Înfăptuirea Marii Uniri a generat un entuziasm general în toate provinciile teritoriului naţional, a declanşat noi energii capabile să determine transformări în toate domeniile de activitate, pentru progresul economic, social şi cultural al ţării, dar, treptat, realităţile social-economice şi politice s-au dovedit a fi destul de departe de speranţele acelora care au contribuit la realizarea visului multisecular al românilor.
La 21 aprilie 1919 s-a desfăşurat şedinţa consiliului oraşului în care primarul vechi, Dr. Lénárd István a declarat că datorită noilor condiţii îi cedează postul lui Augustin Ferenţiu, un distins intelectual român sătmărean.
Deosebit de importantă este vizita pe care Iuliu Maniu, preşedintele Consiliului Dirigent, o întreprinde în Satu Mare în zilele de 26-27 aprilie 1919. Cu acest prilej el a instalat la Satu Mare pe dr. Alexandru Racoţi ca prefect al Judeţului Satu Mare, un distins avocat, provenit dintr-o veche familie nobiliară românescă cu origini în Ţara Chioarului. Acesta fusese numit prefect al Judeţului Satu Mare printr-o decizie a Consiliului Dirigent încă din februarie 1919 dar abia acum a preluat Prefectura judeţului ce se găsea la Carei.
Numărul functionarilor în administratie era preponderent în favoarea maghiarilor după cum se ştie notarii comunali erau unii dintre pilonii cei mai importanţi ai administraţiei comunale, alături de primari, jandarmi şi preoţi.
În aceste condiţii deosebit de grele se încurajează stabilirea la Satu Mare a unor tineri deosebit de capabili: Dariu Pop, Anton Davidescu, G.M. Zamfirescu, G. A. Petre și alții, care vor avea un rol extrem de important în instaurarea unei vieţi româneşti în Satu Mare. Domeniul care a avut cele mai mari succese în această perioadă de început a fost cel al organizării învăţământului românesc de toate gradele.
Judeţul Satu Mare a avut marea şansă ca în fruntea lui să fie numit Dariu Pop (1887- 1964) prin ordinul 2.286 din 1 martie 1919. În perioada activității sale s-au înființat școli si licee românești la Satu Mare și Carei.
Trebuie subliniat rolul extrem de important jucat de familia Lucaciu în primii patru ani de stăpânire românească în Satu Mare. Este mai presus de orice îndoială că România a fost unul dintre marii câștigători ai primului război mondial, "micul regat moldo-valah s-a mărit devenind o putere regională" și într-adevăr suprafața României a crescut de la 138.000 km² la 295.049 km² în 1918, ocupând locul 10 în Europa.
Populația României a crescut de la 7,9 milioane locuitori la 14,7 milioane în 1919, ajungând în anul 1930 la 18 milioane și în 1938 la 20 milioane locuitori, mai aproape de o unanimitate a părerilor sunt părerile asupra proporțiilor dintre majoritate și minorități: 70% sunt români, iar restul sunt minoritățile naționale; 9,3% maghiari, 5,3 % evrei, 4,7% ucraineni, 4,3% germani etc.
România păstrează cel mai înalt ritm de creștere al populației în perioada interbelică ajungând în anii 1931 – 1939 la 11%, cel mai mare în Europa, dar având și cel mai crescut nivel de mortalitate infantila.
Și în domeniul economic s-au înregistrat în urma Marii Uniri progrese spectaculoase. Potențialul industrial crește cu circa 235% față de anul 1916, creșterea datorându-se mai ales Transilvaniei și Banatului. În Satu Mare cele mai renumite intreprinderi industriale acţionau în domeniul mineritului şi anume în zona Băii Mari, iar în Satu Mare, fabrica de Vagoane, "Unio", și fabricile de Textile, Confecții au fost cele care au propulsat orașul spre o creștere economică importantă.
Semne de renaştere apar şi în agricultură odată cu începerea lucrărilor de reformă agrară din anul 1921, legiferată încă în decembrie 1918 şi definitivată în 17 iulie 1921. În oraşul Satu Mare, în urma reformei agrare au apărut 75 de străzi noi, reușindu-se aprovizionarea cu apă mai ales pentru zona centrală a oraşului.
După calculele făcute de unul dintre ziarele locale s-au investit în industrie, în perioada românească, 1 miliard și 120 de milioane, în șosele, drumuri, poduri, 105 milioane lei, în lucrări hidraulice – 31 milioane lei, s-au creat biblioteci în toate comunele cu peste 142.000 volume.
Sunt progrese notabile şi în alte domenii cum ar fi cel şcolar unde în perioada interbelică s-au construit 124 şcoli primare noi, în 1940 fiind în curs de construcţie alte 22 de şcoli. Progrese notabile se înregistrează şi în învăţământul secundar în judeţul Satu Mare funcţionând 11 licee (8 în oraşul Satu Mare şi câte unul la Baia Mare, Şomcuta Mare şi Carei).
Tot în anul 1924 s-a creat şi Ateneul popular din Satu Mare având ca şi iniţiatori pe dr. Eugen Seleş, Dariu Pop, cu credinţa ,,că prin înfiinţarea Ateneului popular cultura românească poate progresa în ţinuturile acestea".
Sursa: Onea Vasile Marcian – Bisericile Greco-Catolică şi Ortodoxă în percepţia presei române sătmărene 1918-1940