Enteroviroza, cunoscută și sub denumirea de boală diareică acută virală, este o afecțiune caracterizată prin accelerarea bruscă a tranzitului intestinal, conducând la pierderi de apă și electroliți. Aceasta se manifestă prin creșterea numărului de scaune pe zi, de obicei mai mult de trei, și o scădere a consistenței acestora. În plus, enteroviroza poate fi însoțită de simptome precum vărsături și poate duce la deshidratare.
Boala este transmisă de obicei prin consumul de alimente contaminate, iar copiii cu imunitate slăbită sunt mai susceptibili la infecție. Este important să se ia măsuri imediate de tratament, în special în cazul copiilor, pentru a preveni apariția complicatiilor. Deși nu există un tratament specific pentru enteroviroză, principalul obiectiv al tratamentului constă în hidratare și corectarea dezechilibrelor de electroliți, deoarece deshidratarea acută poate fi fatală.
Enteroviroza la copii se caracterizează prin manifestări precum diaree apoasă, crampe abdominale, greață, vărsături și uneori febră. De obicei, copiii cu o imunitate bună pot gestiona pierderea de lichide și electroliți prin vărsături și diaree fără a dezvolta complicații semnificative. Cu toate acestea, la sugari sau copiii cu imunitate scăzută, enteroviroza poate fi mai severă. Tratamentul constă într-o hidratare corespunzătoare și corectarea pierderilor de electroliți, de obicei prin administrarea de soluții de rehidratare orală.
Enteroviroza la copii este cauzată de contactul cu persoane infectate sau consumul de alimente sau apă contaminate. Măsuri de igienă precum spălarea frecventă a mâinilor și evitarea consumului de alimente contaminate sunt importante pentru prevenirea infecției. Mai mulți virusuri pot cauza enteroviroză, iar acestea pot fi transmise prin intermediul scaunelor diareice și al vărsăturilor. Majoritatea cazurilor de enteroviroză sunt provocate de norovirus, rotavirus, astrovirus și adenovirus enteric.
Simptomele enterovirozei pot apărea în decurs de 1-3 zile de la infectare și pot varia de la ușoare la severe. Acestea pot include diaree apoasă, greață, vărsături, crampe abdominale și, uneori, febră. La sugari și copii mici, simptomele de deshidratare pot fi mai evidente și pot include gură uscată, lipsă de lacrimi, absența urinei și somnolență.
Diagnosticul de enteroviroză se bazează pe identificarea semnelor și simptomelor, examenul clinic și, uneori, pe baza unei epidemii sezoniere. Tratamentul constă în hidratare și corectarea pierderilor de electroliți, de obicei prin administrarea de soluții de rehidratare orală. Antibioticele nu sunt eficiente în tratarea enterovirozei, deoarece aceasta este cauzată de un virus, nu de bacterii.
Complicațiile potențiale ale enterovirozei includ deshidratarea acută, care poate fi severă în unele cazuri și poate necesita spitalizare pentru administrarea intravenoasă de lichide. Este important ca părinții să fie atenți la semnele de deshidratare la copiii lor și să solicite asistență medicală dacă este necesar. Pe lângă tratamentul medical, este important să se acorde atenție igienei și să se evite contactul cu persoanele infectate pentru a preveni răspândirea bolii.