Första kursen var mycket bra! Jag fick många aha-upplevelser och bekräftelse på att jag tänkt "rätt" när jag agerat annorlunda än massan runtomkring mig. De skulle ha stannat där.  Andra kursen lovade runt och levererade tunt. De mesta visste jag redan, jag fick med mig en och annan tankeställare men det var inte värt tiden och pengarna. Jag gick inte ens de sista två gångerna, kollade med andra som hade gått kursen före mig och de tyckte inte heller att den andra kursen gav lika mycket, så då tog jag mig tid till annat i stället.  Jag tycker också att det började likna en sekt med alla stödpersoner som sprang runt och skulle komma med synpunkter på ett beskäftigt sätt, utan att ha livserfarenhet och kunskap nog för att ha mandat för sitt agerande. Jag råkade också i matsalen så att säga  "overhear a conversation" med den gamle mannen som skulle vara "stödperson" (lång stor man med grovt ansikte), och en rätt ung tjej som hade förtroende för honom tydligen och öppnade sig för honom, hon var olycklig på något sätt och han lyckades få in samtalet på sex. Kändes väldigt obehagligt.  Charlie är en fantastisk föreläsare och Jan med. De andra kändes inte helt trovärdiga, som att de var bra personer  de flesta av dem, men hade hamnat på fel plats.  - Här sitter du längst fram och ser ut som en tulpan! , sa en av föreläsarna till en kvinna som satt längst fram i en rosa kofta. I ett hav av marinblå, grå, svarta människor.  Som föreläsare kommenterar man inte någons klädsel åt endera hållet inför ett folkhav. Det borde vara självklart i sådana här sammanhang. (Det var hon som har byggt upp detta med Charlie från början, minns inte vad hon heter).  Det fanns också en tendens att använda de som vågade tycka något, och ta micken, som "stepping stone" för att få föredraget att gå framåt, man kan ju helt klart använda publiken men inte trampa på dem för att få fram sin poäng. Charlie gjorde inte det och inte heller en stor ljus kvinna som var ny och höll i personanalysdelen.)  En grundpelare i sekter är att man inte ska våga kritisera ledaren och jag kände det som alla adepter for runt som frälsta nickedockor och att mycket var regisserat i förväg.  Jag skulle kunna rekommendera den första kursen om inte sektkänslan växt sig för stark på slutet av andra kursn.  Med vänlig hälsning,  Stina Jakobsson 