A Tanács irányelve
(1983. február 7.)
a friss hús Közösségen belüli kereskedelmét érintő egészségügyi kérdésekről szóló 64/433/EGK irányelv módosításáról
(83/90/EGK)
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,
tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 43. és 100. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára, [1]
tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],
mivel ameddig a tagállamok hússal kapcsolatos egészségügyi követelményeinek különbözősége gátolja a Közösségen belüli kereskedelmet, a közös piac harmonikus működése és különösen a megfelelő piacok közös szervezés nem éri el a kívánt hatást;
mivel az ilyen különbözőségek megszüntetése érdekében a tagállamok egészségügyi rendelkezéseit közelíteni kell egymáshoz;
mivel a legutóbb a 81/476/EGK irányelvvel [4] módosított, a friss hús Közösségen belüli kereskedelmét érintő egészségügyi kérdésekről szóló, 1964. június 26-i 64/433/EGK tanácsi irányelv [5] létrehozta e közelítés alapjait; mivel azt időközben többször módosították és az új fejlemények figyelembevételére további adaptációkra van szükség, mivel ezért az irányelvet megfelelően módosítani kell;
mivel e közelítés céljának különösen a vágóhidakon és a daraboló üzemekben, valamint a tárolás és a szállítás folyamán a húsra vonatkozó egészségügyi követelmények egységesítésének kell lennie; mivel a tagállamok illetékes hatóságainak kell a felelősséget viselniük az ezen irányelvben megállapított követelményeknek megfelelő azon vágóhidak, daraboló üzemek és hűtőházak Közösségen belüli kereskedelemre történő engedélyezéséért, továbbá annak biztosításáért, hogy az engedélyezés feltételeit betartják;
mivel közösségi ellenőrző intézkedéseket kell bevezetni annak biztosítására, hogy az ezen irányelvben meghatározott előírásokat minden tagállamban egységesen alkalmazzák; mivel az ilyen ellenőrzések végrehajtására szolgáló eljárást egy közösségi eljárással összhangban a 68/361/EGK határozattal [6] létrehozott Állat-egészségügyi Állandó Bizottság keretrendszerén belül kell meghatározni;
mivel rendelkezni kell a csontokról géppel lefejtett maradványhúsok felhasználásáról a Közösségen belüli kereskedelemre szánt húskészítmények előállításakor;
mivel el kell fogadni azon elvet, amely mellett a maradékanyagok jelenlétének kimutatására végzett mintavételes ellenőrzés károsan befolyásolhatja a friss hús egészségességét;
mivel a rendeltetési országok számára lehetővé kell tenni, hogy a Szerződés általános rendelkezéseivel összhangban megkülönböztetéstől mentes ellenőrzéseket és vizsgálatokat végezzenek annak megállapítására, hogy a szállítmányok megfelelnek-e ezen irányelv követelményeinek;
mivel ugyanakkor a szövegben egyes terminológiai hiányosságokat, különösen a különböző nyelvi változatok egymásnak megfeleltetésére figyelemmel ki kell javítani, mivel azok nehézségeket okozhatnak az érintett rendelkezések alkalmazásában,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
A 64/433/EGK irányelv a következőképpen módosul:
1. Az 1-9a. cikk helyébe a következő rendelkezés lép:
"1. cikk
(1) Ez az irányelv a következő háziasított fajokból származó friss hús Közösségen belüli kereskedelmére vonatkozik: szarvasmarhafélék (beleértve a bivalyt is), sertések, juh és kecske, valamint háziasított egypatás állatok.
(2) Ez az irányelv nem érinti az olyan húsra vonatkozó nemzeti rendelkezéseket, amely utazók személyes poggyászának része és személyes fogyasztásukra szolgál, amelyet kis csomagok formájában magánszemélyek részére küldenek, vagy amely a tagállamok közötti kereskedelmi forgalomban működő szállítóeszközök fedélzetén utazó személyzet és utasok élelmezésére szolgál.
