Az Európai Parlament és a Tanács 2003/114/EK irányelve
(2003. december 22.)
a színezékeken és édesítőszereken kívüli egyéb élelmiszer-adalékanyagokról szóló 95/2/EK irányelv módosításáról
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 95. cikkére,
tekintettel a Bizottság javaslatára,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [1],
a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően [2],
mivel:
(1) Élelmiszer-adalékanyagok élelmiszerekben való felhasználását akkor lehet engedélyezni, ha megfelelnek az emberi fogyasztásra szánt élelmiszerekben felhasználásra engedélyezett élelmiszer-adalékanyagokra vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1988. december 21-i 89/107/EGK tanácsi irányelv [3] II. mellékletének.
(2) A színezékeken és édesítőszereken kívüli egyéb élelmiszer-adalékanyagokról szóló, 1995. február 20-i 95/2/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv [4] meghatározza a Közösségen belül felhasználható élelmiszer-adalékanyagok listáját, valamint azok felhasználási feltételeit.
(3) A 95/2/EK irányelv elfogadása óta technikai fejlődés ment végbe az élelmiszer-adalékanyagok terén. E fejlődés figyelembevétele érdekében az említett irányelvet módosítani kell.
(4) Az élelmiszerekben felhasználandó aromaanyagokra és az előállításukhoz szükséges alapanyagokra vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1988. június 22-i 88/388/EGK tanácsi irányelv [5] rendelkezik az aromák tárolásához és felhasználásához szükséges adalékanyagok listájának elfogadásáról, valamint ezen adalékanyagok felhasználására vonatkozóan olyan különleges feltételek elfogadásáról, amelyek a közegészségügy védelméhez és a tisztességes kereskedelem biztosításához szükségesek lehetnek.
(5) A közösségi jogszabályok fokozottabb átláthatósága és összefüggése érdekében, valamint azon célból, hogy az élelmiszer-adalékanyagokra vonatkozó közösségi jogszabályok betartása az élelmiszergyártók, különösen a kis- és középvállalkozások számára könnyebbé váljon, kívánatos a 95/2/EK irányelvbe beépíteni ezeket az aromák tárolásához és felhasználásához szükséges adalékanyagokra vonatkozó intézkedéseket. Továbbá az élelmiszerjog általános elveiről és követelményeiről, az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság létrehozásáról és az élelmiszerbiztonságra vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 2002. január 28-i 178/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet [6] szerint az aromák az "élelmiszer" fogalmába tartoznak.
(6) Miközben az aromák biztonságának és minőségének biztosításához, valamint tárolásuk és felhasználásuk megkönnyítéséhez szükséges adalékanyagok használatát engedélyezni kell, az ezen aromákban jelenlévő adalékanyagok mennyisége nem lépheti túl a rendeltetési cél eléréséhez szükséges minimális mennyiséget. Ezenkívül az adalékanyagok felhasználásáról pontos, megfelelő és nem félrevezető tájékoztatást kell biztosítani a fogyasztók számára.
(7) Az aromák felhasználása általában kis mennyiségű adalékanyag jelenlétét eredményezi az élelmiszerekben, és az adalékanyagnak az élelmiszerben technológiai szerepe nincs. Ha bizonyos körülmények között az adalékanyagnak mégis van technológiai szerepe az összetett élelmiszerben, akkor ezt az összetett élelmiszer adalékanyagának kell tekinteni és nem az aroma adalékanyagának, és az adott élelmiszerben lévő adalékanyagokra vonatkozó szabályokat kell alkalmazni, ideértve az élelmiszerek címkézésére, kiszerelésére és reklámozására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 2000. március 20-i 2000/13/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben [7] meghatározott címkézési szabályokat is.
(8) A 88/388/EGK irányelvvel összhangban a közösségi jogszabályoknak való megfelelésük megkönnyítése érdekében az élelmiszergyártókat tájékoztatni kell az aromák összes adalékanyagának koncentrációjáról. Az említett irányelv továbbá megköveteli azon összetevők mennyiségének feltüntetését az élelmiszerekben, amelyek jelenléte mennyiségi korlátozás alá tartozik. A mennyiségi korlátozást vagy számszerűen, vagy a "quantum satis" elv alapján fejezik ki.
(9) Az arányosság elvének megfelelően az egységes piac és a magas fokú fogyasztóvédelem biztosítására vonatkozó alapvető célkitűzés elérése érdekében szükséges és indokolt szabályokat megállapítani az adalékanyagok aromákban történő felhasználására. Ezen irányelv nem haladja meg a Szerződés 5. cikkének harmadik bekezdésével összhangban kitűzött célok eléréséhez szükséges mértéket.
(10) Egy tagállamtól érkező kéréssel, valamint a fogyasztói egészségvédelem és az élelmiszerbiztonság területén tudományos bizottságok felállításáról szóló, 1997. július 23-i 97/579/EK bizottsági határozattal [8] létrehozott élelmiszerügyi tudományos bizottság véleményével összhangban a hidrogénezett poli-1-decént, amelyet nemzeti szinten a 89/107/EGK irányelv értelmében engedélyeztek, közösségi szinten is engedélyezni kell.
