A Tanács 94/57/EK irányelve
(1994. november 22.)
a hajófelügyeleti és hajóvizsgáló szervezetek, valamint a tengerhajózási igazgatás vonatkozó tevékenységeinek közös szabályairól és szabványairól
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 84. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],
a Szerződés 189c. cikkében [3] szabályozott eljárásnak megfelelően,
mivel a Tanács 1993. június 8-i, a tengerek biztonságára vonatkozó közös politikáról szóló állásfoglalásában célul tűzte ki a szabványoknak nem megfelelő hajók kiutasítását a Közösség vizeiről és elsőbbséget biztosított egy olyan közösségi fellépés megvalósításának, amely a hajóosztályozó társaságok számára közös szabványok kidolgozásával biztosítja a nemzetközi szabályok hatékony és egységes alkalmazását [4];
mivel a nemzetközi egyezmények, szabályozások és határozatok szigorú alkalmazása hatékonyan elősegíti a tengerek biztonságát és a tengerek szennyezésének megakadályozását és ugyanakkor előmozdítja a szolgáltatásnyújtás szabadságával kapcsolatosan meghatározott célkitűzéseket;
mivel a tengerek biztonságával és a tengerszennyezés megakadályozásával kapcsolatos előírások betartásának ellenőrzése a lobogó szerinti és kikötő szerinti államok feladata;
mivel az 1974. évi Solas, az 1966. évi Merülésvonal és a 73/78. évi Marpol egyezményekben előírt biztonsági és környezetszennyezés-megelőzési bizonyítványok kibocsátása és az azokban előírt rendelkezések megvalósítása a tagállamok feladata;
mivel az említett egyezmények rendelkezéseivel összhangban a tagállamok különféle mértékben felhatalmazást adhatnak szakmai szervezetek számára az egyezmények betartásának ellenőrzésére, és átruházhatják a vonatkozó biztonsági bizonyítványok kibocsátásának jogát;
mivel világszerte megfigyelhető, hogy a már meglévő hajóosztályozó társaságok nem gondoskodnak sem az előírások kielégítő betartásáról, sem a megbízhatóság eléréséről olyan esetekben, amikor nemzeti szakhatóságok nevében járnak el, mivel nem rendelkeznek a megfelelő szervezettel és szakmai ismeretekkel, amelyekre támaszkodhatnának és amelyek lehetővé tennék, hogy feladataikat magas szakmai színvonalon lássák el;
mivel a megfelelő szabványoknak a hajóosztályozó társaságokra történő alkalmazására irányuló célkitűzés a tagállamok szintjén nem valósítható meg, az ilyen célok elérése közösségi szinten jobban biztosított;
mivel a megfelelő intézkedési módszert egy tanácsi irányelv kidolgozása jelenti, amely előírja az elismert szervezetekkel szemben támasztott minimumkövetelményeket, ugyanakkor meghagyja az ilyen szervezetek elismerésével, a végrehajtással és az irányelv alkalmazásával kapcsolatosan a tagállamok hatáskörét;
mivel a Hajóosztályozó Társaságok Nemzetközi Szövetsége (IACS) előírásai az EN 45004 és az EN 29001 szabványokkal együtt megfelelő garanciát jelentenek a szervezetek minőségi teljesítményei vonatkozásában;
mivel a teherhajó-biztonsági rádió-bizonyítvány kibocsátásának jogosultsága megfelelő szakismeretekkel és képesített személyzettel rendelkező magánszervezetekre átruházható;
mivel az ezen irányelv keretében elismert szervezetként való minősítés elnyerését célul kitűző szervezetek a tagállamok számára teljes körű bizonyítékokat szolgáltatnak alkalmasságukra és a minimumkövetelmények teljesítésére vonatkozóan, és a tagállamok tájékoztatják a Bizottságot és a többi tagállamot az általuk elismert szervezetekről;
mivel a Bizottság hároméves időtartamú elismerést biztosíthat olyan szervezetek számára, amelyek a mellékletben előírt, az osztályozott hajók számára és űrtartalmára, valamint a főállású felügyelői létszámra vonatkozó minimumkövetelményt nem elégítik ki, azonban minden egyéb követelményt kielégítenek; mivel az ilyen szervezetek számára a hároméves időszak lejárta után biztosítani kell az elismerés megadásának meghosszabbítását, amennyiben az ilyen szervezetek e követelményeket továbbra is kielégítik; mivel a hároméves elismerés a kérelmet előterjesztő tagállamokra korlátozódik;