2. cikk
Ezen irányelv alkalmazásában:
a) "hús": a házi szarvasmarhafélék (beleértve a bivalyt is), sertések, juhok, kecskék és házi egypatások minden, emberi fogyasztásra alkalmas része;
b) "friss hús": olyan hús, beleértve a vákuumcsomagolt vagy ellenőrzött légnyomás mellett csomagolt húst is, amelyet az eltarthatóság céljából hűtésen kívül másként nem kezeltek;
c) "csontokról géppel lefejtett maradvány hús": olyan hús, amelyet csontozás után gépi úton fejtenek le a csontokról, és amelyet a 77/99/EGK irányelv 6. cikkével összhangban engedélyezett létesítményeknek szánnak, kivéve a fej csontjait, a végtagok lábtőizület alatti részei alatt a végtagok végződéseit, valamint sertések esetében a farokcsontokat;
d) "hasított állati test": a levágott állat egész teste elvéreztetés, kizsigerelés és a végtagok lábtőizület alatti izületek alatti részeinek, valamint a fej, a farok és a tejmirigyek eltávolítása után, továbbá szarvasmarhafélék, juhok, kecskék és egypatások esetében lebőrözés után;
e) "vágási melléktermék" (belsőség): a d) pontban hasított állati testként meghatározott húson kívüli egyéb friss húsa, még akkor is, ha természetes kapcsolatban marad a hasított állati testtel;
f) "zsigerek": a mell-, has- és medenceüregben lévő vágási melléktermék, beleértve a légcsövet és a nyelőcsövet;
g) "hatósági állatorvos": a tagállam hatáskörrel rendelkező központi hatósága által kijelölt állatorvos;
h) "exportáló ország": az a tagállam, amelyből friss húst küldenek egy másik tagállamba;
i) "rendeltetési ország": az a tagállam, amelyikbe egy másik tagállamból friss húst küldenek;
j) "szállítóeszközök": gépjárművek, vasúti járművek és légi járművek rakományszállító részei és hajók rakterei, illetve szárazföldi, tengeri vagy légi szállításra szolgáló konténerek;
k) "létesítmény": engedélyezett vágóhíd, engedélyezett daraboló üzem vagy engedélyezett raktár;
l) "védőcsomagolás": a friss hús védelme az érintett friss hússal közvetlenül érintkező elsődleges csomagolóanyag vagy elsődleges tartály felhasználásával, valamint maga az elsődleges csomagolóanyag vagy elsődleges tartály;
m) "csomagolás": a védőcsomagolással ellátott friss hús második tartályban történő elhelyezése, valamint maga ez utóbbi tartály.
3. cikk
(1) Minden tagállam biztosítja, hogy területéről egy másik tagállam területére csak olyan friss húst küldjenek, amely megfelel a következő követelményeknek:
A. A hasított állati testeket, a hasított féltesteket vagy a háromnál nem több nagykereskedelmi darabra vágott hasított féltesteket és a negyedeket:
a) a 8. cikkel összhangban engedélyezett és ellenőrzött vágóhídon kellett kinyerni;
b) olyan vágóállatból kell származniuk, amelyet a levágás előtt egy hatósági állatorvos az I. melléklet V. fejezetével összhangban megvizsgált, és ennek eredményeképpen a friss hús Közösségen belüli kereskedelmének céljára vágásra alkalmasnak nyilvánított;
c) az I. melléklet VI. fejezettel összhangban kielégítő higiéniai körülmények között kellett kezelni;
d) a levágást követően egy hatósági állatorvos az I. melléklet VII. fejezetével összhangban megvizsgálta, és azok nem mutattak semmiféle, a röviddel a vágás előtt keletkezett traumás sérüléseken vagy helyi fejlődési rendellenességeken vagy elváltozásokon kívüli elváltozást, és szükség esetén megfelelő laboratóriumi vizsgálatokkal igazolható, hogy ezen elváltozások nem teszik a hasított állati testet és a vágási mellékterméket emberi fogyasztásra alkalmatlanná vagy az emberi egészségre veszélyessé;
e) el kellett lássák az I. melléklet X. fejezetének megfelelő állat-egészségügyi jelöléssel;
f) a rendeltetési országba történő szállításuk során az I. melléklet XII. fejezetével összhangban azokat egészségügyi bizonyítványnak kell kísérnie;
g) a levágást követő vizsgálat után az I. melléklet XIII. fejezetével összhangban kielégítő higiéniai körülmények között kellett tárolni a 8. cikkel összhangban engedélyezett és az I. melléklet IX. fejezetével összhangban ellenőrzött létesítményekben;
h) az I. melléklet XIV. fejezetével összhangban kielégítő higiéniai körülmények között szállítják a rendeltetési országba;
B. Az A. szakaszban említettnél kisebb darabokat vagy részeket, illetve a kicsontozott húst:
a) a 8. cikkel összhangban engedélyezett és ellenőrzött daraboló üzemben kellett darabolni vagy kicsontozni;
b) az I. melléklet VIII. fejezetével összhangban kellett kicsontozni vagy darabolni és kinyerni, és azok:
- a tagállam területén levágott állatokból kinyert és az A. szakaszban meghatározott követelményeknek megfelelő friss húsból származnak, az f) és h) pontban említett friss hús kivételével, és amely friss húst az I. melléklet XIV. fejezetével összhangban szállítják, vagy
- egy másik tagállamból behozott és az A. szakaszban meghatározott követelményeknek megfelelő friss húsból származnak, vagy
- a friss hús harmadik országokból történő behozatalára vonatkozó közösségi rendelkezésekkel összhangban harmadik országokból behozott friss húsból származnak;
c) a 8. cikkel összhangban engedélyezett és az I. melléklet IX. fejezetével összhangban felügyelt létesítményekben kellett tárolni az I. melléklet XIII. fejezetének megfelelő feltételek mellett;
d) egy hatósági állatorvosnak az I. melléklet IX. fejezetével összhangban ellenőriznie kellett; és azoknak
e) meg kell felelniük az I. melléklet XI. fejezetében meghatározott csomagolási követelményeknek; valamint
f) meg kell felelniük az A. szakasz c), e), f) és h) pontjában meghatározott követelményeknek.
