A Tanács 2407/92/EGK rendelete
(1992. július 23.)
a légifuvarozók engedélyezéséről
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,
tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 84. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel a Bizottság javaslatára [1],
tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],
tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],
mivel a Szerződés 8a. cikkében előírtak értelmében a belső piac fokozatos létrehozása érdekében 1992. december 31-ig fontos egy légiközlekedési politika megalkotása;
mivel a belső piac egy olyan, belső határok nélküli térség, amelyben az áruk, a személyek, a szolgáltatások és a tőke szabad mozgása biztosított;
mivel a légiközlekedési ágazatban a szolgáltatásnyújtás szabadságának elvét csak ezen ágazat sajátos jellemzőinek a figyelembevételével lehet alkalmazni;
mivel a légifuvarozók Közösségen belüli menetrendszerű légijáratok útvonalaihoz való hozzáféréséről és a tagállamok közötti menetrendszerű légijáratok utaskapacitásának légifuvarozók közötti megosztásáról szóló, 1990. július 24-i 2343/90/EGK tanácsi rendeletben [4] a Tanács arról döntött, hogy a légifuvarozók engedélyezésére vonatkozó közös szabályokat legkésőbb 1992. július 1-jéig el kell fogadni;
mivel azonban szükséges, hogy a tagállamok számára 1993. január 1-jéig ésszerű időtartam álljon rendelkezésre e rendelet végrehajtására;
mivel fontos, hogy az engedélyért folyamodó vállalkozások székhelyére és ellenőrzésére vonatkozó követelményeket hátrányos megkülönböztetésektől mentesen kell megállapítani;
mivel a megbízható és kielégítő szolgáltatás biztosítása érdekében szükséges, hogy a légifuvarozók mindenkor gazdaságosan és magas biztonsági követelmények szerint működjenek;
mivel a felhasználók és egyéb érintett felek védelme érdekében lényeges, hogy a légifuvarozók kellő biztosítással rendelkezzenek a felelősségi kockázatok tekintetében;
mivel a belső piacon biztosítani kell azt, hogy a légifuvarozók a tulajdonukban lévő légijárműveket a Közösség bármely részén használhassák az engedélyt kiadó tagállam felelősségének sérelme nélkül a fuvarozó műszaki alkalmasságát illetően;
mivel lehetővé kell tenni a Közösségen kívül lajstromozott légijármű rövid időtartamra vagy kivételes körülmények között történő bérlését is, amennyiben a biztonsági előírások megegyeznek a Közösségen belül alkalmazottakkal;
mivel az engedélyek légifuvarozók számára történő kiadására vonatkozó eljárásoknak áttekinthetőnek és hátrányos megkülönböztetéstől mentesnek kell lenniük,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
(1) Ez a rendelet a Közösségben székhellyel rendelkező légifuvarozók részére a tagállamok által kiadandó üzemeltetői engedélyek megadásának és érvényben tartásának követelményeire vonatkozik.
(2) Ez a rendelet nem vonatkozik a motor nélküli és/vagy motoros ultra-könnyű légijárművek által teljesített, utas, postai küldemények és/vagy áru légifuvarozására, illetve a különböző repülőterek közötti, fuvarozással nem járó helyi repülésekre. Ezeknek az üzemeltetési tevékenységeknek az esetében a működési engedély vonatkozásában a nemzeti jogot - amennyiben van ilyen - az üzemben tartási engedély (AOC) vonatkozásában pedig a közösségi és a nemzeti jogot kell alkalmazni.
