După săvârșirea pătimirii și după mucenicescul sfârșit al Sfântului Mucenic Teodor Tiron în cetatea Amasiei, au rămas ținuți în temniță pentru Hristos tovarășii lui, ostași și prieteni de aproape, Eutropiu, Cleonic și Vasilisc, nepotul său.
Iar ighemonul Puplie, care a muncit pe Sfântul Teodor, pierise, fiind ucis de mânia lui Dumnezeu; și în locul lui a venit un altul cu numele Asclipiodot, de neam din Frigia, care chemând pe păzitorul de cărți, a auzit citite faptele cele petrecute mai înainte ale judecății.
Atunci a aflat de pătimirea Sfântului Teodor Tiron și mirându-se de bărbăția lui, a întrebat de tovarășii săi. Așa aflat de Sfinții Mucenici Eutropiu, Cleonic și Vasilisc și a hotărât să-i faca să slujească idolilor, dar nu i-a putut îndupleca. Astfel i-a chinuit cu felurite munci.
Sfinții Mucenici Eutropiu și Cleonic au murit răstigniți, iar Sfântul Vasilisc a fost tăiat cu sabia pe douăzeci și doi mai.
Vederea cerească
(Sfântul Eutropiu s-a rugat Domnului), iar Sfântul Cleonic cu Vasilisc au zis "Amin!".
Și îndată s-a făcut cutremur mare, încât s-a cutremurat tot divanul și cei ce băteau s-au depărtat obosiți și înspăimântați, iar sfinții au fost dezlegați cu mână nevăzută și stăteau întregi. Și li s-a arătat Domnul împreună cu îngerii și cu Sfântul Teodor.
Și a zis Sfântul Eutropiu către Domnul: "Te laud pe Tine, Stăpânul meu, Hristoase, că așa degrabă m-ai auzit. Dar cine sunt eu, Ca Domnul meu să vină la mine?" Și iarăși Sfântul Eutropiu a zis către Sfinții Cleonic și Vasilisc: "Vedeți că Împăratul nostru Iisus Hristos, stă cu Sfântul Teodor în multă slavă?" Și au zis: "Îl vedem".
Iar Sfântul Teodor, cel ce s-a arătat cu Domnul, a zis: "Frate Eutropiu, s-a auzit rugăciunea ta și iată Mântuitorul a venit întru ajutorul vostru, ca încredințați să fiți pentru veșnica viață".
Și a grăit către dânșii Însuși Domnul: "Când vă muncea pe voi, acolo am stat și Eu înaintea feții voastre, căutând la pătimirea voastră. Și, de vreme ce începătura muceniciei cu bărbăție ați răbdat-o, de aceea vă voi fi vouă ajutor, până ce veți săvârși nevoința voastră și se vor scrie numele voastre în cartea vieții". Astfel zicând, Domnul S-a făcut nevăzut, împreună cu Sfântul Teodor.
Iar ostașii care munceau pe sfinți, au strigat către ighemon: "Ne rugăm ție, stăpâne, scapă-ne de lucrul acesta, căci noi nu putem să muncim mai mult pe oamenii aceștia". Zis-a ighemonul, arătând cu degetul spre sfinți: "Iată, vrăjitorii aceștia fac o nălucire oarecare și înfricoșează pe ostași". Iar mulți din popor, care se învredniciseră vedeniei celei dumnezeiești, strigau către ighemon, zicând: "Nu sunt năluciri, nici vrăjitorii, ci Dumnezeul creștinesc ajută robilor Săi".
"Singuri luând cu mâinile lor căldările ce fierbeau…"
Acestea zicând, îndată, cu puterea lui Dumnezeu, și-au dezlegat ucenicii mâinile de la pari și, singuri luând cu mâinile lor căldările ce fierbeau, le-au turnat peste piepturile lor; și, vărsându-se smoala de pe trupurile lor pe pământ, curgea ca apa pe marmură; și, întorcându-se asupra slugilor, i-a ars pe dânșii până la oase, dar sfinții n-au avut nicio vătămare. Aceasta văzând-o ighemonul, se mira mult și se înspăimânta, încât vrajă creștină o socotea.
Rugăciuni ale sfinților mucenici
"Dumnezeule, Atotțiitorule, Preabunule și milostive, nu ne trece cu vederea. Stăpâne, Cel ce mântuiești pe cei drepți și sprijinești pe cei păcătoși; Cel ce întorci pe cei necredincioși și îndreptezi pe cei îndărătnici; Cel ce mântuiești pe cei înțelepți și înveți pe cei fără de minte, Tu, Cel ce ai legat pe diavolul și ai dezlegat pe om; Ajutătorule al celor ce sunt în legături și în munci; Izvorule al bunătății și Mântuitorul sufletelor noastre; Începătorule al pătimirilor și Dătătorule de răbdare bărbătească în chinuri; dă-ne răbdare în rănile acestea, pentru cununa mucenicească cea desăvârșită și vino spre ajutorul nostru, precum ai venit și la robul Tău Teodor și i-ai ajutat.
Arată oamenilor răutatea diavolului și a Ta bunătate; iar prin ajutorul Tău cel întru tot puternic, arată aceasta tuturor, cum că noi cu adevărat pe Tine Unul Te avem Împăratul nostru, Iisuse Hristoase și Ție unuia ne închinăm, slăvindu-te pe Tine cu Tatăl și cu Sfântul Duh, în veci. Amin!"
"Doamne Iisuse Hristoase, acum vino în ajutorul nostru și arată puterea Ta, căci puterea noastră este slabă! Tu ne întărește în răbdarea muncii acesteia"
(Extras din "Viețile Sfinților", ed. Episcopiei Romanului, 2001)