C. A vágási mellékterméknek az exportáló ország engedélyezett vágóhídjáról vagy daraboló üzeméből kell származnia, és meg kell felelnie az A. vagy a B. szakasz követelményeinek.
D. Az olyan friss húsnak, amelyet egy tagállam engedélyezett hűtőházában tároltak ezen irányelvvel, illetve a 72/462/EGK irányelvvel összhangban, és azt követően tárolással összefüggő kezelés kivételével nem vetettek alá semmiféle kezelésnek:
a) meg kell felelnie az A. szakasz c), e), g) és h) pontjában meghatározott követelményeknek;
b) az ilyen friss húst a rendeltetési országba történő szállítás során egy, a II. mellékletben szereplő mintának megfelelő bizonyítványnak kell kísérnie.
Ezt a bizonyítványt a hatósági állatorvos állítja ki a beraktározás idején a friss hús szállítmányaihoz csatolt egészségügyi bizonyítványok alapján, és behozatal esetén a bizonyítványon fel kell tüntetni a friss hús eredetét.
(2) A Közösség állat-egészségügyi követelményeinek sérelme nélkül azonban az I. bekezdés nem vonatkozik:
a) a rendeltetési ország engedélyével emberi fogyasztáson kívüli felhasználási célokra behozott friss húsra;
b) a kiállításra, különleges vizsgálatokra vagy elemzésre szánt friss húsra, feltéve, hogy a hatósági ellenőrzés lehetővé teszi annak biztosítását, hogy a húst ne használják fel emberi fogyasztásra, és hogy a kiállítás bezárását vagy a különleges vizsgálatok vagy elemzések elvégzését követően a húst az elemzési célra felhasznált rész kivételével semmisítsék meg;
c) a rendeltetési ország engedélyével behozott és kizárólag nemzetközi szervezetek vagy a rendeltetési ország területén állomásozó, de más állam fennhatósága alatt szolgáló fegyveres erők ellátására szánt friss húsra;
az első albekezdésben említett esetekben a rendeltetési ország biztosítja, hogy a szóban forgó húst ne lehessen más célra felhasználni, mint amelyre azt az ország területére behozták.
(3) A hatósági állatorvost az (1) bekezdés A. szakaszának d) pontjában említett levágást követő vizsgálatok, az (1) bekezdés B. szakaszának d) pontjában említett ellenőrzés, valamint az I. melléklet XIV. fejezetében meghatározott követelmények betartása ellenőrzésének elvégzése során az irányítása és felelős ellenőrzése alá rendelt asszisztensek segíthetik.
Amennyiben szükséges, az ilyen segítségnyújtásra vonatkozó részletes szabályokat a 16. cikkben meghatározott eljárással összhangban kell megállapítani.
Az e bekezdésben említett asszisztensek szakmai képesítésével és az általuk végzendő feladatokkal kapcsolatos részleteket a Bizottság javaslata alapján eljárva a Tanács határozza meg.
4. cikk
(1) A 3. cikkben meghatározott követelményeken túlmenően minden tagállam biztosítja, hogy területéről egy másik tagállam területére csak az alábbi követelményeknek megfelelő friss húst küldjenek:
a) a friss sertéshúst - a 77/96/EGK irányelv I. mellékletével összhangban hűtésen átment friss hús kivételével - trichinellózisra irányuló vizsgálatnak kellett alávetni ezen irányelv I. melléklete VII. 41. D. szakaszával összhangban.
