A Bizottság 40/2004/EK rendelete
(2004. január 9.)
a 800/1999/EK rendelet 16. cikkében foglaltak szerint a cukor harmadik országokba irányuló importja esetében a vámkezelés elvégzésének igazolásáról
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel a cukor piacának közös szervezéséről szóló, 2001. június 19-i 1260/2001/EK tanácsi rendeletre [1], és különösen annak 27. cikke (11) bekezdése első albekezdése második francia bekezdésének második mondatára,
mivel:
(1) Az 1260/2001/EK rendelet 27. cikkének (5) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a cukorágazatban az export-visszatérítések a rendeltetési helynek megfelelően változhatnak, amennyiben ezt a világpiaci helyzet, vagy egyes piacok különleges igényei szükségessé teszik.
(2) A 2003/2004-es gazdasági évre a fehércukor export-lefölözéseinek és/vagy export-visszatérítéseinek meghatározására vonatkozó folyamatos pályázati felhívásról szóló, 2003. július 18-i 1290/2003/EK bizottsági rendelet [2] 1. cikke egyes rendeltetési helyek kizárása útján e differenciálásról rendelkezik. Ezenfelül a további feldolgozásra nem kerülő fehércukorra, nyers cukorra, szirupokra és egyéb cukorágazatbeli termékekre vonatkozó export-visszatérítéseknek az 1260/2001/EK rendelet 28. és 30. cikke szerinti, esettől függően kéthetente, illetve havonta történő rögzítése kizárja ezeket a rendeltetési helyeket.
(3) Az 1260/2001/EK rendelet 27. cikke (11) bekezdésének első albekezdése úgy rendelkezik, hogy a visszatérítést annak igazolását követően lehet kifizetni, hogy a termékeket a Közösség területéről kivitték, differenciált visszatérítés esetén pedig, ha a termékek megérkeztek az engedélyen feltüntetett rendeltetési helyre, vagy az ettől eltérő olyan rendeltetési helyre, amelyre visszatérítést rögzítettek.
(4) A mezőgazdasági termékek után járó export-visszatérítési rendszer alkalmazása közös részletes szabályainak megállapításáról szóló, 1999. április 15-i 800/1999/EK bizottsági rendelet [3] 16. cikke felsorolja azokat a különböző okmányokat, amelyek igazolják a vámkezelés elvégzését a harmadik országban, amennyiben a visszatérítés mértékét a rendeltetési hely szerint differenciálják. E cikk értelmében a Bizottság egyes később meghatározandó esetekben úgy határozhat, hogy a cikkben említett igazolás valamely meghatározott okmánnyal vagy bármely egyéb módon történhet.
(5) A cukorágazatban az exportműveletekre általában a londoni határidős piacon FOB-paritáson kötött szerződések az irányadók. Ennek eredményeként a vevők a FOB-szakaszban elfogadják az összes szerződéses kötelezettséget, beleértve a vámkezelés elvégzésének igazolását is, anélkül, hogy közvetlen kedvezményezettjei lennének annak a visszatérítésnek, amelyre az igazolás jogosít. A teljes kivitt mennyiségre vonatkozó igazolás beszerzése jelentős adminisztratív nehézséget okozhat egyes országokban, és ez jelentősen késleltetheti, vagy megakadályozhatja a visszatérítés kifizetését a ténylegesen kivitt teljes mennyiségre.
(6) Tekintettel az adminisztratív nehézségek piaci egyensúlyra gyakorolt esetleges hatására, meg kell állapítani a rendeltetési helyre vonatkozó azon egyéb igazolásokat, amelyek biztosítják a szükséges garanciákat.
(7) Mivel itt eltérésről van szó, annak alkalmazási idejét korlátozni kell.
(8) A tapasztalt nehézségek a nyugat-balkáni országokba irányuló kivitelre vonatkozó visszatérítések 2003. március 8-ával történő felfüggesztésének eredményeként jelentkeztek. A Közösség gazdasági szereplői közötti diszkrimináció tilalmának tiszteletben tartása és az egyenlő bánásmód elvének védelme érdekében, e rendeletet valamennyi olyan helyzetre alkalmazni kell, amely 2003. március 8. után következett be.
(9) Az e rendeletben foglalt intézkedések összhangban vannak a Cukorpiaci Irányítóbizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
(1) Az 1260/2001/EK rendelet 27. cikkével összhangban végzett olyan kivitel esetében, amelyre vonatkozóan az exportőr nem tudja bemutatni a 800/1999/EK rendelet 16. cikkének (1) és (2) bekezdésében említett igazolást, a termékeket az említett cikktől eltérően úgy kell tekinteni, mintha azokat a következő három okmány bemutatása mellett hozták volna be a harmadik országba:
a) a fuvarokmány egy példánya;
b) a szóban forgó harmadik ország hatósága, valamely tagállamnak a rendeltetési országban székhellyel rendelkező hatóságainak egyike, vagy a 800/1999/EK rendelet 16. cikkének (5) bekezdése értelmében elismert nemzetközi felügyelő szervezet által kiállított olyan nyilatkozat a termék kirakodásáról, amely igazolja, hogy a termék elhagyta a kirakodás helyét, vagy legalábbis, hogy a hatóság vagy a felügyelő szerv tudomása szerint a terméket ezt követően újrakiviteli szándékkal nem rakodták be ismét;
c) a Közösségben letelepedett elismert közvetítő által kiállított banki okmány, amely igazolja, hogy a szóban forgó kivitelnek megfelelő fizetést az exportőr náluk nyitott számláján jóváírták, vagy a fizetési igazolás.
(2) A tagállamok az (1) bekezdés rendelkezéseinek figyelembevételével ellenőrzik a 800/1999/EK rendelet 20. cikkének helyes alkalmazását.
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet a 2003. március 8. után végzett kivitelre kell alkalmazni, és rendelkezései 2004. december 31-ig alkalmazandók.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2004. január 9-én.