A Tanács irányelve
(1987. június 22.)
az életbiztosítás körén kívül eső közvetlen biztosítási tevékenység megkezdésére és gyakorlására vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló 73/239/EGK első irányelvnek a hitelbiztosítás és a kezesi biztosítás vonatkozásában történő módosításáról
(87/343/EGK)
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,
tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 57. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],
mivel a 76/580/EGK tanácsi irányelvvel [4] módosított, az életbiztosítás körén kívül eső közvetlen biztosítási tevékenységek megkezdésére és folytatására vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 1973. július 24-i 73/239/EGK első tanácsi irányelv [5] a tagállamok jogalkotásában mutatkozó számos eltérést kiküszöbölt annak érdekében, hogy ezen üzleti tevékenységnek a megkezdését és folytatását megkönnyítse;
mivel azonban az említett irányelv 2. cikke (2) bekezdésének d) pontja kimondja, hogy az nem vonatkozik - "további összehangolásig, amely az irányelvről szóló értesítéstől számított négy éven belül kerül végrehajtásra" - "exporthitel-biztosítási ü gyletekre az állam számlájára vagy állami támogatással"; mivel abból következően, hogy a biztosított személyek védelmét, amelyet általában az irányelv nyújt, az állam számlájára vagy az állam garanciájával történő export-hitel biztosítási ügyletek esetében maga az állam nyújtja, a további összehangolásig ezeket az ügyleteket a továbbiakban is ki kell vonni az említett irányelv hatálya alól;
mivel az említett irányelv 7. cikke (2) bekezdésének c) pontja kimondja, hogy "További összehangolásig, amelyet az irányelvről szóló értesítéstől számított négy éven belül kell végrehajtani, a Németországi Szövetségi Köztársaság fenntarthatja azokat a rendelkezéseit, amelyek az ország területén belül megtiltják az egyidejű vállalkozást az egészségbiztosítás, a hitel- és kezesi biztosítás, a harmadik személyekkel szembeni megtérítési igényre vonatkozó és a jogvédelemi biztosítás terén, akár egymással, akár más biztosítási ágazatokkal együtt"; mivel ebből következően akadályokba ütközik a képviseletek és fióktelepek létrehozása; mivel ezen irányelvnek az a célja, hogy ezt a problémát orvosolja;
mivel a kezesi biztosítás vonatkozásában az említett irányelv a biztosított személyeknek elégséges védelmet nyújt; mivel a kezesi biztosítás és egyéb ágazatok egyidejű tevékenységére vonatkozó tiltást a Németországi Szövetségi Köztársaságban szükséges törölni;
mivel azoknak a biztosítóintézeteknek az esetében, amelyek teljes üzleti tevékenységében a hitelbiztosítási tevékenység egy kis hányadnál jelentősebb részt képvisel, szükséges egy kiegyenlítési tartalék képzése, amely nem része a szavatoló tőkének; mivel ennek a tartaléknak a mértékét az irányelvben meghatározott, egymással egyenértékű módszerek egyikével kell megállapítani;
mivel a hitelbiztosítási kárigények ciklikus természetének figyelembevételével ez utóbbi esetében a 73/239/EGK irányelv 16. cikke (2) bekezdésének értelmében az átlagos kárigények kiszámításának úgy kell történnie, ahogyan a viharkár, jégeső- és fagykár esetére szóló biztosítások esetében;
mivel a hitelbiztosítás esetében a kockázat természetéből következően az ilyen jellegű tevékenységet folytató vállalkozásoknak nagyobb biztonsági tőkével kell rendelkezniük, mint amekkorát jelenleg az említett irányelv meghatároz;
mivel elegendő időt kell biztosítani azoknak a vállalkozásoknak, amelyeknek eleget kell tenniük ennek a kötelezettségnek;
mivel szükségtelen ezt a kötelezettséget olyan vállalkozások esetében érvényesíteni, amelyek tevékenységében ez a biztosítási ágazat nem képvisel egy meghatározott mértéknél jelentősebb részt;
mivel az irányelv hitelbiztosításra vonatkozó rendelkezéseinek a szempontjából indokolatlan, hogy a Németországi Szövetségi Köztársaság továbbra is fenntartsa a hitelbiztosítás és egyéb biztosítási ágazatok egyidejű művelésére vonatkozó tilalmat és ebből kifolyólag a tilalomnak meg kell szűnnie,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
A Tanács 73/239/EGK irányelve a következőképpen módosul:
1. A 2. cikk (2) bekezdésének d) pontja helyébe a következő rendelkezés lép:
"d) további összehangolásig, exporthitel-biztosítási ügyletek az állam számlájára vagy állami garanciával, vagy amennyiben az állam a biztosító"
2. A 7. cikk (2) bekezdése c) pontjának a második albekezdésében a "hitel - és kezesi biztosítás" szavakat el kell hagyni.
