett kísérő okmányt, miután megállapította, hogy legalább az érintett szállítmánnyal egyenlő mennyiséget elküldték a megfelelő kísérő okmányokkal a palackozóhoz vagy ahhoz a vállalkozáshoz, amely az e rendelet hatálya alá tartozó élelmiszertermékeket gyárt, és azt a felhasználó megkapta.
Ha a b) pontban foglalt követelmények teljesültek és a kísérő okmány átvétele megtörtént, a kirakodás helye szerint illetékes hatóság az a) pontban említett okmány másolatát megfelelően lepecsételve visszajuttatja az érintett szőlőlé feldolgozójához/feladójához.
(4) Ha a feldolgozók a szőlőlevet továbbítják valamely, közösségbeli felhasználóhoz, aki azt palackozni szándékozik, ez utóbbi továbbítja a kísérő okmány egy másolatát a kirakodás helye szerint illetékes hatósághoz, legkésőbb a termék átvételétől számított 15 napon belül.
A kirakodás helye szerint illetékes hatóság legkésőbb 30 nappal a kísérő irat másolatának kézhezvételét követően, megfelelően lepecsételve visszajuttatja azt az érintett szőlőlé feldolgozójához/feladójához.
A feldolgozók vagy a levet palackozni kívánó felhasználók kérelmére azonban a kirakodás helye szerint illetékes hatóság vagy a felhatalmazott osztály a kísérő okmány megfelelően lepecsételt másolatát közvetlenül nekik küldi vissza.
(5) Ha a feldolgozók a szőlőlevet olyan közösségbeli felhasználóhoz küldik el, aki ezzel a lével más élelmiszertermékeket állít elő,
a) e termékek gyártója küldi el a szőlőlé kísérő iratát az illetékes hatóságnak, a termék kézhezvételétől számított legkésőbb 15 napon belül;
b) az illetékes hatóság az a) pontban említett kísérő okmányt csak akkor pecsételi le, ha elegendő biztosítéka van arra, hogy a szőlőlevet valóban az érintett élelmiszertermék készítésére szánják.
Feltéve, hogy van ilyen biztosíték, a kirakodás helye szerint illetékes hatóság az e bekezdésben említett kísérő okmány másolatát megfelelően lepecsételve visszajuttatja az érintett szőlőlé feldolgozójának/feladójának, az annak kézhezvételétől számított legkésőbb 30 napon belül.
(6) Az e cikk hatálya alá tartozó esetekben a felhasználóknak készletnyilvántartást kell vezetniük, amely különösen a következőket tartalmazza:
a) a telephelyeikre naponta érkező csomagolatlan szőlőlémennyiségek és a feladó/feldolgozó neve és címe;
b) a telephelyeiket naponta elhagyó csomagolatlan szőlőlémennyiségek és a címzett(ek) neve és címe;
c) a szőlőlé és/vagy a más termékekkel kevert szőlőlé naponta csomagolt mennyiségei, megjelölve az érintett termék készítéséhez felhasznált szőlőlé mennyiségét.
(7) Az e cikk (7) bekezdésében említett készletnyilvántartásra vonatkozó alátámasztó iratokat minden ellenőrzés alkalmával a felügyelő hatóságok rendelkezésére kell bocsátani.
8. cikk
Támogatási kérelmek
(1) A támogatásra pályázó, az e rendelet 6. cikkének (1) bekezdésének hatálya alá tartozó feldolgozóknak a támogatási kérelmet vagy kérelmeket az illetékes hatósághoz, legkésőbb hat hónappal a borászati év vége után, a következőkkel együtt kell benyújtaniuk:
a) a birtokukban lévő éves vagy negyedéves nyilatkozatok másolata vagy azok kivonata;
b) az e rendelet 6. cikkének (5) bekezdésében említett készletnyilvántartás másolata vagy kivonata. A tagállamok előírhatják, hogy ezeket a másolatokat és kivonatokat le kelljen bélyegeztetni egy, a felügyeletért felelős hatósággal.
(2) A támogatásra pályázó, az e rendelet 6. cikkének (2) bekezdésének hatálya alá tartozó feldolgozóknak a támogatási kérelmet vagy kérelmeket az illetékes hatósághoz, legkésőbb hat hónappal a feldolgozási művelet befejezése után, a következőkkel együtt kell benyújtaniuk:
a) a birtokukban lévő nyilatkozat egy másolata;
b) a 6. cikk (5) bekezdésében említett készletnyilvántartás másolata vagy kivonata. A tagállamok előírhatják, hogy ezeket a másolatokat és kivonatokat le kelljen bélyegeztetni egy, a felügyeletért felelős hatósággal;
c) a nyersanyagoknak a feldolgozó telephelyére történő szállítását kísérő okmány másolata vagy annak kivonata. A tagállamok előírhatják, hogy ezeket a másolatokat és kivonatokat le kelljen bélyegeztetni egy, a felügyeletért felelős hatósággal.
A támogatási kérelmekben fel kell tüntetni a ténylegesen feldolgozott nyersanyagok mennyiségét és azt a napot, amikor a feldolgozási műveleteket befejezték.
(3) Ezen felül, az e rendelet 7. cikkében előírt lepecsételés dátumától vagy a szőlőlé exportjának időpontjától számított hat hónapon belül az érintett feldolgozóknak - az adott esettől függően - be kell nyújtaniuk
a) a 7. cikkben előírt, az illetékes hatóság által lepecsételt kísérő okmány másolatát;
b) a kísérő okmány egy olyan másolatát, amely tartalmazza az exportot igazoló vámbélyegzőt.
(4) Minden, a támogatás megpályázásához előírt iratot a támogatási kérelem benyújtását követő legkésőbb hat hónapon belül be kell nyújtani. Amennyiben az e határidő letelte utáni hat hónapon belül nyújtják be ezeket, a támogatás összegét 30 százalékkal csökkenteni kell. Ezen időponton túl nem lehet támogatást kifizetni.
9. cikk
A támogatás odaítélésének feltételei
(1) A vis maior eseteit kivéve a támogatás csak ténylegesen felhasznált nyersanyagok mennyisége után esedékes, nem meghaladva a következő arányokat a felhasznált termék és az előállított szőlőlé között:
a) a szőlő esetében 1,3, hektoliterenként 100 kg-ra vetítve;
b) a must esetében 1,05, hektoliter/hektoliterben;
c) a sűrített must esetében 0,30, hektoliter/hektoliterben.
Ha az előállított termék sűrített szőlőlé, az arányokat 5-tel kell szorozni.
(2) A vis maior eseteit kivéve, ha a feldolgozók nem teljesítik az e rendelet alapján rájuk háruló kötelezettségek valamelyikét, kivéve a támogatási kérelmük tárgyát képező nyersanyagok szőlőlévé való feldolgozását, a kifizetendő támogatást egy, az illetékes hatóság által a kötelezettségszegés súlyosságától függően megállapított összeggel kell csökkenteni.
(3) Vis maior eseteiben az illetékes hatóság állapítja meg azokat az intézkedéseket, amelyeket a felmerült körülményekre való tekintettel szükségesnek tart.
10. cikk
A támogatás kifizetése
A ténylegesen feldolgozott nyersanyagok mennyisége után járó támogatást az illetékes hatóságnak a 8. cikkben említett valamennyi alátámasztó irat benyújtásától számított legkésőbb három hónapon belül ki kell fizetnie, kivéve
- a vis maior eseteit,
- ha közigazgatási vizsgálat indult a támogatásra való jogosultság ügyében. Ilyen esetekben a kifizetést csak akkor lehet teljesíteni, ha a kérelmezőt támogatásra jogosultnak ismerték el.
11. cikk
Előlegfizetések
(1) A feldolgozók kérhetik, hogy a nyersanyagokra kiszámított támogatással egyenlő összeget fizessenek ki nekik előlegben, feltéve hogy bizonyítékot szolgáltatnak arra, hogy a nyersanyagok beléptek a telephelyükre és ha biztosítékot helyeztek letétbe az intervenciós hivatal javára. Ez a biztosíték az említett összeg 120 százaléka. Ilyen esetekben a 8. cikkben említett alátámasztó iratokat nem kell ebben a szakaszban benyújtani.
Ha a feldolgozók több kérelmet készítenek az e rendeletben foglalt támogatásokra, az illetékes hatóság vagy az e célra felhatalmazott osztály hozzájárulhat egyetlen biztosíték letétbe helyezéséhez. Ilyen esetekben a biztosíték az első albekezdésnek megfelelően a kiszámított teljes összeg 120 százalékának felel meg.
(2) Az (1) bekezdésben említett előlegeket a biztosíték letételére vonatkozó bizonyíték bemutatásától számított három hónapon belül kell kifizetni. Nem lehet azonban előleget kifizetni az adott borászati év január 1-je előtt.
(3) Miután az illetékes hatóság vagy a felhatalmazott osztály megvizsgált minden, az e rendelet 8. cikkében említett iratot, az (1) bekezdésben említett biztosítékot az esettől függően egészben vagy részben fel kell szabadítani a 2220/85/EGK bizottsági rendelet 19. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően. A vis maior eseteit kivéve a biztosíték elveszik, ha a felhasznált mennyiség kevesebb, mint 95 százaléka annak a mennyiségnek, amelyre az előleget kifizették.
Ha a felhasznált mennyiség kevesebb, mint 95 százaléka annak a mennyiségnek, amelyre az előleget kifizették, a feldolgozó a ténylegesen feldolgozott mennyiség után továbbra is jogosult a támogatásra.
Ha a felhasznált mennyiség annak a mennyiségnek a 95, illetve 99,9 százaléka között van, amelyre az előleget kifizették, a biztosíték csak a borászati évben fel nem dolgozott mennyiségre nézve vész el.
II. FEJEZET
A BORÁSZATI TERMÉKEK ALKOHOLTARTALMÁNAK NÖVELÉSÉRE FELHASZNÁLT MUST UTÁN JÁRÓ TÁMOGATÁS
12. cikk
A támogatás célja
(1) Az 1493/1999/EK rendelet 34. cikkének (1) bekezdésében említett támogatást azon asztali borok vagy meghatározott termőhelyről származó minőségi borok (m. t. minőségi borok) termelőinek lehet nyújtani, akik a Közösségben termelt sűrített szőlőmustot és finomított szőlőmustsűrítményt használnak fel az 1493/1999/EK rendelet V. melléklete C. pontjában említett termékek térfogatban számított természetes alkoholtartalmának növelésére.
(2) Az (1) bekezdéstől eltérően a borászati évenkénti tíz hektoliter vagy annál kisebb mennyiségek esetében a tagállamok dönthetnek arról, hogy a sűrített szőlőmust és finomított szőlőmustsűrítmény termelői akkor kaphatnak támogatást, ha a vevők egyéni bortermelők, akik kizárólag saját termésük alkoholtartalom-növelésére használják a terméket.
A tagállamoknak részletes szabályokat kell elfogadniuk ennek az intézkedésnek az alkalmazására és arról értesíteniük kell a Bizottságot.
13. cikk
A támogatás összege
(1) Az 1493/1999/EK rendelet 34. cikkének (1) bekezdésében említett támogatás összegét a következőképpen kell meghatározni a hektoliterenkénti térfogatban számított potenciális alkoholtartalom (térfogatszázalék) szerint a következő termékkategóriákra:
a) szüretelt szőlőből származó sűrített szőlőmust esetében:
- a C. III. a) és C. III. b) szőlőtermő övezetben 1,699 euró/térfogat %/hl,
- máshol 1,466 euró/térfogat %/hl;
b) szüretelt szőlőből származó finomított szőlőmustsűrítmény esetében:
- a C. III. a) és C. III. b) bortermelő zónában 2,206 euró/térfogat %/hl,
- máshol 1,955 euró/térfogat %/hl.
A 2000/2001-es, a 2001/2002-es és a 2002/2003-as borászati évben azonban olyan finomított szőlőmustsűrítmények esetében, amelyeket nem a C. III. a) és C. III. b) szőlőtermő övezetben szüretelt szőlőből nyertek ki, és olyan létesítményekben készítettek, amelyek a finomított szőlőmustsűrítmény termelését Spanyolországban 1986. január 1. előtt kezdték meg, vagy máshol 1982. június 30. előtt, az összeg azonos a C. III. szőlőtermő övezetek termékeire megállapítottakéval.
(2) Az (1) bekezdésben felsorolt termékek potenciális alkoholtartalmát úgy kell megállapítani, hogy a borászati eljárások és kezelések közösségi kódexének létrehozásáról szóló, 1622/2000/EK rendelet XVIII. mellékletében megállapított módszernek megfelelően használt refraktométeren 20 °C-on leolvasott értékekre az e rendelet I. mellékletében található megfelelőségi táblázat értékeit kell alkalmazni.
14. cikk
Támogatási kérelmek
Azoknak a termelőknek, akik támogatást szeretnének kapni az 1493/1999/EK rendelet 34. cikkének (1) bekezdése alapján, kérelmet kell benyújtaniuk az illetékes intervenciós hivatalhoz, amely minden, az említett cikk alkalmazása alá tartozó, az alkoholtartalom növelésére irányuló műveletre kiterjed. A kérelmeknek az utolsó művelet elvégzésének napjától számított két hónapon belül kell beérkezniük az intervenciós hivatalhoz.
A kérelmekhez mellékelni kell azokat az iratokat, amelyek azokra a műveletekre vonatkoznak, amelyekre a támogatást kérik.
15. cikk
A támogatás odaítélésének feltételei
(1) A vis maior eseteit kivéve nem fizethető támogatás, ha a termelő az 1493/1999/EK rendelet 34. cikkének (1) bekezdésében említett műveletet nem az említett rendelet V. melléklete C. és D. pontjának megfelelően hajtja végre.
(2) A vis maior eseteit kivéve, ha a feldolgozók nem teljesítik az e rendelet alapján rájuk háruló kötelezettségek valamelyikét, kivéve az (1) bekezdésben említettet, a fizetendő támogatást egy, az illetékes hatóság által a kötelezettségszegés súlyosságától függően megállapított összeggel kell csökkenteni.
(3) Vis maior eseteiben az illetékes hatóság állapítja meg azokat az intézkedéseket, amelyeket a felmerült körülményekre való tekintettel szükségesnek tart.
16. cikk
A támogatás kifizetése
Az intervenciós hivatalnak az adott borászati év végét követő augusztus 31. előtt kell kifizetnie a támogatást a termelőknek, kivéve
a) a vis maior eseteit;
b) ha közigazgatási vizsgálat indult a támogatásra való jogosultság ügyében. Ilyen esetekben a kifizetést csak akkor lehet teljesíteni, ha a kérelmezőt támogatásra jogosultnak ismerik el.
17. cikk
Előlegfizetések
(1) Az adott borászati év január 1-jétől a termelők kérhetik, hogy az alkoholtartalom növeléséhez felhasznált termékekre kiszámított támogatással egyenlő összeget fizessenek ki nekik előlegben, feltéve hogy biztosítékot helyeztek letétbe az intervenciós hivatal javára. A biztosíték az igényelt támogatás 120 százalékával kell, hogy egyenlő legyen.
A kérelmekhez mellékelni kell azokat az iratokat, amelyek a 14. cikk második bekezdésében említettek közül rendelkezésre állnak. A többi iratot a borászati év vége előtt kell benyújtani.
(2) Az intervenciós hivatal az előlegeket a biztosíték letételére vonatkozó bizonyíték bemutatásától számított három hónapon belül fizeti ki.
(3) Miután az illetékes hatóság vagy a felhatalmazott osztály megvizsgált minden iratot, és figyelembe vette a kifizetendő összeget, a biztosítékot az esettől függően egészében vagy részben fel kell szabadítani a 2220/85/EGK bizottsági rendelet 19. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően.
III. FEJEZET
TÁMOGATÁS EGYES TERMÉKEK ELŐÁLLÍTÁSÁRA AZ EGYESÜLT KIRÁLYSÁGBAN ÉS ÍRORSZÁGBAN
18. cikk
A támogatás célja és összege
(1) Az 1493/1999/EK rendelet 35. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontjában említett támogatást kell nyújtani:
a) azoknak a gyártóknak - a továbbiakban: "gyártók" -, akik teljes egészében a C. III. a) és C. III. b) szőlőtermő övezetben termelt szőlőből előállított sűrített szőlőmustot használnak az Egyesült Királyságban és Írországban olyan termékek előállítására, amelyek a 220600 KN-kód alá tartoznak, és amelyekre nézve e tagállamok engedélyezhetik egy, a "bor" szót magában foglaló összetett név használatát az 1493/1999/EK rendelet VII. melléklete C. pontjának (3) bekezdése alapján. A támogatás összege kilogrammonként 0,2379 euró;
b) azoknak a gazdasági szereplőknek - a továbbiakban: "gazdasági szereplők" -, akik teljes egészében a Közösségben termelt szőlőből előállított sűrített szőlőmustot használnak több termék fő összetevőjeként, amelyeket az Egyesült Királyságban és Írországban értékesítenek olyan használati utasítással, amely a fogyasztó számára lehetővé teszi, hogy ebből borhoz hasonló jellegű italt nyerjen. A támogatás összege kilogrammonként 0,3103 euró.
(2) A támogatás elnyeréséhez a sűrített szőlőmustnak egészségi szempontból megfelelő és kifogástalan minőségűnek és az 1493/1999/EK rendelet 35. cikke (1) bekezdésének b) vagy c) pontjában említett célokra való felhasználásra alkalmasnak kell lennie.
19. cikk
Támogatási kérelmek
(1) Azoknak a gyártóknak és gazdasági szereplőknek, akik az 1493/1999/EK rendelet 35. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja szerinti támogatásban szeretnének részesülni, írásos kérelmet kell benyújtaniuk az érintett borászati év augusztus 1. és július 31. között annak a tagállamnak az illetékes hatóságához, amelyben a sűrített szőlőmustot felhasználják.
A kérelmeket legalább hét munkanappal a gyártási műveletek megkezdése előtt kell benyújtani.
Ha azonban az illetékes hatóság ezt írásban engedélyezi, a hét munkanapos határidő lerövidíthető.
(2) A támogatási kérelmeknek legalább 50 kg sűrített szőlőmustra kell vonatkozniuk.
(3) A támogatási kérelmeknek főként a következőket kell tartalmazniuk:
a) a gyártó vagy a gazdasági szereplő neve vagy cégneve és címe;
b) a szőlőtermő övezet, amelyből a sűrített szőlőmust származik, az 1493/1999/EK rendelet III. mellékletében meghatározottak szerint;
c) a következő gyakorlati információk:
i. a tárolás helye;
ii. mennyiség (kilogrammban, vagy ha az 1493/1999/EK rendelet 35. cikk (1) bekezdésének c) pontjában említett sűrített szőlőmustot 5 kilogrammot nem meghaladó tárolóedényekbe töltötték, a tárolóedények száma);
iii. sűrűség;
iv. fizetett árak;
v. az a hely, ahol az 1493/1999/EK rendelet 35. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontjában említett műveleteket végzik.
A tagállamok további információkat kérhetnek a sűrített szőlőmust azonosítása végett.
(4) A támogatási kérelemhez csatolni kell a sűrített szőlőmustnak a gyártó vagy a gazdasági szereplő telephelyére történő szállítására vonatkozó kísérő okmány(ok) egy, a tagállam illetékes hatósága által kiállított másolatát.
Az okmány 8. oszlopában kell feltüntetni azt a szőlőtermő övezetet, ahol a friss szőlőt szüretelték.
20. cikk
A támogatás odaítélésének feltételei
(1) A gyártók és a gazdasági szereplők kötelesek az 1493/1999/EK rendelet 35. cikk (1) bekezdésének b) és c) pontjában említett célokra felhasználni a teljes sűrítettszőlőmust-mennyiséget, amelyre támogatási kérelmet adtak be. A kérelemben szereplő sűrítettmust-mennyiséghez képest 10 százalékos hiány megengedett.
(2) A gyártóknak és a gazdasági szereplőknek készletnyilvántartásokat kell vezetniük, amelyeknek különösen a következőket kell tartalmazniuk:
a) a beszerzett és a telephelyeikre naponta behozott sűrítettszőlőmust-szállítmányok, az e rendelet 19. cikke (2) bekezdésének b) és c) pontjában említett adatokkal együtt, valamint az eladó(k) neve és címe;
b) az 1493/1999/EK rendelet 35. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja szerinti célokra naponta felhasznált sűrített szőlőmust mennyisége;
c) az 1493/1999/EK rendelet 35. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontjában említett késztermékek naponta termelt és telephelyeikről feladott szállítmányai, a címzett(ek) nevével és címével együtt.
