A Bizottság 2509/2000/EK Rendelete
(2000. november 15.)
az egyes halászati termékek kivonására vonatkozó pénzügyi támogatás megadása tekintetében a 104/2000/EK tanácsi rendelet alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel a halászati és akvakultúra-termékek piacának közös szervezéséről szóló, 1999. december 17-i 104/2000/EK tanácsi rendeletre [1] és különösen annak 21. cikke (8) bekezdésére,
mivel:
(1) A 2001. január 1-jei hatállyal a legutóbb a 2792/1999/EK rendelettel [2] módosított 3759/92/EGK tanácsi rendelet [3] helyébe lépő 104/2000/EK rendelet előírja, hogy a tagállamok pénzügyi támogatást fizetnek azoknak a termelői szervezeteknek, amelyek bizonyos termékeket kivonnak a piacról. Ez a rendelet kiigazította a pénzügyi támogatási szinteket, és megszüntette a kivételes körülmények esetében járó különleges pénzügyi támogatást. Az adott helyzetben helyénvaló, hogy a 104/2000/EK rendelet által meghatározott kereteket részletes szabályok megalkotásával és az erre vonatkozó végrehajtási rendelet, nevezetesen a legutóbb az 1338/95/EK rendelettel [4] módosított 3902/92/EGK bizottsági rendelet [5] hatályon kívül helyezésével kitöltsék.
(2) A legutóbb a 323/97/EK bizottsági rendelettel [6] módosított, az egyes halászati termékek forgalmazására vonatkozó közös forgalmazási előírások megállapításáról szóló, 1996. november 26-i 2406/96/EK tanácsi rendelet [7] 6. cikkének (1) bekezdése megállapítja, hogy a "B" kategóriába sorolt termékek nem jogosultak a közös piacszervezés intervenciós mechanizmusa tekintetében adott pénzügyi támogatásra. Tekintve, hogy csak az "Extra" és az "A" minőségű termékek jogosultak a 104/2000/EK rendelet 21. cikkében megállapított kivonásokra vonatkozó pénzügyi támogatásra, az erre a pénzügyi támogatásra jogosult mennyiségek kiszámítását az említett termékkategóriákra kell alapozni.
(3) A piac stabilizálására irányuló intézkedések maximális ösztönzése érdekében meg kell vonni a pénzügyi támogatást azoktól a termelői szervezetektől, amelyek a halászati év során nem tartják be a közösségi kivonási árakat.
(4) Meg kell határozni a 104/2000/EK rendelet 21. cikke (1) bekezdésének a) pontjában előírt tűréshatár alkalmazására vonatkozó követelményeket a termelői szervezetek közötti megfelelő versenyfeltételek biztosítása érdekében. A piaci átláthatóság biztosítása érdekében megfelelő módon nyilvánosságra kell hozni a tűréshatár alkalmazását.
(5) Tekintve, hogy a kereslet az értékesítési folyamat időtartama során ingadozhat, a termékek értékesítésre történő felkínálás előtt nem vonhatók ki a piacról. Pénzügyi támogatás csak azon termékek esetében adható, amelyeket a szokásos módon értékesítésre felkínáltak, de nem tudtak rájuk vásárlót találni a közösségi kivonási ár szintjén.
(6) Világosan meg kell állapítani, hogy nem jár pénzügyi támogatás olyan haláru után, amelyre már megadták a 104/2000/EK rendelet 23. cikkében előírt átviteli támogatást.
(7) A 104/2000/EK rendelet 2. cikkében említett közös forgalmazási előírások következetes betartása az árképzés meghatározó tényezője, és hozzájárul a piaci stabilizációhoz. Ezért a jogosult mennyiségek esetében a pénzügyi támogatás megadásának feltétele, hogy a termelői szervezet vagy tagjai által a halászati év során értékesítésre felkínált valamennyi érintett termék minden mennyiségére nézve betartsák az előírásokat.
(8) Pénzügyi támogatás a halászati év vége előtt nem fizethető. A termelői szervezetek működésének megkönnyítése érdekében lehetővé kell tenni, hogy biztosíték nyújtása ellenében előleget kaphassanak. Szabályokat kell megállapítani a pénzügyi támogatással kapcsolatos előlegek kiszámítására és az előírt biztosíték összegének meghatározására.
