text: No palju õnne!» või «Postimees on jälle (!!!) kõigest valesti aru saanud»), aga iga kord (!) olen ma saanud küsimustele sisulised, asjalikud vastused. Kumba osa, algust või jutu sisu, peaks olulisemaks pidama? Esiteks ei tasuks nii väga uskuda jutte, et Eesti poliitikud kohe üldse ei vasta, kui neilt küsitakse (millises riigis veel saab ajakirjanik rulluisutavale peaministrile otse mobiiltelefonile helistada?). Teiseks olen vähemalt mina valmis taluma pigem mõõdukat nipsakust (ega ma isegi alati kõige kannatlikum pole) kui suhtlemist igavate inimestega.