A Tanács egyhangú döntéssel határoz a Bizottságnak az összes tagállam orvos- és állat-egészségügyi szakértőivel folytatott konzultációt követően készült jelentés kíséretében tett javaslata alapján arról, hogy szükség van-e az első bekezdésnek megfelelő szisztematikus trichinellózis-vizsgálatra. Nemleges döntés esetén a Tanács ugyanakkor meghatározza, hogy mely körülmények között nincs szükség ilyen vizsgálatra;
b) a 81/602/EGK irányelv 5. cikkének sérelme nélkül az állatokat vagy a húst alá kellett vetni maradékanyagok kimutatását célzó mintavételes vizsgálaton.
E vizsgálat során ellenőrizni kell mind a farmakológiai hatású anyagok és azok átalakulási termékeinek maradékanyagai, mind pedig a húsra átvitt olyan anyagok jelenlétét, amelyek veszélyesek lehetnek az emberi egészségre.
Ha a megvizsgált hús e maradékanyagok nyomait a megengedett határértéket meghaladó mennyiségben mutatja, azt ki kell zárni a Közösségen belüli kereskedelemből.
E maradékanyagokra irányuló vizsgálatokat bevált és tudományosan elismert módszerekkel, különösen a Közösség irányelveiben vagy más nemzetközi előírásokban meghatározott eljárásokkal kell végezni.
A maradékanyagok kimutatására irányuló vizsgálatoknak a 16. cikkben leírt eljárással összhangban meghatározott referenciamódszerekkel értékelhetőnek kell lenniük, miután az Állat-egészségügyi Tudományos Bizottság kifejtette véleményét.
Ugyanezen eljárással összhangban minden tagállamban ki kell jelölni legalább egy referencialaboratóriumot a maradékanyagokra irányuló vizsgálat elvégzésére a 8. és a 10. cikk alkalmazása esetén.
A Bizottságnak az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában közzé kell tennie a referenciamódszereket és a referencialaboratóriumok jegyzékét.
(2) A Bizottság javaslata alapján eljárva a Tanácsnak 1985. január 1. előtt el kell fogadnia:
- az ellenőrzésekre vonatkozó részletes rendelkezéseket,
- az (1) bekezdés b) pontjának második albekezdésében megjelölt anyagokra vonatkozó megengedett határértékeket,
- a mintavételezés gyakoriságát.
Ugyanezen eljárással összhangban döntést lehet hozni a vizsgálatok kiterjesztéséről az (1) bekezdés b) pontjának második albekezdésében említett anyagokon kívüli anyagokra.
(3) Az Állat-egészségügyi Tudományos Bizottsággal történő konzultációt követően és 1984. április 1. előtt a Bizottság megfelelő javaslatokkal kísért jelentést fog benyújtani a friss hús higiénikus előállításának mikrobiológiai ellenőrzéseiről.
5. cikk
A 81/602/EGK irányelv sérelme nélkül minden tagállam biztosítja, hogy a következő húsokat ne küldjék területéről egy másik tagállam területére:
a) Olyan friss hús, amely:
i. tenyésztésre használt hímivarú sertésekből származik;
ii. rejtett heréjű és hermafrodita sertésekből származik;
iii. olyan nem ivartalanított hímivarú sertésekből származik, amelyek vágott testének súlya meghaladja a Tanács által 1983. szeptember 1. előtt meghatározandó határértéket,
amennyiben azt nem szándékoznak alávetni a 77/99/EGK irányelvben előírt kezelések egyikének, és azt nem látták el a 16. cikkben megállapított eljárással összhangban meghatározandó különleges jelöléssel;
b) darált hús, hasonló módon darabolt hús és csontokról géppel lefejtett maradvány húsok;
c) olyan friss hús, amely:
i. sztilbénekkel vagy sztilbén-származékokkal, azok sóival vagy észtereivel, illetve a pajzsmirigy működését gátló anyagokkal kezelt állatokból származik, valamint az ilyen anyagok maradékanyagait tartalmazó hús;
ii. egyéb hormonhatású anyagok, antibiotikumok, antimon, arzén, peszticidek vagy más olyan anyagok maradékanyagait tartalmazza, amelyek ártalmasak vagy a friss hús fogyasztását az emberi egészségre veszélyessé vagy ártalmassá tehetik, amennyiben az ilyen maradékanyagok mennyisége meghaladja a megengedett mértéket, vagy ilyen megengedett mérték megállapításának hiányában azt a mennyiséget, amelynek biztonságosságát tudományosan bebizonyították és amiről az Állat-egészségügyi Tudományos Bizottság véleményt nyilvánított;
