A Tanács 2271/96/EK rendelete
(1996. november 22.)
harmadik ország által elfogadott jogszabályoknak az ország területén kívüli alkalmazásának hatása és az ilyen jogszabályon alapuló vagy abból eredő intézkedések elleni védelemről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 73c., 113. és 235. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára,
tekintettel az Európai Parlament véleményére [1],
mivel a Közösség célkitűzései között szerepel, hogy hozzájáruljon a világkereskedelem kiegyensúlyozott fejlődéséhez és a nemzetközi kereskedelemben meglevő korlátozások fokozatos lebontásához;
mivel a Közösség arra törekszik, hogy a tagállamok és harmadik országok között a lehető legteljesebb mértékben megvalósuljon a tőke szabad mozgása és elháruljanak a közvetlen tőkebefektetések - beleértve az ingatlanbefektetéseket -, a letelepedések, valamint a pénzügyi szolgáltatások értékesítésének vagy az értékpapírok tőkepiaci elfogadásának akadályai;
mivel egy harmadik ország elfogadott és hatályba léptetett egyes törvényeket, rendeleteket és egyéb jogszabályokat annak érdekében, hogy szabályozza a tagállamok joghatósága alá tartozó természetes és jogi személyek tevékenységeit;
mivel az ilyen törvények, rendeletek és egyéb jogszabályok területen kívüli alkalmazása sérti a nemzetközi jogot és korlátozza a fent említett célkitűzések megvalósítását;
mivel az ilyen törvények, rendeletek és egyéb jogszabályok, illetve az ezeken alapuló vagy ezekből eredő intézkedések hátrányosan befolyásolják vagy hátrányosan befolyásolhatják a kialakult jogrendet; továbbá hátrányosan befolyásolják a Közösség, valamint az Európai Közösséget létrehozó szerződés alapján jogaikat érvényesíteni szándékozó természetes és jogi személyek érdekeit;
mivel e rendkívüli körülmények között közösségi szinten intézkedéseket kell hozni a fennálló jogrend, valamint a Közösség és az említett jogi és természetes személyek érdekei védelme érdekében, különösen az érintett külföldi jogalkotás hatásainak megszüntetése, semlegesítése, megakadályozása vagy egyéb ellenintézkedés megtétele útján;
mivel az e rendelet alapján szolgáltatott adatkérés nem akadályoz meg egy tagállamot abban, hogy a hatóságai részére hasonló jellegű információk megküldését kérje;
mivel a Tanács elfogadta az 1996. november 22-i 96/668/KKBP együttes fellépést [2] annak biztosítása érdekében, hogy a tagállamok megtegyék a szükséges intézkedéseket azon természetes és jogi személyek érdekei védelmében, akiknek vagy amelyeknek az érdekeit hátrányosan befolyásolják az ezen alapuló, fent említett jogszabályok és intézkedések, és érdekeik védelme e rendelettel nem biztosított;
mivel e rendelet végrehajtásához a Bizottságnak szüksége van egy, a tagállamok képviselőiből álló bizottság támogatására;
mivel az e rendeletben előírt intézkedésekre szükség van az Európai Közösséget létrehozó szerződés célkitűzéseinek megvalósításához;
mivel e rendelet bizonyos rendelkezéseinek elfogadásához a Szerződés csak a 235. cikkben említett jogosítványokat határozza meg,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
E rendelet a mellékletében meghatározott törvények, rendeletek és egyéb jogszabályok, valamint az azok alapján hozott vagy az azokból eredő intézkedések területen kívüli alkalmazásából származó hatások elleni védekezést szolgálja, illetve e hatások ellen hat, amennyiben az ilyen alkalmazás hátrányosan befolyásolja a 11. cikkben említett, a Közösség és harmadik országok közötti nemzetközi kereskedelemmel és/vagy tőkemozgással vagy az ezekhez kapcsolódó kereskedelmi tevékenységekkel foglalkozó személyek érdekeit.
A Tanács a Szerződés vonatkozó rendelkezéseivel összhangban és a 7. cikk c) pontjának sérelme nélkül új jogszabályokkal egészítheti ki e rendelet mellékletét, illetve abból törölhet bizonyos jogszabályokat.
2. cikk
Amennyiben a mellékletben meghatározott jogszabályok vagy az azokon alapuló, illetve az azokból eredő intézkedések - közvetlenül vagy közvetve - hátrányosan befolyásolják a 11. cikkben említett személyek gazdasági és/vagy pénzügyi érdekeit, e személyek az erre vonatkozó információ kézhezvételétől számított 30 napon belül megfelelő módon tájékoztatják a Bizottságot; amennyiben azok egy jogi személy érdekeit befolyásolják hátrányosan, e kötelezettség az igazgatókra, az ügyvezetőkre és egyéb, vezetési feladatokat ellátó személyekre vonatkozik [3].
