El a remarcat că poate în Uniunea Sovietică existau prea multe lucruri fundamentale și nu existau lucruri aplicate, dar acum există doar lucruri aplicate fără cele fundamentale, iar acest lucru este, de asemenea, rău.
Specialistul a subliniat că în învățămînt trebuie să existe două ramuri: umanitară și tehnică.
Întrebat despre motivul pentru care a fost neglijată știința, custodele Muzeului de Istorie a Învățămîntului din Moldova a spus că în anii '90 noi am pierdut generația care se ocupa de știință. Oamenii de știință au plecat, iar acum au ajuns la putere oameni care au absolvit într-o perioadă în care știința nu mai era o prioritate.
Din păcate, faptul că educația științifică nu ocupa un loc prioritar în anii 2000, acest lucru i-a afectat într-o oarecare măsură și pe absolvenți, care acum ocupă diverse funcții de conducere.Printre altele, în opinia sa, în Moldova există și o teamă provincială cu privire la: despre ce fel știință poate fi vorba într-un stat mic.
"Dar noi am avut o știință bună, în special agricolă și biologică. Aveam fiziologi, geneticieni, fizicieni de talie mondială, o excelentă școală de inginerie și invenții", a menționat Marcel Pascali.
De asemenea, el a subliniat că problema educației științifice în Moldova este legată și de faptul că în țară existau multe întreprinderi mari, care aveau nevoie de ingineri, iar apoi acestea s-au închis și au încetat să mai fie competitive.
Custodele Muzeului de Istorie a Învățămîntului din Moldova consideră că în Moldova există mulți oameni talentați, dar care nu au condiții ca se evolueze, mulți dintre ei pot lucra o viață întreagă în calitate de manageri de vînzări, fiind, de fapt, mari tehnicieni.