Medicii secției Obstetrică-Ginecologie de la Spitalul Clinic de Urgență „Sfântul Ioan cel Nou” din Suceava s-au confruntat, săptămâna trecută, cu o situație mai puțin obișnuită, respectiv să aibă în aceeași zi cinci cazuri de copii nenăscuți morți în burta mamei, și aceste cazuri să fie diagnosticate aproape simultan, după cum a declarat medicul ginecolog Marian Crăciun. Dr. Crăciun a arătat că, deși nu are studii comparative, practica arată că incidența acestor cazuri este mare și în creștere.
Medicul a explicat că din punct de vedere medical, mortalitate fetală până la vârsta de 24 de săptămâni este considerată avort și apare în 20-30% dintre sarcini. Mortalitatea sarcinilor ajunse la termen, calificată de dr. Crăciun drept „o mare tragedie”, are o incidență 3-4 la mie. La spitalul din Suceava, la 3500 de nașteri într-un an, în aproximativ 10 cazuri apare moartea fătului la termenul de naștere.
„Pentru cele mai multe sarcini oprite din evoluție la vârsta gestațională mare nu se cunoaște și nu se pune în evidență o cauză clară. Acest lucru creează stres atât pentru pacientă, cât și pentru personalul medical în conduita monitorizării sarcinilor ulterioare”, a subliniat medicul ginecolog.
În cele 5 cazuri înregistrate săptămâna trecută, dr. Crăciun crede că a fost vorba despre anomalii genetice. Pentru a evita orice fel de speculații care apar de regulă în spațiul public în situația morților spontane, medicul a precizat că cel puțin patru dintre cele cinci femei nu au fost vaccinate anticovid.
Vârsta mamei - principal factor de risc
În ceea ce privește factorii de risc pentru mortalitate fetală, primul din enumerarea făcută de dr. Marian Crăciun a fost vârsta mamei: „la femeile peste 40-45 de ani rata de avort este de 70%”. În ultimii ani, a crescut vârsta la care femeile au primul copil și pe de o parte, organismul nu mai este pregătit să nască, iar pe de altă parte, riscul de apariție a anomaliilor genetice spontane este foarte mare. La mortalitatea fetală până la vârsta de 24 de săptămâni de regulă anomaliile genetice sunt cauza.
O altă cauză de mortalitate fetală este sindromul antifosfolipidic (trombofilia), cu consecințe atât pentru mamă, la care pot să apară tromboze venoase, cât și pentru făt - oprirea din evoluție.
Alți factori de risc sunt expunerea la radiații; stresul; consumul de droguri - mai ales cocaina determină extrem de multe cazuri de moarte fetală și avorturi; diabetul - poate dezvolta anomalii cardiace și moarte fetală; hipertensiunea; existența unor boli genetice în familie – în astfel de situații dr. Crăciun recomandă consult genetic, sfat pre-concepțional și monitorizare foarte atentă în primul trimestru de sarcină dacă pacienta nu a făcut test genetic; obezitatea; bolile tiroidiene autoimune; tumorile/ cancerele tratate cu chimioterapie; anomaliile sau tulburările cardiace.
Tot o situație cu risc este și în cazul sarcinii implantate pe cicatricea unei operații cezariene. Dr. Crăciun, care este unul dintre medicii ginecologi care nu face întrerupere de sarcină voluntară, a declarat că aceasta este una dintre situațiile medicale în care recomandă avortul. „O sarcină implantată pe cicatricea operaţiei cezariene, la femei cu mai multe naşteri prin cezariană, este una fără viitor. Poate duce la un risc crescut de hemoragie masivă şi de histerectomie, cu un risc crescut de mortalitate atât a mamei, cât și a fătului”.
Modalități de prevenire a mortalității fetale
Pentru prevenirea mortalității fetale, dr. Crăciun recomandă în primul rând un consult pre-concepțional la medicul de familie sau la medicul specialist ginecolog, „de foarte mare importanță, la fel ca și o evaluare corectă a primului trimestru de sarcină”. În cadrul acestor discuții medicul va dori să afle dacă viitoarea mamă a fost imunizată pentru principalele boli care ar afecta fătul dacă le-ar contacta, în absența imunizării. Este vorba despre imunizarea pentru varicelă, variolă, toxoplasmoză și cetomegalovirus- virus din familia Herpes, cu circulație foarte mare în populație, îndeosebi în populația tânără, în grădinițe și școli, la care o gravidă este expusă.
În cazul în care mortalitatea fetală a apărut, conduita terapeutică depinde de vârsta sarcinii și de vârsta mamei.
Dr. Crăciun a arătat că în primul trimestru de sarcină de regulă se așteaptă ca sarcina să se elimine singură, nu se intervine chirurgical sau medicamentos. În cazul în care acest lucru nu se întâmplă, se poate interveni medicamentos sau chirurgical, cu chiuretaj aspirativ sau mecanic până la maximum 3 luni de sarcină. „Sarcinile mici reacționează în marea majoritate a cazurilor în primele 24 de ore de la medicație”, a precizat medicul.
Sarcinile mai mari de 3 luni necesită internare și evaluarea mamei cu analize de laborator. În funcție de vârsta sarcinii și vârsta mamei se poate opta pentru tratament medicamentos. Pacienta poate merge acasă, cu păstrarea unei legături permanente cu medicul și evaluare după o săptămână.
„La 7-8 luni de sarcină, dacă e a treia sau a patra sarcină se preferă nașterea pe cale vaginală, acolo unde este posibil. Este provocată nașterea, nu putem aștepta declanșarea spontană pentru că este un traumatism fizic și emoțional”, a afirmat dr. Crăciun.
Acesta este principalul motiv pentru care se provoacă nașterea și nu se recurge la cezariană sau la așteptarea declanșării spontane. Medicul a subliniat că riscul de infecție este extrem de scăzut, că au fost cazuri în care pacienta a stat și 8 săptămâni cu fătul mort în burtă până a realizat că sarcina este oprită în evoluție, iar uneori abia când a mers la medic acesta a fost cel care a sesizat moartea fetală. „4-7 zile se poate sta fără probleme, infecția este foarte rară, ceea ce ne-ar îngrijora ar fi tulburările de coagulare care pot să apară. Riscul septic nu este mare, în 9 ani de activitate am văzut 2-3 cazuri, iar la sarcini mici acest risc e și mai mic”, a afirmat medicul.
În esență, contactul permanent cu un medic specialist și monitorizarea atentă a sarcinii sunt cele mai bune modalități de prevenire a pierderii unei sarcini. „Oricând, din nimic, se poate ajunge la o tragedie și trebuie atenție și supraveghere maximă a pacientelor”, a concluzionat dr. Marian Crăciun.