text: Robert kirjutab, et ta jäi ellu, kuna otsustas triikida särki, millest sai nüüd tema õnnesärk. Seetõttu ei olnud ta poes tragöödia juhtumise ajal, vaid jõudis sinna mõni hetk hiljem. Ta lähenes peasissekäigule ajal, mil suur otsasein kokku varises. Ta tunnistab, et ei mõistnud juhtunut koheselt. See, mis järgnes, oli eelmisest veegi hullem. See vaikus oli täiesti kohutav.