text: Elu hallidel argipäevadel liigub meie seas palju erinevaid inimesi, aga kui palju kohtame neid, kes tavaelus meie muresid kuulavad, istudes meie kõrval, kui meil on valus ja halb? Kui palju on neid, kes lohutavad meid nõrkusehetkedel või hoiavad käest, kui me ei taha olla üksi oma pettumuste või eksimuste teel ummikusse jõudes? Kas ei ole nii, et siis põgenetakse abivajaja eest? Parema meelega ollakse lähedaste kõrval siis, kui kõik on hästi, aga elus ei ole alati hästi.