(3) A gyártók és a gazdasági szereplők írásban értesítik az illetékes hatóságot, az adott támogatási kérelem tárgyát képező összes sűrített szőlőmustnak az 1493/1999/EK rendelet 35. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontjában említett célokra történő felhasználásától számított egy hónapon belül, megengedve az e cikk (1) bekezdésében említett hiányt.
(4) A vis maior eseteit kivéve nem lehet támogatást fizetni, ha a gyártók vagy a gazdasági szereplők nem teljesítik az e cikk (1) bekezdésében megállapított követelményt.
(5) A vis maior eseteit kivéve, ha a gyártók vagy a gazdasági szereplők nem teljesítik a rendelet e cikkének (1) bekezdésétől eltérő egyéb követelményeit, a kifizetendő támogatást olyan összeggel csökkentik, amelyet az illetékes hatóság a kötelezettségszegés súlyosságától függően állapít meg.
(6) Vis maior eseteiben az illetékes hatóság állapítja meg azokat az intézkedéseket, amelyeket a felmerült körülményekre való tekintettel szükségesnek tart.
21. cikk
A támogatás kifizetése
Az illetékes hatóság a ténylegesen felhasznált sűrített szőlőmust mennyisége után járó támogatást az e rendelet 20. cikke (3) bekezdésében említett adatok kézhezvételétől számított legkésőbb három hónapon belül fizeti ki.
22. cikk
Előlegfizetések
(1) Az e rendelet 18. cikkében említett gyártók és gazdasági szereplők igényelhetik a támogatással megegyező összeg előzetes kifizetését, amennyiben letétbe helyeztek egy, az említett összeg 120 százalékát kitevő biztosítékot az illetékes hatóság javára.
(2) Az (1) bekezdésben említett előlegeket három hónapon belül fizetik ki azt követően, hogy bizonyítékot szolgáltattak a biztosíték letételére vonatkozóan, feltéve hogy bizonyítani tudják, hogy a sűrített szőlőmustot kifizették.
(3) Miután az illetékes hatóság megkapta az e rendelet 20. cikkének (3) bekezdésében említett adatokat, és figyelembe véve a fizetendő támogatás mértékét, az (1) bekezdésben említett biztosítékot a 2200/85/EGK bizottsági rendelet 19. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően, az esettől függően egészben vagy részben fel kell szabadítani.
II. CÍM
MAGÁNRAKTÁROZÁSI TÁMOGATÁS
23. cikk
Cél
Ez a cím az 1493/1999/EK rendelet III. címe I. fejezetében említett raktározás támogatási rendszerének alkalmazása részletes szabályait állapítja meg.
24. cikk
Meghatározások
E cím alkalmazásában "termék": szőlőmust, sűrített szőlőmust, finomított szőlőmustsűrítmény és asztali borok, tekintet nélkül arra, hogy melyik borászati évben termelték azokat.
25. cikk
A támogatás mértéke
A raktározási támogatás az egész Közösségben a következő naponkénti és hektoliterenkénti átalányáron fizetendő:
a) szőlőmustra 0,01837 euró;
b) sűrített szőlőmustra 0,06152 euró;
c) finomított szőlőmustsűrítményre 0,06152 euró;
d) asztali borokra 0,01544 euró.
26. cikk
A kedvezményezettekre vonatkozó szabályok
(1) Az intervenciós hivatalok csak termelőkkel kötnek magánraktározási szerződéseket.
E cím alkalmazásában "termelő" bármely olyan természetes vagy jogi személy vagy ilyen személyek csoportja, aki, illetve amely a következő műveletek bármelyikét végzi vagy végezteti:
a) friss szőlő feldolgozása szőlőmusttá;
b) szőlőmust feldolgozása sűrített szőlőmusttá vagy finomított szőlőmustsűrítménnyé;
c) friss szőlő, szőlőmust vagy részben erjedt szőlőmust feldolgozása asztali borrá.
Az 1493/1999/EK rendelet 39. cikkében említett szervezeteket a tagjaik által előállított mennyiségek tekintetében termelőknek kell tekinteni. Az e rendelet 2. cikkében foglalt kötelezettségek teljesítéséért a magánraktározási szerződés tárgyát képező bort szállító egyes tagok felelnek.
(2) Termelők csak olyan termékekre köthetnek szerződéseket, amelyeket:
- saját maguk termeltek, vagy
- az ő felelősségükre termeltek, és az a tulajdonukat képezi, vagy
- az (1) bekezdés harmadik albekezdésében említett termelői szervezetek esetében, a tagjaik felelősségére termeltek.
(3) Valamely tagállam intervenciós hivatala csak az adott tagállam területén tárolt termékekre köthet szerződéseket.
(4) A termékek nem képezhetik egyidejűleg magánraktározási szerződés és az 565/80/EGK tanácsi rendelet 5. cikke (1) bekezdésében említett intézkedések tárgyát.
27. cikk
A támogatásra jogosult termékek jellemzői
A szerződések megkötésekor
a) az érintett szőlőmustoknak kizárólag az 1493/1999/EK rendelet 19. cikkének megfelelően borszőlőként osztályba sorolt fajtákból nyertnek kell lenniük, és természetes alkoholtartalmuk nem lehet alacsonyabb, mint az arra a szőlőtermő övezetre megállapított minimális természetes alkoholtartalom, amelyből származnak;
b) az asztali boroknak
i. meg kell felelniük az e rendelet II. mellékletében megállapított minimális minőségi követelményeknek arra a kategóriára vonatkozóan, amelyre a szerződést kötik;
ii. a reduktív cukortartalma legfeljebb literenkénti két gramm lehet, kivéve a Portugáliából származó asztali borokat, amelyeknek a reduktív cukortartalma literenkénti legfeljebb négy gramm lehet;
iii. megfelelően kell tűrniük, ha 24 órán át levegőnek vannak kitéve;
iv. kellemetlen ízektől mentesnek kell lenniük.
c) Az e rendelet 24. cikkében említett termékek radioaktivitási szintje nem haladhatja meg a közösségi szabályok alapján megengedett maximális szintet. A termékek radioaktív szennyezettségét azonban csak akkor vizsgálják, ha azt a helyzet megköveteli és csak a szükséges időszakon keresztül.
28. cikk
Támogatható mennyiségek
(1) A termelők által raktározási szerződésbe vont összes termékmennyiség nem haladhatja meg az érintett borászati évre az 1493/1999/EK rendelet 18. cikkének (1) bekezdésének megfelelően benyújtott termelési jelentésükben szereplő mennyiséget, hozzáadva bármilyen olyan mennyiséget, amelyet jelentésük benyújtását követően készítettek, és amelyet az 1493/1999/EK rendelet 70. cikkében említett nyilvántartásokba bejegyeztek.
(2) A szerződésekben szereplő minimális mennyiségnek asztali bor esetében 50 hektoliternek, szőlőmust esetében 30 hektoliternek, sűrített szőlőmust és finomított szőlőmustsűrítmény esetében pedig 10 hektoliternek kell lennie.
29. cikk
A szerződések megkötése
(1) A termelők akkor köthetnek szerződéseket, ha a következő információkat megadják valamennyi tárolóedényről, amelyben az érintett terméket tárolják:
a) a termék azonosítását lehetővé tevő adatok;
b) a következő analitikai adatok:
i. szín;
ii. kén-dioxid-tartalom;
iii. vörös termékek esetében a hibridek hiánya, malvidol-diglükozid elemzéssel bizonyítva.
Szőlőmust, sűrített szőlőmust és finomított szőlőmustsűrítmény esetében a következő információkat is meg kell adni:
c) az 558/93/EGK bizottsági rendelet mellékletében említett módszernek megfelelően használt refraktométeren20 °C-os hőmérsékleten leolvasott eredmény. A mérési eredmény hatóság általi ellenőrzése során 0,2-es eltérés megengedett.
Asztali borokra vonatkozóan a következő analitikai adatokat is meg kell adni:
d) a térfogatban számított összes alkoholtartalom;
e) a térfogatban számított tényleges alkoholtartalom;
f) összes savtartalom, literenkénti borkősavgrammban vagy literenkénti milliekvivalensben kifejezve; a tagállamok azonban ettől az előírástól fehérborok esetében eltekinthetnek;
g) az illósavtartalom, literenkénti ecetsavgrammban vagy literenkénti milliekvivalensben kifejezve; a tagállamok azonban ettől az előírástól fehérborok esetében eltekinthetnek;
h) a reduktív cukortartalom;
i) a viselkedés 24 órás levegőn tartáskor;
j) a kellemetlen ízek hiánya.
A fenti analitikai adatokat egy, az 1493/1999/EK rendelet 72. cikkében foglaltak szerinti hivatalos laboratóriumnak kell megállapítania, a szerződéskötést megelőző 30 napon belül.
(2) A tagállamok korlátozhatják az egy termelő által borászati évente megköthető szerződések számát.
(3) Asztali borokra nem köthető szerződés az adott bor első fejtése előtt.
(4) Azok a termelők, akik asztali borokra szeretnének raktározási szerződést kötni, kérelmük benyújtásakor tájékoztatják az intervenciós hivatalt a folyó borászati évben általuk termelt asztali bor összes mennyiségéről.
Ebből a célból be kell nyújtaniuk az 1493/1999/EK rendelet 18. cikkének (2) bekezdésében előírt termelési jelentés(ek) másolatát, és - adott esetben - az e rendelet 28. cikkében említett nyilvántartások másolatát. Azokban az esetekben, amikor a jelentés még nem áll rendelkezésre, ideiglenes tanúsítványt lehet készíteni.
(5) Az 1493/1999/EK rendelet 25. cikke (2) bekezdésének sérelme nélkül, a szerződéseknek legalább a következőket kell tartalmazniuk:
a) az érintett termelők neve és címe;
b) az intervenciós hivatal neve és címe;
c) a termék típusa e rendelet 25. cikke szerinti osztályozásban;
d) a mennyiség;
e) a tárolás helye;
f) a raktározási időszak első napja;
g) a támogatás összege euróban.
Asztali bor esetében a szerződéseknek ezen kívül tartalmazniuk kell:
h) nyilatkozatot arról, hogy az első fejtés megtörtént;
i) kikötést arra nézve, hogy a mennyiség a Bizottság által megállapított százalékkal csökkenthető az 1493/1999/EK rendelet 75. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően, amennyiben a szerződésekben foglalt összmennyiség jelentősen meghaladja az utolsó három borászati év átlagos mennyiségét; ilyen csökkentés nem csökkentheti a raktározott mennyiségeket a 28. cikk (2) bekezdésében említett minimális szintek alá. Ha ezt a kikötést alkalmazzák, a csökkentés előtti időszakra esedékes támogatás teljes összege kifizetendő marad.
(6) A tagállamok további információkat kérhetnek az érintett termék azonosítása végett.
30. cikk
Az e rendelet 2. cikkétől való eltérés
A tagállamok engedélyezhetik a szerződések megkötését, mielőtt a termelők bemutatták volna az e rendelet 2. cikkében említett bizonyítékot, feltéve hogy e szerződések tartalmaznak egy olyan nyilatkozatot a termelők részéről, amely bizonyítja, hogy teljesítették az e cikkben említett kötelezettségeiket vagy megfelelnek az e rendelet III. címének 58. cikkében említett követelménynek, és vállalják, hogy beszállítják a fennmaradó mennyiséget, amely ahhoz szükséges, hogy az illetékes nemzeti hatóság által megállapított határidőn belül teljes egészében eleget tegyenek kötelezettségeiknek.
Az első bekezdésben említett bizonyítékot az érintett borászati év augusztus 31. előtt kell bemutatni.
31. cikk
A raktározási időszak kezdete
(1) A raktározási időszak első napja a szerződés megkötését követő nap.
(2) Ha azonban a szerződés olyan raktározási időszakra vonatkozik, amely a megkötését követő első nap után kezdődik, a raktározási időszak első napja nem lehet február 16-nál később.
32. cikk
A raktározási időszak vége
(1) A szőlőmustra, sűrített szőlőmustra és finomított szőlőmustsűrítményre vonatkozó raktározási szerződések a megkötés napját követő augusztus 1. és november 30. között járnak le.
(2) Az asztali borokra vonatkozó raktározási szerződések a megkötés napját követő szeptember 1. és november 30. között járnak le.
(3) A lejárat napjának megállapítása érdekében a termelőknek nyilatkozatot kell küldeniük az intervenciós hivatalnak, amelyben meghatározzák a szerződés érvényességének utolsó napját. A tagállamok állapítják meg e nyilatkozatok bemutatásának követelményeit.
Nyilatkozat hiányában a szerződések november 30-án járnak le.
(4) Azok a termelők, akik nem folyamodtak előlegért e rendelet 38. cikke alapján, a szőlőmustot vagy sűrített szőlőmustot a raktározás ötödik hónapjának első napjától eladhatják exportra vagy szőlőlé készítésére.
Ilyen esetekben a termelők a (3) bekezdésnek megfelelően tájékoztatják az intervenciós hivatalt.
Az intervenciós hivatalok biztosítják, hogy a termékeket ténylegesen a bejelentett célra használják fel.
33. cikk
A szerződés előrehozott megszüntetése a termelő kérésére
(1) Azok a termelők, akik nem folyamodtak előlegért e rendelet 38. cikke alapján, június 1-jétől megszüntethetik a raktározási szerződést, ha a Bizottság a piaci trendek alakulása, a készletekről szóló információk és a szüreti előrejelzések fényében erre engedélyt ad.
(2) Ezenkívül, ha a Bizottság e rendelet 29. cikke (5) bekezdésének i) pontja alapján a szerződésekben foglalt mennyiségek csökkentéséről dönt, a termelők teljesen vagy részben, egyoldalúan megszüntethetik a szerződésüket a döntés közzétételét követő hónapban.
34. cikk
A tárolásra vonatkozó részletes végrehajtási szabályok
(1) A raktározott termékeknek a raktározási időszak egésze alatt és a szerződés érvényességének utolsó napjáig,
a) meg kell felelniük az 1493/1999/EK rendelet I. melléklete vonatkozó meghatározásainak;
b) meg kell felelniük legalább az érintett asztali bor kategória esetén megkövetelt minimális alkoholtartalomnak a szerződés megkötésének időpontjában;
c) nem tarthatók 50 literesnél kisebb kapacitású tárolóedényekben;
d) hordós kiszerelésűnek kell maradniuk; és
e) bor esetében közvetlen emberi fogyasztásra alkalmasnak kell maradniuk a raktározási időszak végéig.
(2) A 6. cikk sérelme nélkül, a szerződés tárgyát képező termékek csak olyan borászati eljárásoknak és kezeléseknek vethetők alá, amelyek minőségük megőrzéséhez szükségesek. A térfogat változása bor esetében nem haladhatja meg a szerződésben szereplő térfogat 2 százalékát, szőlőmust esetében a 3 százalékát. Ha tartálycsere történt, ezek a százalékok 1 százalékponttal nőnek. Ha ezeket a százalékokat a szerződés egészére nézve nem lépik túl, a támogatás egész összege kifizethető marad. Egyébként nem jár támogatás.
(3) E rendelet 33. cikkének sérelme nélkül, a termelők nem adhatják el vagy értékesíthetik bármilyen más módon a szerződés tárgyát képező terméket a szerződés érvényességi időtartama alatt.
Az első albekezdéstől eltérően a termelők a szerződés érvényességének időtartama alatt vállalhatják, hogy az annak tárgyát képező asztali bort az e rendelet III. címében szabályozott lepárlásra küldik a szerződés lejártakor.
(4) A termelők előzetesen, az érintett tagállam által megállapítandó időn belül értesítik az intervenciós hivatalt a szerződési időszak alatti bármilyen változásról
a) a raktározás helyét illetően; vagy
b) a termék betárolásának módját illetően. Ilyen esetekben jelezni kell, hogy milyen tárolóedényekben fogják a terméket véglegesen tárolni.
(5) Ha a termelők a szerződés tárgyát képező terméket más raktározási helyre vagy nem a hozzájuk tartozó telephelyre kívánják szállítani, a termék csak akkor szállítható el, ha az intervenciós hivatal - a (4) bekezdésnek megfelelő tájékoztatás után - azt engedélyezte.
(6) Azok a termelők, akik magánraktározási szerződést kötöttek szőlőmustra, ezt a mustot teljes egészében vagy részben feldolgozhatják sűrített szőlőmusttá vagy finomított szőlőmustsűrítménnyé szerződésük érvényességi időtartama alatt.
Azok a termelők, akik magánraktározási szerződést kötöttek sűrített szőlőmustra vonatkozóan, ezt a sűrített szőlőmustot teljes egészében vagy részben feldolgozhatják finomított szőlőmustsűrítménnyé szerződésük érvényességi időtartama alatt.
A termelők az előző két albekezdésben említett feldolgozási műveleteket végeztethetik harmadik féllel is, ha a feldolgozás után nyert termékek az érintett termelők tulajdonát képezik és a termelők előzetes bejelentést tettek. Az érintett tagállam ellenőrzi ezeket a műveleteket.
(7) Az érintett termelők írásban értesítik az intervenciós hivatalt az e cikk (6) bekezdésében említett feldolgozás kezdő időpontjáról, a raktározás helyéről és a termék tárolásának módjáról.
Ennek az értesítésnek a feldolgozási művelet kezdő időpontja előtt legalább 15 nappal meg kell érkeznie az intervenciós hivatalhoz.
A termelők a feldolgozási műveletek befejezési napját követően egy hónapon belül analitikai jelentést küldenek az intervenciós hivatalnak az így előállított termékről, amely legalább azokat az adatokat tartalmazza, amelyeket e rendelet 29. cikke megkövetel az adott termékre.
(8) Ha a (6) bekezdés alatt említett feldolgozást végzik, a szerződés tárgyát képező termék raktározási támogatása egyenlő
a) az e rendelet 25. cikkének a) pontjában említett összeggel a (6) bekezdés első albekezdésében említett feldolgozásra;
b) az e rendelet 25. cikkének b) pontjában említett összeggel a (6) bekezdés második albekezdésében említett feldolgozásra.
A támogatást az egész raktározási időszakra nézve, a szerződés tárgyát képező termék feldolgozás előtti mennyisége alapján kell kiszámítani.
35. cikk
Változások a termékben a tárolás alatt
(1) Ha a szerződés tárgyát képező termék egésze vagy egy része a szerződés érvényességi időtartama alatt nem felel meg többé e rendelet 34. cikkének (1) bekezdése követelményeinek, a termelő haladéktalanul értesíti az intervenciós hivatalt. Ezt az értesítést analitikai jelentéssel kell alátámasztani. Az intervenciós hivatal az analitikai jelentés keltezési napjától hatályosan megszünteti a szerződést az adott mennyiségre.
(2) Ha az intervenciós hivatal vagy bármely más felügyeleti hivatal által végzett ellenőrzés feltárja, hogy a szerződés tárgyát képező termék egésze vagy egy része nem felel meg többé az e rendelet 34. cikkének (1) bekezdésében megállapított követelményeknek a szerződés érvényességi időtartama alatt, az intervenciós hivatal az általa meghatározott időpontban megszünteti a szerződést az adott mennyiségre.
36. cikk
A támogatás odaítélésének feltételei
(1) A vis maior eseteit kivéve,
a) ha a termelők nem teljesítik e rendelet 34. cikkének (1)-(5) és (7) bekezdésében foglalt kötelezettségeiket vagy visszautasítják, hogy ellenőrzések alá vonják őket, nem fizethető ki támogatás;
b) ha a termelők nem teljesítik az e rendelet vagy a szerződés szerinti valamelyik kötelezettségüket, kivéve az a) pont alatt említetteket, a támogatást az illetékes hatóság által a kötelezettségszegés súlyosságától függően megállapított összeggel kell csökkenteni.
(2) Azokban az esetekben, ahol a vis maiort elismerik, az intervenciós hivatal megteszi azokat az intézkedéseket, amelyeket a felmerült körülményekre való tekintettel szükségesnek tart.