2. cikk
Ennek a rendeletnek az alkalmazásában:
a) "vállalkozás": bármely természetes vagy jogi személy, amely lehet nyereségtermelő vagy nem nyereségorientált jellegű, vagy bármely más hivatalos testület, függetlenül attól, hogy rendelkezik-e saját jogi személyiséggel vagy sem;
b) "légifuvarozó": érvényes működési engedéllyel rendelkező légiközlekedési vállalkozás;
c) "működési engedély": az illetékes tagállam által egy vállalkozás számára megadott engedély, amely a működési engedélyben rögzítettek szerint, díj és/vagy más térítés ellenében engedélyezi utas, postai küldemények és/vagy áru légifuvarozását;
d) "üzemben tartási engedély (AOC)": a tagállamok illetékes hatóságai által egy vállalkozás vagy vállalatcsoport számára kiadott okirat, amely igazolja azt, hogy a kérdéses üzemeltető rendelkezik azokkal a szakmai képességekkel és szervezettel, amelynek révén biztosítani tudja a légijármű biztonságos üzemeltetését az engedélyben meghatározott repülési tevékenységekre;
e) "üzleti terv": a légifuvarozó tervezett kereskedelmi tevékenységeinek részletes leírása a kérdéses időszakra, különösen a piacfejlesztés és a megvalósítandó beruházások vonatkozásában, beleértve ezeknek a tevékenységeknek a pénzügyi és gazdasági vonzatait;
f) "számviteli beszámoló": a kérdéses időszakra vonatkozó részletes bevétel- és költségkimutatás, a légiközlekedéssel összefüggő és egyéb tevékenységek szerinti bontásban, illetve pénzügyi és nem pénzügyi jellegű elemek szerinti bontásban;
g) "tényleges ellenőrzés": jogok, szerződések, illetve bármely más eszközök által alkotott olyan kapcsolat, amelyben ezek elkülönülten vagy együttesen, az adott eset jogi és ténybeli körülményeinek figyelembe vételével lehetővé teszik egy vállalkozásra vonatkozó döntő befolyás közvetlen vagy közvetett módon való gyakorlását, különösen a következőknek köszönhetően:
a) egy vállalkozás eszközeinek teljes vagy részleges használati joga;
b) olyan jogok és szerződések, amelyek döntő befolyást biztosítanak egy vállalkozás testületeinek összetételére, szavazására vagy határozataira vonatkozóan, vagy egyébként biztosítanak döntő befolyást a vállalkozás üzletmenetére nézve.
3. cikk
(1) Az 5. cikk (5) bekezdésének sérelme nélkül a tagállamok nem adhatnak ki vagy tarthatnak érvényben működési engedélyeket, ha az e rendeletben foglalt követelményeket nem teljesítik.
(2) Minden olyan vállalkozás, amely eleget tesz e rendelet követelményeinek jogosult működési engedély megszerzésére. Ez az engedély önmagában semminemű jogot nem biztosít az egyes meghatározott útvonalakhoz való hozzáférésre vagy piacokra való bejutásra.
(3) Az 1. cikk (2) bekezdésének sérelme nélkül a Közösségben székhellyel rendelkező bármely vállalkozás csak akkor kaphat engedélyt utas, postai küldemények és/vagy áru díj és/vagy más térítés ellenében történő légifuvarozására a Közösség területén belül, ha az adott vállalkozás megkapta a megfelelő működési engedélyt.
Működési engedély
4. cikk
(1) Egy tagállam működési engedélyt egy adott vállalkozás részére csak akkor adhat ki, ha:
a) a vállalkozás fő üzleti telephelye - és adott esetben a székhelye - a tagállam területén található; továbbá
b) a vállalkozás főtevékenysége a légifuvarozás, kizárólagosan vagy légijármű kereskedelmi üzemeltetésével vagy légijármű javításával és karbantartásával kombinálva.
(2) Mindazoknak a megállapodásoknak és egyezményeknek a sérelme nélkül, amelyekben a Közösség szerződő fél, a vállalkozásnak a tagállamok és/vagy a tagállamok állampolgárainak akár közvetlen, akár többségi tulajdonában kell állnia és abban kell maradnia. E vállalkozásnak mindenkor e tagállamoknak vagy e tagállamok állampolgárainak tényleges ellenőrzése alatt kell állnia.