d) olyan állatokból származó friss hús, amelyeket a húst az emberi egészségre valószínűleg veszélyessé vagy ártalmassá tevő olyan anyagokkal kezeltek, és amikről az Állat-egészségügyi Tudományos Bizottság véleményt adott;
e) ionizáló vagy ultraibolya-sugárzással kezelt, illetve az ezen irányelvvel összhangban állat-egészségügyi jelölés céljára előírtakon kívüli színezékekkel megjelölt friss hús;
f) olyan állatokból származó friss hús, amelyeknél a tuberkulózis bármely formáját megállapították, valamint azon állatokból származó friss hús, amelyeknél a vágás után állapították meg a tuberkulózis bármely formáját, vagy amelyek egy vagy több, élő vagy elhalt szarvasmarha-borsókát vagy sertésborsókát, illetve sertések esetében trichinellákat hordoztak;
g) a túl fiatalon levágott állatokból származó friss hús;
h) a hasított állati test vagy vágási melléktermék azon részei, amelyek a 3. cikk (1) bekezdése A. szakaszának d) pontjában említett, röviddel a vágás előtt keletkezett traumás sérüléseket, fejlődési rendellenességeket, szenyeződést vagy elváltozásokat mutatnak;
i) szarvasmarhafélék esetében a fej, a fej izom- vagy egyéb szöveteinek részei, a nyelv és az agyvelő kivételével;
j) a húspuhító anyagokkal kezelt állatokból származó hús;
k) olyan vér, amelyet nem a 16. cikkben megállapított eljárással összhangban meghatározandó higiéniai feltételek mellett nyertek;
l) a 100 grammnál kisebb súlyú darabokra vágott friss hús.
6. cikk
(1) A rendeltetési országok a Szerződés általános rendelkezéseinek betartása mellett egy vagy több exportáló országnak általános vagy egyes esetekre korlátozott engedélyeket adhatnak a következő termékek területükre történő behozatalára:
i. friss sertéshús, amelyet a 4. cikk (1) bekezdésétől való eltérés alapján nem vetettek alá az I. melléklet VII. 41. D. szakaszával összhangban trichinellózisra irányuló vizsgálatnak;
ii. az 5. cikk a) pontjában említett és egyéb felhasználásra szánt friss sertéshús;
iii. az 5. cikk b) és i)-l) pontjában említett friss hús.
Az ilyen termékek kizárólag a 3. cikk (1) és (3) bekezdésével összhangban adhatók fel.
(2) Ha egy rendeltetési ország az (1) bekezdés alapján általános engedélyt ad ki, erről haladéktalanul tájékoztatja a többi tagállamot és a Bizottságot.
(3) Az exportáló országoknak minden szükséges intézkedést meg kell tenniük annak biztosítására, hogy a II. mellékletben szereplő mintának megfelelő egészségügyi bizonyítványban feltüntessék, hogy éltek az (1) bekezdésben meghatározott lehetőségek egyikével.
7. cikk
(1) A Bizottság javaslata szerint egyhangú határozat alapján eljárva a Tanács 1985. december 31. előtt határozza meg azon további követelményeket, amelyeknek a fagyasztott húsnak meg kell felelnie.
E követelmények hatálybalépéséig a Görög Köztársaság jogosult - a Szerződés általános rendelkezéseinek kellő figyelembevételével - fenntartani a fagyasztott húsra vonatkozó nemzeti szabályozását.
(2) A Szerződés általános rendelkezéseinek betartása mellett a Görög Köztársaság jogosult fenntartani az egypatások húsára vonatkozó és az ilyen hús felhasználásának esetleges korlátozását célzó ellenőrzéssel kapcsolatos rendelkezéseit.
(3) A Tanács a Bizottság javaslata alapján eljárva 1985. január 1. előtt fogadja el a 2. cikk c) pontjában említett hús higiénikus előállítására és ellenőrzésére vonatkozó további feltételeket.
E rendelkezések hatálybalépéséig a tagállamok jogosultak fenntartani vonatkozó nemzeti rendelkezéseiket, kellő tekintettel a Szerződés általános rendelkezéseire.
8. cikk
(1) Minden tagállam összeállítja az általa engedélyezett létesítmények jegyzékét, amelyek mindegyike rendelkezik állatorvosi nyilvántartási számmal. A tagállamok e jegyzéket elküldik a többi tagállamnak és a Bizottságnak.
Tagállam csak akkor engedélyezhet egy létesítményt, ha biztosított, hogy a létesítmény megfelel ezen irányelvnek. A tagállamok visszavonják az engedélyt, ha az engedélyezés feltételei többé már nem teljesülnek.