37. cikk
A támogatás kifizetése
(1) A támogatást legkésőbb a szerződés lejárati napját követő három hónapon belül kell kifizetni, kivéve:
a) vis maior esetén;
b) ha közigazgatási vizsgálat kezdődött a támogatásra való jogosultság ügyében. Ilyen esetekben a kifizetést csak akkor lehet teljesíteni, ha a kérelmezőt támogatásra jogosultnak ismerték el.
(2) Olyan esetekben, ha egy szerződést e rendelet 33. vagy 36. cikkének megfelelően szüntettek meg, a kifizetendő támogatás a szerződés tényleges időtartamával arányos. A támogatást legkésőbb attól a naptól számított három hónap múlva kell kifizetni, amikor a szerződést megszüntették.
38. cikk
Előlegfizetések
(1) Azok a termelők, akik hosszú távú raktározási szerződést kötöttek, kérhetik egy, a szerződés elkészítésekor kiszámított támogatással egyenlő összeg előzetes kifizetését, feltéve hogy letétbe helyeztek egy, az említett összeg 120 százalékát kitevő biztosítékot az intervenciós hivatal javára.
Az előleget legkésőbb a biztosítékletételére vonatkozó igazolás bemutatásától számított három hónap múlva kell kifizetni.
A hátralékot legkésőbb a szerződés lejáratát követő három hónap múlva kell kifizetni.
(2) Az (1) bekezdésben említett biztosítékokat olyan, valamely intézmény által nyújtott biztosíték formájában kell letétbe helyezni, amely megfelel az azon tagállam által meghatározott kritériumoknak, amelyhez az intervenciós hivatal tartozik.
A biztosítékokat akkor lehet felszabadítani, ha a támogatás fennmaradó részét kifizették.
Ha a támogatásra való jogosultság e rendelet 36. cikke (1) bekezdése b) pontjának megfelelően elveszik, elvész az egész biztosíték.
Ha e rendelet 36. cikke (1) bekezdése b) pontjának alkalmazása kisebb támogatási összeget eredményez, mint a már kifizetett összeg, a biztosítékot annak az összegnek a 120 százalékával csökkenteni kell, amelyet az esedékes támogatáson felül fizettek ki. Az ily módon csökkentett biztosítékokat legkésőbb a szerződés lejártát követő három hónap múlva lehet felszabadítani.
(3) A tagállamok megteszik a szükséges kiigazításokat, amikor a 25. cikk (5) bekezdésének i) pontját alkalmazzák.
39. cikk
Minőségi borok
Az az asztali bor, amely raktározási szerződés tárgyát képezte, nem ismerhető el ezután m. t. minőségi bornak, illetve nem használható fel az 1493/1999/EK rendelet 54. cikkének (1) bekezdése szerint meghatározott m. t. minőségi bor, m. t. minőségi pezsgő, m. t. minőségi likőrbor vagy m. t. minőségi gyöngyözőbor készítésére.
III. CÍM
LEPÁRLÁS
Bevezetés
40. cikk
Cél
Ez a cím megállapítja az 1493/1999/EK rendelet III. címének II. fejezetében említett lepárlás alkalmazására vonatkozó részletes szabályokat.
41. cikk
Fogalommeghatározások
(1) E cím alkalmazásában:
a) "termelő":
i. e cím I. fejezetének alkalmazásában: bármely olyan természetes vagy jogi személy vagy ilyen személyek csoportja, aki, illetve amely bort készített friss szőlőből, szőlőmustból, részben erjedt szőlőmustból vagy még erjedésben lévő újborból, amelyet személyesen állított elő vagy vásárolt, vagy bármely természetes vagy jogi személy vagy ezek csoportja, akikre, illetve amelyekre az 1493/1999/EK rendelet 27. cikkében említett kötelezettségek vonatkoznak;
ii. e cím II. és III. fejezetének alkalmazásában: bármely olyan természetes vagy jogi személy vagy ilyen személyek csoportja, aki, illetve amely bort készített friss szőlőből, szőlőmustból, részben erjedt szőlőmustból vagy még erjedésben lévő újborból, amelyet személyesen állított elő vagy vásárolt;
b) "lepárló": bármely természetes vagy jogi személy vagy ilyen személyek csoportja,
i. aki, illetve amely bort, lepárlás céljára szeszezett bort, a borkészítés vagy a szőlő bármely más feldolgozásának melléktermékét párolja le; és
ii. akit, illetve amelyet elismertek annak a tagállamnak az illetékes hatóságai, amelynek területén a lepárlóüzemek találhatók;
c) "lepárlás céljára szeszezett bor készítője": bármely olyan természetes vagy jogi személy vagy ilyen személyek csoportja, kivéve a lepárlókat,
i. aki, illetve amely bort lepárlás céljára szeszezett borrá dolgoz fel; és
ii. akit, illetve amelyet elismertek annak a tagállamnak az illetékes hatóságai, amelynek területén a telephelyek találhatók;
d) "illetékes intervenciós hivatal":
i. a lepárlásra szánt bor beszállítására vonatkozó szerződések vagy jelentések átvétele és jóváhagyása, valamint a bornak a szeszezett bor készítésére történő beszállításra vonatkozó szerződések átvétele és jóváhagyása céljából az azon tagállam által kijelölt intervenciós hivatal, amelynek területén a bor a szerződés vagy a jelentés benyújtásakor található;
ii. a 69. cikk szerinti lepárlás céljára szeszezett bor készítőinek szóló támogatás kifizetése céljából, az azon tagállam által kijelölt intervenciós hivatal, amelynek területén a bort szeszezik;
iii. minden más esetben az azon tagállam által kijelölt intervenciós hivatal, amelynek területén a lepárlás történik.
(2) E cím alkalmazásában lepárlóknak kell tekinteni azokat a természetes vagy jogi személyeket vagy ilyen személyek csoportjait, kivéve a lepárlás céljára szeszezett bor készítőit, amennyiben
a) őket, illetve azokat elismerték annak a tagállamnak az illetékes hatóságai, ahol letelepedtek;
b) az (1) bekezdés a) pontja szerinti termelőtől bort vagy a borkészítés vagy a szőlő bármely más feldolgozásából származó melléktermékeket vásárolnak, hogy azt saját költségükre, valamely elismert lepárlóval lepároltassák; és
c) a termelőnek a vásárolt termékért legalább az érintett lepárolt termék minimális felvásárlási árát kifizetik.
A lepárlóknak tekintett személyek vagy csoportok ugyanazokkal a kötelezettségekkel és jogokkal rendelkeznek, mint a lepárlók.
(3) A tagállamok az általuk meghatározott szabályoknak megfelelően rendelkezhetnek úgy, hogy a szerződéskötés és a bor lepárlásra történő beszállítása céljából a bortermelői szövetkezetek társulásait kérelemre, a tagszövetkezetek által termelt és átadott borra vonatkozóan termelőnek lehet tekinteni. Az utóbbiak mindenesetre továbbra is a közösségi szabályok által megállapított jogokkal és kötelezettségekkel rendelkeznek.
Amennyiben valamely társulás egy meghatározott borászati évben e címben szabályozott lepárlási műveletet kíván végezni az érintett bortermelői szövetkezettel egyetértésben, erről írásban tájékoztatja az intervenciós hivatalt. Ilyen esetekben:
a) a tagszövetkezetek egyénileg nem írhatnak alá lepárlási szerződéseket, illetve nem szállíthatnak be az érintett lepárlásra;
b) az említett társulás által lepárlásra beszállított bor mennyiségét azoknál a szövetkezeteknél kell könyvelni, amelyek nevében a beszállítást végezték.
E rendelet 2. cikke alkalmazásában, amennyiben egy vagy több tagszövetkezet nem teljesíti az abban megállapított kötelezettségeket, az utóbbira vonatkozó következményekre való tekintet nélkül a társulást kizárják az érintett lepárlásra való beszállításokból a kötelességszegést elkövető bortermelői szövetkezetek nevében szállított bormennyiségek erejéig.
Azok a tagállamok, amelyek élni kívánnak az e bekezdésben foglalt lehetőséggel, erről tájékoztatják a Bizottságot és értesítik az e célból elfogadott rendelkezésekről. A Bizottság tájékoztatja a többi tagállamot.
42. cikk
A lepárlók elismerése
(1) A tagállamok illetékes hatóságai ismerik el azokat a területükön letelepedett lepárlókat, amelyek az e címben szabályozott lepárlási műveleteket kívánnak végezni és az elismert lepárlókról listát állítanak össze. E hatóságok azonban dönthetnek úgy, hogy nem vesznek fel a listára olyan elismert lepárlókat, amelyek nem képesek legalább 92 térfogatszázalékos alkoholtartalmú termékek készítésére az e cím I. fejezete szerinti lepárlás során.
Az illetékes hatóságok felelősek az említett lista naprakészségéért, a tagállamok pedig annak minden későbbi módosítását továbbítják a Bizottsághoz. A Bizottság közzéteszi a listát és annak módosításait.
(2) Az illetékes hatóság ideiglenesen vagy véglegesen visszavonhatja az elismerést azoktól a lepárlóktól, amelyek nem teljesítik a közösségi szabályok szerinti kötelezettségeiket.
43. cikk
A lepárlással nyert alkohol
Az e címben szabályozott lepárlással csak a következő termékek nyerhetők ki:
a) semleges alkohol, amely megfelel az e rendelet III. melléklete szerinti meghatározásnak; vagy
b) borból vagy szőlőtörkölyből készült párlatok, amelyek megfelelnek a szeszes italok meghatározására, leírására és kiszerelésére vonatkozó [4] általános szabályok megállapításáról szóló, 1989. május 29-i 1576/89/EGK tanácsi rendelet 1. cikke (4) bekezdésének d) és f) pontja szerinti meghatározásoknak; vagy
c) olyan párlat vagy nyersalkohol, amelynek alkoholtartalma legalább 52 térfogatszázalék.
Ha az első albekezdés c) pontjában meghatározott terméket nyerik ki, az csak hivatalos felügyelet mellett használható fel:
i. szeszes ital készítésére;
ii. az a) vagy b) pontban említett valamely termékké történő feldolgozásra, kivéve a szőlőtörkölypárlatot;
iii. ipari célra szolgáló alkohol előállítására.
A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket a második albekezdésben szabályozott kötelezettségek teljesítésének biztosítására.
44. cikk
A semleges alkohol analízisének módszere
E rendelet V. melléklete tartalmazza a IV. mellékletben meghatározott semleges alkohol analízisének közösségi elemzési módszereit.
I. FEJEZET
KÖTELEZŐ LEPÁRLÁS
I. szakasz: A borkészítési melléktermékek lepárlása
45. cikk
Melléktermékek lepárlásra történő beszállításának kötelezettsége
(1) Az 1493/1999/EK rendelet 27. cikke alapján lepárlásra kötelezett termelők a kötelezettségüknek azáltal tesznek eleget, hogy legkésőbb az érintett borászati év július 15-ig
a) beszállítják lepárlásra összes törkölyüket és borseprőjüket valamely elismert lepárlóhoz; és
b) adott esetben lepárlásra beszállítanak bármilyen bort valamely elismert lepárlóhoz vagy szeszezettbor-készítőhöz.
Ha a termelők olyan lepárlóhoz szállítanak, amelynek elismerését visszavonták, a mennyiségeket el lehet számolni, de valamennyi közösségi intervencióra nincs jogosultság.
(2) Azoknak a termelőknek, akik nem készítettek bort vagy nem dolgoztak fel szőlőt semmilyen más módon szövetkezeti üzemben, és nem termelnek az adott borászati évben 25 hektoliternél több bort vagy mustot, nem kell beszállítaniuk.
A C. szőlőtermő övezet olaszországi részén és a portugál szőlőtermő övezetben az (1) bekezdésben említett kötelezettség alá eső személyek mentesíthetők e kötelezettség alól az 1493/1999/EK rendelet 27. cikkének (8) bekezdésében foglalt lehetőség igénybevételével, feltéve hogy 25 hektoliternél több, de 40 hektoliternél kevesebb bornak megfelelő mennyiség felhasználásával bármely más módon készítettek bort vagy dolgoztak fel szőlőt.
46. cikk
A lepárlásra beszállított melléktermékekkel kapcsolatos követelmények
(1) Az 1493/1999/EK rendelet 27. cikkének (4) bekezdésétől eltérően az önocianin készítéséhez törkölyt szállító termelők lepárlásra szállított termékeiben lévő alkohol mennyisége a borban található alkoholénak legalább 5 százaléka kell legyen; m. t. minőségi fehérboroknál pedig legalább 7 %-a.
(2) Az e rendelet 48. cikkében meghatározott termékek formájában lepárlásra szállítandó alkohol mennyiségének meghatározásához a különböző szőlőtermő övezetekben alkalmazandó, térfogatban számított természetes alkoholtartalom egységes értéke a következő:
a) 8,5 % a B. övezetben;
b) 9,0 % a C. I. övezetben;
c) 9,5 % a C. II. övezetben;
d) 10,0 % a C. III. övezetben.
(3) A lepárlási költségek elfogadható határok között tartása érdekében a borkészítés melléktermékeinek a következő minimális átlagos követelményeknek kell megfelelniük a lepárlóüzembe szállításkor:
a) szőlőtörköly:
i. a B. szőlőtermő övezetben: két liter tiszta szesz/100 kilogramm;
ii. a C. szőlőtermő övezetben: két liter tiszta szesz/100 kilogramm, ha az érintett közigazgatási egységben a szőlőfajta-osztályozásban borszőlőfajtától eltérő fajtaként besorolt szőlőfajtákból nyerik; 2,8 liter tiszta alkohol/100 kilogramm, ha az érintett közigazgatási egységben a szőlőfajta-osztályozásban kizárólag borszőlőfajtaként besorolt fajtákból nyerik;
b) borseprő:
i. a B. szőlőtermő övezetben: három liter tiszta szesz/100 kilogramm, 45 % nedvességtartalom;
ii. a C. szőlőtermő övezetben: négy liter tiszta szesz/100 kilogramm, 45 % nedvességtartalom.
(4) Azon termelők esetében, akik saját termelésű bort szállítanak az ecetiparnak, a szállított borban lévő, tiszta szeszben kifejezett alkohol összegét le kell vonni az 1493/1999/EK rendelet 27. cikke (3) bekezdésében említett kötelezettség teljesítéséhez lepárlásra beszállított borban lévő, tiszta szeszben kifejezett alkohol összegéből.
Azon termelők esetében, akik saját termelésű bort és melléktermékeket szállítanak a tagállamok által felügyelt kísérletekhez, a 47. cikkben említett felvásárlási árakra vonatkozó rendelkezéseket kell alkalmazni, és a lepárlónak 0,277 euró/térfogat %/hl támogatást kell fizetni.
Kísérletek esetében a tagállamok nem haladhatják meg a 100 tonna törkölyt és a 100 tonna borseprőt kísérletenként.
47. cikk
Felvásárlási ár
(1) Az 1493/1999/EK rendelet 27. cikkének (9) bekezdésében említett felvásárlási árat kell alkalmazni a hordós árura, a lepárló telephelyén átvéve.
(2) A lepárlók az (1) bekezdésben említett felvásárlási árat az érintett mennyiség lepárlóüzembe történő beszállítását követő három hónapon belül fizetik ki a termelőknek.
Ha azonban a termelő nem ellenzi, a lepárlók
a) a felvásárlási ár 80 százalékának megfelelő előleget fizethetnek a termelőnek, legkésőbb a termék beszállítását követő három hónap múlva; vagy
b) az a) pontban említett előlegfizetést a termék beszállítása után és az adott borászati év végét követő augusztus 31. előtt számukra kiállítandó számlák bemutatását követően legkésőbb egy hónap múlva teljesíthetik.
A lepárlóknak legkésőbb a következő október 31-ig kell kifizetniük a termelőknek a hátralékot.
48. cikk
A lepárlóknak fizetendő támogatás
(1) Az 1493/1999/EK rendelet 27. cikke szerint lepárolt termékekért a lepárlóknak fizetendő támogatást a következőképpen kell megállapítani alkoholtérfogat-százalékonként és a lepárlás során nyert termékhektoliterenként:
a) semleges alkohol esetében:
i. 0,6279 euró átalánytámogatás;
ii. 0,8453 euró támogatás a törköly után;
iii. 0,4106 euró támogatás borra és borseprőre;
b) szőlőtörkölypárlatok esetében 0,3985 euró,
és legalább 52 térfogatszázalék alkoholtartalmú, szőlőtörkölyből készült párlat vagy nyersalkohol esetében;
c) borpárlat esetében 0,2777 euró;
d) borból és borseprőből készült nyersalkohol esetében 0,2777 euró.
Ha a lepárló bizonyítékot szolgáltat arra, hogy a párlatot vagy a törköly lepárlása során nyert nyersalkoholt másképpen használták fel, mint törkölypárlatként, további 0,3139 euró/térfogat %/hl-es összeg fizethető ki.
(2) Ami törkölyből vagy borból és borseprőből lepárolt alkoholnak az (1) bekezdés a) pontjában említett differenciált támogatását illeti,
a) erről határozhatnak a tagállamok, ha az i. alpontban említett átalánytámogatás alkalmazása lehetetlenné teszi vagy teheti egy vagy több borkészítési melléktermék lepárlását a Közösség bizonyos térségeiben;
b) ezt kell kifizetni a lepárlóknak, ha e nyersanyagok valamelyike az adott borászati évben az általuk lepárolt összmennyiségnek több mint 60 százalékát teszi ki.
(3) Nem jár támogatás az olyan, lepárlásra szállított bormennyiségek után, amelyek több mint 2 százalékkal meghaladják a termelők e rendelet 45. cikkének (1) bekezdésében előírt kötelezettségeit.
49. cikk
Kivételek a lepárlásra történő beszállítás kötelezettsége alól
(1) Az 1493/1999/EK rendelet 27. cikkében megállapított kötelezettségek nem vonatkoznak
a) azokra a termelőkre, akik e rendelet 50. cikk (1) bekezdése szerint felügyelet mellett kivonják borkészítési melléktermékeiket;
b) az illatos fajtából készült minőségi pezsgő, valamint illatos fajtából készült meghatározott termőhelyről származó minőségi pezsgő és gyöngyözőbor termelőire, akik az ilyen borokat vásárolt és seprőmennyiség csökkentése érdekében stabilizált szőlőmustból vagy részben erjedt szőlőmustból készítették.
(2) Azoknak a termelőknek, akik nem készítettek bort vagy nem dolgoztak fel szőlőt semmilyen más módon szövetkezeti telephelyen és nem termelnek a kérdéses borászati évben 25 hektoliternél több bort vagy mustot, nem kell beszállítaniuk.
(3) A termelőknek bortermésük azon részére vonatkozóan, amelyet az 1493/1999/EK rendelet 28. cikke szerinti lepárlás céljára egy lepárlóüzemhez ténylegesen beszállítottak, csak borkészítési melléktermékeket kell beszállítaniuk az említett rendelet 27. cikkének (3) bekezdése szerinti lepárlásra.
50. cikk
Kivonás
(1) Az 1493/1999/EK rendelet 27. cikkének (8) bekezdésében foglalt lehetőséggel csak a következő termelők élhetnek:
a) azok, akik olyan termőterületeken telepedtek le, ahol a lepárlás aránytalan terhet jelent. Az érintett területek listáját a tagállamok illetékes hatóságai állítják össze, amelyek erről értesítik a Bizottságot;
b) azok, akik nem készítettek bort vagy nem dolgoztak fel szőlőt semmilyen más módon szövetkezeti telephelyeken és akik számára az alacsony termelés, a termelés különleges jellemzői és a lepárlóüzemek elhelyezkedése miatt aránytalanok a lepárlási költségek.
(2) Az 1493/1999/EK rendelet 27. cikke (7) és (8) bekezdésének alkalmazásában a melléktermékeket haladéktalanul, de legkésőbb annak a borászati évnek a végéig, amelyben előállították őket, ki kell vonni. A kivonást - a becsült mennyiségek megjelölésével együtt - vagy be kell jegyezni az 1493/1999/EK rendelet 70. cikkének megfelelően vezetett nyilvántartásba, vagy azt az illetékes hatóságnak kell igazolnia.
A szóban forgó borseprő kivonását akkor lehet megtörténtnek tekinteni, ha azt denaturálták, hogy a borkészítésben való felhasználását lehetetlenné tegyék, és a denaturált seprő harmadik félnek történő elszállítását az első albekezdésben említett nyilvántartásba bevezették. A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy ezeket a tranzakciókat ellenőrizzék.