(3) a) A (2) és (4) bekezdés sérelme nélkül azok a légifuvarozók, amelyeket a 2343/90/EGK tanácsi rendelet és a tagállamok közötti légi árufuvarozás üzemeltetéséről szóló, 1991. február 4-i 294/91/EGK tanácsi rendelet [5] I. mellékletébe már felvettek, megőrzik az e rendelet és az egyéb, kapcsolódó rendeletek alapján járó jogaikat mindaddig, amíg az e rendeletben foglalt egyéb kötelezettségeknek is eleget tesznek, és továbbra is ugyanazon harmadik ország és/vagy harmadik országbeli állampolgárok közvetlen vagy közvetett ellenőrzése alatt állnak, amelyek/akik e rendelet elfogadásának időpontjában ezt az ellenőrzést gyakorolták. Ez az ellenőrzés azonban bármikor átadható a tagállamoknak és/vagy a tagállamok állampolgárainak.
b) Az a) albekezdés értelmében a részvények vásárlásának és értékesítésének lehetősége nem vonatkozik azokra az állampolgárokra, akik harmadik országbeli légifuvarozási vállalkozásban jelentős érdekeltséggel rendelkeznek.
(4) A légifuvarozási vállalkozás ellenőrzésében közvetlen vagy közvetett módon részt vevő vállalkozásnak meg kell felelnie a (2) bekezdésben előírt követelményeknek.
(5) A légifuvarozónak kérésre bármikor tudnia kell igazolni a működési engedélyért felelős tagállam számára azt, hogy az e cikkben ismertetett követelményeknek eleget tesz. A Bizottság egy tagállam kérelme alapján eljárva megvizsgálja, hogy az e cikkben foglalt követelményeknek eleget tettek-e, és amennyiben szükséges, határozatot hoz.
5. cikk
(1) A működési engedélyben első alkalommal részesülő légiközlekedési vállalkozásnak az engedélyt kiadó tagállam illetékes hatóságai számára kellően meggyőző módon igazolnia kell azt, hogy:
a) megalapozott feltételezés alapján megállapított tényleges és lehetséges kötelezettségeinek a működése megkezdésétől számított huszonnégy hónapig bármikor meg tud felelni; továbbá
b) megalapozott feltételezés alapján megállapított, az üzleti tervnek megfelelő működésből eredő állandó és működési költségeit a működés megkezdésétől számított három hónapig fedezni tudja a működésből származó bárminemű bevétel számításba vétele nélkül.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában minden engedélykérőnek üzleti tervet kell benyújtania legalább a működés első két évére vonatkozóan. Az üzleti tervnek többek között részletesen be kell mutatnia a kérelmező pénzügyi kapcsolatait olyan egyéb kereskedelmi tevékenységekkel, amelyeket a kérelmező közvetlenül vagy kapcsolódó vállalkozásokon keresztül folytat. Továbbá a kérelmezőnek rendelkezésre kell bocsátania minden hasznos információt, különösen a melléklet A. részében említett adatokat.
(3) A légifuvarozók kötelesek előzetesen értesíteni az engedélyező hatóságot a következő tervek esetén: új, menetrendszerű járat vagy nem-menetrendszerű járat üzemeltetése egy olyan kontinensre vagy a világnak egy olyan régiójába, ahová korábban nem bonyolítottak forgalmat, használatban lévő légijárművek típusának és számának megváltoztatása, illetve lényeges változás a tevékenységük volumenében. Továbbá kötelesek előzetes tájékoztatást adni minden tervezett egyesülésről vagy felvásárlásról, illetve 14 napon belül tájékoztatni az engedélyező hatóságot minden olyan, a tulajdonrészben bekövetkező tulajdonosi változásról, amely a légifuvarozó vagy az anyavállalkozása, illetve a legfőbb vagyonkezelő vállalkozása teljes részvénytulajdonának 10 %-át vagy nagyobb hányadát érinti. Amennyiben a vonatkozó időszak előtt két hónappal 12 hónapos üzleti tervet nyújtanak be, az ennek a bekezdésnek az értelmében megfelelő értesítésnek minősül az üzleti tervben szereplő aktuális üzemeltetési tevékenységekben és/vagy körülményekben végrehajtandó változtatásokat illetően.
