O seară de sâmbătă în centrul Craiovei… Poate părea „tras de păr”, dar conjunctura a făcut ca sâmbătă, 25 mai, să ajung în orașul reședință de județ a Doljului. Cazarea am ales-o relativ aproape de centru ca să putem să ajungem pe jos pentru o „cină în oraș”.
Vedeți la finalul articolului GALERIA FOTO cu centrul Craiovei
Deși auzisem că centrul Craiovei s-a schimbat mult, în bine, nimic nu m-a pregătit pentru ce am văzut acolo. Surpriza a fost cu atât mai mare cu cât, atunci când intri în oraș, se vede exact cum se vede Ploieștiul, în zona Brazi, atunci când vii pe autostrada A3: imaginea tristă a unui oraș industrial!
Impresia generală inițială a fost determinată, este adevărat, și de lățimea străzilor și bulevardelor, mult mai mare decât lățimea celor din Ploiești. Ca populație, Craiova are undeva la 230.000 de locuitori, deci cu aproximativ 50.000 mai mult decât are Ploieștiul, care se situează undeva la 180.000 de locuitori, potrivit ultimului recensământ.
Dar, și în Craiova există gropi, capace de canal înfundate și este o aventură să mergi cu mașina pe străzi, mai ales atunci când nu cunoști drumul. Și mai ales când îți fug ochii la tramvaiele pe care Craiova le are și la curățenia generală de pe străzi.
O plimbare de sâmbătă seară în Craiova arată clar diferența față de Ploiești
Toată lumea este de acord cu un lucru: În Ploiești, seara și în weekend, nu ai unde să ieși. Iar dacă te încăpățânezi să mergi până în centru, ești nevoit să-ți găsești repede alternative. Noi nu avem un centru unde să ne plimbăm la ceas de seară în siguranță, nu avem o zonă pietonală așa cum trebuie.
Singura stradă pietonală din centrul Ploieștiului este invadată de covrigării, magazine second-hand, păcănele și… cam atât. Diferențele sunt izbitoare față de Craiova, un oraș similar cu Ploieștiul, unde chiar ai ce face.
Centrul Craiovei este pietonal. Există terase și magazine pentru toate gusturile și buzunarele. Iar sâmbătă, 25 mai, erau toate pline.
Pentru cine nu dorea să iasă la terasă, ci doar să se plimbe, există spațiu suficient, cu iluminat stradal discret și, mai ales, cu camere de supraveghere! Am văzut cupluri, familii cu copii, grupuri de tineri sau oameni de afaceri. Pe scurt, am văzut toate categoriile de vârstă și reprezentanți ai tuturor categoriilor sociale. De ce la ei se poate și la noi nu?
Până pe la ora 21:00, a fost deschis și un „Târg de pietre”, unde meșteri pricepuți ofereau spre vânzare bijuterii, podoabe sau obiecte de decor din pietre naturale și nu numai.
La automatele de înghețată era coadă. Copii pe trotinete sau, mai mici, pe triciclete, se plimbau în toate direcțiile pentru că… aveau loc! Și când îmi aduc aminte cum arăta Craiova acum opt ani… îți era silă să ieși din mașină să te plimbi pe stradă.
Nu știu care este secretul lor, dacă au un secret. Revine obsesiv întrebarea: De ce în Craiova, un oraș la fel de industrial ca Ploieștiul și fără multe clădiri de marcă, exact ca Ploieștiul, există viață pentru locuitorii ei?
Tinerii noștri merg la București sau la Brașov dacă vor să petreacă timp de calitate seara. Cele câteva terase din Ploiești, deschise până târziu, le numeri pe degete. Nu îi condamnă nimeni că pleacă să se distreze în alte orașe pentru că aici… chiar nu au unde!
Sâmbătă seara, la ora 20:30, personalul de la salubritate mătura străzile
Puține orașe am văzut mai curate decât Craiova. Este adevărat, nu am fost la periferie, dar… chiar și așa. La Ploiești, care timp de patru ani de zile a fost îngropat în mizerie, abia acum, de când s-a schimbat conducerea SGU, a început să mai iasă la lumină. Dar degeaba! Se mătură și la noi, se pun flori, se luminează fântânile… dar pentru cine? Ploieștenii nu ies în oraș, nu ies în centru, pentru că știu că nu au unde, nu au pentru ce.
Ce să facă? Să se plimbe pe singura stradă pietonală din centru și apoi să se înghesuie la McDonalds. Pentru că alternative pentru seară nu au…
Vrem și noi, în Ploiești, un centru ca în Craiova! Vrem și noi străzi pietonale și terase unde să ieșim! Vrem și noi un primar cu viziune care să poată să scoată orașul la lumină!
Pentru noi, locuitorii de aici, este frustrant! Știm că nu puteam compara Ploieștiul cu orașe superioare din punct de vedere arhitectural, cum ar fi Sibiu, Cluj sau Alba Iulia. Dar putem face comparația cu Craiova, pentru că este același tip de oraș industrial. Și la ei s-a putut face ceva frumos! La noi de ce nu se poate?!?!?!
Craiova nu e doar Târgul de Crăciun
Nu am fost în decembrie în Craiova, nici nu cred că m-aș duce… e prea multă aglomerație pentru mine! Dar îmi place să văd imagini de acolo, de la târgul lor, de care, îmi aduc aminte, cât mișto s-a făcut la început.
De fapt, de când Lia Olguța Vasilescu a câștigat alegerile ca primar (și deși nu am o simpatie pentru dânsa, ba chiar mi-e antipatică, am puterea să-i recunosc meritele), Craiova a început să se transforme. Dovada că un primar nu trebuie să fie simpatic sau plăcut pentru a face treabă.
Ea a avut un plan, a avut un program, a avut determinare și, astăzi, Craiova arată cum arată. Craiova oferă locuitorilor ei spațiu și condiții pentru a petrece timp de calitate. Craiova atrage chiar și turiști, prin Târgul de Crăciun care deja a devenit celebru în Europa și care rivalizează cu cele mai pretențioase manifestări de același gen.
Noi, la Ploiești, avem o singură stradă pietonală, zero opțiuni pentru a petrece timpul în oraș seara și în weekend, zero siguranță împotriva celor certați cu legea, zero administrație locală și un primar complet lipsit de viziune și de bune intenții, dar cu o grămadă de tupeu grobian!
Nu, nu vreau să mă mut la Craiova, dar vreau să avem un primar care să facă Ploieștiul să fie precum Craiova. Și asta se poate! Hai să facem asta pe 9 iunie! Chiar putem!