text: Sakkovil endal on laulupidudelt väga soojad mälestused. «Esimest korda olin laulupeol väikese poisina,» räägib Tartu poistekoori kasvandik. «Mäletan, et millegipärast anti mulle – kogu poistekooride karjast, kes laulukaare all oli – lilled pihku ja öeldi, et kui lugu lõpeb, pean need viima Gustav Ernesaksale. Loo lõpus panin siis igavese jooksuga dirigendipulti, vana oli juba poolel teel alla. Andsin talle ilusti lilled, tegin kraapsu ja Ernesaks surus mul kätt,» mäletab Sakkos. «See oli tugev käepigistus. Mul oli väga hea meel ja ütlesin, et ei pese seda kätt mitu päeva.»