Ha a 9. cikkel összhangban ellenőrzést végeznek, az érintett tagállam köteles figyelembe venni annak megállapításait. Az engedély visszavonásáról tájékoztatni kell a többi tagállamot és a Bizottságot.
(2) Az engedélyezett létesítmények ellenőrzését és felügyeletét a hatósági állatorvos felelősségére kell végezni, akit kizárólag technikai természetű feladatokban az ilyen feladatra külön kiképzett személyzet segíthet. A hatósági állatorvosnak mindenkor szabad bejárással kell rendelkeznie a létesítmények valamennyi részébe annak biztosítására, hogy ezen irányelv rendelkezései teljesüljenek.
E segítségnyújtás részletes szabályait a 16. cikkben előírt eljárással összhangban határozzák meg.
(3) Ha egy tagállam, különösen a 10. cikk (1) és (2) bekezdésében előírt ellenőrzés vagy vizsgálat elvégzését követően úgy ítéli meg, hogy egy másik tagállamban lévő létesítményben nem, vagy többé már nem tartják be az engedélyezésre vonatkozó rendelkezéseket, erről tájékoztatnia kell az adott tagállam hatáskörrel rendelkező központi hatóságát. E hatóság megtesz minden szükséges intézkedést és értesítenie kell az első tagállam hatáskörrel rendelkező központi hatóságát a hozott határozatokról és azok indokairól.
Ha az első tagállam attól tart, hogy ilyen intézkedéseket nem tettek, vagy azok nem megfelelőek, a két tagállamnak együttesen kell megoldást keresnie a helyzet orvoslására; adott esetben ez helyszíni szemlét is magában foglalhat. A 4. cikk (1) bekezdésének alkalmazásával kapcsolatos vita esetén a 16. cikkben előírt eljárással összhangban meghatározott referenciamódszer alapján kell megoldást keresni azt követően, hogy az Állat-egészségügyi Tudományos Bizottság kinyilvánította véleményét.
Az érintett tagállamoknak értesíteniük kell a Bizottságot a vitákról és az elért megoldásokról.
Ha a tagállamok nem tudnak megegyezésre jutni, hét munkanapon belül kötelesek az ügyet a Bizottság elé terjeszteni, amely egy vagy több állat-egészségügyi szakértőt kér fel szakvélemény-nyilvánításra.
E szakvéleményre, illetve a 9. cikk (1) bekezdésével összhangban adott véleményre figyelemmel a tagállamokat a 15. cikkben megállapított eljárás alapján fel lehet arra hatalmazni, hogy átmenetileg megtiltsák területükre az érintett létesítményből származó friss hús behozatalát.
E felhatalmazás a 15. cikkben meghatározott eljárás alapján az egy vagy több állat-egészségügyi szakértő által adott további vélemények figyelembevételével vonható vissza.
Az állat-egészségügyi szakértőknek a vitában érintett tagállamoktól eltérő tagállam állampolgárainak kell lenniük.
Az e bekezdés alkalmazására vonatkozó általános szabályokat a 16. cikkben meghatározott eljárással összhangban fogadják el.
9. cikk
(1) A Bizottság állat-egészségügyi szakértői helyszíni szemléket tarthatnak, amennyiben arra az irányelv egységes alkalmazásának biztosítására szükség van; meggyőződhetnek arról, hogy az engedélyezett létesítmények ezen irányelvnek, különösen az I. melléklet I., II. és III. fejezetének ténylegesen megfelelnek-e. A Bizottság tájékoztatja a tagállamokat a vizsgálat eredményeiről.
Az a tagállam, amelynek területén az ellenőrzést végzik, köteles megadni a szakértőknek minden szükséges segítséget feladataik elvégzéséhez.
Az e cikk végrehajtására vonatkozó általános rendelkezéseket a 16. cikkben meghatározott eljárással összhangban állapítják meg.
Ugyanezen eljárás szerint szabályzatot kell alkotni, amely tartalmazza az e bekezdésben előírt ellenőrzésekkel kapcsolatban követendő szabályokat.
(2) A Tanács a Bizottság jelentése alapján 1988. január 1. előtt felülvizsgálja e cikket; a Bizottság ezzel kapcsolatban javaslatokat is beterjeszthet.
10. cikk
(1) A 6., a 8. és a 9. cikk sérelme nélkül a rendeltetési ország ellenőrizheti, hogy az ezen irányelv 2. cikkében meghatározott friss hús összes szállítmányát kíséri-e az előírt egészségügyi bizonyítvány.
(2) Szabálytalanságok komoly gyanúja esetén a rendeltetési ország megkülönböztetéstől mentes vizsgálatokat végezhet annak ellenőrzésére, hogy az irányelv követelményei teljesülnek-e.
