Deși este o cultură de mare importanță în multe regiuni ale lumii, floarea-soarelui este constant supusă unor amenințări din partea bolilor, dăunătorilor, precum și a condițiilor meteorologice, de sol și de umiditate. În fața acestor provocări, adoptarea unui management integrat pentru protecția culturii devine esențială pentru a asigura o producție durabilă și eficientă.
Descoperă în cele ce urmează 5 măsuri integrate pe care să le ai în vedere.
1. Măsuri fitosanitare de protejare a culturii
Pentru că monocultura este exclusă atunci când vorbim despre cultivarea florii-soarelui (află în continuarea articolului de ce), sensibilitatea sa este ridicată la anumite boli comune cu ale altor plante.
Bolile care aduc pagubele cele mai însemnate sunt: putregaiul alb (Sclerotinia sclerotiorum), pătarea brună şi frângerea tulpinilor (Phomopsis helianthi), putregaiul cenuşiu (Botrytis cinerea), precum și putrezirea rădăcinilor şi tulpinilor (Sclerotium bataticola) dar si altele.
Acțiunile agrofitotehnice precum respectarea rotaţiei, semănatul în cadrul perioadei optime, respectarea densităţii optime și recoltarea la timp sunt măsuri care contribuie la reducerea atacului produs de boli floarea-soarelui, însă aici sunt extrem de importante și măsurile fitosanitare de protecție - respectiv aplicarea de fungicide . Iată ce produse poți folosi:
Pentru conservarea eficacității tratamentelor, se recomandă aplicarea unui management adecvat al rezistenței prin folosirea unor produse cu rezistență scăzută, dar și prin alternarea folosirii lor.
2. Combaterea eficientă a buruienilor
Pe lângă boli, și buruienile pot afecta cultura de floarea-soarelui. Aceasta din urmă are un ritm mai lent de creştere a tulpinii până în faza de apariţie a butonului floral, adică timp de 30-40 de zile de la răsărit. În această perioadă apare pericolul îmburuienării culturii, iar pagubele de producție aduse pot fi cuprinse între 15-55%.
În perioada specificată, combaterea buruienilor se poate realiza la floarea-soarelui prin efectuarea de lucrări agrotehnice și prin utilizarea erbicidelor.
De exemplu, prășitul poate contribui la combaterea buruienilor, îmbunătăţind în acelaşi timp şi permeabilitatea, aerisirea şi regimul termic al solului. O strategie integrată de control al îmburuienării presupune, însă, și utilizarea de erbicide specifice. Totodată, pentru optimizarea efectelor erbicidelor și evitarea unor forme de rezistență este nevoie de folosirea alternativă a unor produse cu moduri de acțiune diferite, preemergent și postemergent, și cu substanțe active diferite.
3. Folosirea unor hibrizi performanți
Pentru că nu este suficientă aplicarea măsurilor de protecție în perioada de dezvoltare a plantelor, pentru optimizarea recoltei se recomandă și folosirea unor hibrizi performanți care să îndeplinească cerințele de calitate pentru semănat: peste 98% puritate fizică și peste 85% germinație.
De asemenea, este importantă folosirea unor hibrizi certificați, recomandați pentru zona de cultură.
Din punctul de vedere al grupelor de precocitate la floarea-soarelui, în condiţiile resurselor termice din România se pot stabili trei grupe de hibrizi:
4. Rotația culturilor
Și rotația culturilor este extrem de importantă pentru optimizarea culturii de floarea-soarelui întrucât este o cultură pretențioasă. Astfel că:
Cele mai bune plante premergătoare sunt: porumbul, cerealele de toamnă, mazărea, deoarece valorifică bine efectul remanent al dozelor mari de îngrăşăminte azotate şi fosfatice aplicate.
5. Respectarea tehnologiei de cultură
Pe lângă măsurile de protecție împotriva bolilor și dăunătorilor, este esențială respectarea întregii tehnologii de cultură deoarece poate influența direct calitatea și caracteristicile produsului final, cum ar fi conținutul de ulei în semințe sau dimensiunea și uniformitatea semințelor.
De exemplu, în ceea ce privește cerințele față de sol, trebuie să știi că solurile favorabile florii-soarelui sunt cele cu fertilitate ridicată, cu textura mijlocie (lutoase sau luto-nisipoase) și cu o capacitate mare de reţinere a apei. Sunt considerate nepotrivite solurile nisipoase, pietroase, compacte, grele şi reci, precum şi cele acide, respectiv calcaroase.
Trecând la umiditate, o singură plantă de floarea-soarelui consumă 70-80 litri de apă în întreaga perioadă de vegetaţie. Umiditatea scăzută a solului până la deschiderea inflorescenţei determină reducerea producţiei de seminţe chiar dacă ulterior aprovizionarea solului cu apă se îmbunătăţeşte. Concret, floarea-soarelui se poate dezvolta în zonele în care cad anual peste 350 mm precipitaţii, dar aceasta se dezvoltă bine în zonele în care cad anual 450-600 mm precipitaţii.
Pe lângă acestea, trebuie avută în vedere și polenizarea suplimentară. Pentru fiecare hectar de floarea-soarelui este indicată aducerea în apropierea lanului a câte 2 familii de albine, în momentul în care apar primele flori în cultură.
Concluzionând, prin punerea în aplicare a acestor măsuri integrate, poți să-ți protejezi cultura de floarea-soarelui de amenințări și să obții randamentul dorit.