Sărbătorile Pascale bat la ușă, iar în această noapte (4 spre 5 mai) creștinii merg la slujba de Paște, de unde vor lua Lumina Sfântă, la miezul nopții. De asemenea, cei mai rezistenți vor participa la întreaga slujbă, ce se va încheia spre dimineață, și vor lua anafură. Bucățile mici de pâine joacă un rol foarte important în economia acestei sărbători, însă puțin sunt cei care știu ce semnificație au. De asemenea, mulți sunt cei care încalcă o regulă importantă atunci când vine vorba de anafura de la slujba de Paște.
Toată lumea știe că anafura din noaptea de Înviere este denumită Paști și este diferită de prescura care se oferă la finalul Sfintei Liturghii, această anafură având o cu totul altă semnificație. În ceea ce privește anafura de sărbătoare, aceasta are o semnificație aparte și trebuie îndeplinite câteva reguli înainte să o consumăm.
Anafura de Paște le este oferită credincioșilor la finalul slujbei de Înviere și are un rol important. Aceasta face referire la Maica Domnului care a primit în pântecele său pe Fiul lui Dumnezeu. Există însă și alte semnificații importante. De exemplu, anafura este și simbolul jertfei, dar și simbolul Învierii Mântuitorului Iisus Hristos.
Pâinea ce se oferă creștinilor la finalul slujbei este binecuvântată, iar mai apoi sfințită cu apă, dar și cu vin roșu. Iar acest lucru înseamnă că Sfânta Biserică a fost sfințită cu picăturile de sânge din Trupul Mântuitorului aflat pe Sfânta Cruce. Anafura de la slujba de Înviere mai amintește de asemenea și de jertfa enormă a lui Hristos.
Așadar, așa cum spuneam, anafura de Paște este oferită la finalul slujbei de Înviere, care se termină aproape de dimineață. Cei care rezistă până atunci iau bucățelele de pâine și le duc acasă, însă fac o greșeală mare înainte de a le consuma. Mai exact, regulile spun că anafura de Paște trebuie să fie mâncată doar pe stomacul gol.
Sfintele Paști se consumă, cu credință, cu mulțumire și evlavie, în noaptea Învierii Domnului după încheierea sfintei Liturghii sau în Duminica Învierii, tot după sfânta Liturghie, dacă nu a fost săvârșită noaptea, înainte de a ne așeza la masa pascală. De asemenea, câte o părticică din această anafură se consumă dimineața, în toate zilele acestei sărbători, mereu pe nemâncate și în zilele Săptămânii Luminate, până la Duminica Tomii (prima după Paști).
Tradiția mai spune că persoana cea mai învârstă din familie ia o bucată din sfintele Paști, rostește „Hristos a înviat” și o dă altui membru din familie, care răspunde „Adevărat a înviat” și își face semnul sfintei Cruci. Această rânduială se repetă de trei ori.