Locul din România unde erau aruncați de pe stânci condamnații la moarte. Este într-o zonă cunoscută de la noi din țară și se mai numește "La Sfinți".
Este vorba despre Cetatea medievală Deva, din Hunedoara. Aceasta spune că, în trecut, erau aruncați condamnații la moarte de pe stâncile ce se înalță la poalele fortăreței.
O potecă desprinsă din drumul ce urcă spre poarta de intrare în Cetatea medievală Deva trece prin pădurea de la poalele fortăreței, ducând spre locul caremai e cunoscut sub numele de "La Sfinți". În acest loc au fost amplasate în trecut cu statuetele a doi arhangheli.
Aici se află un mic platou, consolidat cu ziduri groase de piatră, ridicate, cel mai probabil, în secolul al XIX-lea. Locul "La Sfinți" este înconjurat de stâncile ce formează marginile unei prăpastii de câteva zeci de metri.
Crucea grea din lemn, doborâtă acum câțiva ani, a fost înlocuită de una improvizată din crengi, sprijinită de câțiva bolovani. Din acest loc, turiștii sau localnicii admiră panorama orașului.
Platoul, aflat sub fortăreață, avea o altă semnificație în trecut. Conform unor legende, acesta a fost locul de unde cei care erau condamnați la moarte erau executați. Aceștia erau împinși de pe stânci, iar în memoria lor au fost ridicate statuete de piatră.
Statuetele au fost, însă, distruse sau împinse de pe stânci. La mijlocul secolului al XIX-lea au fost făcute câteva gravuri care îl reprezentau pe Iisus, alături de alți doi arhangheli, În ilustrațiile vechi se arată că potecile către Cetatea Devei traversau acest loc.
La începutul secolului XX, a fost ridicat pe platou un foișor, astfel încât statuile din piatră să fie protejate. Acest foișor a fost, însă, distrus în anii celui de-Al Doilea Război Mondial. Statuetele au fost, treptat, vandalizate. Ultima statuie s-a prăbușit în anii '80.
În secolele trecute, dealul Cetății Devei a fost un loc unde aveau loc execuții publice. Iobagii capturați în timpul Răscoalei din 1784, după ce au încercat să asedieze fortăreața unde nobilii locali și grănicerii s-au refugiat.
Cetele de iobagi, care erau compuse din 2.000 de oameni, erau pregătite să asedieze cetatea, însă au fost alungate de oastea nobililor, care aveau arme de foc. Iobagii care au fost luați prizonieri au fost uciși.
"Într-o zi fură executaţi 20. Duşi în dosul cetăţii, lângă drumul duce spre Dobra, unul câte unul trebuiră să îngenuncheze în faţa puţului săpat pentru aceasta, însoţit doar de un Tatăl nostru al preoţilor, să-şi plece paloşului capul.
Capul tăiat se rostogolea de la sine, trupul i-l împingea călăul în şanţ, unde au fost apoi acoperiţi. În ziua următoare fură duşi alţi 14, decapitaţi şi îngropaţi în acelaşi chip, aproape de cei dinainte", se arată în documentele citate de istoricul David Prodan, potrivit Adevărul.
Temnița din Cetatea medievală Deva era, de asemenea, un loc unde erau uciși cei condamnați la moarte. În 1579, episcopul Francisc David, predicatorul protestant devenit primul episcop al Bisericii Unitariene din Transilvania, (1520 – 1579) a fost întemnițat și a murit.