Cercetătorii niponi au descoperit că plantele comunică între ele și au explicat și cum se întâmplă acest lucru. Ei au observat, în urma unui experiment, că ele se avertizează reciproc atunci când simt că există un pericol în apropiere.
De fapt, spun cercetătorii, mirosul de iarbă proaspăt tăiată nu e decât un cor de ”țipete” ale plantelor.
La fel ca animalele, plantele își pot avertiza vecinii când simt că se află în pericol. Nu folosesc însă sunetul pentru a comunica, ci substanțele chimice, care sunt percepute de nasul nostru ca fiind miros de iarbă tăiată.
Emițătorii responsabili pentru mirosul de iarbă proaspăt tăiată joacă un rol foarte important în comunicarea plantelor și apărarea plantelor împotriva ierbivorilor, funcționând ca un semnal SOS care avertizează alte plante despre un pericol iminent și, în unele cazuri, ca o modalitate de a atrage prădătorii insectelor care mănâncă iarbă.
Surprinzător, oamenii, par să iubească totuși în mod special mirosul de iarbă. Cel mai probabil, pur și simplu dezvoltăm o nostalgie pentru mirosul de iarbă tăiată, deoarece suntem expuși la ele cel mai des, iar iarba fiind atât de răspândită în societatea modernă, alături de dorința noastră copleșitoare și irezistibilă de a o tunde.
Motivul pentru care suntem atrași de miros, mai degrabă decât să ne respingă, se crede că se datorează faptului că, pe măsură ce se coc, multe fructe delicioase eliberează amestecuri similare de compuși chimici și, prin urmare, mirosuri similare, de iarbă.