Azok a tagállamok, amelyeknek az évi bortermelése meghaladja a 25000 hektolitert, mintavétellel ellenőrzik legalább azt, hogy az 51. cikkben említett átlagos minimális alkoholtartalmat betartották-e és hogy minden mellékterméket visszavontak-e a megállapított határidőn belül.
51. cikk
A kivont melléktermékekre vonatkozó követelmények
Az 1493/1999/EK rendelet 27. cikkének (7) és (8) bekezdése szerinti felügyelet mellett kivont borkészítési melléktermékek minimális tisztaalkohol-tartalmának a következőnek kell lennie:
a) szőlőtörköly:
i. fehér m. t. minőségi bor esetében 2,1 liter/100 kg;
ii. egyéb esetekben 3 liter/100 kg;
b) borseprő:
i. fehér m. t. minőségi bor esetében 3,5 liter/100 kg;
ii. egyébként 5 liter/100 kg.
II. szakasz: A kettős hasznosítású fajták borának lepárlása
52. cikk
A bor lepárlásra való beszállításának kötelezettsége
Az 1493/1999/EK rendelet 28. cikke alapján lepárlásra kötelezett termelőknek kötelezettségüket boruknak legkésőbb az adott borászati év július 15-ig valamely elismert lepárlóüzemhez való beszállításával kell teljesíteniük.
Az e rendelet 71. cikkében foglalt esetekben a kötelezettséget a bornak legkésőbb az adott borászati év június 15-ig valamely elismert szeszezettbor-készítőhöz való beszállításával kell teljesíteni.
53. cikk
A beszállítandó bor mennyisége
(1) Az 1493/1999/EK rendelet 28. cikkében foglalt bor esetében a termelők kötelesek a termelésükkel azonos mennyiséget beszállítani, levonva ebből:
a) a szokásosan termelt mennyiségnek megfelelő mennyiséget, az e cikk (2) bekezdésében meghatározott számítás alapján;
b) minden olyan mennyiséget, amelyről bizonyítani tudják, hogy azt az adott borászati év július 15. előtt exportálták.
A termelők levonhatnak egy további, legfeljebb 10 hektoliteres mennyiséget a beszállítandó mennyiségből.
(2) A borszőlőfajtaként és más hasznosítású fajtaként is osztályozott fajták szőlőjéből készült bor esetében a szokásosan termelt bor összes mennyisége minden közigazgatási egységben a következő borászati évek során termelt átlagos mennyiség:
- 1974/75-től 1979/80-ig a Tízek Közösségében,
- 1978/79-től 1983/84-ig Spanyolországban és Portugáliában,
- 1988/89-től 1993/94-ig Ausztriában.
Olyan borok esetében azonban, amelyeket egy adott közigazgatási egységben borszőlőfajtaként és borpárlatok készítésére szolgáló fajtaként is besorolt fajták szőlőjéből készítettek, ebből a mennyiségből le kell vonni a bejegyzett eredetmegjelöléssel rendelkező borpárlatok készítésétől eltérő célból lepárolt mennyiségeket.
Ami az első albekezdésben említett bort illeti, a szokásosan hektáronként termelt mennyiséget az érintett tagállamok határozzák meg, megállapítva az ugyanazon, az említett albekezdésben említett referencia-időszak alatt az adott közigazgatási egységben borszőlőfajtaként és egyéb hasznosítású fajtaként is osztályozott fajták szőlőjéből készített bor arányát.
(3) Az egyes termelők által termelt összes mennyiség az 53. cikk (1) bekezdésében foglalt és az 1493/1999/EK rendelet 18. cikkében említett termelési jelentésben megállapított bormennyiségeknek, valamint az említett rendelet 70. cikkében előírt nyilvántartásba bejegyzett olyan mennyiségeknek az összege, amelyeket a termelő a termelési jelentés benyújtása után nyert ki az említett rendelet 28. cikkében említett, a jelentésben feltüntetett fajták szőlőjéből vagy a szőlőjükből készült mustból.
(4) Az 1998/99-es borászati évtől kezdve - az előző bekezdéstől eltérően - az olyan bor tekintetében, amelyet az adott közigazgatási egységben borszőlőfajtaként és borpárlat készítésére való fajtaként is osztályozott fajta szőlőjéből nyertek, a tagállamok felhatalmazást kapnak arra, hogy engedélyezzék azoknak a termelőknek, akik az 1997/98-as borászati évtől az 1493/1999/EK rendelet 8. cikkében előírt támogatásban részesültek szőlőtermő területeik egy részének a termelésből való végleges kivonásáért, hogy a kivágást követően öt évig a kivágás előtti szinten tartsák a szokásosan termelt mennyiséget.
54. cikk
Kivételek a lepárlás céljára történő beszállítás kötelezettsége alól
Ha az 1493/1999/EK rendelet 28. cikkének (1) bekezdése alapján eltérést tesznek lehetővé, az említett cikk tárgyát képező bort el lehet szállítani
a) egy vámhivatalba, az exporttal kapcsolatos vámkezelés elvégzése végett, amelyet követően a bort kivonják a Közösség vámterületéről; vagy
b) egy elismert, lepárlás céljára szeszezett bort készítő telephelyére, szeszezés céljából.
55. cikk
Felvásárlási ár
(1) A lepárlók az 1493/1999/EK rendelet 28. cikkének (3) bekezdésében meghatározott felvásárlási árat a lepárlóüzembe történt beszállítás napját követően három hónapon belül kifizetik a beszállított mennyiségért a termelőknek. Ez az ár hordós árura vonatkozik, a termelő telephelyén.
(2) Az 53. cikk (2) bekezdésének második albekezdésben említett bor esetében a felvásárlási árat az 1493/1999/EK rendelet 28. cikk (3) bekezdésének megfelelően Franciaország arányosan feloszthatja a lepárlásra kötelezettek között a hektáronkénti hozam alapján. Az adott tagállam által elfogadott rendelkezéseknek biztosítaniuk kell, hogy az összes lepárolt borra ténylegesen kifizetett átlagár 1,34 euró/térfogat %/hl legyen.
56. cikk
A lepárlóknak fizetendő támogatás
Az 1493/1999/EK rendelet 28. cikke (5) bekezdésének a) pontjában említett támogatás összegét a következők szerint kell meghatározni, a lepárlás során nyert termék hektoliterenkénti, térfogatszázalékban megadott alkoholtartalma alapján:
a) semleges alkohol: 0,7728 euró;
b) borból származó szeszes italok, nyersalkohol és borpárlat: 0,6401 euró.
57. cikk
Az egyes lepárlási műveletek során nyert alkoholra vonatkozó követelmények
Olyan borok közvetlen lepárlásából, amelyeket ugyanabban a közigazgatási egységben borszőlőfajtaként és borpárlat készítésére való szőlőfajtaként is osztályba sorolt szőlőből nyertek, csak 92 térfogatszázalék vagy afölötti alkoholtartalmú termék állítható elő.
III. szakasz: E fejezet I. és II. szakaszára vonatkozó közös rendelkezések
58. cikk
Részleges beszállítások
Az e rendelet 45. és 52. cikkében említett kötelezettségek valamelyike alá eső termelők, akik legalább 90 százalékát beszállították annak a termékmennyiségnek, amelyet a folyó borászati év július 15-ig kötelesek beszállítani, kötelezettségüket a fennmaradó mennyiség beszállításával teljesíthetik egy, az illetékes nemzeti hatóság által megállapított időpont előtt, amely nem lehet később, mint a következő borászati év augusztus 31.
Ilyen esetekben:
a) az első albekezdésben említett fennmaradó mennyiségek felvásárlási árát és az ezekből termelt és az intervenciós hivatalhoz beszállított alkohol árát egy, az adott lepárlási műveletre megállapított semleges alkohol támogatásával megegyező összeggel kell csökkenteni e rendelet 48. cikke (1) bekezdése a) pontja i. alpontjának, valamint 56. cikke a) pontjának megfelelően;
b) nem lehet támogatást fizetni az intervenciós hivatalokhoz be nem szállított lepárlási termékekre;
c) a kötelezettséget az első albekezdésnek megfelelően megállapított időpontban kell teljesítettnek tekinteni;
d) a lepárlásra, az a) pontban említett ár kifizetéséről szóló igazolás benyújtására és az alkohol intervenciós hivatalhoz történő beszállítására vonatkozó határidőt az illetékes hatóságnak kell kiigazítania, figyelembe véve a beszállítás meghosszabbított határidejét.
59. cikk
A beszállítás igazolása
A beszállítás igazolására a lepárlók a következő borászati év augusztus 31. előtt igazolást állítanak ki a termelőknek, amely tartalmazza legalább a beszállított termékek típusát, mennyiségét és térfogatban számított alkoholtartalmát, valamint a beszállítás időpontjait.
Ha azonban a termelők az általuk lepároltatandó termékeket olyan lepárlóüzembe szállítják, amely más tagállamban van, mint amelyikből a termék származik, a lepárló kéri annak a tagállamnak az intervenciós hivatalától, ahol a lepárlás történik, hogy az 1493/1999/EK rendelet 70. cikkében előírt, a termék szállítását kísérő hivatalos okmányon igazolja, hogy a lepárlóüzem átvette a szóban forgó termékeket. A lepárló a megfelelően igazolt dokumentum másolatát a lepárlandó termékek átvételétől számított egy hónapon belül továbbítja a termelőhöz.
60. cikk
A lepárlók által az intervenciós hivatalnak szolgáltatandó igazolások
(1) A támogatás elnyerése érdekében a lepárlóknak legkésőbb az adott borászati évet követő november 30-ig kérelmet kell benyújtaniuk az intervenciós hivatalhoz, mellékelve a kérelem tárgyát képező mennyiségekre vonatkozóan
a) i. bor és borseprő esetében az egyes termelők beszállításainak összefoglalását, feltüntetve legalább
- a típust, a mennyiséget, a színt és a térfogatban számított alkoholtartalmat,
- az 1493/1999/EK rendelet 70. cikkének (1) bekezdésben előírt irat számát, ha ilyen iratra szükség van a terméknek a lepárló telephelyére történő szállításához, vagy - egyéb esetben - a nemzeti szabályok szerint használt szállítási irat hivatkozási számát;
ii. szőlőtörköly esetében azon termelők nevét tartalmazó listát, akik törkölyt szállítottak be, valamint az 1493/1999/EK rendelet 27. cikke szerinti lepárlásra beszállított törkölyben található alkohol mennyiségét;
b) egy nyilatkozatot a tagállam által kijelölt illetékes hatóság pecsétjével, feltüntetve abban legalább
i. a lepárlással nyert termékek mennyiségét, az e rendelet 43. cikke szerinti kategóriánként bontva;
ii. e termékek előállításának időpontjait;
c) igazolást arról, hogy a meghatározott időn belül kifizették a termelőnek az érintett lepárlási műveletre megállapított minimális felvásárlási árat.
A tagállamok rendelkezhetnek azonban egyszerűsített ügyintézésről a borkészítés melléktermékeinek lepárlásáért fizetendő minimális felvásárlási ár kifizetéséről szóló igazolás bemutatására vonatkozóan, miután megszerezték ehhez a Bizottság egyetértését.
(2) Ha a termelők maguk végzik a lepárlást, az (1) bekezdésben említett iratokat egy, a tagállam illetékes hatósága által lepecsételt nyilatkozat helyettesíti, amely feltünteti legalább:
a) a lepárlandó termék típusát, mennyiségét, színét és térfogatban számított alkoholtartalmát;
b) a lepárlásból nyert termékek mennyiségét, az e rendelet 43. cikke szerinti kategóriánként bontva;
c) e termékek előállításának időpontját.
(3) A minimális ár kifizetésének igazolását helyettesítheti annak igazolása, hogy biztosítékot helyeztek letétbe az intervenciós hivatal javára. A biztosítéknak a kérelmezett támogatás 120 százalékával kell egyenlőnek lennie.
Ilyen esetekben annak igazolását, hogy a lepárló kifizette az 1493/1999/EK rendelet 27. cikke (9) bekezdésében vagy 28. cikke (3) bekezdésében említett teljes felvásárlási árat, legkésőbb az adott borászati évet követő február utolsó napjáig kell benyújtani az intervenciós hivatalhoz.
(4) Az e rendelet 47. cikke (2) bekezdésének második albekezdésében említett esetekben a felvásárlási ár kifizetésének igazolását az előlegfizetésről szóló igazolás helyettesíti.
(5) Az intervenciós hivatal a lepárlónak vagy - a (2) bekezdésben említett esetekben - a termelőnek legkésőbb a kérelem és a szükséges iratok együttes benyújtásától számított három hónap múlva fizeti ki a támogatást.
(6) Ha megállapítják, hogy a lepárló nem fizette ki a felvásárlási árat a termelőnek, az intervenciós hivatal az adott borászati évet követő június 1. előtti támogatással egyenlő összeget fizet a termelőnek, adott esetben a termelő tagállamának intervenciós hivatalán keresztül.
61. cikk
A lepárlási műveletek időpontja
(1) Az 1493/1999/EK rendelet 27. cikkében megállapított kötelezettség teljesítéseként beszállított bor az adott borászati év január 1-je előtt nem párolható le.
(2) A lepárlók legkésőbb minden hó 10-éig kimutatást küldenek az intervenciós hivatalnak a megelőző hónapban lepárolt és előállított termékek mennyiségéről, az utóbbiakat az e rendelet 43. cikkében foglalt kategóriák szerint bontva.
(3) Nem kerülhet sor lepárlásra az adott borászati év július 31-e után.
62. cikk
Alkohol beszállítása az intervenciós hivatalhoz
(1) Az 1493/1999/EK rendelet 27. cikke (12) bekezdése és 28. cikke (6) bekezdése alkalmazásának sérelme nélkül, a lepárlók a legalább 92 térfogatszázalék alkoholtartalmú termékeket legkésőbb az adott borászati évet követő november 30-ig szállíthatják be az intervenciós hivatalnak.
Az első albekezdésben említett termék előállításához szükséges műveleteket vagy az érintett terméket az intervenciós hivatalhoz beszállító lepárlóüzemében végezhetik el, vagy egy bérlepárlóüzemben.
Kivéve azt az esetet, ha e cikk (2) bekezdésének második albekezdését alkalmazzák, az intervenciós hivatalhoz beszállító lepárlók fizikailag nem tárolhatják telephelyeiken a beszállított alkoholt; ezt az intervenciós hivatal igazgatásában álló telephelyeken kell tárolni.
(2) Az intervenciós hivatalhoz beszállított nyersalkoholért a lepárlóknak fizetendő árat térfogat%/hl-ben kell megállapítani a következőképpen:
a) az 1493/1999/EK rendelet 27. cikke alapján végzett lepárláskor:
i. átalányár: 1,654 euró;
ii. törkölyalkohol: 1,872 euró;
iii. borból és borseprőből párolt alkohol: 1,437 euró;
b) az 1493/1999/EK rendelet 28. cikke alapján végzett lepárláskor:
- az ár: 1,799 euró.
Ha az alkoholt azon a telephelyen tárolják, ahol azt termelték, a fenti árakat 0,5 euró/térfogatszázalék/hl alkohollal kell csökkenteni.
(3) Ami a törkölyalkohol, a boralkohol és a borseprőből párolt alkohol (2) bekezdés a) pontjában említett differenciált árát illeti;
a) erről határozhatnak a tagállamok, ha az átalányárak alkalmazása lehetetlenné teszi vagy teheti egy vagy több borkészítési melléktermék lepárlását a Közösség bizonyos termőhelyein;
b) ezt kell fizetni a lepárlóknak, ha e nyersanyagok egyike az adott borászati évben az általuk lepárolt összmennyiségnek több mint 60 százalékát teszi ki.
(4) Olyan lepárlók esetében, akik e rendelet 48. és 56. cikke alapján támogatásban részesültek, a (2) bekezdésben említett árakat a támogatással azonos összeggel kell csökkenteni.
(5) Az intervenciós hivatal legkésőbb az alkohol beszállításának napját követő három hónap múlva fizet a lepárlóknak, feltéve hogy a 60. cikkben említett iratokat és igazolásokat bemutatták.
II. FEJEZET
ÖNKÉNTES LEPÁRLÁSOK
63. cikk
Az 1493/1999/EK rendelet 29. cikke szerinti lepárlás megnyitása
(1) Az asztali borok és az asztali borok készítésére alkalmas borok 1493/1999/EK rendelet 29. cikkében említett lepárlása minden borászati év szeptember 1-jén elkezdődik.
(2) Az egyes termelők által lepároltathatott asztali bor és asztali bor készítésére alkalmas bor térfogatát az elmúlt három borászati évben ilyen borból termelt és bejelentett legnagyobb térfogat 40 százalékára kell korlátozni, ideértve a folyó évet, ha a termelési jelentést már leadták. A fenti százalék alkalmazásakor, a termelt asztali bor mennyisége az, amelyet az 1493/1999/EK rendelet 18. cikkének (1) bekezdésében említett termelési jelentés "Asztali borok" elnevezésű oszlopában borként megadnak.
(3) Minden termelő, aki asztali bort vagy asztali bor készítésére alkalmas bort termelt, szerződést köthet vagy az e rendelet 65. cikkében említett nyilatkozatot tehet. A szerződéshez mellékelni kell a hektoliterenként 5 euró összegű biztosíték letétbe helyezéséről szóló igazolást. Ezeket a szerződéseket nem lehet átruházni.
(4) A tagállamok minden hónap 5-én és 20-án, vagy a rákövetkező első munkanapon értesítik a Bizottságot az ilyen lepárlásokra a megelőző hónap 16. és 31. napja között, illetve a folyó hó 1. és 15. napja közötti időszakban kötött szerződésekben foglalt összmennyiségről.
(5) A tagállamok akkor hagyhatják jóvá ezeket a szerződéseket, ha tíz munkanap eltelt a Bizottságnak a (4) bekezdés szerinti értesítésétől, hacsak a Bizottság időközben nem hozott különleges intézkedést. A (4) bekezdés szerinti, következő értesítés időpontjáig a tagállamok jelentik a Bizottságnak a jóváhagyott szerződések összmennyiségét.
(6) Ha azok a mennyiségek, amelyre szerződéseket kötöttek, és amelyekről a (4) bekezdésnek megfelelően meghatározott napon értesítették a Bizottságot, meghaladják vagy meghaladhatják a rendelkezésre álló költségvetési forrásoknak megfelelő mennyiségeket vagy lényegesen túllépik vagy túlléphetik a szeszesital-ágazat felvevőképességét, a Bizottság százalékos értéket állapíthat meg az érintett szerződésekben foglalt mennyiségek elfogadására, és/vagy felfüggesztheti az új szerződések bejelentését. Ebben az esetben a (3) bekezdésben említett biztosítékot fel kell szabadítani azokra a mennyiségekre nézve, amelyekre szerződést kötöttek, de amelyeket nem hagytak jóvá.
A Bizottság is megállapíthat százalékot a megkötött szerződések elfogadására, vagy felfüggesztheti az új szerződések bejelentését az új szerződések rendellenes fejlődése eseteiben, vagy ha komoly kockázata van annak, hogy a lepárlásból származó termékek hagyományos kínálatának folyamatosságát ez torzítaná.
(7) Az olyan megkötött szerződéseket, amelyekről a (4) bekezdésnek megfelelően nem értesítették a Bizottságot, nem lehet jóváhagyni.
(8) A (3) bekezdésben említett biztosítékot a beszállított mennyiségekkel arányban kell felszabadítani, amint a termelő igazolja a lepárlóüzemhez történt beszállítást.
(9) A szerződés szerinti mennyiséget legkésőbb ugyanazon borászati év június 30-ig kell beszállítani a lepárlóüzembe.
64. cikk
A támogatás összege
(1) A lepárlóknak vagy - az e rendelet 65. cikkének (3) bekezdésében említett esetekben - a termelőknek az e fejezet alá tartozó lepárlás keretében lepárolt borért fizetendő támogatást a lepárlással előállított termék alkoholtérfogat-százalékára és hektoliterére vetítve a következőképpen kell megállapítani:
a) az 1493/1999/EK rendelet 29. cikkének (4) bekezdése szerinti elsődleges támogatás:
- nyersalkoholra és borból lepárolt szeszes italokra 1,751 euró/térfogat %/hl,
- semleges alkoholra 1,884 euró/térfogat %/hl;
b) az 1493/1999/EK rendelet 29. cikkének (6) bekezdése szerinti kiegészítő támogatás: 0,0336 euró/hl/nap.