(4) Amennyiben az engedélyező hatóság úgy ítéli meg, hogy a (3) bekezdésnek megfelelően bejelentett változások lényeges kihatással lesznek a légifuvarozó pénzügyi helyzetére, az engedélyező hatóság egy átdolgozott üzleti terv benyújtását írja elő, amelynek tartalmaznia kell a kérdéses változtatásokat, le kell fednie a megvalósítás időpontjától számított legalább 12 hónapos időszakot, és tartalmaznia kell minden hasznos információt, beleértve a melléklet B. részében ismertetett adatokat is, hogy megállapíthassa, a légifuvarozó képes-e megfelelni a fennálló és lehetséges kötelezettségeinek ez alatt a 12 hónapos időszak alatt. Az engedélyező hatóságnak az átdolgozott üzleti tervről a benyújtásától számított három hónapon belül kell határoznia.
(5) Az engedélyező hatóság bármikor, de főleg ha egyértelmű jeleit tapasztalja annak, hogy az általa engedéllyel ellátott légifuvarozónál pénzügyi problémák vannak, értékelheti annak pénzügyi teljesítményét, továbbá felfüggesztheti vagy visszavonhatja az engedélyt, amennyiben a továbbiakban nincs meggyőződve arról, hogy a légifuvarozó a tényleges és lehetséges kötelezettségeit 12 hónapos időtartamra teljesíteni tudja. Az engedélyező hatóság kiadhat ideiglenes engedélyt a légifuvarozó pénzügyi átszervezésének időtartamára, feltéve hogy ez nem veszélyezteti a biztonságot.
(6) A légifuvarozók minden pénzügyi évben indokolatlan késedelem nélkül eljuttatják az engedélyező hatósághoz az előző pénzügyi év ellenőrzött elszámolásait. A légifuvarozónak az engedélyező hatóság kérésére bármikor rendelkezésre kell bocsátania az (5) bekezdés alkalmazásához szükséges információkat és különösen a melléklet C. részében említett adatokat.
(7) a) Ennek a cikknek az (1), (2), (3), (4) és (6) bekezdése nem vonatkozik azokra a légifuvarozókra, amelyek kizárólag csak 10 t mto w-nél (maximális felszálló súly) kevesebb és/vagy 20-nál kevesebb személy szállítására alkalmas légijárműveket üzemeltetnek. E légifuvarozóknak mindenkor tudniuk kell igazolni azt, hogy nettó tőkéjük legalább 80000 ECU, illetve az engedélyező hatóság kérésére az (5) bekezdés alkalmazásához szükséges információkat rendelkezésre kell bocsátaniuk. Mindazonáltal a tagállamoknak jogukban áll az (1), (2), (3), (4) és (6) bekezdést alkalmazni olyan légifuvarozókra, amelyeknek engedélyt adtak és amelyek menetrendszerű járatokat üzemeltetnek, illetve amelyek forgalma meghaladja az évi 3 millió ECU-t.
b) A tagállamokkal folytatott konzultációt követően a Bizottság az a) pontban említett értékek helyett magasabb értékeket állapíthat meg, ha a gazdasági fejlődés alapján ilyen határozat tűnik szükségesnek. E változtatást közzé kell tenni az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában.
c) Egy hónapos határidőn belül bármely tagállam a Tanácshoz fordulhat a Bizottság határozata ellen. A Tanács, kivételes esetben, minősített többségi szavazással egy hónapon belül az előzőtől eltérő határozatot hozhat.
