Când te gândești la Napoleon Bonaparte, te gândești la un bărbat scund, cu o pălărie bicorn carismatică și un veșmânt militar - cel puțin atunci când nu este descris ca un împărat. Mai există un alt detaliu inconfundabil care îi este atribuit în mod constant: are întotdeauna o parte din mână în veston, la nivelul pieptului.
În anii 1800 și chiar și înainte, a pune mâna în interiorul vestei nu era ceva ieșit din comun. Toți domnii demni de acest nume făceau acest lucru. Era ca și cum ai spune "bună ziua" în zilele noastre. Și există și un motiv pentru asta.
Pe vremea lui Napoleon Bonaparte, vestimentația era drastic diferită de a noastră. Să luăm, de exemplu, pantalonii. Nu aveau buzunare! Fără buzunare, era greu să știi ce să faci cu brațele și mâinile în timpul unei discuții. Mai ales că regulile de etichetă erau oarecum restrictive la acea vreme: a lăsa brațele să atârne pe lângă corp sau a le încrucișa era considerat pur și simplu indecent pentru cineva din înalta societate.
Un best-seller la începutul secolului al XVIII-lea (publicat în 1702), „Les Règles de la bienéance et de la civilité chrétienne“ (Reguli de etichetă și civilizație creștină) nu putea fi mai clar, relatează Maxi Science. Preotul și doctor în teologie Jean-Baptiste de la Salle, care se bucură de o reputație excelentă (a fost chiar canonizat în 1900), descrie în ea regulile stricte privind postura care trebuie adoptată pentru a fi bine văzut în societate.
"Este o greșeală să încrucișezi brațele pe piept, să le împletești la spate, să le lași să atârne cu nonșalanță, să le legeni în timpul mersului; obiceiul este ca, dacă se merge cu bastonul în mână, brațul care nu se sprijină să fie așezat ușor pe corp și să primească o mișcare aproape imperceptibilă, fără a-l lăsa însă să cadă în lateral. Dacă nu există baston, manșon sau mănuși, este foarte obișnuit să se așeze brațul drept pe piept, punând mâna în deschizătura sacoului, în acest punct, și să se lase brațul stâng să cadă îndoind cotul, pentru a facilita poziția mâinii, sub sacou. În general, brațele trebuie ținute într-o poziție care să fie onestă și decentă."
Napoleon I este departe de a fi singurul care a adoptat această modă și care este reprezentat în acest fel. Wolfgang Amadeus Mozart și marchizul de La Fayette, pentru a numi doar câțiva, au fost reprezentați astfel, cu mult înaintea lui.
În timp ce această explicație este acum larg acceptată, există o altă teorie care încă mai circulă. Dacă Napoleon Bonaparte a fost portretizat în mod constant cu mâna în vestă din cauza problemelor sale de sănătate? Probleme gastrice, în special. Era o modalitate de a se liniști atingând părțile dureroase ale corpului său? Istoricii se îndoiesc.
În timp ce toată lumea este de acord că Napoleon avea un stomac deosebit de sensibil (se crede că a murit de cancer gastric sau de un ulcer agravat), prima justificare, cea a etichetei, este larg favorizată. Mai ales că împăratul avea propriile sale preferințe în materie de stil și nu lăsa nimic la voia întâmplării.