(2) Azok a lepárlók, akik kiegészítő támogatást szeretnének kapni, tájékoztatják az intervenciós hivatalt a tárolni kívánt termék mennyiségéről, jellemzőiről és a tárolás tervezett kezdő időpontjáról. Ezt a tájékoztatást a tárolás megkezdése előtt legalább 30 nappal meg kell tenni.
Amennyiben az intervenciós hivatal nem emel kifogást a fenti 30 napos határidőn belül, a tárolás tervezett kezdő napját kell a tényleges kezdő napnak tekinteni.
(3) Az (1) bekezdés b) pontjában említett kiegészítő támogatást csak a következőkre lehet fizetni:
- legalább 100 hl alkohol, amelyet legalább 100 hl-es kapacitású tárolóedényekben raktároznak,
- legfeljebb 12 hónap december 1-jétől számítva,
- legalább hat hónap.
A lepárlók június 1-jével megszüntethetik az alkohol raktározását, ha a Bizottság az ágazat helyzete alapján erre felhatalmazást ad.
(4) Az elsődleges támogatás esetében az intervenciós hivatal a lepárlóknak vagy - az e rendelet 65. cikkének (3) bekezdésében említett esetekben - a termelőknek az e cikk (1) bekezdésének megfelelően kiszámított támogatást a rendelet 65. cikkének (10) bekezdésében említett igazolás benyújtásától számított legfeljebb három hónapon belül fizeti ki.
Az intervenciós hivatal a kiegészítő támogatást legkésőbb a raktározási időszak végét követő három hónap múlva fizeti ki.
(5) Azt az alkoholt, amelyre e cikk alapján támogatást fizettek ki, ezt követően a hatóságok nem vásárolhatják fel. Ha a lepárlók ennek ellenére szeretnék eladni alkoholjukat a hatóságoknak, először vissza kell fizetniük a kapott támogatást.
(6) Az (5) bekezdéstől eltérve, azokra a hatóságokra, amelyeknek az alkohol eladására olyan programjuk van, amely nem ütközik a hagyományos felhasználásokkal, mint például agrár-környezetvédelmi program az alkohol üzemanyag-ágazatban való eladására, nem vonatkozik az (5) bekezdés az alkoholmennyiségek ilyen program keretében történő eladását illetően.
III. FEJEZET
AZ I. ÉS II. FEJEZETRE VONATKOZÓ KÖZÖS RENDELKEZÉSEK
I. szakasz: Általános rész
65. cikk
Szállítási szerződések
(1) Minden termelőnek, aki az 1493/1999/EK rendelet 29. és 30. cikke szerinti lepárlásra saját termeléséből bort kíván beszállítani, szállítási szerződést vagy szállítási szerződéseket (a továbbiakban: "szerződést") kell kötnie egy vagy több lepárlóval. A lepárlók ezeket a szerződéseket jóváhagyás végett bemutatják az illetékes intervenciós hivatalnak a tagállamok által meghozott rendelkezéseknek megfelelően meghatározandó időpont előtt.
A szerződés bemutatásával együtt az intervenciós hivatal részére igazolni kell, hogy a termelők ténylegesen megtermelték és birtokolják a beszállítandó bormennyiséget. Ilyen igazolásra nincs szükség azokban a tagállamokban, ahol a hatóságoknak más rendelkezések alapján már van erre vonatkozó bizonyítékuk.
Az 1493/1999/EK rendelet 27. és 28. cikkében megállapított kötelezettségek alá tartozó termelőknek azt is igazolniuk kell a lepárlók felé, hogy teljesítették e kötelezettségeket az e rendelet 2. cikkének (2) bekezdésében meghatározott időszakban.
(2) A szerződések legalább a következő információkat tartalmazzák a tárgyukat képező borról:
a) a mennyiség, amely nem lehet 10 hektoliternél kevesebb;
b) a különböző jellemzők, különösen a szín.
A termelők csak akkor szállíthatják lepárlásra a borukat, ha szerződésüket az illetékes intervenciós hivatal jóváhagyta. Az illetékes hatóság korlátozhatja az egy termelő által megköthető szerződések számát.
Ha a lepárlást más tagállamban hajtják végre, mint amelyben a szerződést jóváhagyták, az az intervenciós hivatal, amelyik a szerződést jóváhagyta, a jóváhagyás egy másolatát megküldi a lepárlás tagállamának intervenciós hivatalának.
(3) Az e cikk (1) bekezdésében említett termelők,
a) akik maguk rendelkeznek lepárlófelszereléssel, és az e fejezet alá tartozó lepárlás elvégzését tervezik; vagy
b) akiknek szándékában áll boraik nevükben történő lepároltatása valamely elismert, szerződés alapján dolgozó lepárló üzemében, lepárlásra való beszállítási nyilatkozatot kell benyújtaniuk (a továbbiakban: "nyilatkozat") az illetékes intervenciós hivatalhoz jóváhagyás végett egy később meghatározandó időpont előtt.
Az 1493/1999/EK rendelet 27. és 28. cikkében említett kötelezettségek alá tartozó termelőknek igazolniuk kell az illetékes intervenciós hivatal részére azt is, hogy teljesítették e kötelezettségeiket az e rendelet 2. cikkének (2) bekezdésében meghatározott referencia-időszakban.
(4) A (3) bekezdés alkalmazásában a szerződést helyettesíti
a) a (3) bekezdés első albekezdésének a) pontjában említett esetben a nyilatkozat;
b) a (3) bekezdés első albekezdésének b) pontjában említett esetben a nyilatkozat, együtt a termelő és a lepárló közötti, a termelő nevében történő lepárlásra való beszállításra vonatkozó szerződéssel.
(5) A lepárlásra szállított bor jellemzőinek azonosnak kell lenniük az e cikkben foglalt szerződésben vagy nyilatkozatban szereplőkkel.
Nem jár támogatás:
a) ha a lepárlásra ténylegesen beszállított bormennyiség kevesebb mint 95 %-a a szerződésben vagy a nyilatkozatban szereplő mennyiségnek;
b) olyan bormennyiségért, amely meghaladja a szerződésben vagy a nyilatkozatban szereplő mennyiség 105 százalékát;
c) olyan bormennyiségért, amely meghaladja az adott lepárlási művelet esetén teljesítendő maximális mennyiséget.
(6) A lepárlók az 1493/1999/EK rendelet 29. és 30. cikke alapján az alkohol térfogatszázalékában és hektoliterben meghatározott árat fizetik a termelőknek a hozzájuk beszállított borért úgy, hogy ezek az árak hordós termékre, a termelő telephelyén történő átvétel esetére vonatkoznak.
(7) A lepárlók a bor beszállítását követő három hónapon belül fizetik ki a termelőknek a (6) bekezdésben említett minimális felvásárlási árat, ha a termelők a beszállítást követően két hónapon belül benyújtották az illetékes hatóságnak az e cikk (1) bekezdésének harmadik albekezdésében említett igazolást. Ha az említett igazolást a beszállítás után több mint két hónap múlva nyújtják be, a lepárlóknak egy hónapon belül kell fizetniük.
(8) A lepárlók a megállapított határidőn belül továbbítják az intervenciós hivatalhoz
a) minden egyes termelő minden egyes szállítmányáról, akik hozzájuk bort szállítottak be, a bor mennyiségére, színére és térfogatban számított tényleges alkoholtartalmára vonatkozó adatokat, a bornak a lepárló telephelyére történő szállításához használt, az 1493/1999/EK rendelet 70. cikkében előírt okmány számával együtt;
b) az igazolást arról, hogy a szerződésben vagy a nyilatkozatban szereplő bor teljes mennyiségét lepárolták a megadott időn belül;
c) az igazolást arról, hogy kifizették a termelőnek az e cikk (7) bekezdésében említett vételárat a megadott időn belül.
A (9) bekezdésben említett esetben a termelőknek csak a b) pontban említett igazolást kell benyújtaniuk.
A lepárlók legkésőbb minden hónap 10-éig kimutatást küldenek az intervenciós hivatalnak a megelőző hónapban lepárolt és előállított termékek mennyiségéről, az utóbbiakat e rendelet 43. cikkében foglalt kategóriák szerint bontva.
(9) Ha a lepárlást a termelők maguk végzik el lepárlói minőségben, vagy a termelő megbízásából eljáró lepárlóként, a (8) bekezdésben kért információt a termelő nyújtja be az illetékes intervenciós hivatalhoz.
(10) A tagállamok a szerződésekben szereplő bort reprezentatív szúrópróbaszerű ellenőrzésekkel vizsgálják, és különösen azt ellenőrzik, hogy
a) a termelő ténylegesen megtermelte és birtokolja-e a beszállítandó bormennyiséget;
b) a szerződésben foglalt bor abba a kategóriába tartozik-e, amelyre a lepárlást megnyitották.
A szerződés bemutatásának napjától annak jóváhagyása és a bor lepárlóüzembe érkezése napjáig az ellenőrzésre bármikor sor kerülhet. Azoknak a tagállamoknak, amelyek hatékonyabb rendszerrel rendelkeznek az e bekezdés első albekezdésének a) pontja szerinti ellenőrzésekhez, csak a termékek lepárlóüzembe való beérkezésekor kell az ellenőrzést elvégezniük.
66. cikk
Előlegfizetések
(1) A lepárlók vagy - az e rendelet 65. cikkének (3) bekezdésében említett esetben - a termelők kérhetik egy, az adott lepárlási műveletre megállapított támogatással egyenlő összeg előzetes kifizetését, ha biztosítékot helyeztek letétbe az intervenciós hivatal javára. Ez a biztosíték egyenlő az említett összeg 120 százalékával.
Az első albekezdésben említett összeget a szerződésben vagy a beszállítási nyilatkozatban foglalt borra feltüntetett alkohol térfogatszázalékában és e bor hektoliter egységére kell kiszámítani, vagy - az e rendelet 64. cikke (1) bekezdésének b) pontjában említett kiegészítő támogatás esetén - a tiszta alkohol hektoliterére. Az intervenciós hivatal legkésőbb a biztosíték letételéről szóló igazolás bemutatását követően három hónappal fizeti ki az előleget, ha a szerződést jóváhagyták.
(2) Az intervenciós hivatal akkor szabadítja fel a biztosítékot, ha a 65. cikk (8) bekezdésében említett igazolást a megadott időn belül bemutatták.
67. cikk
EMOGA-hozzájárulás a lepárlási műveletek költségeihez
(1) Az intervenciós hivataloknál felmerült, hogy az alkohol felvásárlásával kapcsolatos kiadások egy részét az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap Garancia Részlege finanszírozza.
A pénzügyi hozzájárulás megegyezik az e rendelet 48. és 56. cikkében és 68. cikkének a) pontjában, az 1493/1999/EK rendelet 3. cikke alapján meghatározott támogatással.
(2) E hozzájárulásra az 1258/1999/EK rendelet [5] 4. és 6. cikkét kell alkalmazni.
II. szakasz: Szeszezett bor
68. cikk
Feldolgozás szeszezett borrá
(1) Az e rendelet alapján lepárlandó bort szeszezni lehet. Ebben az esetben, az ilyen szeszezett bor lepárlásával nyerhető termék csak borpárlat lehet.
(2) Lepárlás céljára bort szeszezni csak hivatalos felügyelet mellett lehet.
Ebből a célból:
a) az 1493/1999/EK rendelet 70. cikkében előírt irat(ok)ban és nyilvántartás(ok)ban fel kell tüntetni a térfogatban számított tényleges alkoholtartalom növekedését, térfogatszázalékban kifejezve, megadva az alkoholtartalmat a párlatnak a borhoz való hozzáadása előtt és után;
b) a szeszezés előtt hivatalos felügyelet mellett mintát kell venni a borból úgy, hogy valamely hivatalos laboratóriumban vagy hivatalos felügyelet mellett működő laboratóriumban meg lehessen határozni a tényleges alkoholtartalmat;
c) a b) pontban említett analízisről készült jelentés két példányát meg kell küldeni a szeszezett bor készítőjének, aki ebből egy példányt továbbít azon tagállam intervenciós hivatalának, amelyben a szeszezett bort készítik.
(3) A bort a szóban forgó lepárlási műveletre megállapított időszakban lehet szeszezni.
(4) A tagállamok korlátozhatják azoknak a helyeknek a számát, ahol bort lepárlás céljára szeszezni lehet, amennyiben ez szükséges ahhoz, hogy a felügyelet leghatékonyabb módszerét alkalmazzák.
69. cikk
Szeszezett bor készítése
(1) Olyan esetekben, ha élnek a 68. cikk (1) bekezdésében említett lehetőséggel, és ha a szeszezett bort nem lepárló készíti vagy készítteti, a termelőknek szállítási szerződést kell kötniük egy elismert szeszezettbor-készítővel, és azt jóváhagyásra be kell nyújtaniuk az illetékes intervenciós hivatalnak.
Olyan termelők esetében azonban, akik elismert szeszezettbor-készítők, és a bort lepárlás céljára maguk kívánják szeszezni, az első albekezdésben említett szerződést a beszállítási nyilatkozat helyettesíti.
(2) Az (1) bekezdésben említett szerződések és nyilatkozatok a tagállamok által elfogadott szabályok hatálya alá tartoznak.
(3) A szeszezettbor-készítők legalább az 1493/1999/EK rendelet 27-30. cikkében előírt, lepárlásra megállapított minimális felvásárlási árat fizetik a termelőknek a beszállított borért. Ez az ár hordós árura vonatkozik
a) az 1493/1999/EK rendelet 27. cikkének (9) bekezdése szerinti lepárlás esetén a készítő telephelyén;
b) egyéb esetekben a termelő telephelyétől.
A szükséges kiigazításokra is figyelemmel, a lepárlás céljára szeszezett bort készítők ugyanazon kötelezettségek alá esnek, mint az e cím alá tartozó lepárlók.
A szeszezett bor készítőinek fizetendő támogatást a következőképpen állapítják meg, a tényleges alkoholtartalom térfogatszázalékára és a bor hektoliterére vetítve:
- 0,2657 euró az 1493/1999/EK rendelet 27. cikke szerinti lepárlás esetén,
- 0,6158 euró az 1493/1999/EK rendelet 28. cikke szerinti lepárlás esetén,
- 0,1715 euró az 1493/1999/EK rendelet 29. cikke szerinti lepárlás esetén.
Az illetékes intervenciós hivatal azzal a feltétellel fizeti ki a szeszezett bor készítőinek a támogatást, hogy a felveendő támogatás 120 százalékával egyenlő biztosítékot helyeznek letétbe. Nincs szükség azonban biztosítékra, ha már teljesítették a támogatás kifizetésének összes követelményét.
Ha a készítők több, az 1493/1999/EK rendelet különböző rendelkezései által szabályozott lepárlási művelet keretében szeszeznek bort, egyetlen biztosíték is letétbe helyezhető. Ilyen esetekben a biztosíték az említett lepárlási műveletekkel kapcsolatos szeszezésre fizetendő összes támogatás 120 százalékával egyenlő.
Az intervenciós hivatal felszabadítja a biztosítékot, amint a megadott időn belül bemutatják annak igazolását, hogy
a) a megadott időn belül lepárolták a szerződésben vagy a nyilatkozatban szereplő szeszezett bor teljes mennyiségét; és
b) a megadott időn belül kifizették az 1493/1999/EK rendelet 27., 28., 29. és 30. cikkében említett minimális felvásárlási árat.
Az (1) bekezdés második albekezdésében foglalt esetekben a termelőnek csak a fenti a) pontban említett igazolást kell benyújtania az intervenciós hivatalnak.
70. cikk
Lepárlás más tagállamban
(1) E rendelet 69. cikkének (4) bekezdésétől eltérően, ha a szeszezett bort más tagállamban párolják le, mint amelyikben a szerződést vagy a nyilatkozatot jóváhagyták, a különböző lepárlási műveletekért fizetendő támogatás kifizethető a lepárlóknak, ha az adott lepárlási művelet végrehajtására meghatározott határidő után legkésőbb két hónappal kérelmet nyújtanak be azon tagállam intervenciós hivatalához, amelynek területén a lepárlást végezték.
(2) Az (1) bekezdésben említett kérelmekhez a következőket kell mellékelni:
a) azon tagállam illetékes hatóságai által hitelesített iratot, ahol a szeszezett bort készítették, amely a támogatásra való jogosultságot a szeszezett bor készítőjéről a lepárlóra ruházza át, és feltünteti az adott szeszezett bor mennyiségét és az arra vonatkozó támogatás összegét;
b) a 69. cikk (1) bekezdésében említett és az illetékes intervenciós hivatal által jóváhagyott szerződés vagy nyilatkozat másolatát;
c) a 68. cikkben említett analitikai jelentés másolatát;
d) annak igazolását, hogy a bor minimális felvásárlási árát kifizették a termelőnek;
e) az 1493/1999/EK rendelet 70. cikkében előírt iratot a szeszezett bornak a lepárlóüzembe történő szállításáról, amely feltünteti a térfogatban számított tényleges alkoholtartalom növekedését, térfogatszázalékban kifejezve, megadva az alkoholtartalmat a párlatnak a borhoz történt hozzáadása előtt és után;
f) igazolást arról, hogy az adott szeszezett bort lepárolták.
(3) Az (1) bekezdésben foglalt esetekben a szeszezett bor készítőjének nem kell letétbe helyeznie a 69. cikk (4) bekezdésében előírt biztosítékot.
(4) Az intervenciós hivatal a kérelem és a (2) bekezdésben felsorolt iratok benyújtása után legkésőbb három hónappal fizeti ki a támogatást.
71. cikk
Különös szabályok
(1) Az e rendelet 69. cikkének (1) bekezdésében foglalt esetekben a szerződést vagy a lepárlás céljára való szeszezésre történő beszállításról szóló nyilatkozatot legkésőbb az adott borászati év december 31-ig kell jóváhagyásra benyújtani az illetékes intervenciós hivatalhoz. Az intervenciós hivatal a szerződés vagy a nyilatkozat benyújtásától számított 15 napon belül értesíti a termelőt a jóváhagyási eljárás eredményéről.
(2) Az 1493/1999/EK rendelet 27. cikke szerinti lepárlás esetében az adott borászati év január 1. előtt, vagy a vonatkozó szerződés vagy nyilatkozat jóváhagyása előtt nem lehet bort szeszezni.
(3) A lepárlás céljára szeszezett bor készítői legkésőbb minden hónap 10-ig kimutatást küldenek az intervenciós hivatalnak a megelőző hónapban hozzájuk beszállított bormennyiségekről.
(4) A támogatás elnyerése érdekében a szeszezett bor készítői legkésőbb az adott borászati év végét követő november 30-ig kérelmet nyújtanak be az illetékes intervenciós hivatalhoz, mellékelve annak igazolását, hogy a 69. cikk (4) bekezdésében említett biztosítékot letétbe helyezték.
A támogatást legkésőbb három hónappal azután fizetik ki, hogy az előző albekezdésben említett biztosíték letétbe helyezéséről szóló bizonyítékot bemutatták. A támogatást addig nem lehet kifizetni, amíg a szerződést vagy a nyilatkozatot nem hagyták jóvá.
(5) E rendelet 69. cikkének (4) bekezdésére is figyelemmel, a biztosítékot csak akkor lehet felszabadítani, ha a cikkben említett iratokat a kérelem benyújtásától számított 12 hónapon belül átadták az illetékes intervenciós hivatalnak.
(6) Ha megállapítják, hogy a szeszezett bor készítője nem fizette ki a felvásárlási árat a termelőnek, az intervenciós hivatal azt a borászati évet követő június 1-jéig, amelyben a bort beszállították, a támogatással egyenlő összeget fizet a termelőnek, adott esetben a termelő tagállamának intervenciós hivatalán keresztül.
III. szakasz: Közigazgatási rendelkezések
72. cikk
Vis maior
(1) Ha a lepárlandó termék egy része vagy egésze vis maior miatt nem kerülhet lepárlásra:
a) ha a vis maior akkor érte a lepárlandó terméket, amikor az jogilag a termelő rendelkezése alatt állt, a termelő haladéktalanul értesíti annak a tagállamnak az intervenciós hivatalát, amelyben a pincészete található;
b) minden más esetben a lepárló értesíti haladéktalanul annak a tagállamnak az intervenciós hivatalát, amelyben a lepárlóüzem található.