6. cikk
(1) Ha egy tagállam illetékes hatóságai működési engedély kiadása céljából a vállalkozás működését a jövőben folyamatosan és hatékonyan irányító személyektől bizonyítékot követelnek meg arról, hogy jó hírnévnek örvendenek, és nem nyilvánították őket fizetésképtelennek, illetve súlyos szakmai hiba vagy bűncselekmény esetén az engedélyt felfüggesztik vagy visszavonják, e tagállamnak más tagállamok állampolgáraitól elegendő bizonyítékként kell elfogadniuk a származási tagállam vagy a lakóhely szerinti tagállam illetékes hatóságai által kibocsátott azon okiratokat, amelyek igazolják, hogy a követelményeknek megfelelnek.
Amennyiben az első albekezdésben említett okiratokat a származási tagállam vagy a lakóhely szerinti tagállam illetékes hatóságai nem bocsátják ki, ezeket az okmányokat eskü alatt tett nyilatkozattal - vagy, azokban a tagállamokban, ahol az eskü alatt tett nyilatkozatra nincs rendelkezés, ünnepélyes nyilatkozattal - kell helyettesíteni, amelyet az illető személy a származási tagállam vagy a lakóhely szerinti tagállam illetékes igazságügyi vagy közigazgatási hatósága, vagy adott esetben annak közjegyzője vagy minősített szakmai testülete előtt tesz; ez a hatóság vagy közjegyző igazolást ad ki, amellyel bizonyítja az eskü alatt vagy ünnepélyesen tett nyilatkozat hitelességét.
(2) A tagállamok illetékes hatóságai megkövetelhetik azt, hogy az (1) bekezdésben említett okiratokat és igazolásokat a kiállításuktól számított legfeljebb három hónapon belül nyújtsák be.
7. cikk
A légifuvarozónak biztosítással kell rendelkeznie baleset esetén fennálló polgári jogi felelőssége fedezésére, különösen az utasok, csomagok, áru és postai küldemények szállítása és harmadik felek vonatkozásában.
8. cikk
(1) A működési engedély megadásának vagy érvényben tartásának nem lehet feltétele a légijárművek feletti tulajdonjog, azonban egy tagállamnak meg kell követelnie az általa engedélyezett légifuvarozótól, hogy tulajdonosként vagy bérleti megállapodás bármely formájában rendelkezzen egy vagy több légijárművel.
(2) a) A (3) bekezdés sérelme nélkül a légifuvarozó által használt légijárműveket a működési engedélyt kiadó tagállam választása szerint a tagállam nemzeti lajstromába vagy a Közösségben lajstromba kell venni.
b) Amennyiben a Közösségben lajstromba vett légijárműre vonatkozó bérleti megállapodást a 10. cikk értelmében elfogadhatónak minősítették, a tagállam nem követelheti meg, hogy a légijárművet fölvetessék a tagállam saját lajstromába, amennyiben az a légijárművön végrehajtandó szerkezeti változtatásokat tenne szükségessé.
(3) Rövidtávú kölcsönbérleti megállapodások esetén, amelyek célja a légifuvarozó ideiglenes szükségleteinek megoldása, illetve egyéb kivételes körülmények között a tagállam engedélyezheti a (2) bekezdés a) pontja követelményeinek figyelmen kívül hagyását.
(4) Egy tagállamnak a (2) bekezdés a) pontja alkalmazása során - az alkalmazandó törvények és rendeletek függvényében, beleértve a légialkalmassági bizonyítványra vonatkozó törvényeket és rendelkezéseket is - hátrányos megkülönböztetést jelentő díj és késedelem nélkül a nemzeti lajstromába kell vennie a más tagállamok állampolgárai tulajdonában lévő légijárműveket és a más tagállamok lajstromából történő átvezetéseket. A rendes lajstromozási díjon túl egyéb díj nem róható ki a légijármű lajstromba való átvezetése esetén.