(11) A bifenil (E 230), az ortofenil-fenol (E 231) és a nátrium-ortofenil-fenol (E 232) a 95/2/EK irányelv listájában a citrusfélékben és azok felületén alkalmazott tartósítószerként szerepel. Ezen anyagok azonban a növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló, 1991. július 15-i 91/414/EGK tanácsi irányelvben [9] a "növényvédő szerek" fogalmába tartoznak. Ezért többé nem tartozhatnak a 95/2/EK irányelv alkalmazási körébe. A tagállamoknak és a Bizottságnak meg kell hozniuk az összes lehetséges intézkedést annak biztosítására, hogy ezen anyagokkal kapcsolatban ne maradjanak joghézagok. Az ezen anyagok növényvédő szerként történő forgalmazásának engedélyezését a lehető leggyorsabban kell intézni.
(12) 2003. április 4-én az élelmiszerügyi tudományos bizottság megállapította, hogy az E 214-E 219 p-oxibenzoesav alkil-észterekre és azok nátriumsóira vonatkozó ideiglenes megengedhető napi bevitelt vissza kell vonni, ha a bevitellel és a toxikussággal kapcsolatban nem nyújtanak be további adatokat.
(13) A 95/2/EK irányelvet ezért ennek megfelelően módosítani kell.
(14) A citrusfélék felszíni kezelésére szolgáló bizonyos tartósítószerek használatáról, valamint a citrusfélék belsejében és felületén található tartósítószerek mennyiségi és minőségi elemzéséhez szükséges ellenőrzési intézkedésekről szóló, 1967. június 27-i 67/427/EGK tanácsi irányelv [10] meghatározza a citrusfélék belsejében és felületén található tartósítószerekre vonatkozó ellenőrzési intézkedéseket. Mivel e tartósítószereknek a citrusfélékben való felhasználását a 95/2/EK irányelv többé nem engedélyezi, ezért a 67/427/EGK irányelvet hatályon kívül kell helyezni.
(15) A 89/107/EGK irányelv 6. cikke értelmében a közegészségügyre esetleg kiható rendelkezések elfogadásáról az élelmiszerügyi tudományos bizottsággal konzultációkra került sor,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
A 95/2/EK irányelv a következőképpen módosul:
1. Az 1. cikk (3) bekezdésének v. pontja helyébe a következő szöveg lép:
"v. "stabilizátorok": olyan anyagok, amelyek lehetővé teszik az élelmiszer fizikai-kémiai állapotának megőrzését; stabilizátorok azok az anyagok is, amelyek lehetővé teszik két vagy több nem elegyedő anyag homogén diszperziójának fenntartását az élelmiszerben, azok az anyagok, amelyek stabilizálják, megőrzik vagy erősítik egy élelmiszer meglevő színét, továbbá azok az anyagok, amelyek fokozzák az élelmiszer kötőképességét, ideértve az élelmiszerrészeknek az előállított élelmiszerben való megkötését lehetővé tevő proteinek közötti keresztkötések kialakulását is;"
2. A 3. cikk a következőképpen módosul:
a) az (1) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
"(1) Élelmiszer-adalékanyag jelenléte megengedhető:
a) a 2. cikk (3) bekezdésben említettektől eltérő olyan összetett élelmiszerben, amelynek egyik összetevőjében az élelmiszer-adalékanyag használata engedélyezett;
b) olyan élelmiszerben, amelyhez olyan aromát adtak, amelyben az élelmiszer-adalékanyag ezen irányelvnek megfelelően engedélyezett, valamint amely aromával az élelmiszer-adalékanyag átkerült az élelmiszerbe, feltéve, hogy az élelmiszer-adalékanyagnak nincs technológiai szerepe a kész élelmiszerben; vagy
c) olyan élelmiszerben, amely kizárólag olyan összetett élelmiszer készítésére szolgál, amely megfelel ezen irányelv rendelkezéseinek.";
b) a cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
"(3) Az aromákban levő adalékanyagoknak az aromák biztonságának és minőségének biztosításához és tárolásuk megkönnyítéséhez szükséges mennyiségre kell korlátozódnia. Ezenkívül az adalékanyagok aromákban való jelenléte nem tévesztheti meg a fogyasztókat, és nem jelenthet veszélyt az egészségükre. Ha egy élelmiszerben technológiai szerepet tölt be az aroma hozzáadása következtében jelenlevő adalékanyag, akkor azt az élelmiszer, nem pedig az aroma adalékanyagának kell tekinteni.";
3. a mellékletek az ezen irányelv melléklete szerint módosulnak.
2. cikk
(1) 2004. július 1-jéig a Bizottság és az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság felülvizsgálja az E 214-E 219 adalékanyagok használatának feltételeit.
(2) 2006. január 27-ig a Bizottság jelentést nyújt be az Európai Parlament és a Tanács részére az adalékanyagok újraértékelésének előrehaladásáról. Ezen újraértékelés különös hangsúlyt fektet az E 432-E 436 (poliszorbátok), az E 251 és E 252 (nitrátok), valamint az E 249 és E 250 (nitritek) adalékanyagokra.
3. cikk
A 67/427/EGK irányelv hatályát veszti.
4. cikk
(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek, annak érdekében, hogy:
- legkésőbb 2005. július 27-től engedélyezzék az ezen irányelvnek megfelelő termékek kereskedelmét és használatát,
- legkésőbb 2006. január 27-től megtiltsák az ezen irányelvnek nem megfelelő termékek kereskedelmét és használatát; ugyanakkor a fenti időpont előtt forgalomba hozott vagy felcímkézett, de az irányelvnek nem megfelelő termékeket a készletek kimerüléséig forgalomba lehet hozni.
Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
(2) Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
5. cikk
Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.
6. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 2003. december 22-én.