Citybowl igen. Som vanligt hoppas man på en trevlig bowlingupplevelse med några kompisar. Tyvärr blir det nästan aldrig så. Något hindrar alltid den där fulländade bowlingglädjen från att infinna sig och tyvärr är det inte att jag är ur humör eller bowlar så uselt utan snarare problem man stöter på i bowlinghallen och bemötandet man får när man påpekar detta. Denna gång började det riktigt bra, humöret på topp och bowlingklotet i hand. Det gick dock snabbt över till allmänt missnöje då banorna krånglar (vi fick byta bana en gång, men den var också lite trixig). Bemötandet var halvkasst, man vill gärna ha hjälp inom de närmaste minuterna när hela banan stannat och inte stirra på någon som pratar i telefon i en evighet. Att man inte fick några utskrifter och att personalen verkarv tycka att de har rätt att behandla studenter som andra klassens medborgare gör inte saken bättre. 