Az első albekezdésben említett körülmények esetén, amint az intervenciós hivatalt értesítették, az dönt azokról az intézkedésekről, amelyeket a felmerült körülményekre való tekintettel szükségesnek tart. Az intervenciós hivatalnak lehetősége van különösen a határidők meghosszabbítására.
(2) Az (1) bekezdés első albekezdésének a) pontjában említett körülmények esetén és ha a termelő pincészete és a lepárlóüzem két különböző tagállamban található, a két érintett tagállam intervenciós hivatala közvetlen információcserével működik együtt az (1) bekezdés végrehajtása érdekében.
Az (1) bekezdés első albekezdésének b) pontjában említett körülmények esetén, amint az intervenciós hivatalt értesítették, az felhatalmazhatja a lepárlókat - feltéve, hogy bérlepárló esetében a termelő abba beleegyezik -, hogy a még le nem párolt termékmennyiségek tekintetében átruházzák jogaikat és kötelezettségeiket egy másik lepárlóra.
73. cikk
A lepárlási műveletek ellenőrzése
(1) A lepárlásra beszállított termékek jellemzőit, különösen a mennyiséget, a színt és az alkoholtartalmat a következők alapján kell ellenőrizni:
a) az 1493/1999/EK rendelet 70. cikkében előírt irat, amellyel a termékeket szállítják;
b) olyan minták analízise, amelyeket a termék lepárlóüzembe érkezésekor azon tagállam valamely hivatalos szervének felügyeletével vettek, amelyben a lepárlóüzem található. A mintavétel reprezentatív szúrópróbaszerű ellenőrzés formájában végezhető;
c) adott esetben az e cím alapján kötött szerződések.
Az analízist az 1493/1999/EK rendelet 72. cikkében említett elismert laboratóriumok végzik, amelyek továbbítják az eredményeket azon tagállam intervenciós hivatalához, ahol a lepárlásra sor kerül.
Ha a hatályos közösségi szabályoknak megfelelően nem készítettek az első albekezdés a) pontja szerinti iratot, a lepárlásra szánt termék jellemzőit az ugyanazon albekezdés b) pontjában említett analízis alapján kell ellenőrizni.
A hivatalos testület képviselője ellenőrzi a lepárolt termék mennyiségét, a lepárlás időpontját, valamint az előállított termék mennyiségét és jellemzőit.
(2) Az adott szerződésben foglalt bor egy részére vonatkozó analízis eredményei az egész mennyiségre érvényesek.
(3) A tagállamok előírhatják indikátor használatát is. A tagállamok nem akadályozhatják területükön a lepárlásra szánt vagy az abból származó lepárolt termékek mozgását az indikátor jelenléte alapján.
Olyan esetekben, ha az e rendelet alá tartozó termékeket több termelő szállítja be lepárlásra, a tagállamok rendelkezhetnek úgy, hogy az ilyen termékeket hordós kiszerelésben kell beszállítani. Ilyen esetekben a 65. cikkben említett termékek jellemzőinek ellenőrzését az érintett tagállam által elfogadott részletes szabályoknak megfelelően kell elvégezni.
(4) Azok a tagállamok, amelyek élni kívánnak a (3) bekezdésben foglalt lehetőséggel, erről értesítik a Bizottságot és tájékoztatják azokról a rendelkezésekről, amelyeket e célból elfogadtak. A bekezdés első albekezdésében említett esetekben a Bizottság erről tájékoztatja a többi tagállamot.
74. cikk
E cím rendelkezéseinek megsértése
(1) Amennyiben valamely ügyirat ellenőrzése során kiderül, hogy a termelő nem felel meg az adott lepárlási műveletre vonatkozóan a közösségi szabályok által megállapított követelményeknek a szállított termék egésze vagy egy része tekintetében, az illetékes intervenciós hivatal erről értesíti a lepárlót és a termelőt.
(2) Az érintett lepárló nem köteles megfizetni az 1493/1999/EK rendelet 27., 28., 29., illetve 30. cikkében említett árat az (1) bekezdésben említett termékmennyiségek után.
(3) E rendelet (2) cikkének sérelme nélkül, ha egy termelő vagy lepárló nem teljesíti az adott lepárlási műveletre vonatkozóan a közösségi szabályok által megállapított követelményeket a lepárlásra beszállított termék egésze vagy egy része tekintetében,
a) nem jár támogatás az adott mennyiségekre;
b) az adott mennyiségek lepárlásával nyert termékeket a lepárló nem szállíthatja be az intervenciós hivatalhoz.
Ha a támogatást már kifizették, az intervenciós hivatal azt visszafizetteti a lepárlóval.
Ha a lepárlással nyert termékeket már beszállították, az intervenciós hivatal az adott lepárlási műveletre megállapított támogatással egyenlő összeget fizettet vissza a lepárlóval.
Ha azonban az e rendeletben megállapított különböző határidőket nem tartották be, a támogatás csökkentéséről lehet rendelkezni.
(4) Az intervenciós hivatal a lepárlónak kifizetett támogatással egyenlő összeget fizettet vissza a termelővel abban az esetben, ha a termelő nem teljesíti az adott lepárlási műveletre vonatkozóan a közösségi szabályok által megállapított követelményeket a következő okok valamelyike miatt:
a) nem mutatta be a megadott időn belül a szüreti, termelési vagy készletjelentést;
b) a leadott szüreti, termelési vagy készletjelentést a tagállam illetékes hatósága hiányosnak vagy pontatlannak találta, és a hiányzó vagy a helytelen adatok az érintett intézkedés alkalmazásához elengedhetetlenek;
c) nem teljesítette az 1493/1999/EK rendelet 37. cikkében megállapított kötelezettségeket és azután fedezték fel a szabályszegést vagy értesítették arról a lepárlót, miután az utóbbi a korábbi jelentések alapján kifizette a minimális árat.
75. cikk
Szankciók
(1) A vis maior esetét kivéve,
a) ha a lepárlók nem teljesítik az e cím szerinti kötelezettségeiket, vagy megtagadják, hogy ellenőrzésnek vessék alá őket, nem lehet támogatást fizetni;
b) ha a lepárlók nem teljesítik az a) pontban említettektől eltérő valamely kötelezettségüket, a támogatást az illetékes hatóság által a szabályszegés súlyosságától függően meghatározott összeggel kell csökkenteni.
(2) Elismert vis maior esetekben az intervenciós hivatal meghozza azokat az intézkedéseket, amelyeket a felmerült körülményekre való tekintettel szükségesnek tart.
(3) Olyan esetekben, ha a lepárló valamely kötelezettségét nem teljesíti a megadott időn belül, a támogatást a következők szerint kell csökkenteni:
a) a termelőnek a 47. cikk (2) bekezdése, az 55. cikk és a 65. cikk (7) bekezdése alapján fizetett vételárak esetében a támogatást a késésért napi 1 százalékkal csökkenteni kell egy hónapon keresztül. Egy hónap után nem fizethető támogatás;
b) a következő esetekben:
i. a 60. cikk (1) bekezdése és a 65. cikk (8) bekezdése szerinti minimális felvásárlási ár kifizetéséről szóló igazolás bemutatása;
ii. a támogatási kérelem és a fizetésről szóló igazolás benyújtása a 60. cikk (1) bekezdése, a 64. cikk (2) bekezdésének második albekezdése és a 65. cikk (8) bekezdése szerint;
iii. az alkohol beszállítása a 62. cikk (1) bekezdése szerint;
iv. a lepárolt és az előállított termékek mennyiségéről készített kimutatás benyújtása a 61. cikk (2) bekezdése szerint;
v. a szeszezésre beszállított mennyiségekről készített kimutatás benyújtása a 71. cikk (3) bekezdése szerint;
a támogatást a késésért napi 0,5 százalékkal kell csökkenteni két hónapon keresztül.
Két hónap után nem lehet támogatást fizetni.
Ha a támogatásra előleget fizettek ki, a megfelelő biztosítékot a ténylegesen esedékes támogatással arányosan kell felszabadítani. Ha nem jár támogatás, a biztosíték elveszik.
(4) A tagállamok értesítik a Bizottságot azokról az esetekről, amikor az (1) bekezdést alkalmazták, és a vis maior felmerülése esetén tett intézkedésekről.
IV. szakasz: A bor felvásárlási árának az 1493/1999/EK rendelet 32. cikke szerinti csökkentése
76. cikk
A felvásárlási ár csökkentése egyes alkoholtartalom-növeléssel készített borokra
(1) Az 1493/1999/EK rendelet 29. és 30. cikke szerinti lepárlásra beszállított bor felvásárlási árát a következő összegekkel kell csökkenteni:
- az A. övezetben 0,3626 euró,
- a B. övezetben 0,3019 euró,
- a C. övezetben 0,1811 euró.
Az első albekezdésben említett csökkentés nem vonatkozik:
a) az olyan termőhelyek termelői által beszállított borra, ahol az alkoholtartalom csak must hozzáadásával növelhető, s a termelők az adott borászati évre az 1493/1999/EK rendelet 34. cikke szerinti adható minden támogatásról lemondtak. Ezek a termelők bemutatják a lepárlónak az adott támogatásról való lemondásról kiállított, a tagállam által kijelölt illetékes hatóság által lepecsételt nyilatkozat egy másolatát;
b) olyan borra, amelyet az 1493/1999/EK rendelet V. melléklet G. 7. pontjában a különböző szőlőtermő övezetekre megállapított időpontok után szállítottak a lepárlóüzembe olyan termelők, akik az illetékes hatóságoknak kielégítő bizonyítékot szolgáltatnak arról, hogy a borászati évben nem növelték répacukor hozzáadásával asztali boruk alkoholtartalmát, és nem adtak be támogatási kérelmet az említett rendelet 34. cikke alapján e termelésükre vonatkozóan;
c) olyan borra és borkategóriákra, amelyekre a tagállamok nem engedélyezik vagy nem engedélyezték az adott borászati évben az alkoholtartalom növelését.
(2) Az (1) bekezdésben említett csökkentéssel egyenlő összeget kell fizetni az említett bekezdésben említett lepárlásra beszállított bormennyiségért azoknak a termelőknek, akik augusztus 1. előtt közvetlenül vagy a lepárlón keresztül kérelmet nyújtanak be az illetékes hatósághoz, és akik az adott borászati évben nem növelték répacukor hozzáadásával asztali boruk alkoholtartalmát, és nem adtak be támogatási kérelmet az 1493/1999/EK rendelet 34. cikke alapján termelésükre vonatkozóan.
Azok a termelők, akik augusztus 1. előtt nyújtanak be kérelmet, és akik az alkoholtartalmat répacukor hozzáadásával növelték, vagy igényelték az említett támogatást az adott borászati évben, de asztalibor-termésüknek csak kisebb részére, mint amekkora mennyiséget az adott borászati évben az összes érintett lepárlási műveletre beszállítottak, az első albekezdésben említett összeget arra a különbözetre kapják meg, amely az általuk lepárlásra beszállított mennyiség, illetve annak az asztali bornak a mennyisége között van, amelynek alkoholtartalmát növelték.
A tagállamok illetékes hatóságai megkövetelhetik ezektől a termelőktől olyan igazolás benyújtását, amely kérelmük érvényességét bizonyítja.
77. cikk
A 76. cikkben említett támogatáscsökkentés
Ha e rendelet 76. cikke szerinti valamely lepárlásra olyan bort szállítanak be, amelyre alkalmazták a csökkentést,
a) a lepárlónak fizetendő támogatást;
b) a lepárlónak az intervenciós hivatalhoz való beszállításért az 1493/1999/EK rendelet 30. cikke értelmében fizetendő árat; és
c) az intervenciós hivatalnál az alkoholnak az 1493/1999/EK rendelet 30. cikke szerinti átvételével kapcsolatban felmerült kiadásaihoz való EMOGA-hozzájárulást
a 76. cikkben említett csökkentéssel megegyező összeggel kell csökkenteni.
IV. FEJEZET
AZ E CÍM I. FEJEZETE, ILLETVE - ADOTT ESETBEN - AZ 1493/1999/EK RENDELET 30. CIKKE SZERINTI LEPÁRLÁSSAL ELŐÁLLÍTOTT ALKOHOL ÉRTÉKESÍTÉSE
78. cikk
Cél és fogalommeghatározások
(1) Ez a szakasz megállapítja az 1493/1999/EK rendelet 27., 28. és 30. cikke szerinti lepárlással előállított alkohol (a továbbiakban: "alkohol") értékesítésének részletes szabályait.
Az értékesítés történhet új ipari célú felhasználásra (I. alszakasz), harmadik országokban kizárólag az üzemanyag-ágazatban való felhasználásra (II. alszakasz), vagy a Közösségben bioetanolként való felhasználásra (III. alszakasz).
(2) E szakasz alkalmazásában "versenytárgyalási eljárás" az érdekelt felek közötti verseny megszervezése ajánlattételi felhívás vagy más hasonló eljárás formájában, amelyben a szerződést a legkedvezőbb és az e rendeletben megállapított szabályoknak megfelelő ajánlattételt benyújtó félnek ítélik oda.
I. alszakasz: Az alkohol új ipari felhasználásra történő értékesítése
79. cikk
Az új ipari felhasználások meghatározása
Az 1493/1999/EK rendelet 31. cikke (2) bekezdésének sérelme nélkül, a Bizottság ajánlati felhívásokat tehet közzé a Közösségben végrehajtandó kistételű projektekre olyan új ipari végfelhasználásokra vonatkozóan, mint
a) az üvegházak fűtése;
b) a takarmányok szárítása;
c) a fűtőrendszerek tüzelőanyag-ellátása, ideértve a cementművekét;
és olyan gazdasági szereplők általi, ipari célra szolgáló exporttermékekké történő feldolgozás, akik az előző két évben legalább egyszer felhasználták a kizárólag az alkohol újralepárlásából, finomításából, dehidratálásából, tisztításából vagy denaturálásából álló feldolgozástól eltérő aktív feldolgozással kapcsolatos intézkedéseket.
Ha az alkohol tervezett felhasználása harmadik országokba történő export, előállított termékek formájában, igazolni kell, hogy az előző két évben engedélyt adtak arra, hogy harmadik országokból származó alkoholból aktív feldolgozással kapcsolatos intézkedések keretében ugyanolyan terméket állítsanak elő, mint amelyet exportálnak.
80. cikk
A versenytárgyalási eljárás megnyitása
A Bizottság az 1493/1999/EK rendelet 75. cikkének megfelelően eljárva, ajánlati felhívást tesz közzé az említett rendelet 27., 28. és 30. cikke szerinti lepárlással nyert alkohol értékesítésére vonatkozóan, új ipari felhasználásokra. Az ilyen versenytárgyalási eljárásban odaítélt alkohol mennyisége nem haladhatja meg az évi 400000 hektolitert, 100 térfogatszázalékos alkoholban számítva.
81. cikk
Értesítés ajánlati felhívásról
Az ajánlati felhívásokról szóló értesítéseket az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában kell közzétenni.
Az ilyen értesítések meghatározzák:
a) a versenytárgyalási eljárásra vonatkozó különleges szabályokat, valamint az érintett intervenciós hivatalok nevét és címét;
b) a versenytárgyalási eljárás tárgyát képező alkohol mennyiségét 100 térfogatszázalékos alkohol hektoliterében megadva;
c) az adott tagállamban egy tételt alkotó tartályt vagy tartályokat;
d) a felajánlható legalacsonyabb árat, adott esetben a végső felhasználás szerint differenciálva;
e) az e rendelet 82. cikkének (5) bekezdésében előírt ajánlati biztosíték összegét és az e rendelet 84. cikkének (3) bekezdése b) pontjában előírt teljesítési biztosíték összegét.
82. cikk
Az ajánlattételre vonatkozó szabályok
(1) Az e rendelet 97. cikkében meghatározott információkon túl az ajánlattételnek tartalmaznia kell:
a) azt az alkoholmennyiséget, amelyre az ajánlattétel vonatkozik, tartályokra lebontva és 100 térfogat-százalékos alkohol hektoliterében megadva;
b) a tartály(ok) számát, amely(ek)ben az alkoholt tárolják, és amely(ek) mind ugyanazon tagállamban található(k);
c) az alkohol pontos ipari felhasználását;
d) az exportálandó termékek típusát, ha az alkoholt előállított termékek formájában harmadik országokba kívánják exportálni.
(2) Az ajánlatokban utalni lehet arra, hogy azt csak akkor vegyék figyelembe, ha az odaítélt mennyiség megfelel az ajánlattételben megjelölt teljes mennyiségnek.
(3) Az ajánlattevők alkoholtípusonként, végfelhasználásonként és versenytárgyalási eljárásonként csak egy ajánlattételt nyújthatnak be. Ha az ajánlattevő alkoholtípusonként, végfelhasználásonként és versenytárgyalási eljárásonként egynél több ajánlattételt nyújt be, akkor egyik ajánlattételt sem lehet elfogadni.
(4) Az ajánlattételeknek az érintett tagállam intervenciós hivatalához legkésőbb az ajánlati felhívásról szóló értesítésben az ajánlattételek benyújtására megadott zárási időpont napján, brüsszeli idő szerint legkésőbb déli 12 órakor be kell érkezniük. Ennek a napnak az ajánlati felhívásról szóló értesítés közzétételét követő 15. és 25. nap közé kell esnie.
(5) Az ajánlattételek csak akkor érvényesek, ha az ajánlattételek benyújtásának zárónapja előtt igazolják, hogy az érintett intervenciós hivatalnál ajánlati biztosítékot helyeztek letétbe.
(6) Az érintett intervenciós hivatal legkésőbb az ajánlattételek benyújtásának zárónapját követő két munkanapon belül közli a Bizottsággal azon ajánlattevők nevének a listáját, akiknek az ajánlattételei e rendelet 97. cikke, valamint az ajánlati árak, az igényelt mennyiségek, a helyszínek és az alkohol típusa, illetve az alkohol pontos felhasználása alapján figyelembe vehetőek.
83. cikk
Az ajánlatok elbírálása
(1) A Bizottság az 1493/1999/EK rendelet 75. cikkének megfelelően eljárva, a benyújtott ajánlatok fényében és - adott esetben - az alkohol tervezett végfelhasználásától függően dönt arról, hogy az ajánlatokat elfogadja-e vagy sem.
(2) A Bizottság összeállítja az elfogadott ajánlatok listáját, az ajánlati árakat csökkenő sorrendben felsorolva mindaddig, amíg el nem érik az ajánlati felhívásról szóló értesítésben meghatározott alkoholmennyiséget.
(3) Ha több elfogadható ajánlat teljes egészében vagy részben ugyanazokra a tartályokra vonatkozik, a Bizottság annak az ajánlattevőnek ítéli oda az érintett alkoholmennyiséget, aki a legnagyobb abszolút értékű ajánlatot tette.
A Bizottság az első albekezdésben említett esetek szerinti döntés meghozatalakor, amikor az e cikk (1) bekezdése szerinti egyes ajánlattételeket nem lehet kielégíteni, javasolhatja az érintett ajánlattevőknek az érintett alkoholmennyiség helyettesítését egy másik, ugyanolyan típusú alkoholmennyiséggel. Ilyen esetben a szóban forgó ajánlatokat elfogadottnak kell tekinteni, ha az ajánlattevők nem emelnek kifogást írásban az ilyen átalakítás ellen az illetékes intervenciós hivatalnál az e cikk (5) bekezdésének a) pontjában említett bizottsági döntésről szóló értesítés napjától számított 10 munkanapon belül.
Ebből a célból a bizottsági döntésben meg kell jelölni azt a tartályt, amelyben az érintett intervenciós hivatallal egyetértésben a helyettesítő alkoholmennyiséget tárolják.
(4) Amennyiben több ajánlat ugyanazt az árat tartalmazza, úgy, hogy a megpályázott alkoholmennyiség meghaladja a versenytárgyalási eljárásban szereplő mennyiséget, az érintett intervenciós hivatal a kérdéses mennyiség odaítéléséről:
a) vagy az érintett ajánlatokban meghatározott mennyiségek arányában;
b) vagy a mennyiséget az ajánlattevőkkel való megállapodás szerint közöttük felosztva;
c) vagy sorshúzással dönt.
(5) A Bizottság:
a) az e cikk alapján meghozott döntésekről csak azokat a tagállamokat és intervenciós hivatalokat értesíti, amelyek olyan alkoholt tárolnak, amelyekre vonatkozó ajánlattételeket elfogadtak;
b) egyszerűsített formában közzéteszi a versenytárgyalási eljárás eredményét az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában.
