text: Mu elutöö on tehtud, nii hästi-kurjasti, kui see on õnnestunud. Ma ei tea, kas – ja millal – on mul õigus surra. Kuid küsimusele «kellele ma kuulun?» on mu vastus, et viimselt ei kuulu ma ei iseendale ega perele ega ühiskonnale, vaid Loojale, ja see on vabastav teadmine eriti elu lõpu lähenedes.