mivel a belső piac létrehozása a szolgáltatások nyújtásának szabad áramlását vonja maga után, tehát az olyan szervezetek elé, amelyek kielégítik egy, a szakmai alkalmasságukat és megbízhatóságukat garantáló közös követelmények előírásait, nem szabad a szolgáltatások Közösségen belüli nyújtása vonatkozásában akadályokat gördíteni abban az esetben, ha egy tagállamtól felhatalmazást kaptak a tagállam jogszabályban meghatározott feladatainak ellátására; mivel az ilyen felhatalmazást megadó tagállam ugyanakkor tárgyilagos és áttekinthető indokok alapján szükségleteinek megfelelő mértékben korlátozhatja a felhatalmazott szervezetek számát, amelyek felett a Bizottság bizottsági eljárás keretében ellenőrzést gyakorol;
mivel a hajóellenőrzési és felügyeleti szemléző szolgáltatásnyújtás szabadsága elvének alkalmazását fokozatosan, de az előírt határidőn belül kell megvalósítani;
mivel a nemzetközi biztonsági előírások teljes körű betartásának biztosítása érdekében a nemzeti szakhatóságok szorosabb bevonása szükséges mind a hajóellenőrzések végrehajtásába, mind a vonatkozó bizonyítványok kibocsátásába még abban az esetben is, ha a tagállamok a szakhatóságokon kívüli szervezetekre támaszkodnak jogszabályban előírt feladataik ellátásában; mivel ezért indokolt a szakhatóságok és az érintett szervezetek között szoros munkakapcsolat kialakítása, amihez szükséges, hogy az érintett szervezet rendelkezzen helyi képviselettel annak a tagállamnak a területén, amelynek nevében feladatait ellátja;
mivel a Bizottság munkáját a hatályos tengeri biztonsági és környezetvédelmi szabványok hatékony alkalmazásának biztosítása vonatkozásában egy szabályzó jogkörrel bíró bizottság támogatja, ugyanakkor tekintetbe kell venni a nemzeti ratifikációs eljárásokat;
mivel a nemzetközi fórumokon elért előrehaladás megfelelő figyelembevételének és a minimumkövetelmények naprakész frissítéseinek biztosítása érdekében a Bizottság a 13. cikkben szabályozott eljárásnak megfelelően jár el;
mivel a 11. cikk rendelkezései szerint a tagállam által a tagállam nevében eljáró szervezetek teljesítményeiről nyújtott információk alapján a 13. cikkben szabályozott eljárásnak megfelelően a Bizottság határoz arról, hogy felkéri-e az érintett tagállamot az elismerés visszavonására olyan elismert szervezetektől, amelyek már nem elégítik ki a közös minimumkövetelményeket;
mivel a tagállamoknak mindazonáltal lehetőségük kell, hogy legyen arra, hogy a biztonság vagy a környezet súlyos veszélyeztetése esetén felfüggesszék egy szervezet felhatalmazását; mivel a Bizottságnak gyorsan kell határozatot hoznia az előzőekben említett eljárás lefolytatásával arról, hogy szükséges-e egy ilyen nemzeti szintű intézkedés felülbírálata vagy sem;
mivel minden tagállam rendszeresen értékeli a nevében tevékenykedő szervezetek teljesítményeit és a megállapított teljesítményekről a Bizottság és a többi tagállam számára tájékoztatást nyújt;
mivel a tagállamok kikötőhatósági minőségükben olyan hajók ellenőrzésének biztosítva az elsőbbséget, amelyek a közös minimumkövetelményeket nem kielégítő szervezetek által kibocsátott bizonyítványokkal rendelkeznek, javítják a biztonság és környezetszennyezések elleni védekezés színvonalát, ezzel biztosítva, hogy harmadik államok lobogóit viselő hajók ne részesülhessenek kedvezőbb bánásmódban;
mivel a bizottság határozathozatali eljárásaként a Bizottságra ruházott végrehajtási jogok gyakorlása eljárásainak megállapításáról szóló, 1987. július 13-i 87/373/EGK tanácsi határozat 2. cikkének III.A eljárását kell alkalmazni [5];
