Denna recension är obekväm att skriva, men jag körde 10 lektioner med Lena och fick känslan att hon inte tyckte om mig. Hon var kall och lät ibland irriterad där hon instruerade mig. När vi skulle göra moment som backning och parkering var hon oförstående kring att "känn bilen" inte gav hjälpte mig som beskrivning. (Nu backar och parkerar jag bra men jag tycker fortfarande att det är en opedagogisk beskrivning.) Det sorgliga är att en del av mig tänkte att jag kanske var en dum elev och förtjänade att bli behandlad otrevligt. Jag har kört upp förut och misslyckats och hade dåligt självförtroende kring min körning. Jag uppskattade inte att Lena inte la upp en lektionsplan, utan väldigt ofta frågade mig vad jag ville göra, och inte nämnde vad eller hur långt jag har kvar tills uppkörning utan att jag själv frågade. För övrigt var Lena en bra lärare och jag lärde mig en del under de 10 lektionerna. Det verkar ju på de andra recensionerna som att andra elever blivit bättre bemötta. Det blev sommar och jag valde att flytta hem till mina föräldrar och fortsätta köra på Häggviks Trafikskola. Som tur är fick jag en jättesnäll, pedagogisk och uppmuntrande lärare. Han såg genast att jag var jättenervös och frågade mig vad felet var. Först visste jag inte men sen insåg jag att jag var rädd för att göra fel och bli dömd. Han lugnade mig och sa jag inte behöver oroa mig, att det är okej att göra fel eftersom detta är en lektion och att läraren är där för att hjälpa en. Han förstod att en nervös elev behöver uppmuntran och stöd. Självklart ska man säga ifrån varje gång eleven gör fel (vilket är hela tiden haha), men det kan göras med en snäll röst, och i helhet få eleven att tro på sig själv. 5 lektioner senare bokade han en uppkörning till mig, som vi flyttade upp för att jag inte kände mig redo. 12 lektioner senare (+körning hemma) körde jag upp och klarade det galant. Är så himla glad och tacksam för körkortet! 