text: Midagi seal siiski oli. Mingi jube tõde sealt vilksatas, mitte ajalooline (ajaloolisus oli võlts ja vale), aga tänane ja alatine. Tõde masendusest, depressioonist, otsustamatusest, hirmust: paks mees, kes külitab mugaval diivanil, mis siis, et keset sealaudahaisu ja röhkimist-ruigamist – ta ei suuda enam ennast sealt ära päästa. Naine kannab rokka. Ohtu pole. Väljas on ohtlik. Väljas võidakse sind süüdi mõista, tappa! Indrek Taalmaal oli see suur roll. Julgelt mängitud argus.