mivel a biztonsági szabályok összehangolása és a nemzetközi szabályok Közösségen belüli egységes alkalmazása érdekében a hajóosztályozó társaságok az általuk alkalmazott műszaki szabványokat frissítik és azok betartását kikényszerítik;
mivel jelenleg nincsenek olyan egységes nemzetközi szabványok, amelyeknek - építésük és teljes élettartamuk folyamán - a hajóknak meg kell felelniük a hajótest, a gépi berendezések, elektromos és vezérlő berendezések vonatkozásában; mivel az ilyen szabványok rögzíthetők az elismert hajóosztályozó társaságok szabályai, vagy a nemzeti szakhatóságok által a műszaki szabványok és szabályzatok területén történő tájékoztatási eljárás megállapításáról szóló, 1983. március 28-i 83/189/EGK tanácsi irányelvben szabályozott eljárásnak megfelelően kiválasztott egyenértékű követelmények szerint [6],
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
Ez az irányelv állapítja meg a tagállamok és az azon szervezetek által végrehajtandó intézkedéseket, amely szervezetek a tengerek biztonságáról és a tengerek szennyezésének megakadályozásáról szóló nemzetközi egyezmények rendelkezéseinek betartása céljából a hajók ellenőrzéséért, felügyeletéért, valamint a rendelkezések betartását igazoló bizonyítványok kiállításáért felelősek, ugyanakkor előmozdítja a szolgáltatásnyújtás szabadságának megvalósítására irányuló célkitűzések elérését. Ez a folyamat magában foglalja a nemzetközi egyezmények hatálya alá tartozó hajók hajótestével, gépi berendezéseivel, elektromos és vezérlőberendezéseivel szemben támasztott biztonsági követelmények kidolgozását és megvalósítását.
2. cikk
Ezen irányelv alkalmazásában:
a) hajó : a nemzetközi egyezmények hatálya alá tartozó hajó;
b) egy tagállam lobogóját viselő hajó : olyan hajó, amelyet egy tagállam jogszabályai szerint abban a tagállamban lajstromoztak és amely annak a tagállamnak a lobogóját viseli, beleértve az Euros lajstromozású hajókat is azt követően, hogy a Tanács az Euros-lajstrom alkalmazását jóváhagyta; az e meghatározásnak nem megfelelő hajók harmadik ország lobogóját viselő hajóknak minősülnek;
c) ellenőrzés és felügyeleti szemle : a nemzetközi egyezmények rendelkezései által kötelezővé tett ellenőrzés és felügyeleti szemle;
d) nemzetközi egyezmények : az Életbiztonság a tengeren tárgyú 1974. évi nemzetközi egyezmény, az 1966. évi nemzetközi egyezmény a merülésvonalakról, valamint az 1973/78. évi nemzetközi egyezmény a hajók által okozott környezetszennyezés megelőzéséről, annak jegyzőkönyveivel és módosításaival együtt, valamint a tagállamok mindegyikében alkalmazott kötelező, az ezen irányelv elfogadása időpontjában hatályos, vonatkozó szabályzatok;
e) szervezet : egy szakhatóság számára biztonság-értékelési feladatot végrehajtó hajóosztályozó társaság vagy egyéb magánszervezet;
f) elismert szervezet : a 4. cikk rendelkezései szerint elismert szervezet;
g) felhatalmazás : olyan intézkedés, melynek során egy tagállam egy elismert szervezet számára felhatalmazást ad vagy hatáskört ruház át;
h) bizonyítvány : egy tagállam által vagy egy tagállam nevében a nemzetközi egyezményekkel összhangban kibocsátott bizonyítvány;
i) osztályozási bizonyítvány : a hajóosztályozó társaság által kibocsátott olyan okmány, amely igazolja, hogy a hajó szerkezete és mechanikai adottságai a hajó meghatározott célú használatához vagy meghatározott működési területre vonatkozóan a hajóosztályozó társaság szabályzatainak előírásait kielégítik;
j) teherhajó-biztonsági rádió-bizonyítvány : az IMO által elfogadott, módosított Solas 74/78 Rádiószabályzat rendelkezései által bevezetett bizonyítvány, és az 1999. február 1-jén véget érő átmeneti időszak folyamán tartalmazza a teherhajó-biztonsági rádiótávíró-bionyítványt és teherhajó-biztonsági rádiótávbeszélő-bizonyítványt is;
k) letelepedés : az a hely, ahol egy szervezet létesítő okirat szerinti székhelye, központi ügyvezetése vagy üzleti tevékenységeinek fő helye található.
