text: Sellisena, nagu kirjeldab seda Dumas, vastandub lojaalsus argpükslikkusele ja väärtuste puudumisele. Mõnes tänapäevases näites vastandub lojaalsus pigem väärtustele ja aususele. Näiteks rahastamis­skandaalile järgnenud prokuratuuri hinnangus, et lojaalsus parteile võis kaaluda üles tõe rääkimise või tööotsinguportaali soovitus «Ärge ohverdage oma eetilisi tõekspidamisi lojaalsusele tööandja suhtes». Näib, et küsimus ei ole selles, nagu oleks lojaalsuse idee meile võõraks jäänud (assotsiatiivide rägastikus, kus asuvad truudus ja üllus, asub ka arusaam nende seosest heaga), vaid pigem on muutunud arusaam sellest, kes teab, mis on hea. Selleks ei ole enam valitseja või jumal, kuid lojaalsust käsitletakse ometi endiselt nii, nagu oleks õigus selle üle otsustada valitsejal või jumalal. Tänapäevasemalt parteil või tööandjal.