84. cikk
Odaítélési nyilatkozat
(1) Az intervenciós hivatal írásban haladéktalanul, tértivevénnyel értesíti az ajánlattevőket az ajánlattételük ügyében hozott döntésről.
(2) Az intervenciós hivatal minden sikeres ajánlattevő számára kiállít egy odaítélési nyilatkozatot, amely igazolja, hogy ajánlattételüket elfogadták.
Ha a Bizottság e rendelet 83. cikkének (3) bekezdése alapján helyettesítést javasol, és az ajánlattevő ezt nem kifogásolja, az érintett intervenciós hivatal az első bekezdésben említett odaítélési nyilatkozatot a 83. cikk (3) bekezdése második albekezdésének utolsó mondatában meghatározott határidő lejáratát követő munkanapon állítja ki.
(3) Az e cikk (1) bekezdésében említett, a döntésről szóló értesítés kézhezvételének napjától számított két héten belül, és - ha a (2) bekezdés második albekezdését alkalmazzák - az odaítélési nyilatkozat keltétől számított két héten belül, minden egyes sikeres ajánlattevő
a) megkapja az intervenciós hivataltól a (2) bekezdésben említett odaítélési nyilatkozatot;
b) igazolja az érintett intervenciós hivatal részére, hogy teljesítési biztosítékot helyezett letétbe annak biztosítására, hogy az alkoholt valóban az ajánlatban meghatározott célokra használják fel.
85. cikk
Az alkohol elszállítása
(1) Az alkohol elszállítási utalvány bemutatása ellenében szállítható el, melyet az intervenciós hivatal állít ki, amint az elszállítandó mennyiséget kifizették. A mennyiséget 100 térfogat-százalékos alkoholban számolva, hektoliterre kerekítve kell meghatározni.
(2) Az elszállítási utalványban foglalt alkohol tulajdonjoga az utalványon feltüntetett időpontban kerül átruházásra, amely nem lehet későbbi, mint a kiállítás napját követő ötödik nap; az adott mennyiségeket ezen a napon elszállítottnak kell tekinteni. Ettől kezdve a vevő felel a lopásért, veszteségért vagy károsodásért és az elszállításra váró alkohol tárolási költségéért.
(3) Az elszállítási utalványon fel kell tüntetni azt az időpontot, ameddig az alkoholt ténylegesen el kell távolítani az érintett intervenciós hivatal raktárából.
(4) Az odaítélésről szóló értesítés kézhezvételének napjától számított négy hónapon belül az összes alkoholt el kell szállítani.
(5) Az alkoholt az első elszállítás időpontjától számított két éven belül teljes egészében fel kell használni.
II. alszakasz: Alkohol értékesítése a harmadik országokban kizárólag az üzemanyag-ágazatban való felhasználásra
86. cikk
Az ezen alszakaszban foglalt versenytárgyalási eljárásokra vonatkozó szabályok
A Bizottság az 1493/1999/EK rendelet 75. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően eljárva, negyedévente ajánlati felhívásokat tesz közzé, amelyek mindegyike legalább 50000 hektoliter boralkoholra és együttesen legfeljebb 600000 hektoliter 100 térfogat-százalékos alkoholra vonatkozik, egyes harmadik országokba történő exportra, kizárólag az üzemanyag-ágazatban történő végső felhasználásra.
Az érintett alkoholt:
1. a következő harmadik országok egyikébe kell importálni és ott dehidratálni:
a) Costa Rica;
b) Guatemala;
c) Honduras, beleértve a Swan-szigeteket;
d) El Salvador;
e) Nicaragua;
f) Saint Kitts és Nevis;
g) Bahama-szigetek;
h) Dominikai Köztársaság;
i) Antigua és Barbuda;
j) Dominika;
k) Brit Virgin-szigetek és Montserrat;
l) Jamaica;
m) Saint Lucia;
n) Saint Vincent, beleértve az Észak-Grenadine-szigeteket;
o) Barbados;
p) Trinidad és Tobago;
q) Belize;
r) Grenada, beleértve a Dél-Grenadine-szigeteket;
s) Aruba;
t) Holland Antillák (Curaçao, Bonaire, Saint Eustatius, Saba és Saint Martin déli része);
u) Guyana;
v) Egyesült Államok - Virgin-szigetek;
w) Haiti;
2. csakis a harmadik ország üzemanyag-ágazatában lehet felhasználni.
87. cikk
Értesítés ajánlati felhívásról
(1) A felhívásokról szóló értesítéseket az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában kell közzétenni.
Az ilyen értesítések meghatározzák:
a) az ajánlattételek benyújtásának alaki követelményeit;
b) azt a végső felhasználást és/vagy rendeltetést, amire az alkoholt szánják;
c) a felajánlható legalacsonyabb árat;
d) a Bizottság azon részlegét, ahová az ajánlattételeket meg kell küldeni;
e) az alkohol elszállításának e rendelet 91. cikke (10) bekezdésében meghatározott határidejét;
f) a minták begyűjtésének alaki előírásait;
g) a fizetési feltételeket;
h) azt, hogy az alkoholt denaturálni kell-e.
(2) Minden ajánlati felhívásról szóló értesítés egyetlen tételre vonatkozik, bár a tételt alkotó alkohol helyileg több tagállamban is lehet.
(3) Az ajánlati felhívásokról szóló értesítések kizárhatnak egyes rendeltetési helyeket a 86. cikk 1. pontjában felsoroltak közül.
88. cikk
Az ajánlattételek
(1) Egy ajánlattevő az ezen alszakasz szerinti minden egyes ajánlati felhívásra csak egy ajánlattételt nyújthat be; ha többet nyújt be, ezen ajánlattételek egyike sem fogadható el.
(2) Ahhoz, hogy az ajánlattétel elfogadható legyen, abban fel kell tüntetni az odaítélt alkohol végső felhasználásának helyét és az ajánlattevő kötelezettségvállalását e rendeltetési hely betartására.
(3) Az ajánlattételekben szerepelnie kell az ajánlati felhívásról szóló értesítés utáni keltezésű igazolásnak arról, hogy az ajánlattevőnek érvényes kötelezettségvállalása van egy, az e rendelet 86. cikkében felsorolt valamelyik harmadik országbeli gazdasági szereplőtől arra nézve, hogy az az odaítélt alkoholt dehidratálja ezeknek az országoknak az egyikében, és azt kizárólag az üzemanyag-ágazatban való felhasználásra exportálja.
(4) Az ajánlattételeknek az ajánlati felhívásról szóló értesítésben az ajánlattételek benyújtására megadott zárónapon legkésőbb brüsszeli idő szerinti 12 óra előtt be kell érkezniük a Bizottság illetékes részlegéhez.
(5) Az ajánlattételek csak akkor érvényesek, ha az ajánlattételek benyújtásának zárónapja előtt igazolják, hogy ajánlati biztosítékot helyeztek letétbe minden érintett intervenciós hivatalnál.
Az ajánlati biztosítékot, amelynek összege 100 térfogat-százalékos alkoholra számítva 4 euró hektoliterenként, az eladásra felkínált teljes mennyiségre kell letétbe helyezni.
(6) Az (5) bekezdés céljából az érintett intervenciós hivatalok:
a) azonnal kiadják az ajánlattevők részére a nyilatkozatot, amely igazolja, hogy az ajánlati biztosítékot letétbe helyezték azokra a mennyiségekre, amelyekért az egyes intervenciós hivatalok felelősek;
b) legkésőbb az ajánlattételek benyújtásának zárónapja utáni két munkanapon belül továbbítják a Bizottsághoz az ellenőrzött és elfogadott ajánlati biztosítékok listáját.
(7) Az ajánlati biztosíték céljából a 2220/85/EGK rendelet 20. cikke értelmében elsődleges követelmények, hogy az ajánlattételeket nem lehet visszavonni a benyújtásukra vonatkozó zárónapot követően, és exportbiztosítékot és/vagy teljesítési biztosítékot kell letétbe helyezni.
89. cikk
A szerződés odaítélése
(1) A Bizottság az 1493/1999/EK rendelet 75. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően a lehető leggyorsabban dönt arról, hogy a benyújtott ajánlattételeket figyelembe véve odaítéli-e a szerződést vagy sem.
(2) A szerződés odaítélése esetén a Bizottság a legkedvezőbb ajánlatot fogadja el. Ha több ajánlattétel ugyanazt az árat tartalmazza, a Bizottság sorshúzás alapján dönt.
(3) A Bizottság:
a) írásban, tértivevénnyel tájékoztatja az ajánlattevőket, ha ajánlatukat nem fogadták el;
b) értesíti az alkoholt tároló tagállamokat és a sikeres ajánlattevőt az alkohol odaítéléséről szóló döntéséről;
c) egyszerűsített formában közzéteszi a versenytárgyalási eljárás eredményét az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában.
(4) Az e rendelet 88. cikkének (5) bekezdésében előírt ajánlati biztosítékot fel kell szabadítani, ha az ajánlatot nem fogadták el, vagy amint a sikeres ajánlattevő teljes egészben letétbe helyezte az exportbiztosítékot és a teljesítési biztosítékot az érintett versenytárgyalási eljárásra.
90. cikk
Odaítélési nyilatkozat
Az intervenciós hivatal a sikeres ajánlattevők számára kiállítja az odaítélési nyilatkozatot, amely igazolja, hogy ajánlatukat elfogadták.
E nyilatkozatot legkésőbb a rendelet 89. cikkének (3) bekezdésében említett értesítés kézhezvételétől számított 20 nappal kell kiadni.
91. cikk
Az alkohol elszállítása
(1) Az alkoholt tároló intervenciós hivatal és a sikeres ajánlattevő ideiglenes menetrendről állapodik meg az alkohol elszállítására vonatkozóan.
(2) Az alkoholelszállítást megelőzően, legkésőbb azon a napon, amikor az elszállítási utalványt kiadták, a sikeres ajánlattevők két biztosítékot helyeznek letétbe az intervenciós hivatalnál: egyet annak biztosítására, hogy az alkoholt a megadott időn belül exportálják, a másikat teljesítési biztosítékként.
(3) A teljesítési biztosíték 100 térfogat-százalékos alkoholra számítva 30 euró hektoliterenként.
(4) Az exportbiztosíték 100 térfogat-százalékos alkoholra számítva 3 euró hektoliterenként, és minden egyes elszállítási utalványban foglalt mennyiségre kell letétbe helyezni.
(5) Mielőtt az odaítélt alkoholt elszállítják, az intervenciós hivatal és a sikeres ajánlattevő referenciamintát vesz és elvégzi analízisét annak térfogatszázalékban kifejezett alkoholtartalmának ellenőrzésére.
Ha e minta analízisének végeredménye eltérést állapít meg az elszállítandó alkohol térfogatban számított alkoholtartalma és az ajánlati felhívásról szóló értesítésben meghatározott alkohol minimális alkoholtartalma között, a következő szabályokat kell alkalmazni:
a) az intervenciós hivatal még aznap értesíti erről a Bizottság szolgálatait, a raktározót és a sikeres ajánlattevőt;
b) a sikeres ajánlattevő
i. vagy beleegyezhet, hogy átveszi a tételt az elemzés által megállapított jellemzőkkel, ha ebbe a Bizottság beleegyezik;
ii. vagy visszautasíthatja a tétel átvételét.
A sikeres ajánlattevő mindkét esetben még aznap értesíti az intervenciós hivatalt és a Bizottságot, az e rendelet V. mellékletében meghatározott módon.
Ha ezeket az előírásokat teljesítették, a tétel átvételét visszautasító sikeres ajánlattevőt azonnal felszabadítják az adott tételre vonatkozó valamennyi kötelezettség alól.
(6) Ha a sikeres ajánlattevő az (5) bekezdésnek megfelelően visszautasítja az árut, az érintett intervenciós hivatal legkésőbb 8 napon belül, többletköltség nélkül, az előírt minőségnek megfelelő másik alkoholmennyiséget kínál fel.
(7) Az alkohol elszállítási utalvány bemutatása ellenében szállítható el, amelyet az alkoholt tároló intervenciós hivatal állít ki, amint az elszállítandó mennyiséget kifizették. Ezt a mennyiséget 100 térfogat-százalékos alkohollal számítva, hektoliterre kerekítve kell meghatározni.
A kitárolási utalványoknak legalább 2500 hektoliterre kell szólniuk, kivéve a tagállamokba történő legutolsó elszállítást.
Az elszállítási utalványon fel kell tüntetni azt a napot, ameddig az alkoholt ténylegesen el kell szállítani az érintett intervenciós hivatal raktárából. Ez az időpont nem lehet öt napnál későbbi.
(8) Az elszállítási utalványban foglalt alkohol tulajdonjoga az utalványon feltüntetett időpontban kerül átruházásra, amely nem lehet öt napnál későbbi, az érintett mennyiségeket ezen a napon elszállítottnak kell tekinteni. Ettől kezdve a vevő felel a lopásért, a veszteségért vagy a károsodásért és az elszállításra váró alkohol tárolási költségéért.
(9) Ha az alkohol tényleges elszállítása az intervenciós hivatal hibájából attól az időponttól, hogy a sikeres ajánlattevő beleegyezett a tétel elszállításába, több mint öt munkanapot késik, a tagállam viseli a felmerült veszteségeket.
(10) Hat hónapon belül az érintett intervenciós hivatalok raktáraiból el kell szállítani az összes alkoholt.
(11) Az alkoholt az első elszállítás időpontjától számított két éven belül teljes egészében fel kell használni.
(12) Az alkoholt tároló intervenciós hivatal minden alkoholmennyiségre felszabadítja az exportbiztosítékot, amelyre vonatkozóan megkapja az igazolást arról, hogy azt a megadott időn belül exportálták. A 2220/85/EGK rendelet 23. cikkétől eltérően és a vis maior esetét kivéve, az exportra megadott határidő túllépése esetén a 100 térfogat-százalékos alkoholban számított, hektoliterenként 5 eurós exportbiztosíték következő hányada elvész:
a) 15 % minden esetben;
b) az adott exportálási határidő lekésése miatti napi 15 % levonása után fennmaradó összeg 0,33 %-a.
(13) A teljesítési biztosítékot e rendelet 100. cikkének (3) bekezdése b) pontjának megfelelően kell felszabadítani.
III. alszakasz: Értékesítés bioetanolként való hasznosításra a Közösségben
92. cikk
Az ezen alszakaszban foglalt értékesítésre vonatkozó szabályok
(1) A Bizottság az e rendelet 89. cikkében említett döntéstől számított három hónapon belül, az 1493/1999/EK rendelet 75. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően eljárva árverést hirdethet meg az alkohol értékesítése céljából.
(2) Az alkoholt az Európai Közösségben letelepedett cégeknek lehet juttatni, és az üzemanyag-ágazatban kell felhasználni.
(3) Össze kell állítani az e célból elismert cégek jegyzékét. A jegyzéket az Európai Közösségek Hivatalos Lapjának"C" sorozatában kell közzétenni és rendszeresen frissíteni.
A tagállamok közlik a Bizottsággal azon cégek nevét, amelyeket alkalmasnak találnak, és amelyek kérelmet nyújtottak be a következő iratokkal együtt:
- a cég nyilatkozata arról, hogy képes évente legalább évi 50000 hl alkoholt felhasználni,
- a cég ügyviteli irodáinak és annak az üzemnek a helye, ahol az alkoholt feldolgozzák,
- az üzemanyag-ágazat számára bioetanol készítését végző üzemről készült terv másolata, a termelési kapacitás és a típus megjelölésével,
- a nemzeti hatóságok által az üzem működtetésére kiadott engedély másolata,
- a nemzeti hatóságok igazolása arról, hogy az üzem csak alkoholt használ fel bioetanolként, valamint hogy a bioetanolt csak az üzemanyag-ágazatban használják fel,
- azon finomítótársaságok ügyviteli irodáinak helyét, amelyeknek engedélyük van üzemanyag forgalmazására fogyasztói szintig, kivéve ha az elismert cég maga végzi a forgalmazást.
A Bizottság az iratok alapján értékeli a cég alkalmasságát és értesíti a jelentkező cégeket ennek az értékelésnek a végeredményéről.
93. cikk
Árverés
(1) Az alkohol árveréséről szóló értesítést az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában kell közzétenni.
Ezek az értesítések meghatározzák:
a) az eladásra kínált alkohol térfogatát;
b) a tartályokat és azok fellelhetőségét;
c) az eladási árat;
d) a teljesítési biztosíték összegét; a cégek azonban választhatják állandó biztosíték letétbe helyezését is az egyes eladásokra megállapított biztosítékok helyett;
e) a mintavétel alaki előírásait;
f) a fizetési feltételeket.
(2) Az eladásra kínált alkoholmennyiséget egyenlő nagyságú tételekre kell osztani. A Bizottság határozza meg a tételek összetételét. Ha a Bizottság másképpen nem dönt az 1493/1999/EK rendelet 75. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően, a jóváhagyott listán szereplő minden egyes cégnek egy tételt állítanak össze, és minden egyes listán szereplő cégnek kapnia kell egy tételt. Amennyiben egy cég nem fogadja el az eladásra kínált alkoholt, erről értesítenie kell a Bizottságot és az érintett intervenciós hivatalt, legkésőbb az alkohol árveréséről szóló értesítés közzétételétől számított 30 napon belül. Az el nem fogadott alkoholt a visszautasításról való értesítés napjával fel kell szabadítani a tényleges mozgatására vonatkozó, e rendelet 95. cikkének (2) bekezdésében szereplő tilalom alól, és azt egy következő árverés során értékesíteni kell.
(3) Az alkohol eladási ára a legutóbbi, az e rendelet III. címe III. fejezetének II. alszakaszában említett versenytárgyalási eljárás során odaítélt legmagasabb ár, megnövelve egy olyan hektoliterenkénti összeggel, amelyet az 1493/1999/EK rendelet 75. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően határoznak meg.
(4) A Bizottság értesíti az alkohol odaítéléséről az alkoholt tároló tagállamokat és az érintett cégeket.
(5) Azt az esetet kivéve, amikor állandó biztosítékot helyeztek letétbe, a (3) bekezdésben említett értesítés napjától számított 30 napon belül a vásárló cégeknek bizonyítékot kell szolgáltatniuk arról, hogy az érintett intervenciós hivatalnál teljesítési biztosítékot helyeztek letétbe annak biztosítására, hogy az alkoholt az üzemanyag-ágazatban bioetanolként használják fel.
(6) A Bizottságnak legkésőbb az odaítélésre vonatkozó döntéséről szóló értesítés napjától számított három hónapon belül minden alkoholt el kell szállítani.
94. cikk
Az alkohol elszállítása
Az árverésekre e rendelet 91. cikkének (1), (7), (8) és (11) bekezdését kell alkalmazni.
IV. alszakasz: Általános rendelkezések és ellenőrzési intézkedések
95. cikk
Az alkoholra vonatkozó szabályok
(1) Az ajánlati felhívásról és az árverésről szóló értesítések elkészítése céljából a Bizottság minden érintett tagállamtól információt kér
a) az eladásra kínálható alkohol mennyiségéről, 100 térfogat-százalékos alkohol hektoliterében kifejezve;
b) az érintett alkohol típusáról;
c) az alkoholtételek minőségéről, maximum- és minimumértékeket megállapítva az e rendelet 96. cikke (4) bekezdése d) pontjának i. és ii. alpontjában említett jellemzőkre vonatkozóan.
Az érintett tagállamok legkésőbb 12 nappal azt követően, hogy e kérést megkapták, tájékoztatják a Bizottságot a minőségi követelményeknek megfelelő, és az összességében e bekezdés első albekezdésének a) pontjában szereplő alkoholnál kevesebbet nem tartalmazó különböző alkoholtartályok pontos helyéről és adatairól.
(2) Amint az (1) bekezdés második albekezdésében említett információt továbbították a Bizottsághoz, az érintett tartályokban lévő alkohol mindaddig nem szállítható el, amíg az arra vonatkozó elszállítási utalványt ki nem állították.
Ez a tilalom nem vonatkozik az olyan tartályokban lévő alkoholra, amelyek nem tartoznak az adott ajánlati felhívásról vagy árverésről szóló értesítések hatálya alá, és amiket a Bizottság e rendelet 83-89. cikkében említett döntéseiben nem határoztak meg.