3. cikk
(1) A tagállamok a nemzetközi egyezmények hatálya alatt vállalt felelősségeik és kötelezettségeik keretében gondoskodnak arról, hogy illetékes hatóságaik biztosítsák a nemzetközi egyezmények rendelkezéseinek megfelelő végrehajtását, különösen a hajók ellenőrzése és felügyeleti szemléje, valamint a bizonyítványok és felmentési bizonyítványok kibocsátása vonatkozásában.
(2) Olyan esetekben, amikor az (1) bekezdés rendelkezéseinek alkalmazásában egy tagállam úgy határoz, hogy a lobogóját viselő hajók vonatkozásában:
i. szervezetek számára ad felhatalmazást a bizonyítványokkal kapcsolatos ellenőrzési és felügyeleti hatáskörök gyakorlására, beleértve a 14. cikk rendelkezései betartására vonatkozó részleges vagy teljes ellenőrzést, és ahol az indokolt a vonatkozó bizonyítványok kibocsátását vagy megújítását is; vagy
ii. az i. pontban említett ellenőrzési és felügyeleti feladatokat részben vagy egészben szervezetekkel végezteti,
e feladatok ellátását kizárólag elismert szervezetekre bízza.
A felmentési bizonyítványok első kibocsátásához minden egyes esetben be kell szerezni az illetékes szakhatóság hozzájárulását.
A teherhajó-biztonsági rádió-bizonyítvány esetében azonban e feladatok ellátására megbízás adható egy illetékes szakhatóság által elismert és a nevében eljáró, a hajók rádiókommunikációs berendezései biztonsági ellenőrzésének végrehajtásához megfelelő szakismeretekkel rendelkező és képzett személyzetet foglalkoztató magánszervezet részére is.
(3) E cikk rendelkezései nem érintik sajátos tengerészeti berendezések hitelesítését.
4. cikk
(1) A tagállamok csak a mellékletben felsorolt követelményeket kielégítő szervezeteket ismerhetnek el. A szervezetek annak a tagállamnak, amelytől az elismerést meg kívánják szerezni, a követelmények teljesítését igazoló összes adatot és az erre vonatkozó igazolást benyújtják. A tagállamok az elismerés megadásáról megfelelő módon tájékoztatják az érintett szervezeteket.
(2) Minden tagállam tájékoztatja a Bizottságot és a többi tagállamot az általa elismert szervezetekről.
(3) A tagállamok a Bizottság számára benyújthatják olyan szervezetek három évre szóló elismerés iránti kérelmét, amelyek a melléklet "Általános előírások" című szakaszának 2. és 3. pontjában előírt követelmények kivételével az összes többi követelményt kielégítik.
Az elismerést a 13. cikkben szabályozott eljárásnak megfelelően kell megadni. Ez az elismerés kizárólag az ilyen elismerést kérelmező tagállamra érvényes.
(4) Minden elismert szervezet tevékenységét a 7. cikk rendelkezései szerint felállított bizottság szorosan figyelemmel kíséri, beleértve a 3. bekezdésben említett, a szervezetek elismerésének meghosszabbítására vonatkozó döntést is. Az ilyen elismerés megadására vonatkozó döntés meghozatalánál a melléklet "Általános előírások" című szakaszának 2. és 3. pontjában előírt követelményeket nem veszik figyelembe. A 3. bekezdés rendelkezéseiben említett, az elismerés hatályának korlátozása a továbbiakban nem alkalmazandó.
(5) A Bizottság a tagállamok által az (1), (3) és (4) bekezdés rendelkezései szerint elismert szervezetekről listát állít össze és azt rendszeresen frissíti. Ezt a listát az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában teszik közzé.
5. cikk
(1) A 3. cikk (2) bekezdés i. pontjának alkalmazásában a tagállamok elvben nem utasíthatják el a Közösségben letelepedett, elismert szerveetek vonatkozásában, hogy a 6. cikk és 11. cikk rendelkezéseire figyelemmel, számukra e feladatok ellátásához a felhatalmazást megadják. Ugyanakkor a tagállamok jogosultak az általuk felhatalmazott szervezetek számát szükségleteiknek megfelelő módon korlátozni, feltéve, hogy az ilyen korlátozás alkalmazását áttekinthető és tárgyilagos indokokkal alá tudják támasztani. Egy tagállam kérésére a Bizottság a 13. cikkben szabályozott eljárásnak megfelelően megteszi a megfelelő intézkedéseket.