Üzemben tartási engedély (AOC)
9. cikk
(1) A működési engedély megadása vagy érvényessége annak függvénye, hogy rendelkeznek-e a működési engedélyben foglalt tevékenységi köröket megállapító és a Tanács vonatkozó rendeletében megállapított feltételeknek megfelelő érvényes üzemben tartási engedéllyel (AOC-vel).
(2) Az (1) bekezdésben említett tanácsi rendelet hatályba lépéséig az üzemben tartási engedélyre (AOC-re) vagy az üzemben tartási engedély megadását érintő valamennyi azonos értékű jogcímre vonatkozó nemzeti jogszabályokat kell alkalmazni.
10. cikk
(1) A biztonsági és felelősségi normák betartása érdekében annak a légifuvarozónak, amely egy másik vállalkozás légijárművét használja, vagy légijárművet más vállalkozás rendelkezésére bocsát, előzetes jóváhagyást kell kérnie az illetékes engedélyező hatóságtól. A jóváhagyás feltételeinek a felek közti kölcsönbérleti megállapodás részét kell képezniük.
(2) A tagállam csak abban az esetben hagyhatja jóvá annak a légifuvarozónak a számára, amelynek működési engedélyt adott, a légijárművet személyzetével együtt bérbeadó kölcsönbérleti megállapodásokat, ha a 9. cikk értelmében előírt biztonsági normákkal egyenértékű biztonsági normákat teljesítik.
Általános rendelkezések
11. cikk
(1) A működési engedély mindaddig érvényben marad, amíg a légifuvarozó teljesíti az e rendeletben foglalt kötelezettségeket. A tagállam azonban rendelkezhet úgy, hogy új működési engedély kiadása esetén a kiadást követően egy évvel, majd ezt követően minden ötödik évben felülvizsgálja az engedélyt.
(2) Amennyiben a légifuvarozó hat hónapig szünetelteti működését, vagy pedig a működési engedély megadását követő hat hónapon belül nem kezdte meg működését, a felelős tagállamnak határoznia kell arról, hogy a működési engedélyt ismételten be kell-e nyújtani jóváhagyásra.
(3) A tagállamoknak az általuk engedélyezett légifuvarozókkal kapcsolatosan határozniuk kell arról, hogy a vállalkozás jogi helyzetére ható, egy vagy több tényezőben bekövetkező változtatás esetén, különösen egyesülés vagy felvásárlás esetén, a működési engedélyt ismételten be kell-e nyújtani jóváhagyásra. A kérdéses légifuvarozó, illetve légifuvarozók mindaddig folytathatják működésüket, amíg az engedélyező hatóság - az indokok megnevezésével - meg nem állapítja a biztonság veszélyeztetettségét.
12. cikk
Amennyiben a légifuvarozó ellen fizetésképtelenséget állapítanak meg, vagy hasonló eljárást indítanak, a tagállam csak abban az esetben engedélyezi a légifuvarozónak a működési engedély megtartását, ha a tagállam szakmai testülete meggyőződik arról, hogy ésszerű időn belül valószerű a kielégítő pénzügyi átszervezés.
13. cikk
(1) Az érintett tagállam nyilvánosságra hozza a működésiengedély-megadási eljárásokat, és tájékoztatja azokról a Bizottságot.
(2) Az érintett tagállam a lehető legrövidebb időn belül határoz a kérelemről, a valamennyi szükséges információ benyújtásától számított legfeljebb három hónapon belül, figyelembe véve minden rendelkezésre álló bizonyítékot. A határozatról tájékoztatnia kell a kérelmező légiközlekedési vállalkozást. A visszautasítást meg kell indokolni.
(3) Az a vállalkozás, amelynek a működési engedélyre vonatkozó kérelmét elutasították, esetével a Bizottsághoz fordulhat. Ha a Bizottság megállapítja, hogy e rendelet követelményeit nem tartották be, közli az e rendelet helyes értelmezésével kapcsolatos állásfoglalását a Szerződés 169. cikkének sérelme nélkül.
