Am asistat în seara zilei de 1 Mai la un nou episod de delir în direct din partea „pugilistului online” Cozmin Gușă, de data aceasta cu ajutorul moderatoarei de serviciu, d-na Anca Alexandrescu. Trebuie totuși să ajutăm cititorii să facă diferența între noțiunea de politică sportivă și acțiunile iresponsabile ale celor menționați anterior.
DIPLOMAȚIA e definită ca o profesie, o activitate, dar și o calitate de a negocia relații internaționale, de regulă din poziția de reprezentant al unei țări. Cu toate că e o profesie, nu este exclus ca această muncă să fie făcută si de somități din lumea culturală, artistică sau sportivă pentru fluidizarea unei negocieri sau situații. Ca diplomat, ești supus unor cerințe privind educația, comportamentul, limbajul, modul în care te îmbraci sau gesticulezi. Este ceea ce se numește etichetă și e specific acestei meserii. E o condiție sine qua non a succesului în această profesie.
Menționez că urmăresc activitățile din judo de o viață și întotdeauna l-am văzut pe domnul Marius Vizer îmbrăcat impecabil, cu o ținută demnă, rezervată, și o gestică minimalistă.
Președintele FR Judo apare îmbrăcat total inadecvat oricărei ceremonii naționale și internaționale, cu blugi decolorați, pantofi sport fără ciorapi, tricouri multicolore și geci cu glugă. Apare în treningul echipei naționale a României cu jamboane și slănini în mâini sau in chiloți cu o halbă de bere în mână, într-un ciubăr cu un lichid galben în el sau cu un cap de câine între picioare, asta când nu e uns cu nămol pe corp, fiind tot în chiloți.
Nu trebuie să îl uităm nici pe Florin Bercean „Diamant”, care împărtășește aceleași gusturi vestimentare cu „pugilistul online”. Prezența în ședințele de Comitet Director al FR Judo în șlapi, cu călcâiele crăpate, cu pantaloni scurți și tricou cu decolteu în V, cu părul de pe piept triumfând glorios spre lumină și cu scobitoarea în gură era ceva banal. Trebuie să menționăm totuși că omul a schimbat radical modul în care este perceput judo-ul mondial. La o mare competiție internațională a apărut alături de sportivi, în aceiași pantaloni scurți și cu un tricou (jerpelit e puțin spus) cu găuri, șifonat astfel încât președintele IJF și-a pus mâna în cap și a dat o directivă prin care toți antrenorii prezenți la meciurile de medalie, adică finale mari și mici, trebuie să se prezinte obligatoriu în costum.
Modul în care te îmbraci e prima formă de politețe, arată respectul pe care îl ai față de ceilalți și față de tine.
DIPLOMAȚIA SPORTIVĂ în schimb se referă la puterea unică pe care o are sportul de a aduce împreună oameni, națiuni, regiuni, comunități care sunt unite de dragostea pentru sport și cultură fizică, care concurează pentru a atinge gloria sportivă în condiții de fair-play.
DIPLOMAȚIA SPORTIVĂ are ca scop dezvoltarea sportului, promovarea unor principii și valori care să ducă la crearea unor oameni mai buni, a unor lideri mai buni, promovează non-violența, egalitatea de sex și sprijină comunitățile locale în atingerea unor cerințe specifice.
Exemple de diplomație sportivă ar fi:
-Sportivi de elită, care reprezintă o națiune sau o organizație sportivă internațională (de exemplu Goodwill Ambassadors) care prin personalitatea lor pot îmbunătăți relațiile dintre două sau mai multe țări sau comunități.
FR Judo e singura federație sportivă din lume care și-a insultat toți marii campioni și pe președintele International Judo Federation.
-Schimburi sportive, unde indivizi sau echipe naționale vizitează o țară cu un nivel mai ridicat într-un anume sport, pentru a-și îmbunătății valoarea.
-Tabere de pregătire, la munte sau la mare, unde se folosesc condițiile climatice specifice unei țări, de exemplu pregătire la munte iarna în Austria sau pregătire vara la mare în Spania, unde sportivi din toată lumea vin pentru pregătire comună.
FR Judo nu organizează astfel de stagii, iar la cele organizate de cluburi private din Romania nu a fost prezentă niciodată, ba chiar a interzis sportivilor din echipa națională să participe.
-Organizarea unor evenimente majore, de exemplu Jocuri Olimpice, Campionate Mondiale sau Campionate Continentale, care promovează pacea și buna înțelegere între sportivi și națiuni. Țările care organizează astfel de competiții folosesc astfel de oportunități pentru a-și promova cultura și valorile în plan mondial. Există și o contraargumentație la aceste lucruri și anume că unele națiuni cu regimuri totalitare sau cu o democrație discutabilă folosesc aceste evenimente pentru a-și îmbunătăți imaginea. Personal cred că este parțial adevărat, deoarece beneficiile aduse de sport sunt tot mai mari. Doar sportul prin notorietatea lui îți dă șansa de a ajunge în locuri sau la oameni unde în mod obișnuit nu se poate ajunge.