(3) Általános szabályként az ellenőrzéseket és vizsgálatokat az áruk rendeltetési helyén kell elvégezni; azok elvégezhetők ehelyett más alkalmas helyen is, azonban minden esetben azzal a feltétellel, hogy ez utóbbi esetben a választott hely a lehető legkisebb mértékben zavarja meg az áruk szállítási útvonalát.
Az (1) és a (2) bekezdésben említett ellenőrzések és vizsgálatok indokolatlanul nem késleltethetik az áru továbbszállítását és forgalomba hozatalát és nem okozhatnak a hús minőségét esetlegesen károsan befolyásoló késéseket.
(4) Ha a (2) bekezdés alapján végzett vizsgálat során azt találják, hogy a hús nem felel meg ezen irányelvnek, a rendeltetési ország hatáskörrel rendelkező hatósága felajánlhatja a feladónak, a címzettnek vagy azok képviselőinek a választási lehetőséget, hogy a szállítmányt vagy visszaküldik, vagy a húst más célra hasznosítják, feltéve, hogy az egészségügyi megfontolások ezt megengedik; amennyiben nem, a választási lehetőségek magukban foglalhatják a hús megsemmisítését is. Bármely esetben meg kell tenni az óvintézkedéseket az ilyen hús nem megfelelő felhasználásának megelőzésére.
(5) a) Az ilyen határozatokról és azok indokairól értesíteni kell a feladót vagy annak képviselőjét. E személy kérésére a határozatokat haladéktalanul el kell küldeni írásban, jelezve a hatályos jogszabályokban előírt fellebbezési lehetőségeket, azok formai követelményeit és azon határidőket, amelyeken belül e lehetőségekkel élni lehet;
b) ha e határozatok alapja járványos vagy fertőző betegség jelenlétének megállapítása vagy az emberi egészségre veszélyes romlás, e határozatokat haladéktalanul közölni kell a húst előállító tagállam hatáskörrel rendelkező központi hatóságával és a Bizottsággal;
c) e közlést követően a 16. cikkben meghatározott eljárással összhangban megfelelő intézkedéseket lehet tenni, különösen a más tagállamokban az érintett friss húsra tekintettel tett intézkedések összehangolása céljából.
(6) A Tanács 1988. január 1. előtt a Bizottság jelentése alapján felülvizsgálja e cikket; a Bizottság ezzel kapcsolatosan javaslatokat is beterjeszthet.
11. cikk
(1) Ez az irányelv nem érinti a tagállamok jelenleg hatályos jogszabályai értelmében rendelkezésre álló fellebbezési lehetőségeket a hatáskörrel rendelkező hatóságok által meghozott és ezen irányelvben előírt határozatokkal szemben.
(2) Minden tagállam biztosítja a 10. cikk értelmében értékesítési tilalom alá eső hús feladói számára a jogot szakértői vélemény beszerzésére. Minden tagállam az illetékes hatóságok bármely más intézkedését, például a hús megsemmisítését megelőzően lehetőséget biztosít a szakértők számára annak megállapítására, hogy a 10. cikk (4) bekezdésének feltételei valóban teljesültek-e.
A szakértőnek az exportáló vagy a rendeltetési országtól eltérő tagállam állampolgárának kell lennie.
A tagállamok javaslatai alapján eljárva a Bizottság jegyzéket állít össze azon szakértőkről, akiket ilyen szakvélemény adására fel lehet kérni. A tagállamokkal történő konzultációt követően a Bizottság meghatározza az általános szabályokat, különösen az ilyen szakvélemények kialakítási eljárására vonatkozóan.
12. cikk
Ezen irányelv mellékleteinek módosításairól, különösen azok hozzáigazítására a technológiai fejlődéshez, a Bizottság javaslata alapján a Tanács minősített többséggel eljárva határoz.
A VII. fejezetet ezen eljárással összhangban 1985. január 1. előtt módosítani kell.
13. cikk
A 16. cikk szerinti eljárással összhangban kérésre bármely hasonló garanciákat nyújtó tagállam számára eltérések engedélyezhetők az I. melléklet 13. c) pontjának második, harmadik és negyedik francia bekezdésétől, valamint annak 24. pontjától és 41. C. szakaszától. Ezen eltéréseknek az említett melléklet egészségügyi feltételeivel legalább egyenértékű egészségügyi feltételeket kell rögzíteniük.