(2) Kivételes esetben a Bizottság az (1) bekezdés rendelkezéseinek alkalmazása alól a tagállamnak 1997. december 31-ig ideiglenes mentességet adhat.
(3) Ahhoz, hogy egy tagállam elfogadja, hogy a 3. cikkben említett feladatokat vagy azok egy részét egy harmadik államban letelepedett szervezet lássa el, az érintett tagállam megkövetelheti, hogy az adott harmadik állam kölcsönösségi alapon ismerje el a Közösségben letelepedett elismert szervezeteket.
6. cikk
(1) Azok a tagállamok, amelyek a 3. cikk (2) bekezdésében ismertetett módon járnak el, illetékes szakhatóságuk és a nevükben eljáró szervezetek között megfelelő munkakapcsolatot alakítanak ki.
(2) A munkakapcsolat szabályozásáról az érintett szervezetek által vállalt feladatokat és hatásköröket rögzítő írásos és hátrányos megkülönböztetésektől mentes megállapodás megkötésével, vagy azzal egyenértékű jogi szabályozással kell gondoskodni, amely legalább a következőket tartalmazza:
- az A.739 (18) IMO-határozat II. függelékének meghatározásait a szakhatóság nevében eljáró szervezetek felhatalmazásáról szóló iránymutatásokról, az ezen irányelv hatálybalépése napján hatályos változatban,
- a szakhatóság nevében eljáró szervezetek feladatainak a szakhatóság vagy a szakhatóság által kijelölt pártatlan, külső szerv általi időszakos ellenőrzésére vonatkozó rendelkezéseket,
- a hajók véletlenszerű kiválasztás alapján végrehajtott és részletes ellenőrzéseinek lehetőségét,
- a szervezetek által osztályozott flotta lényeges információira, a hajóosztályban bekövetkezett változásokra vagy hajók osztályozásának megvonására vonatkozó adatszolgáltatási kötelezettséget szabályozó rendelkezéseket.
(3) A megállapodás vagy azzal egyenértékű jogi egyezség előírhat olyan követelményt, amely szerint az elismert szervezetnek helyi képviselettel kell rendelkeznie annak a tagállamnak a területén, amelyben a 3. cikk rendelkezései szerinti feladatait ellátja. E követelmény kielégítéséhez elegendő, ha a helyi képviselet az érintett tagállam jogszabályai szerint jogi személyiségnek minősül és a helyi képviselet elismeri az érintett tagállam nemzeti bíróságainak illetékességét.
(4) Minden tagállam a Bizottság számára az e cikk rendelkezései szerinti kialakított munkakapcsolatra vonatkozóan pontos tájékoztatást nyújt. A Bizottság a kapott tájékoztatások tartalmáról tájékoztatja a többi tagállamot.
7. cikk
A Bizottság munkájának támogatására létrejött egy, a tagállamok képviselőiből álló és a Bizottság képviselője által elnökölt bizottság. A bizottságot a Bizottság legalább évente egy alkalommal összehívja, valamint minden olyan esetben, amikor egy tagállam által egy szervezet számára adott felhatalmazás a 10. cikk rendelkezései szerint felfüggesztésre kerül.
A bizottság elfogadja eljárási szabályzatát.
8. cikk
(1) Ezen irányelv a 13. cikkben szabályozott eljárásnak megfelelően módosítható annak érdekében, hogy:
- a 2. cikk d) pontjában említett nemzetközi szabályzatok és a 6. cikk (2) bekezdésében szereplő határozatok később hatályba léptetett módosításai ezen irányelvbe átvezetésre kerüljenek,
- a mellékletben előírt, különösen a vonatkozó IMO-határozatokkal kapcsolatos követelmények időszerű frissítései megtörténjenek.
(2) A 2. cikk d) pontjában említett megállapodások új egyezményeinek vagy jegyzőkönyveinek az elfogadását követően a Tanács a Bizottság javaslatára a tagállamok parlamenti eljárásainak és az IMO vonatkozó eljárásainak figyelembevételével határozatot hoz az ilyen új egyezmények vagy jegyzőkönyvek ratifikációjának részleteiről és gondoskodik arról, hogy azokat a tagállamok egységesen és egyidejűleg alkalmazzák.
