Anledningen att jag ger ett i betyg, är att vi tyvärr kontaktade byrån alldeles försnabbt och att byrån i det totalt snurriga tillståndet inte sa, det är ingen panik, jag hör av mig om en vecka, var kvar i förtvivlan och sorgen till dess, svaret jag fick var att vissa vill ha det fort överstökat, men vid närmare eftertanke köper jag inte den förklaringen, det finns ingen anledning att inte skjuta på beslutet 7-10 dagar, allt hade hunnits med ändå, kristina var mkt bra i min telefonkontakt men i min smak för formell vid själva akten, det är min personliga uppfattning och andra kan nog tycka att det är ypperligt, det den snabba inledningen gjorde var att min stressnivå gick i taget pga av andra mer viktiga åtaganden (min efterlevande mor och hennes situation) och att min relation till min mellanbror blev onödigt ansträng, helt, pga av att intellektuella beslut skulle tas gång på gång, vilket förde mig ur den naturliga process som är organisk detta medför. Om det inte vore för att konsulten inte tog ansvar och skarpt påpekade att ni borde hejda er hade mitt betyg varit en trea eller fyra. officienten var bra, men ett foto på henne hade varit bra, hennes utseende var helt tvärtom mot hennes röst, men jag var heller inte med på mötet med henne, så där är jag skyldig. Hoppas detta kan vara en tankeställare att inte stressa att låt det ta tid, i mitt fall efter förlusten av min älskade pappa så var jag inte förmögen att fatta beslut den första veckan, ärligt talat minns jag knappt ett ord som sas, är dubbel på frågan om det var cyniskt att dra igång processen så fort, eller om att lavendla var för lyhörd, heder till kristina att när jag ringde henne så sa hon att det gick att bromsa, men vi var fyra som hade möjlighet att säga till. Men jag tycker att de som arbetar med detta har skyldighet att försöka bromsa processen, typ som om en läkare skulle fråga patienten vill du operaras... Catering var kanon. Ettan beror som sagt enbart på att det inte bromsades, och de ödesdigra konsekvenser de medförde, jag personligen hade hand om mamma, gravplats mm och de nya förutsättningar de innebar, plus stressen att fatta intellektuella beslut om dödsannons etc som dök upp utan förvarning mm gjorde att jag fan trodde jag skulle avlida i hjärtattack. Om vi nu skulle anlita lavenda igen så har jag meddelat att de första 10 dagarna kommer jag vara otillgänglig och vara i förlusten och sorgen. Mvh Levi 