Genialul Vivaldi s-a stins în sărăcie și singurătate, iar opera sa a fost dată uitării vreme de un secol. Destinul crunt al compozitorului legendar din Italia, care a fost de profesie preot catolic datorită tatălui său.
Celebrul Antonio Vivaldi a murit în datorii și uitat de toți, în timp ce capodoperele sale au fost "pierdute" peste un secol. Compozitorul italian s-a născut pe 4 martie 1678, în Veneția, venind pe lume cu o sănătate precară.
A suferit de o afecțiune pulmonară pe care o descria ca pe "un piept strâmt", scrie The Guardian. Cel mai probabil era vorba de astm bronșic. Geniul muzical, pe numele său complet Antonio Lucio Vivaldi, a fost considerat cel mai de seamă reprezentant al barocului muzical venețian.
A moștenit de la tatăl său părul roșcat, dar și pasiunea pentru muzică. Figura paternă, Giovanni Batista Vivaldi, care a cântat în Orchestra Bazilicii Sfântul Marcu, este cel care l-a învățat să cânte la vioară și cel care l-a îndrumat să se facă preot catolic.
Decizia de a se face preot a fost luată în calcul din cauza problemelor medicale pe care le avea Antonio Vivaldi. A fost trimis să se alăture preoțimii pe când avea numai 15 ani, însă destinul avea să îi pregătească cu totul altceva.
Antonio Vivaldi a fost preot vreme de un deceniu, a primit ordinul sacru și a fost poreclit "il prete rosso" – preotul roșu – inspirat de culoarea părului său. Renumitul compozitor a început să se dedice muzicii, preoția fiind mai mult o obligație.
Sursa menționată mai devreme mai arată că, artistul s-a retras în sacristie în timpul unei slujbe pentru a nota o compoziție care îi venise în minte. Ulterior, s-a întors la altar ca și cum nimic nu s-ar fi întâmplat. Biserica Catolică nu a trecut cu vederea această întâmplare.
Acest eveniment l-a împins și mai mult de la spate pentru a-și urma pasiunea. S-a lăsat mânat de creativitate și mulțumită însoțitoarei și asistentei sale, cântăreața Anna Giraud. Mai târziu, a ajuns să fie îngrijit de aceasta pentru că obosea frecvent și nu mai putea urca scările.
Deși nu avea o sănătate prea bună a primit o slujbă din partea Ospedaledella Pietà din oraș, în anul 1703. Fondată în secolul al XIV-lea, Pietà a fost o mănăstire-școală pentru fete orfane sau abandonate. Postul său combina rolul de preot și de muzician.
Antonio Vivaldi a fost recunoscut drept cel mai bun violonist din Veneția în anul 1713. A început să scrie mai multe opere pe an pe care le punea chiar el în scenă. Tot el se ocupa de problemele administrative ale teatrului Sant'Angelo unde lucra.
Mai mult decât atât, îndruma un număr mare de elevi și a început să fie invitat de teatrele și din alte orașe. A început să facă spectacole. Vivaldi s-a aflat la apogeul carierei sale în anii 1720, dar la sfârșitul anilor 1730 lucrurile au început să se strice.
A acumulat datorii pe măsură ce cariera sa începea să se prăbușească și creditorii să îi bată la ușă. Perioada de glorie nu a fost una lungă pentru artistul italian care a murit la numai 63 de ani, în sărăcie și în singurătate.
A încetat din viață din cauza îmbolnăvirii subite. Regretatul Antonio Vivaldi a fost înmormântat în cimitirul din dreptul Porții Carintiei (Kärtnertor) din Viena, pe locul în care se află în prezent clădirea centrală a Universității Tehnice din Viena.