Momente simfonice importante, cele ale lunii martie, au fost susținute – în bună măsură - de tineri maeștri, de soliști, de șefi de orchestră, de personalități artistice consistente care revin pe scena Atheneului spre bucuria marelui public dar și a membrilor ansamblului orchestral.
Mă refer spre exemplu la tânărul dirijor Fuad Ibrahimov, artist de origină azeră, actualmente personalitate dinamică, consistentă, a vieții muzicale europene. A mai fost prezent la București într-una dintre edițiile recente ale Festivalului enescian al muzicii.
Apare la pupitrul dirijoral al tuturor marilor colective simfonice europene. Dispune de o energie interioară imperios mobilizatoare dar atent echilibrată în susținerea merilor spații simfonice ale celei de a 4-a Simfonii de Ceaikovski, spre exemplu. Este drept, marele compozitor rus se dovedește a fi adevărata piatră de încercare a celor care, evoluând din acest spațiu artistic-spiritual ex-sovietic, se orientează spre excurs-ul simfonic atât de special al muzicii ruse de mijloc de secol XIX, de primă jumătate a secolului următor. Am în vedere acel Andante sostenuto din care irumpe, cu firească determinare, Andante con anima al primei părți a simfoniei.
S-a întâlnit pe apropiate lungimi de undă cu pianistul Daniel Ciobanu, un spirit puternic imaginativ, chiar intempestiv dinamic; ...în realizarea celui de la 2-lea Concert în fa major de Dmitri Șostakovici.
Așa cum era de așteptat, teritoriul întâlnirii celei mari a fost celebra Rhapsody in Blue de George Gershwin. Este de observat – așa cum menționează programul de sală – momentul bucureștean marchează centenarul primei audiții a acestei celebre, atât de originale, atât de pasionante lucrări care a aprins, literalmente, imaginația câtorva generații de muzicieni performeri. Și nu numai!
Este de observat, natura jazz-ului simfonic ce include solo-urile cu caracter quasi improvizatoric, i-a antrenat în importantă măsură, cu cordială participare, pe muzicienii ansamblului orchestral al Filarmonicii, în mod special pe cei din compartimentele de suflători și de percuție.
Trebuie să o recunoaștem, cu prilejul zilelor festive ale începutului de martie, filarmoniștii bucureșteni au oferit publicului trei apariții de bună atracțiozitate. Au culminat cu marele concert dedicat muzicii lui Piotr Ilici Ceaikovski, moment realizat cu participarea celor doi minunați muzicieni moldoveni stabiliți actualmente în partea de vest a continentului european, anume violonista Alexandra Conunova și dirijorul Yuri Botnari. Nu poți să nu recunoști, tipul expresiei favorizat de însuși caracterul muzicii, îi definește pe cei doi protagoniști.
Am în vedere în egală măsură consistența expresivă de seducătoare maleabilitate a sunetului violonistic în cazul acestei mari susțineri solistice – pe de-o parte – și – pe de alta - tensiunea simfonică expresiv gradată, de bună susținere, în secțiunile celebrei simfonii, Patetica. Fiind vorba de repertoriul solistic curent, de marele repertoriu simfonic romantic, unica repetiție generală din ziua concertului a fost suficientă pentru realizarea unui veritabil eveniment al actualului sezon al Filarmonicii bucureștene.
Materialul a apărut anterior în revista România Literară.