Har man bott och jobbat i flera år i olika regioner i Spanien så kan jag konstatera att det var mera mexikanskt än spanskt stuk på maten. Blev oengagerat bemött av hovmästarinnan vid ankomst. Den manlige långe servitören vägde upp med en god arbetsinsats resterande tiden på krogen. Förrätt blev husets boquerones som visade sig bestå av 4 filéer i jungfruolivolja (ingen syra) garnerade med en tunn skiva hot red chili. För hot! Föredrar det spanska originalet, färska ansjovisfiléer som är inlagda i vitvinsvinäger, olivolja, lite vatten, skivad vitlök, hackad persilja och salt och en gnutta malen vitpeppar från kvarn. Varmrätt entrecote, rätt grad av grillning vid servering. Förstår ej varför man väljer att servera entrecoten från frusen, upptinad med argentinskt ursprung. Det finns färskt svenskt kött att tillgå med klart högre kvalité. Tveksamt att servera entrecoten gömd under en massa garnityr, men kanske finns det en tanke bakom det, då kvalitén på köttet är tveksam. Tomatsalsan har för mycket hot red chili igen. Spansk mat bygger inte på heta toner, utan på riktigt bra råvaror som kan exponeras öppet efter tillagning. Pommes var bra, krispig och bra färg. Det vi kommer ihåg från måltiden plus den goda röda Ribera del Duero. 