9. cikk
(1) A 13. cikkben szabályoott eljárásnak megfelelően minden tagállam felkérhető arra, hogy vonja vissza az elismerést a 4. cikk szerint elismert olyan szervezetektől, amelyek a továbbiakban már nem elégítik ki a mellékletben előírt követelményeket.
(2) Az (1) bekezdésben említett ügyekkel kapcsolatos határozathozatal tervezeteinek kidolgozásában a Bizottság figyelembe veszi a 11. és 12. cikkben említett jelentések és tájékoztatások tartalmát. Az ilyen intézkedéstervezetek kidolgozásában a Bizottság különös figyelmet fordít az érintett szervezetek biztonsággal és a környezetszennyezés megakadályozásával kapcsolatos teljesítményére. A Bizottság saját kezdeményezésére vagy egy tagállam felkérésére az (1) bekezdésben említett ügyekkel kapcsolatosan kidolgozott határozattervezeteket a bizottság elé terjeszti.
10. cikk
A mellékletben előírt követelmények ellenére olyan esetekben, amikor egy tagállam úgy ítéli meg, hogy egy, a nevében eljáró, elismert szervezet a továbbiakban már nem alkalmas a 3. cikkben meghatározott feladatok ellátására, jogosult a megadott felhatalmazást felfüggeszteni.
Az előzőekben említett esetekben az alábbi eljárást kell alkalmazni:
a) az érintett tagállam késedelem nélkül és megfelelő indokokkal alátámasztva értesíti a Bizottságot és a többi tagállamot az általa hozott határozatról;
b) a Bizottság megvizsgálja, hogy a felfüggesztés a biztonság vagy a környezet súlyos veszélyeztetése szempontjából indokolt-e;
c) a Bizottság a 13. cikkben szabályozott eljárásnak megfelelően tájékoztatja az érintett tagállamot arról, hogy a biztonság vagy a környezet súlyos veszélyeztetése miatt a felhatalmazás felfüggesztése indokolt-e vagy sem, és ha a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a felfüggesztés alkalmazása nem indokolt, az érintett tagállam visszavonja a felfüggesztő határozatot.
11. cikk
(1) Minden tagállam meggyőződik arról, hogy a 3. cikk (2) bekezdése alapján a nevében eljáró elismert szervezetek az illetékes szakhatóság megelégedésére és hatékonyan látják el az abban a cikkben említett feladataikat, és elégítik ki a mellékletben előírt követelményeket. A tagállamok ezt a saját illetékes szakhatóságaik által végrehajtott közvetlen ellenőrzés alkalmazásával biztosíthatják, vagy olyan esetekben, amikor az érintett szervezetek másik tagállamban telepedtek le, a másik tagállam illetékes szakhatóságai által végrehajtott egyenértékű ellenőrzésre támaszkodhatnak.
(2) Minden tagállam kétévenként ellenőrzést végez és az ellenőrzés eredményeiről a felmérés évét követő év március 31-ig a Bizottságot és a többi tagállamot jelentésben tájékoztatja.
(3) Olyan esetekben, amikor egy tagállam úgy határoz, hogy ennek az ellenőrzési feladatnak ellátásában másik tagállam által végrehajtott ellenőrzésre támaszkodik, a jelentést a felmérés évét követő év június 30-ig kell elkészíteni és benyújtani.
(4) A tagállamok a szervezetek tevékenységének felmérésével kapcsolatos minden tájékoztatást továbbítanak a Bizottság és a többi tagállam számára.
12. cikk
(1) Kikötő szerinti állam minőségükben felügyeleti jogaik és kötelezettségeik gyakorlásában:
a) a tagállamok gondoskodnak arról, hogy harmadik államok lobogóját viselő hajók ne részesülhessenek kedvezőbb bánásmódban, mint a tagállamok lobogójának viselésére jogosult hajók. Ezzel összefüggésben azt a tényt, hogy egy hajó bizonyítványait és osztályozási bizonyítványát olyan szervezet állította ki a 4. cikk (3) és (4) bekezdésében említett szervezetek kivételével, amely nem elégíti ki a mellékletben előírt követelményeket, a hajók ellenőrzésre való kijelölésének elsődleges szempontjaként kell figyelembe venni;
b) olyan esetekben, amikor a hajók nem elégítik ki a nemzetközi megállapodásokban elfogadott követelményeket, a tagállamok megteszik a megfelelő intézkedéseket, és a lobogó szerinti állam nevében eljáró szervezetek által olyan hajók számára kibocsátott érvényes bizonyítványokról, amelyek nem elégítik ki a nemzetközi egyezményekben előírt követelményeket, vagy érvényes osztályozási bizonyítvánnyal rendelkező olyan hajókról, ahol a bizonyítványok által szabályozott területen hiányosságok tapasztalhatók, a Bizottság és a kikötő szerinti állam hatósága által végzett ellenőrzéséről szóló megállapodás keretében létrehozott titkárság számára jelentést küldenek.
