text: Andres Mähar Leo rollis eriti isegi ei üllata. Mitte et kuskilt midagi puudu jääks, vaid sellepärast, et Mähar liigub laval ikka, nagu oleks tal luudes üdi asemel elus tuli. Keeleteadlasest Leo endassesumbuv jõuetu võitlus soovimatu kiindumuse vastu vaheldub äkiliste joovastunud tundepuhangute ja näljase anumisega. Relvastatud vaikimise, iroonia ja küünilisusega on ta oma võitluses siiski algusest peale kaotajaks määratud. Passiivne ja intellektuaalne Leo on naiselikult kaootilise Emmi vastu võimetu. Õhk saalis säriseb pingest, kui näitlejad oma tubades kui loomad puuris ringi tammuvad – teineteisele nii lähedal, kuid samas kättesaamatult kaugel. Käeulatuses, ent ometi nähtamatud. Siinsamas, teispool ekraani.