14. cikk
Ha a friss hús harmadik országokból történő behozatalára vonatkozó közösségi rendelkezések ezen irányelv hatálybalépésekor nem alkalmazhatók, azok jövendő alkalmazásáig az ilyen országokból származó behozatalra vonatkozó nemzeti rendelkezések nem lehetnek kedvezőbbek, mint a Közösségen belüli kereskedelmet szabályozó rendelkezések.
15. cikk
(1) Amennyiben az e cikkben meghatározott eljárást kell alkalmazni, az ügyet az elnök saját kezdeményezésére vagy egy tagállam kérésére haladéktalanul az 1968. október 15-i tanácsi határozattal létrehozott Állat-egészségügyi Állandó Bizottság (a továbbiakban: "a bizottság") elé terjeszti.
(2) A bizottságon belül a tagállamok szavazatait a Szerződés 148. cikkében előírt módon kell súlyozni. Az elnök nem szavazhat.
(3) A Bizottság képviselője tervezetet nyújt be az elfogadandó intézkedésekről. A bizottság az intézkedéseket két napon belül véleményezi. A véleményeket 45 szavazatos többséggel kell elfogadni.
(4) Ha az intézkedések összhangban állnak a bizottság véleményével, a Bizottság elfogadja és azonnal végre is hajtja azokat. Ha az intézkedések nincsenek összhangban a bizottság véleményével, illetve ha az egyáltalán nem nyilvánított véleményt, a Bizottság késedelem nélkül javaslatot tesz a Tanácsnak az elfogadandó intézkedésekről. A Tanács az intézkedéseket minősített többséggel fogadja el.
Ha a javaslatok Tanács elé terjesztését követő 15 munkanapon belül a Tanács semmilyen intézkedést nem fogadott el, a Bizottság fogadja el és haladéktalanul alkalmazza a javasolt intézkedéseket, kivéve, ha a Tanács egyszerű szótöbbséggel az intézkedések ellen szavazott.
16. cikk
(1) Amennyiben az e cikkben meghatározott eljárást kell alkalmazni, az ügyet az elnök saját kezdeményezésére vagy egy tagállam kérésére haladéktalanul a bizottság elé terjeszti.
(2) A bizottságon belül a tagállamok szavazatait a Szerződés 148. cikkében előírt módon kell súlyozni. Az elnök nem szavazhat.
(3) A Bizottság képviselője tervezetet nyújt be az elfogadandó intézkedésekről. A bizottság az intézkedéseket az elnök által a vizsgálatra beterjesztett kérdés sürgősségére tekintettel meghatározott határidőn belül véleményezi. A véleményeket 45 szavazatnyi többséggel kell elfogadni.
(4) Ha az intézkedések összhangban vannak a bizottság véleményével, a Bizottság elfogadja és azonnal végre is hajtja azokat. Ha az intézkedések nincsenek összhangban a bizottság véleményével, illetve ha a bizottság egyáltalán nem nyilvánított véleményt, a Bizottság késedelem nélkül javaslatot tesz a Tanácsnak az elfogadandó intézkedésekről. A Tanács az intézkedéseket minősített többséggel fogadja el.
Ha a javaslatok Tanács elé terjesztését követő három hónapon belül a Tanács semmilyen intézkedést nem fogadott el, a Bizottság elfogadja, és azonnal végrehajtja a javasolt intézkedéseket, kivéve, ha a Tanács egyszerű szótöbbséggel az intézkedések ellen szavazott."
2. A 10. és a 11. cikk számozása 17. és 18. cikkre változik.
3. A mellékletek helyébe ezen irányelv mellékletei lépnek.
2. cikk
A Bizottság javaslata alapján eljárva a Tanács 1985. január 1-jéig elfogadja az ezen irányelvvel kapcsolatban felmerülő vizsgálati költségekre vonatkozó közösségi rendelkezéseket.
3. cikk
(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 1985. január 1-jéig megfeleljenek, és erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
(2) A 64/433/EGK irányelv 4. cikkének (2) és (3) bekezdése végrehajtásáig és az irányelv 8. cikkének sérelme nélkül a Szerződés általános rendelkezéseinek kellő figyelembevételével továbbra is alkalmazni kell azon nemzeti rendelkezéseket, amelyek ezen irányelv közzétételekor a rendeltetési országban hatályban vannak, a tagállamok által a 64/433/EGK irányelv 4. cikke (1) bekezdésének b) pontjában, továbbá a (2) és (3) bekezdésében meghatározott ellenőrzésekre vonatkozóan a fenti időpontban elfogadott rendelkezéseket, valamint az ezen ellenőrzésekkel kapcsolatos bizonyítvány-kiállításra vonatkozó rendelkezéseket.
4. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 1983. február 7-én.