A Bizottság kérelmére az érintett személy a megkeresés kézhezvételétől számított 30 napon belül megküldi a Bizottságnak az e rendelet céljai szempontjából ide vonatkozó valamennyi információt.
Az összes információt közvetlenül vagy a tagállamok illetékes hatóságain keresztül kell megküldeni a Bizottságnak. Amennyiben az információkat közvetlenül küldik meg a Bizottságnak, az haladéktalanul tájékoztatja azon tagállam illetékes hatóságait, amelyben az információt rendelkezésre bocsátó személy honos, illetve bejegyzésre került.
3. cikk
A 2. cikkel összhangban megküldött valamennyi információ kizárólag az előírt rendeltetésnek megfelelően felhasználható fel.
A szakmai titoktartás kötelezettsége kiterjed minden bizalmas, illetve bizalmi alapon továbbított információra. A Bizottság az információt az azt rendelkezésre bocsátó személy kifejezett beleegyezése nélkül nem hozhatja nyilvánosságra.
Az ilyen információk továbbítása azon esetben engedélyezett, ha a Bizottság - különösen bírósági eljárásokkal kapcsolatban - erre köteles vagy jogosult. E továbbítás során figyelembe kell venni az érintett személy azon jogos érdekét, hogy üzleti titkot képező információk nem kerülhetnek nyilvánosságra.
E cikk nem zárja ki annak lehetőségét, hogy a Bizottság általános jellegű információkat hozzon nyilvánosságra. Az ilyen nyilvánosságra hozatal nem engedélyezett abban az esetben, ha ez nem összeegyeztethető az információ eredeti rendeltetésével.
A titoktartási kötelezettség megsértése esetén az információt szolgáltató személy jogosult - esettől függően - az információ megsemmisítésének, figyelmen kívül hagyásának vagy kiigazításának kezdeményezésére.
4. cikk
A Közösségen kívül található bíróság azon ítélete vagy közigazgatási hatóság azon határozata, amely közvetlenül vagy közvetve a mellékletben felsorolt jogszabályok, illetve az azokon alapuló vagy az azokból eredő intézkedések bármelyikét érvényre juttatja, nem ismerhető el és nem hajtható végre.
5. cikk
A 11. cikkben említett személyeknek sem közvetlenül, sem egy képviselőn vagy egyéb közvetítő személyen keresztül, sem tevőlegesen vagy szándékos mulasztás útján nem kell eleget tenniük semmilyen követelménynek vagy tilalomnak - beleértve a külföldi bíróságok felszólítását -, amely közvetlenül vagy közvetve a mellékletben felsorolt jogszabályok, illetve az azokon alapuló vagy az azokból eredő intézkedésekből adódik.
A 7. és 8. cikkben említett eljárással összhangban felhatalmazás adható az érintett személyek részére a követelmények vagy tilalmak teljes vagy részleges teljesítésére, amennyiben annak elmaradása súlyosan károsítaná azok vagy a Közösség érdekeit. E rendelkezés alkalmazására vonatkozó feltételeket a 8. cikkben említett eljárással összhangban kell meghatározni. Amennyiben elegendő bizonyíték áll rendelkezésre annak alátámasztásához, hogy a teljesítés megtagadása súlyos károkat okozna egy természetes vagy jogi személynek, a Bizottság gyorsított eljárásban eljuttatja a 8. cikkben említett bizottsághoz a rendelet feltételei alapján foganatosítandó megfelelő intézkedések tervezetét.
6. cikk
A 11. cikkben említett bármely személy, aki az 1. cikkben említett tevékenységet végez, jogosult összes kárának megtérítésére - beleértve a perköltségeket -, amennyiben a károkat a mellékletben felsorolt jogszabályok alkalmazása vagy az azokon alapuló, illetve azokból eredő intézkedések okozták.
Az ilyen kártérítést a kárt okozó természetes vagy jogi személytől vagy bármely egyéb jogalanytól, illetve annak nevében eljáró személytől vagy közvetítőtől lehet követelni.