(4) A tagállamok működési engedélyek megadásáról vagy visszavonásáról szóló határozatait közzé kell tenni az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában.
14. cikk
(1) A Bizottság a 4. cikk értelmében fennálló kötelezettségei teljesítése céljából minden szükséges információt megszerezhet az érintett tagállamoktól, amely biztosítja azt is, hogy az általuk engedélyezett légifuvarozók az adataikat rendelkezésre bocsássák.
(2) Ha a kért információkat a Bizottság által meghatározott határidőn belül nem, vagy hiányosan bocsátják rendelkezésre, a Bizottság az érintett tagállamhoz címzett határozattal írja elő az információk biztosítását. A határozat rögzíti, hogy milyen információkat kérnek, és meghatározza azok szolgáltatásának megfelelő határidejét.
(3) Ha a (2) bekezdés alapján kért információkat nem szolgáltatják a megadott határidőn belül, vagy a légifuvarozó egyéb módon nem igazolta, hogy a 4. cikkben előírt követelményeknek eleget tesz, a Bizottság - kivéve, ha különleges körülmények állnak fenn - azonnal tájékoztatja valamennyi tagállamot a helyzetről. Mindaddig, amíg a Bizottság nem értesíti a tagállamokat arról, hogy az információkat rendelkezésre bocsátották a kérdéses követelmények teljesítésének igazolása céljából, a tagállam felfüggesztheti a légifuvarozó minden olyan, piachoz történő hozzáférési jogát, amelyre a közösségi légifuvarozók Közösségen belüli légi útvonalakhoz történő hozzáféréséről szóló, 1992. július 23-i 2408/92 tanácsi rendelet [6] értelmében jogosult.
15. cikk
Az e rendeletben foglalt előírásokon kívül a légifuvarozó köteles betartani a közösségi joggal összeegyeztethető nemzeti jogi követelményeket is.
16. cikk
A 3. cikk (1) bekezdése ellenére a rendelet hatálybalépésének időpontjában a tagállamban hatályban lévő működési engedélyek érvényben maradnak, azoktól a jogszabályoktól függően, amelyek alapján kiadásuk történt, legfeljebb egyéves időtartamra, kivéve a 4. cikk (1) bekezdésének b) pontja szerinti esetben, amelyre vonatkozóan a leghosszabb időtartam három év, mialatt az ezen engedéllyel rendelkező légifuvarozók megteszik a szükséges intézkedéseket az e rendeletben foglalt valamennyi követelménynek való megfelelés érdekében. E cikk alkalmazásában a működési engedéllyel rendelkező fuvarozók közé kell sorolni azokat a fuvarozókat, akik e rendelet hatálybalépésének időpontjában érvényes üzemben tartási engedéllyel (AOC-vel) törvényes működést folytatnak, de működési engedéllyel nem rendelkeznek.
Ez a cikk nem érinti a 4. cikk (2), (3), (4) és (5) bekezdésében és a 9. cikkben foglaltakat, mindazonáltal azok a légifuvarozók, akik e rendelet hatálybalépését megelőzően előzetes mentesség alapján működtek, folytathatják működésüket a fent meghatározott maximális időtartamot meg nem haladó időtartamon belül, a tagállamok által, a 4. cikkben foglaltaknak való megfelelésről lefolytatandó vizsgálatoktól függően.
17. cikk
Az e rendelet megvalósításához szükséges törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezések elfogadását megelőzően a tagállamok konzultálnak a Bizottsággal. Minden ilyen rendelkezés elfogadásáról tájékoztatják a Bizottságot.
18. cikk
(1) A tagállamok és a Bizottság együttműködnek e rendelet megvalósításában.
(2) Az e rendelet alkalmazása során megszerzett bizalmas információkra a szolgálati titoktartási kötelezettség vonatkozik.
19. cikk
Ez a rendelet 1993. január 1-jén lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 1992. július 23-án.