Azok az intervenciós hivatalok, amelyek a tagállamoknak az e cikk (1) bekezdésében említett közleményében megjelölt alkoholtartályokat tárolják, főként logisztikai okokból az érintett alkoholt más, ugyanolyan típusú alkohollal helyettesíthetik, ha a Bizottság beleegyezik, vagy azt az intervenciós hivatalhoz szállított más alkohollal keverhetik, amíg az érintett alkoholra vonatkozó elszállítási utalványt nem adják ki.
(3) A versenytárgyalási eljárás vagy árverés tárgyát képező alkoholt tároló tagállamok minden hónapban tájékoztatják a Bizottságot az érintett alkohol tényleges elszállításával kapcsolatos fejleményekről.
96. cikk
A tételekre vonatkozó szabályok
(1) Az alkoholt tételekben kell értékesíteni.
(2) Egy tétel megfelelő homogén minőségű alkoholmennyiségből áll, amelyet tarthatnak több tartályban, több raktározási helyen és különböző tagállamokban.
(3) Minden tételt számozni kell. A tételek számozásának a számok előtt az "EC" betűket kell tartalmaznia.
(4) Valamennyi tételt le kell írni. A leírásnak legalább a következő információkat kell tartalmaznia:
a) a tétel helye, beleértve egy, az egyes alkoholtartályok azonosítását lehetővé tevő utalást és az egyes tartályokban lévő alkohol mennyiségét;
b) az összmennyiséget 100 térfogat-százalékos alkohol hektoliterében kifejezve. A mennyiséget 1 százalékos pontossággal kell megadni;
c) az egyes tartályokban tartott alkohol minimális alkoholtartalmát, térfogatszázalékban kifejezve;
d) ha lehetséges, a tétel minőségét, alsó és felső határokat meghatározva a következőkre:
i. savtartalom, az ecetsav grammjában kifejezve, 100 térfogat-százalékos alkohol hektoliterenkénti mennyiségére vonatkoztatva;
ii. metil-alkohol-tartalom, grammban kifejezve, 100 térfogat-százalékos alkohol hektoliterenkénti mennyiségére vonatkoztatva;
e) utalás arra az intervenciós intézkedésre, amelynek alapján az alkohol előállítására sor került, megjelölve az 1493/1999/EK rendelet vonatkozó cikkét.
(5) Ha egy versenytárgyalási eljárás több tételt érint, csak az első tételt vagy az első két tételt kell leírni a (4) bekezdésnek megfelelően, 1 millió hektoliterig, 100 térfogat-százalékos alkoholban számítva.
97. cikk
Az ajánlattételekre vonatkozó általános szabályok
(1) Ahhoz, hogy egy ajánlattétel elfogadható legyen, azt írásban kell benyújtani, és az I. és II. alszakaszban említett különös információkon túl tartalmaznia kell a következőket:
a) az ajánlati felhívásról szóló értesítés hivatkozási száma;
b) az ajánlattevő neve és címe;
c) az ajánlati ár euróban, 100 térfogat-százalékos alkohol hektoliterére;
d) az ajánlattevők kötelezettségvállalása arra, hogy az adott versenytárgyalási eljárásra vonatkozó szabályoknak megfelelnek;
e) az ajánlattevők nyilatkozata, miszerint:
i. lemondanak minden, nekik odaítélt termék minőségével és jellemzőivel kapcsolatos panaszról;
ii. mindenfajta ellenőrzésbe beleegyeznek az alkohol rendeltetése és felhasználása tekintetében;
iii. elfogadják a bizonyítás terhét az alkoholnak az ajánlati felhívásról szóló értesítésben meghatározottak szerinti felhasználása tekintetében.
(2) Az ajánlatok csak akkor érvényesek, ha:
a) az ajánlattevő a Közösségben letelepedett;
b) azok az egész tételre vonatkoznak.
(3) Az elfogadható ajánlatokat nem lehet visszavonni.
(4) Az ajánlatot akkor lehet elutasítani, ha az ajánlattevő nem adja meg az összes szükséges biztosítékot arra, hogy teljesíti minden kötelezettségét.
98. cikk
Minták
(1) Valamely ajánlati felhívásról szóló értesítés közzétételétől az e felhívásra válaszoló ajánlatok benyújtásának zárónapjáig minden érdekelt fél mintát kaphat az eladásra kínált alkoholból, 2 euró/liter fizetése ellenében. Az érdekelt felek rendelkezésére bocsátott mennyiség nem haladhatja meg a tartályonkénti öt litert. A III. alszakaszban említett értékesítés céljára a mintát - ugyanezen árnak a fizetése ellenében - az árverésről szóló értesítéstől számított 30 napon belül lehet megkapni.
(2) Az ajánlatok benyújtásának zárónapja után
a) az ajánlattevő vagy a 92. cikkben említett elismert cég kaphat mintákat az odaítélt alkoholból;
b) az olyan ajánlattevők vagy a 92. cikkben említett elismert cégek, amelyeknek e rendelet 83. cikkének (3) bekezdése alapján helyettesítést javasoltak, mintát kaphatnak a javasolt helyettesítő alkoholból.
E mintákat az intervenciós hivataltól lehet beszerezni, literenként 10 euró fizetése ellenében, úgy, hogy a mennyiség nem haladja meg a tartályonkénti öt litert.
(3) Annak a tagállamnak az intervenciós hivatala, amelynek területén az alkohol található, meghozza a szükséges intézkedéseket, hogy az érdekeltek élhessenek a (2) bekezdésben említett joggal.
(4) Ha egy sikeres ajánlattevő vagy a 92. cikkben említett elismert cég az e rendelet 85., 91., illetve 94. cikkében az érintett alkoholtétel elszállítására megadott időpont előtt megállapítja, hogy az odaítélt alkoholmennyiség olyan rejtett hibák miatt alkalmatlan a tervezett felhasználásra, amelyeket jellegükből adódóan nem lehetett felfedezni akkor, amikor az alkohol odaítélése előtti ellenőrzésre lehetőség volt, a Bizottság az érintett intervenciós hivatallal egyetértésben helyettesítő mennyiséget javasolhat, ha az utóbbi megerősíti az ajánlattevő megállapításait. Azt a tartályt, amelyben a helyettesítő alkoholmennyiséget tárolják, az érintett intervenciós hivatallal egyetértésben kell meghatározni. Ha az ajánlattevők a Bizottságnak a helyettesítő alkoholmennyiséget kijelölő határozatáról szóló értesítéstől számított tíz munkanapon belül nem emelnek kifogást írásban az átalakítás ellen az érintett intervenciós hivatalnál, akkor úgy kell tekinteni, mintha az ajánlattevők beleegyeztek volna a helyettesítésbe.
99. cikk
A denaturálásra és/vagy a megjelölésre vonatkozó előírások
(1) Ha az alkoholt denaturálni kell, a műveletet az érintett tagállam felügyelete mellett, az elszállítási utalvány átadásának és az alkohol tényleges elszállításának időpontja között kell elvégezni. A denaturálás költségeit a sikeres ajánlattevő viseli.
(2) A denaturálás benzin hozzáadását jelenti, 100 térfogat-százalékos alkohol mennyiséghez, 1:100 arányban.
(3) A denaturálást az e célra fenntartott tartályban kell elvégezni.
100. cikk
A biztosítékokra vonatkozó követelmények
E rendelet alkalmazásában
1. a) az ajánlati biztosítékra vonatkozóan a 2220/85/EGK rendelet 20. cikke értelmében elsődleges követelmény, hogy az ajánlatokat nem lehet visszavonni a benyújtásuk határideje után, és teljesítési biztosítékot kell letétbe helyezni;
b) a teljesítési biztosítékra vonatkozóan a 2220/85/EGK rendelet 20. cikke értelmében elsődleges követelmény, hogy az elszállított alkoholt ténylegesen a vonatkozó versenytárgyalási eljárásban meghatározott célokra kell felhasználni, és a teljes alkoholmennyiséget a határidő lejárta előtt ténylegesen el kell szállítani az érintett intervenciós hivatalok raktáraiból.
2. a) Az odaítélt alkoholt teljes egészében az érintett versenytárgyalási eljárásban meghatározott célokra kell felhasználni, eltekintve azoktól az alkoholveszteségektől, amelyek a szállítás vagy az alkohol végső felhasználásához szükséges feldolgozási műveletek során keletkeznek.
Az egyes alkoholveszteségek csak akkor fogadhatók el, ha azokat ellenőrizték a végső felhasználás helyén és - exportra szánt alkohol esetében - azon a helyen, ahol az alkohol elhagyta a Közösség vámterületét, ezt igazolta az illetékes felügyelő hatóság és/vagy nemzetközi felügyelő társaság - ha e rendelet 102. cikke rendelkezéseinek megfelelően kijelöltek ilyen társaságot -, ha e veszteségek az alábbi b) pontban meghatározott határokon belül maradnak.
b) Ha az alkoholveszteségek az alábbi műveletek során meghaladják a következő értékhatárokat, hektoliterenként 96 eurót vissza kell tartani a teljesítési biztosítékból, kivéve a vis maior esetét:
i. elpárolgásnak betudható alkoholveszteség esetén havonta a tárolt alkohol mennyiségének 0,05 százaléka;
ii. szárazföldi szállítási műveletnek vagy műveleteknek betudható alkoholveszteség esetén a raktárból elszállított alkohol mennyiségének 0,4 százaléka;
iii. szárazföldi szállítási műveletnek vagy műveleteknek betudható alkoholveszteség esetén, tengeri vagy belvízi szállítási művelettel vagy műveletekkel kombinálva a raktárból elszállított alkohol mennyiségének 1 százaléka;
iv. olyan szárazföldi és tengeri szállítási műveletnek betudható alkoholveszteség esetén, amelyekre az e rendelet 86. cikkében felsorolt harmadik országok egyikébe irányuló alkoholexportra vonatkozó versenytárgyalási eljárás kapcsán van szükség, a raktárból elszállított alkohol mennyiségének 2 százaléka;
v. a Közösségben végzett finomításnak betudható alkoholveszteség esetén a finomított alkohol mennyiségének 0,9 százaléka;
vi. a Közösségben végzett dehidratálásnak betudható alkoholveszteség esetén a dehidratált alkohol mennyiségének 0,9 százaléka;
vii. az e rendelet 86. cikkében felsorolt harmadik országok egyikében végzett finomításnak betudható alkoholveszteség esetén a finomított alkohol mennyiségének 1,2 százaléka;
viii. az e rendelet 86. cikkében felsorolt harmadik országok egyikében végzett dehidratálásnak betudható alkoholveszteség esetén a dehidratált alkohol mennyiségének 1,2 százaléka.
A negyedik és/vagy az ötödik százalék hozzáadható az első két százalékhoz.
A hatodik és/vagy a hetedik százalék hozzáadható a harmadik százalékhoz.
Ha az előzőekben említett százalékokat alkalmazzák, az alkoholmennyiséget az illetékes ellenőrző hatóságok által kiállított raksúlyigazolás vagy hasonló iratok alapján kell megállapítani.
c) Új ipari felhasználásra odaítélt alkohol esetében, amelyet a tervezett végső felhasználás előtt finomítani kell, az elszállított alkoholt teljes egészében a meghatározott célra felhasználtnak kell tekinteni, ha a versenytárgyalási eljárás alapján elszállított alkohol összmennyiségének legalább 90 %-át ezen célokra használták fel; a sikeres ajánlattevő értesíti a Bizottságot a finomított termékek mennyiségéről, rendeltetési helyéről és felhasználásáról. A veszteségek azonban nem haladhatják meg a b) pontban meghatározott határértékeket.
3. a) Az ajánlati biztosítékot azonnal fel kell szabadítani, ha az ajánlatot nem fogadták el, vagy ha a sikeres ajánlattevő teljesítette az (1) bekezdés a) pontjában megállapított követelményeket.
b) A teljesítési biztosítékot az alkoholt birtokban tartó intervenciós hivatalok azonnal felszabadítják, amint a sikeres ajánlattevő mindegyikükhöz benyújtotta a 2220/85/EGK rendelet 2. és 3. pontjában, valamint V. címében előírt igazolásokat az adott elszállított mennyiségre vonatkozóan.
c) A 2220/85/EGK rendelet 27. cikkétől eltérően a teljesítési biztosíték 10 százalékát vissza kell tartani addig, amíg a sikeres ajánlattevő az érintett intervenciós hivataloknak igazolja, hogy az elszállított alkoholmennyiséget felhasználták, megjelölve a versenytárgyalási eljárással kapcsolatban esetlegesen felmerült alkoholveszteségeket. Ha ezt az igazolást az alkohol végső felhasználására meghatározott határidőtől számított 12 hónapon belül nem mutatják be, hektoliterenként 96 eurót kell visszatartani a 2. pontban meghatározott határokon felüli alkoholveszteség mennyiségére vonatkozóan.
101. cikk
Ellenőrzési intézkedések
(1) Az érintett tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy az e fejezetben foglalt műveleteket megkönnyítsék és biztosítsák az alkalmazandó közösségi szabályok betartását. A tagállamok kijelölik azt a szervet vagy szerveket, amely vagy amelyek e szabályok betartásának ellenőrzéséért felelnek.
Az ellenőrzések legalább a belföldön készített alkohol ellenőrzésére alkalmazottakkal egyenértékűek, de mindenképp magukban foglalják
a) a szállított alkohol mennyiségének tényleges ellenőrzését;
b) az alkohol felhasználásának ellenőrzését, gyakori - legalább havi egyszeri - szúrópróbaszerű ellenőrzésekkel;
c) a számlák, nyilvántartások, felhasználási eljárások és készletek ellenőrzését.
Ha az alkoholt denaturálták, ellenőrzéseket legalább kéthavonta kell végezni.
(2) A tagállamok meghatározzák, hogy a sikeres ajánlattevőnek milyen iratokat, nyilvántartásokat és más alátámasztó bizonyítékokat vagy információkat kell benyújtania. Tájékoztatják a Bizottságot az (1) bekezdés alkalmazására általuk bevezetett ellenőrzésekről. A Bizottság elküldi az érintett tagállamnak a hatékony ellenőrzés biztosítása szempontjából szükséges észrevételeket.
(3) A tagállamok által hozott intézkedésekről, az ellenőrzések megkezdése előtt tájékoztatni kell a Bizottságot.
102. cikk
Felügyelő társaságok alkalmazása
Az ajánlati felhívásról szóló értesítés kikötheti, hogy nemzetközi felügyelő társaságot kell alkalmazni a versenytárgyalási eljárás megfelelő lefolytatásának, különösen az alkohol végső rendeltetésének és/vagy végső felhasználásának ellenőrzésére. E szolgáltatás költségeit a sikeres ajánlattevő viseli, ahogy az e rendelet 99. cikke szerinti analízis és ellenőrzés költségeit is.
IV. CÍM
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
103. cikk
A Bizottság értesítése
(1) A tagállamok jelentik a Bizottságnak:
a) az 1493/1999/EK rendelet 29. cikke szerinti lepárlással kapcsolatban minden hónapban:
i. a lepárolt bor mennyiségét;
ii. a kiegészítő támogatás által érintett alkoholmennyiséget;
b) az 1493/1999/EK rendelet 27., 28. és 30. cikke szerinti lepárlástípusokkal kapcsolatban kéthavonta:
i. a lepárolt bor, borseprő és szeszezett bor mennyiségét;
ii. adott esetben különbséget téve a semleges alkohol, a nyersalkohol és a párlat között
- a megelőző időszakban termelt mennyiséget,
- a megelőző időszakban a közösségi vagy nemzeti szabályozás alapján az intervenciós hivatalok által átvett mennyiségeket,
- a megelőző időszakban az ugyanezen intervenciós hivatalok által értékesített mennyiségeket,
- a megelőző időszak végén az ugyanezen intervenciós hivatalok birtokában lévő mennyiségeket.
Az intervenciós hivatalok által értékesített mennyiségek esetében az érintett tagállamok tájékoztatást adnak a számlázott eladási árról is, és jelzik, hogy a termékeket a Közösségen belülre szállították vagy exportálták-e;
c) minden negyedév vége előtt tíz nappal a vis maior-ra hivatkozó kérelmek elbírálásának végeredményét és az e helyzetekben az illetékes hatóságok által tett lépéseket, az e rendelet következő cikkeiben említett esetekben:
i. 9. cikk;
ii. 10. cikk;
iii. 11. cikk (3) bekezdése;
iv. 15. cikk;
v. 16. cikk;
vi. 20. cikk (4), (5) és (6) bekezdése;
vii. 36. cikk;
viii. 37. cikk;
ix. 72. cikk;
x. 75. cikk (1) bekezdése;
xi. 100. cikk (2) bekezdésének b) pontja;
d) legkésőbb a folyó borászati év december 31-ig az 1493/1999/EK rendelet III. címének I. fejezete és e rendelet II. címe szerinti magánraktározási támogatással kapcsolatban:
- a szerződés érvényességének időtartama alatt sűrített szőlőmusttá vagy finomított szőlőmustsűrítménnyé feldolgozott szőlőmust mennyiségét és az így előállított mennyiségeket;
e) legkésőbb a folyó borászati év március 5-ig:
- az 1493/1999/EK rendelet III. címének I. fejezete és e rendelet II. címe szerinti magánraktározási támogatással kapcsolatban:
- a február 16-án szerződés alatt álló termékmennyiségeket,
- az 1493/1999/EK rendelet 34. cikke és e rendelet I. címének II. fejezete szerinti támogatással kapcsolatban:
- a támogatásban részesült termelők számát,
- az alkoholtartalom-növeléssel készített bor mennyiségét,
- az alkoholtartalom-növeléshez felhasznált sűrített szőlőmust és finomított szőlőmustsűrítmény mennyiségét, hektoliterenkénti térfogatban számított potenciális alkoholtartalom-fokban kifejezve;
f) a megelőző borászati évvel kapcsolatban, legkésőbb április 30-ig:
i. az 1493/1999/EK rendelet 35. cikke (1) bekezdésének a) pontja és e rendelet I. címének I. fejezete szerinti támogatással kapcsolatban:
- a támogatási kérelmekben foglalt nyersanyagok mennyiségét, nyersanyagtípusok és a származási szőlőtermő övezetek szerinti bontásban,
- a támogatásban részesített nyersanyagok mennyiségét, nyersanyagtípusok és a származási szőlőtermő övezetek szerinti bontásban;
ii. az 1493/1999/EK rendelet 35. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontjában és e rendelet I. címének II. fejezetében említett támogatás esetében:
- a támogatási kérelmekben foglalt szőlőmust és sűrített szőlőmust mennyiségét, származási szőlőtermő övezetek szerinti bontásban;
- a támogatásban részesített szőlőmust és sűrített szőlőmust mennyiségét, származási szőlőtermő övezetek szerinti bontásban;
- a szőlőmustért és a sűrített szőlőmustért a feldolgozók és a gazdasági szereplők által fizetett árakat;
iii. azokat az eseteket, amikor a lepárlók vagy a szeszezett bort készítők nem teljesítették kötelezettségeiket és az ennek következtében tett intézkedést.
104. cikk
Időpontok és határidők
Az e rendeletben említett időszakokat, időpontokat és határidőket az 1182/71/EGK-Euratom rendeletnek megfelelően kell meghatározni. Azonban az előbb említett rendelet 3. cikkének (4) bekezdése nem alkalmazható az e rendelet II. címe szerinti raktározási időszakok időtartamának meghatározásakor.
105. cikk
Hatályon kívül helyezett rendelkezések
Ezennel hatályát veszti a 2682/77/EGK, az 1059/83/EGK, a 3461/85/EGK, a 441/88/EGK, a 2598/88/EGK, a 2640/88/EGK, a 2641/88/EGK, a 2721/88/EGK, a 2728/88/EGK, az 1238/92/EGK, a 377/93/EGK és a 2192/93/EGK rendelet.
106. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Rendelkezéseit 2000. augusztus 1-jétől kell alkalmazni.
Az 1999/2000-es borászati évből származó termékekre azonban 2000. augusztus 31-ig a következő rendeleteket továbbra is alkalmazni kell:
- 1059/83/EGK rendelet,
- 2640/88/EGK rendelet,
- 2641/88/EGK rendelet,
- 2721/88/EGK rendelet,
- 2728/88/EGK rendelet,
- 3105/88/EGK rendelet.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2000. július 25-én.