(9) A halászati és akvakultúra-termékek piacának közös szervezéséről szóló 104/2000/EK tanácsi rendelet mechanizmusai által biztosított bizonyos összegek számítása során alkalmazandó árfolyamokra vonatkozó meghatározó ügyleti tényeinek megállapításáról szóló, 2000. szeptember 11-i 1925/2000/EK bizottsági rendelet [8] meghatározza a pénzügyi támogatás kiszámítására alkalmazandó árfolyam tekintetében a meghatározó ügyleti tényt. Az árfolyamot is mérlegelni kell a pénzügyi támogatással kapcsolatos előlegek kiszámítása során.
(10) A pénzügyi támogatást ki kell terjeszteni a termelői szervezetek vagy tagjaik által egy másik tagállamban árusításra felkínált és kivont halárura. Azon tagállam hatóságának, ahol a halat árusításra felkínálták és kivonták vagy átvitték, tanúsítványt kell kiadnia, amelynek másolatát továbbítani kell.
(11) A halászhajó azonosítása könnyebbé és pontosabbá válik, ha a hajó neve helyett a halászhajó nyilvántartási számára hivatkoznak. A másik tagállamban való kirakodáskor kibocsátott tanúsítványt úgy kell módosítani, hogy az a termelői szervezetek számára írja elő a halászhajó-nyilvántartásra való hivatkozást.
(12) Minden tagállamnak ellenőrzési rendszert kell bevezetni, amelynek segítségével megvizsgálható, hogy a pénzügyi támogatási kérelmekben megadott számadatok megfelelnek-e a ténylegesen árusításra felkínált és kivont mennyiségeknek. A Bizottságot értesíteni kell ezekről az ellenőrzési rendszerekről a jogszabályok megfelelő betartásának biztosítása érdekében.
(13) Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak a Halászatitermék-piaci Irányítóbizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A 104/2000/EK rendelet 21. cikke (3) bekezdésének a) pontja alapján pénzügyi támogatásra jogosult termékek mennyiségét csak azon mennyiségek alapján számítják ki, amelyek a rendelet (2) bekezdésének megfelelően megállapított forgalmazási előírások alapján "Extra" és "A" minősítést kapnak.
2. cikk
(1) A termelői szervezetek akkor kaphatnak pénzügyi támogatást, ha alkalmazzák - és biztosítják, hogy tagjaik is megfelelnek annak - a közösségi kivonási árakat a teljes halászati év során, amikor termékeiket először kínálják fel árusításra, a 104/2000/EK rendelet 21. cikke (1) bekezdésének a) és c) pontjában megállapított feltételeknek megfelelően.
(2) Amennyiben a 104/2000/EK rendelet 21. cikke (1) bekezdésének a) pontjában meghatározott tűréshatár alkalmazása ahhoz vezet, hogy egy adott területen alapított termelői szervezetek eltérő kivonási árszinteket rögzítenek ugyanarra a termékkategóriára nézve, az egyes ilyen szervezetek elfogadhatják az egyazon területen belüli másik termelői szervezet által rögzített árszintet annak alkalmazási időpontjától kezdve és a kérdéses időszakra nézve.
(3) A termelői szervezet által a tűréshatár alkalmazásával meghatározott kivonási árszint vonatkozik az illető szervezet vagy tagjai által árusított valamennyi mennyiségre, beleértve a tevékenységi területén kívül árusított mennyiségeket is.
A termékeit saját tevékenységi területén kívül értékesítő termelői szervezet vagy annak tagjai azonban vagy saját kivonási árszintjüket alkalmazzák, amely nem lehet alacsonyabb az érintett övezet árszintjénél, vagy pedig az ott alapított termelői szervezetek által a tűréshatár alkalmazása után elfogadott árszintek egyikét alkalmazzák.
(4) A kivonási ár nem tartalmazza a termékek kirakodása után felmerült kiadásokat, az árverés vagy a rakparti árusításhoz szükséges szállítási költségek kivételével.
3. cikk
(1) A közösségi kivonási árra a tűréshatárt alkalmazó termelői szervezet legalább két munkanappal annak hatálybalépése előtt közli az elismerés helye szerinti tagállam illetékes hatóságaival tevékenységi területének egészén az egyes termékkategóriákra nézve elfogadott kivonási árat.
Ha a termelői szervezet meg kívánja változtatni a tűréshatár alkalmazásának időtartamát vagy a kivonási ár szintjét, vagy élni kíván a 2. cikk (2) bekezdésében előírt lehetőséggel, akkor erről tájékoztatnia kell az illetékes hatóságokat legalább két munkanappal a határozat hatálybalépése előtt.