Domnul Marius Vizer a creat și organizat ceea ce numim astăzi circuitul turneelor de Grand Slam, Grand Prix, Open, Cupa Mondială, Masters sau Campionate Mondiale, ducând judoul pe toate continentele și creând condiții pentru toate țările de a se remarca și participa la acest sport. A căutat și găsit sponsori astfel încât judoka să poată câștiga bani în aceste circuite. A inițiat în România programul „Judo în școli” pe cheltuiala IJF, a plătit antrenori și echipament pentru ca judoul să ajungă în toate mediile. A dus judoul în Africa, în cele mai sărace țări și astfel mii de copii au putut să facă sport.
Gușă și Bercean au organizat cea mai mare cădere a judo-lui românesc și au adus acest sport la cel mai scăzut nivel din istoria lui. Datorită atitudinii sale și corupției din FR Judo, România nu a mai organizat nici un campionat sau competiție majoră pe teritoriul ei, fiind practic ieșită din circuitul mondial și din familia acestui sport. Din păcate, în România, Agenția Națională pentru Sport este complice la fărădelegile financiare din FR Judo și la măsluirea alegerilor din federațiile sportive, iar COSR acționează mai mult ca un fel de ARIA (Agenția Română de Impresariat Artistic) care „nu se implică în problemele federațiilor” dar știe să împartă bani și să acopere sălbăticiile lui Florin Bercean „Diamant”. E un organizator de concursuri, în acest caz Jocurile Olimpice și cam atât. Restul principiilor enumerate sunt pentru PR. Dar să știți că judo-ul, ca și tenisul și fotbalul, nu prea are nevoie de CIO pentru promovare. Cred că judoul e destul de bine organizat azi încât să se reprezinte singur.
Sunt guverne care au ca atribuții activități de diplomație sportivă. De exemplu Departamentul Australian pentru Afaceri Externe si Comerț are propria strategie de diplomație sportivă. Scopul acesteia este de a aduce aproape oameni, comunități, națiuni și regiuni cu scopul de a contribui la clădirea unui sentiment de securitate și de prosperitate prin intermediul celor care iubesc sportul. El se adresează în principal zonei Asia-Pacific.
Departamentul de Stat American are ceea ce se numește „Sports Diplomacy Division” al cărui scop este să promoveze fotbalul între copiii din Orientul Mijlociu. El a fost extins și la alte regiuni și alte sporturi dezvoltând activități concentrate pe relații de camaraderie și fair-play.
Noi românii avem șansa de a avea IJF si ce facem!? ÎI insultăm pe președinte, trimitem scrisorele la CIO, adică împrăștiem abjecțiile pe tot globul, facem emisiuni defăimătoare și cam atât. Să nu uităm nici atacurile la adresa domnului Ion Țiriac și la adresa campionilor din alte sporturi. Campionii noștri sunt cei mai buni ambasadori ai acestei țări iar cei din Diplomația Sportivă sunt extrem de puțini. Nu poți să compari realizările domnului Marius Vizer cu activitatea celor doi măscărici în trening din fruntea FRJ.
Cred că intervenția scurtă și la obiect din seara zilei de 1 Mai a domnului Marius Vizer este relevantă și a surprins esența personajului: „Gușă este un caz patologic, medical, care trebuie ținut în casă pentru că el reprezintă un pericol pentru societate”. Ce a urmat declarației e și mai relevant, moderatoarea nefăcând diferența între monolog și dialog. Și apropo, d-na Alexandrescu: nu sunteți în măsură să „oferiți” nimănui nimic, cu atât mai mult un drept la replică, pe care de fapt sunteți obligată să îl acordați. Altfel, e lipsă de profesionalism. La fel e și atunci când ataci un om care nu e de față, ca să se poată apăra. Asta se numește lipsă de onoare. Sau când folosești cuvinte și expresii inadecvate. Asta se numește lipsă de educație. Iar atunci când onoarea si educația mor, ies gangsterii la suprafață.
Iar completarea „pugilistului online” cum că „Marius Vizer a avut o criză” îmi spune că el nu realizează ce înseamnă acest cuvânt. Puțină răbdare, că vine și ea, criza. Nu ai înțeles că omul ți-a răspuns direct, fără ocolișuri, folosind un limbaj elegant dar reținut. Ți-a răspuns ca un DIPLOMAT. Te-a înfruntat la tine acasă, pe tine și pe celelalte specimene cu mintea odihnită. Întotdeauna când un om bun tace, prostul are impresia că a câștigat.
Discreția e cea mai importantă parte a curajului.
Alexandru Bălgrădean