A polgári és kereskedelmi ügyekben irányadó bírósági joghatóságról és a bírósági határozatok végrehajtásáról szóló, 1968. szeptember 27-i Brüsszeli Egyezmény vonatkozik az e cikk alapján kezdeményezett eljárásokra és ítéletekre. A kártérítést az egyezmény II. címének 2-6. szakasza alapján, valamint annak 57. cikke (3) bekezdésének alapján lehet kérni bírósági eljárás keretében azon tagállam bíróságai előtt, amelyben az érintett személy, jogi személy vagy a nevében eljáró személy vagy közvetítő vagyona található.
Az egyéb rendelkezésre álló eszközök sérelme nélkül és az irányadó joggal összhangban, a kártérítés e személyek, jogi személyek, azok nevében eljáró személyek vagy közvetítők közösségi vagyonának lefoglalása és eladása útján történhet, beleértve a Közösség területén bejegyzett jogi személyek birtokában lévő részvényeket.
7. cikk
E rendelet végrehajtása érdekében a Bizottság:
a) az e rendelet alapján megszerzett információk alapján haladéktalanul és hiánytalanul tájékoztatja az Európai Parlamentet és a Tanácsot az 1. cikkben említett törvények, rendeletek és egyéb jogszabályok, valamint az ezekből eredő intézkedések hatásairól, és rendszeresen teljes, nyilvános jelentést készít ezekről;
b) az 5. cikkben megfogalmazott feltételek alapján felhatalmazást ad, és a bizottsági vélemény megküldésének határideje meghatározása során maradéktalanul figyelembe veszi azon határidőket, amelyeknek a felhatalmazás hatálya alá tartozó személyeknek eleget kell tenniük;
c) törli, illetve adott esetben kiegészíti a mellékletben meghatározott jogszabályokból eredő és e rendelet hatálya alá tartozó rendeletekre vagy egyéb jogszabályokra történő hivatkozásokat;
d) közzétesz egy értesítést az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában a 4. és 6. cikk hatálya alá tartozó ítéletekről és határozatokról;
e) közzéteszi az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában a 2. cikkben említett tagállamok illetékes hatóságainak nevét és címét.
8. cikk
A 7. cikk b) és c) pontjának végrehajtásában a Bizottságot a tagállamok képviselőiből álló bizottság segíti, amelynek elnöke a Bizottság képviselője.
A Bizottság képviselője tervezetet nyújt be a bizottság számára a meghozandó intézkedésekről. A bizottság, az elnöke által az ügy sürgősségére tekintettel megállapított határidőn belül, véleményt nyilvánít a tervezetről. A véleményt a Szerződés 148. cikkének (2) bekezdésében a Tanácsnak a Bizottság javaslata alapján elfogadandó határozataira előírt többséggel kell meghozni. A Bizottságban a tagállamok képviselőinek szavazatait az említett cikkben meghatározott módon kell súlyozni. Az elnök nem szavazhat.
A Bizottság a tervezett intézkedéseket elfogadja, ha azok összhangban vannak a bizottság véleményével.
Ha a tervezett intézkedések nincsenek összhangban a bizottság véleményével, vagy a bizottság nem nyilvánított véleményt, a Bizottság a meghozandó intézkedésekről haladéktalanul javaslatot terjeszt a Tanács elé. A Tanács minősített többséggel határoz.
Ha a javaslatnak a Tanács elé terjesztésétől számított két héten belül a Tanács nem döntött, a javaslatot a Bizottság fogadja el.
9. cikk
Valamennyi tagállam meghatározza e rendelet vonatkozó rendelkezései megsértése esetén alkalmazandó szankciókat. E szankcióknak arányosaknak, hatékonyaknak kell lenniük, és visszatartó erővel kell rendelkezniük.
10. cikk
A Bizottság és a tagállamok tájékoztatják egymást az e rendelet alapján hozott intézkedésekről és megküldik egymásnak az e rendelettel kapcsolatos valamennyi egyéb, ide vonatkozó információt.
11. cikk
E rendeletet az alábbi személyekre kell alkalmazni:
(1) a Közösség területén honos bármely természetes személy [4] és a tagállamok állampolgárai;
(2) a Közösség területén bejegyzett bármely jogi személy;
(3) a 4055/86/EGK rendelet [5] 1. cikkének (2) bekezdésében említett bármely természetes vagy jogi személy;
(4) bármely egyéb, a Közösség területén honos természetes személy, kivéve ha e személy azon országban tartózkodik, amelynek az állampolgára;
(5) a Közösség területén - beleértve a területi vizeket és a légteret -, valamint egy tagállam joghatósága vagy ellenőrzése alá tartozó repülőgép vagy hajó fedélzetén és szakmai minőségben eljáró bármely egyéb természetes személy.
12. cikk
Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 1996. november 22-én.