Az e bekezdésben említett valamennyi határozat legalább öt munkanapig érvényes.
(2) Az érintett tagállam illetékes hatóságai biztosítják, hogy az (1) bekezdés alapján közölt valamennyi információt késedelem nélkül nyilvánosságra hozzák a helyi szokásoknak és hagyományoknak megfelelően.
(3) Az 1182/71/tanácsi rendelettől (EGK, Euratom) [9] eltérve és e rendelet alkalmazásában, a szombatokat, a vasárnapokat és a nemzeti ünnepeket munkanapnak kell tekinteni, feltéve hogy az árusítás a 4. cikk (1) bekezdése c) pontjának megfelelően történik.
4. cikk
(1) A piacról kivont mennyiségeket csak akkor tekintik pénzügyi támogatásra jogosult mennyiségnek, ha:
a) ezeket egy termelői szervezet tagja fogta;
b) a következőképpen árusították:
i. a termelői szervezeten keresztül; vagy
ii. egy tag árusította a termelői szervezet által megállapított közös szabályoknak megfelelően, a 104/2000/EK rendelet 5. cikkének (1) bekezdése szerint;
c) a kivonás előtt a regionális és helyi szokásoknak és hagyományoknak megfelelően minden érdekelt fél számára hozzáférhető módon értékesítésre felkínáltak, amelynek során megállapítást nyert, hogy nem sikerült értékesíteni a 104/2000/EK rendelet 21. cikk (1) bekezdése a) pontjának megfelelően meghatározott áron;
d) nem képezték a 104/2000/EK rendelet 23. cikkében említett átviteli támogatási kérelem tárgyát és ilyen támogatásban nem részesültek.
(2) Az (1) bekezdés alapján jogosult mennyiségekre vonatkozóan a pénzügyi támogatás megadásának az a feltétele, hogy az érintett termékre vagy termékcsoportra nézve a halászati év során a termelői szervezet vagy tagjai által árusított valamennyi mennyiséget korábban a 104/2000/EK rendelet 2. cikkének megfelelően megállapított forgalmazási előírások szerint már minősítették.
5. cikk
(1) A pénzügyi támogatást kérelem alapján az egyes halászati évek végén fizetik a termelői szervezetek számára.
(2) A pénzügyi támogatás kifizetési kérelmét a termelői szervezetek nyújtják be a tagállam illetékes hatóságainak az érintett halászati év végét követő négy hónap letelte előtt.
(3) A nemzeti hatóságok a pénzügyi támogatást az érintett halászati év végét követő nyolc hónap letelte előtt fizetik ki.
Az egyes tagállamok tájékoztatják a többi tagállamot és a Bizottságot a pénzügyi támogatás megadásáért felelős szerv nevéről és címéről.
6. cikk
Az érintett termelői szervezet kérelmére a tagállamok az egyes hónapokban előleget adhatnak a pénzügyi támogatásból azzal a feltétellel, hogy a kérelmező az előleg 105 %-ának megfelelő biztosítékot nyújt.
Az előlegeket az I. mellékletben meghatározott módszer szerint számítják ki.
7. cikk
Ha a termelői szervezet vagy annak egyik tagja nem az elismerési helye szerinti tagállamban árusítja termékeit, e tagállam illetékes hatósága - kérelemre és késedelem nélkül - a II. mellékletben található minta szerinti tanúsítványt ad ki a kérdéses szervezet vagy tagja számára, és ezzel egy időben a hivatalos csatornákon keresztül másolatot továbbít a másik tagállambeli, pénzügyi támogatás nyújtásáért felelős szerv számára.
A tanúsítvány kiadására vonatkozó kérelmeket közvetlenül a termékek árusítása után nyújtják be az illetékes hatóság számára.
8. cikk
(1) A tagállamok olyan ellenőrzési rendszert vezetnek be, amely segítségével el lehet dönteni, hogy a pénzügyi támogatási kérelmekben megadott számadatok megfelelnek-e az érintett termelői szervezet által a ténylegesen árusított és piacról kivont mennyiségeknek.
(2) A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot az (1) bekezdés alapján meghozott intézkedésekről az elfogadás idején, de legkésőbb 2001. január 31-ig.
A tagállamok 2001. január 31-éig tájékoztatják a Bizottságot az (1) bekezdés hatálya alá tartozó területen érvényes intézkedésekről.
9. cikk
A 3902/92/EGK rendelet hatályát veszti.
10. cikk
Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő hetedik napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2001. január 1-jétől kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2000. november 15-én.