Adevărul este că 30 de zile sunt prea puține pentru ca fiecare candidat să-și poată expune ideile.
Fiecare partid are un program general, care cuprinde idei general-valabile, enunțuri mai mult sau mai puțin populiste. Partidele își desemnează candidații doar cu câteva zile înainte de începerea campaniei electorale.
Singurii candidați care sunt cu adevărat pregătiți cu mult înainte de începerea campaniei oficiale sunt primarii în funcție. Din această cauză majoritatea primarilor în funcție au prima șansă de victorie. Ce ar trebui să se întâmple să piardă? Un dosar penal, o sentință definitivă, un scandal monstruos declanșat brusc.
Dar nici izbucnirea unui scandal nu aduce după sine înfrângerea. Pentru ca un candidat să fie scos cu totul din joc, trebuie să se întâmple o mulțime de evenimente. Cum ar fi apariția unui contra-candidat foarte bun care atrage tot mai mult public de la o zi la alta.
De unde să-l scoți? Și ce calități ar trebui să aibă pentru a fi o revelație. Candidatul PNL pentru primăria generală a Capitalei a apărut pe motocicletă, a cântat la chitară în centrul Bucureștiului, a studiat în Statele Unite, face parte din noua generație de politicieni.
Și ce-i cu asta? par să spună alegătorii. Nu urcă în sondaje mai sus de locul patru. Alegătorii sunt conservatori. Ar vrea să se schimbe multe lucruri, dar îl votează pe același primar în funcție.
Această campanie electorală întrunește toate datele pentru a fi numită hibridă. Ca războaiele moderne. Pornită ca o amestecătură, alegeri locale, alegeri europarlamentare, sondaje pentru alegerile parlamentare, promisiuni de creștere a salariului minim, scandaluri diverse, spre sfârșit lucrurile încep să se limpezească. Alegătorii încep să discearnă între temele locale și europene, dar timpul este foarte scurt.
Dacă ar mai fi o lună de campanie nu doar o săptămână, rezultatele ar fi altele, multe în favoarea candidaților noi. Un alt motiv care ar putea influența negativ intenția de vot ar putea fi intensificarea neînțelegerilor dintre PNL și PSD.
Liberalii resimt că nu dețin funcția de prim ministru. Marcel Ciolacu se avântă puternic în campania pentru locale, în timp ce Nicolae Ciucă are drept țintă alegerile prezidențiale.
Într-o oarecare măsură intenția de vot poate fi influențată și de sondajele pentru prezidențiale care nu-l plasează pe Nicolae Ciucă în poziția de favorit.
Nicolae Ciucă este produsul competiției dintre Ludovic Orban și Florin Cîțu, soldată cu plecarea lui Orban din PNL și marginalizarea lui Cîțu.
Ca prim ministru și proaspăt lider al partidului, generalul a acceptat pactul cu PSD. Electoratul conservator nu privește nici acum cu ochi buni alianța cu PSD. Dovadă multele dispute de la nivelul organizațiilor județene și din București.
Această situație stranie, aliați la guvernare, adversari în alegerile locale, ar putea conduce la un ridicat grad de absenteism la alegerile din 9 iunie.
Intensificarea atacurilor pe ultimele zile, de asemenea, s-ar putea să nu fie pe palcul alegătorilor. Mai degrabă atenția alegătorilor ar putea fi atrasă de mesajelele pozitive.
Publicul pare să fie mai interesat de programe, de fapte concrete decât de înjurături reciproce.
Dar poate că pentru ultima săptămână de campanie fiecare partid, fiercare candidat are planul lui secret. Vom vedea.