(2) Minden tagállam nyilvántartást vezet a lobogó szerinti államok nevében eljáró szervezetek teljesítményéről. A teljesítményadatokról készített nyilvántartást évente frissíteni kell, és a Bizottság és a többi tagállam rendelkezésére kell bocsátani.
13. cikk
A 4. cikk (3) és (4) bekezdésében, az 5. cikk (1) bekezdésében, a 8., 9. és 10. cikkben, valamint a 14. cikk (2) bekezdésében említettek vonatkozásában az alábbi eljárást kell lefolytatni:
a) A Bizottság képviselője a meghozni kívánt intézkedések tervezetét a 7. cikkben említett bizottság elé terjeszti.
b) A bizottság, az elnöke által az ügy sürgősségére tekintettel megállapított határidőn belül, véleményt nyilvánít a tervezetről. A véleményt a Szerződés 148. cikkének (2) bekezdésében a Tanácsnak a Bizottság javaslata alapján elfogadandó határozataira előírt többséggel kell meghozni. A bizottságban a tagállamok képviselőinek szavazatait az említett cikkben meghatározott módon kell súlyozni. Az elnök nem szavaz.
c) A Bizottság a tervezett intézkedéseket elfogadja, ha azok összhangban vannak a bizottság véleményével.
d) Ha a tervezett intézkedések nincsenek összhangban a bizottság véleményével, vagy a bizottság nem nyilvánított véleményt, a Bizottság a meghozandó intézkedésekről haladéktalanul javaslatot terjeszt a Tanács elé. A Tanács minősített többséggel határoz. Ha a javaslatnak a Tanács elé terjesztésétől számított három hónapon belül a Tanács nem döntött, a javaslatot a Bizottság fogadja el.
14. cikk
(1) Minden tagállam gondoskodik arról, hogy a lobogóját viselő hajók építése és üzemben tartása a hajótest, gépi berendezések, elektromos és vezérlőberendezések vonatkozásában egy elismert szervezet által előírt követelmények kielégítésével történjen.
(2) A tagállamok csak azzal a feltétellel határozhatnak úgy, hogy egy elismert szervezet által előírt követelményekkel egyenértékű előírásokat alkalmaznak, hogy erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot és a többi tagállamot a 83/189/EGK irányelvben szabályozott eljárásnak megfelelően, és ha azokkal kapcsolatosan a többi tagállam vagy Bizottság részéről ellenvetés nem érkezik, illetve azokról nem állapítják meg a 13. cikkben szabályozott eljárásnak megfelelően, hogy a vonatkozó előírások nem egyenértékűek.
15. cikk
(1) Az elismert szervezetek műszaki szabványaik egyenértékűségének és azok alkalmazásának a biztosítása érdekében rendszeresen konzultálnak egymással. A szabványok vonatkozásában elért jelentős előrehaladásról a Bizottság számára rendszeresen jelentéseket készítenek.
(2) Az elismert szervezetek a kikötő szerinti állam hatóságaival való együttműködési készségüket bizonyítják az általuk osztályozott hajókkal kapcsolatosan, különösen a feltárt hiányosságok és rendellenességek megszüntetése vonatkozásában.
(3) Az elismert szervezetek tájékoztatják az illetékes szakhatóságot az általuk osztályozott hajók más osztályba helyezésével és a hajók osztályozásának megvonásával kapcsolatos főbb információkról.
(4) A lobogó szerinti állam illetékes szakhatóságaival való konzultációkat megelőzően annak megítélése céljából, hogy le kell-e folytatni egy teljes körű ellenőrzést vagy sem, az elismert szervezetek nem bocsáthatnak ki bizonyítványokat olyan hajók számára, amelyektől osztályozást megvontak vagy amelyek osztályozását megváltoztatták.
16. cikk
(1) A tagállamok legkésőbb 1995. december 31-ig hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
(2) Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
(3) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el. A Bizottság tájékoztatja erről a többi tagállamot.
17. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 1994. november 22-én.