3. A szöveg a következő cikkel egészül ki:
"15a. cikk
(1) Minden tagállamnak elő kell írnia, hogy a területén alapított olyan vállalkozásoknak, amelyek a melléklet A. pontjában a 14. ágazatban szereplő kockázatokat vállalnak (a továbbiakban "hitelbiztosítás"), kiegyenlítési tartalékot kell képezniük annak érdekében, hogy képesek legyenek ellensúlyozni bármely technikai deficitet vagy az átlagosnál magasabb kárigényarányt, amely a pénzügyi év során jelentkezik ebben az osztályban.
(2) A kiegyenlítési tartalék kiszámítását az egyes tagállamok által szabályozott módon, a melléklet D. pontjában meghatározott négy, egymással egyenértékű módszer egyikének megfelelően kell elvégezni.
(3) A melléklet D. pontjában meghatározott módszereknek megfelelően kiszámított összegig a kiegyenlítési tartalék nem vehető figyelembe a szavatoló tőke kiszámításánál.
(4) A tagállamok megszüntethetik a kiegyenlítési tartalék létrehozásának kötelezettségét azon vállalkozások esetében, amelyeknél a hitelbiztosításból származó díj- és egyéb járulékbevétel az összes díj- és egyéb járulékbevétel 4 %-át nem éri el és nem haladja meg a 2500000 ECU-t."
4. A 16. cikk (2) bekezdésében a második mondat helyébe a következő szöveg lép:
"Azonban azon vállalkozások esetében, amelyek alapvetően a csak hitel-, a viharkár-, a jégeső- és a fagykár-kockázatok közül biztosítanak egyet vagy többet, de nem mindet, az átlagos kárigényszint megállapításához a megelőző hét pénzügyi évet kell referenciaidőszaknak tekinteni."
5. A 17. cikk (2) bekezdése a) pontjának első francia bekezdése helyébe a következő francia bekezdések lépnek:
"- 1400000 ECU abban az esetben, amennyiben a melléklet A. pontjában a 14. pontban meghatározott ágazatba tartozó egy vagy több kockázatot fedezik. Ez a rendelkezés minden olyan vállalkozásra vonatkozik, amelynél a megelőző három év mindegyikében meghaladta az ehhez az ágazathoz kapcsolódó éves díj- és egyéb járulékbevétel a 2500000 ECU-t vagy az adott vállalkozás összes díj- és egyéb járulékbevételének 4 %-át,
- 400000 ECU abban az esetben, amennyiben a melléklet A. pontjának a 10., 11., 12., 13. és amennyiben az első francia bekezdés nem alkalmazandó, a 14. alpontjában meghatározott ágazatokba tartozó egy vagy több kockázat."
6. A 17. cikk (2) bekezdése a következő albekezdéssel egészül ki:
"d) Abban az esetben, amennyiben egy hitelbiztosítási tevékenységet folytató vállalkozás köteles az a) albekezdés első francia bekezdésében említett tőkét 1400000 ECU-re növelni, az adott tagállam a vállalkozás számára engedélyez:
- egy hároméves időtartamot, a tőke 1000000 ECU-re növeléséhez,
- egy ötéves időtartamot, a tőke 1200000 ECU-re növeléséhez,
- egy hétéves időtartamot, a tőke 1400000 ECU-re növeléséhez.
Ezek az időtartamok azon a napon kezdődnek, amikor az a) albekezdés első francia bekezdésében említett feltételek teljesülnek."
7. A 19. cikk a következő szöveggel egészül ki:
"(1a) A hitelbiztosítási tevékenység vonatkozásában a vállalkozás a felügyeleti hatóság rendelkezésére bocsátja azokat a kimutatásokat, amelyek ennek a tevékenységnek a technikai eredményeit és biztosítástechnikai tartalékait is tartalmazzák."
8. A melléklet az irányelv mellékletének D. pontjával egészül ki.
2. cikk
A tagállamok meghozzák azokat az intézkedéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 1990. január 1-jéig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
Ezeket az intézkedéseket legkésőbb 1990. július 1-jétől alkalmazzák.
3. cikk
Az irányelvről szóló értesítést [6] követően a tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
4. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Luxembourgban, 1987. június 22-én.