Pe 5 mai 2024, Soarele nostru a erupt cu una dintre cele mai puternice explozii, care au fost îndreptate în așa fel încât să aibă un efect vizibil pe Pământ. Două explozii de clasă X, denumite X1.3 și X1.2, au erupt dintr-un grup activ de pete solare, cunoscut sub numele de AR 3663, la orele 06:01 și 11:54 UTC, conform Centrului de Predicție a Vremii Spațiale (SWPC) al NOAA.
Ambele explozii au generat întreruperi ale semnalelor radio pe Pământ. Dacă au fost însoțite și de ejecții coronale de masă (CME) care au aruncat particule încărcate în direcția noastră, ar putea apărea efecte continue. Cu toate acestea, Biroul Meteorologic al Regatului Unit notează că nu s-au observat CME-uri îndreptate clar către Pământ. Datorită tehnologiei limitate a coronagrafelor, este totuși posibil ca aceste ejectii să fi existat, dar să nu fi fost detectate, notează Sciencealert.
La momentul actual, pe partea Soarelui orientată către Pământ se află nouă grupuri de pete solare, însumând peste 150 de pete. Dintre acestea, AR 3663 pare a fi cel mai activ. Apărut pe 30 aprilie, acesta a generat până în prezent 14 explozii solare de clasă M și 3 de clasă X, clasându-se printre cele mai puternice explozii pe care le poate produce Soarele.
Oamenii de știință prezic că această regiune va continua să producă explozii solare de clasă M și, eventual, alte câteva explozii de clasă X, înainte de a se roti pe partea îndepărtată a Soarelui, departe de Pământ.
Exploziile solare sunt erupții spectaculoase de plasmă de la suprafața Soarelui, alimentate de rearanjarea și reconectarea liniilor câmpului magnetic deasupra petelor solare – regiuni în care câmpul magnetic solar este temporar mai puternic. Exploziile de raze X și lumina ultravioletă asociate acestor fenomene pot lovi ionosfera Pământului, cauzând întreruperi temporare ale comunicațiilor radio pe partea luminată a planetei.
Uneori, exploziile solare sunt însoțite de ejecții coronale de masă (CME), adică eliberări masive de plasmă și câmp magnetic de pe Soare, aruncate în spațiu. Aceste ejectii pot ajunge uneori pe Pământ, dar durează mai mult, deoarece plasma călătorește mai lent decât lumina.
Când ajung pe Pământ, aceste ejecții provoacă furtuni geomagnetice puternice. Particulele încărcate lovesc magnetosfera planetei, producând curenți electrici care pot afecta rețelele de alimentare electrică, generând fluctuații și întreruperi de curent. Curenții induși în orbita joasă pot afecta sateliții, necesitând corecții de traiectorie, iar semnalele radio și de navigație pot fi perturbate.
Cu toate acestea, un aspect pozitiv al furtunilor geomagnetice este aurora. Interacțiunea dintre particulele solare, magnetosfera și atmosfera Pământului creează o strălucire eterică în cerul nopții din jurul polilor (și în timpul zilei, însă nu se poate vedea din cauza luminii solare).
În prezent, nu se prevăd furtuni geomagnetice cauzate de cele două explozii solare din 5 mai, dar furtuni similare urmează să lovească Pământul ca urmare a unei explozii solare anterioare. Pe 3 mai, AR 3663 a generat o explozie de clasă X1.6, iar o CME este așteptată să producă o furtună geomagnetică moderată pe 6 mai, inclusiv fluctuații în rețeaua electrică, perturbări ale semnalelor radio la latitudini mari și influențarea orbitei sateliților.
Biroul Național pentru Oceanografie și Atmosferă (NOAA) a raportat că aurora „ar putea fi vizibilă până în New York, Wisconsin și Washington”.
Cu toate acestea, deoarece AR 3663 se rotește acum pe partea îndepărtată a Soarelui, orice alte erupții în următoarele zile vor avea probabil un efect mai mic asupra Pământului, chiar și în cazul exploziilor de clasă X.
În plus, ne aflăm în plin apogeu al ciclului de 11 ani de activitate solară a Soarelui, așa că este de așteptat să apară și alte fenomene solare în lunile următoare.