Misoginismul creștin medieval influențează modul în care judecăm astăzi femeile, spune un cercetător
Un discurs de la Cambridge susține că primii scriitori de sex masculin au introdus ideea că adevărata frumusețe este în interior pentru a controla modul în care se îmbracă femeile, spune The Guardian.
Unii le-au numit pe femeile care se machiau și își vopseau părul, înșelătoare și artificiale. Alții spuneau că femeile care purtau bijuterii și haine fine nu puteau fi de încredere, nici măcar pentru soții lor. Dar cu toții erau de acord: dacă un bărbat întâlnea vreodată una dintre aceste femei necreștine și dorea să o violeze, era vina ei – nu a lui.
Potrivit unei conferințe de la Universitatea din Cambridge, în secolul al III-lea, ideea creștină potrivit căreia frumusețea "adevărată" se află în interior a fost folosită pentru prima dată de scriitori bărbați influenți pentru a încerca să controleze modul în care se îmbracă femeile.
"Multe dintre ideile care guvernează modul în care percepem astăzi înfățișarea femeilor își au rădăcinile în Evul Mediu", a declarat Alexandra Zhirnova, cercetătoare la Cambridge, care va susține conferința pe 23 martie, în cadrul Festivalului Cambridge – o prezentare a cercetărilor în curs de desfășurare la universitate.
Teza de doctorat a lui Zhirnova pune în lumină atitudinile misogine ale bărbaților creștini din Evul Mediu față de machiajul, îmbrăcămintea și podoabele femeilor.
"Una dintre învățăturile fundamentale ale creștinismului este nevoia de a ne îndepărta de valorile materialiste și de a ne concentra asupra lucrurilor spirituale. Dar atunci când creștinismul se integrează în societatea patriarhală a antichității târzii și a Evului Mediu timpuriu, ideea este folosită ca mijloc de control social asupra femeilor."
În timp ce romanii considerau că era "mult mai normal" ca femeile din clasa superioară să poarte machiaj, multe bijuterii și coafuri "foarte elaborate", Zhirnova a spus că acest comportament era perceput ca fiind în conflict cu idealurile creștine.
Ea crede că mulți scriitori creștini timpurii de sex masculin păreau să se teamă că femeile ar putea excita pofta unui bărbat folosind machiajul și arta: "Femeile care au această putere asupra bărbaților îi pot controla și pot perturba ordinea masculină a lumii".
Mulți scriitori "foarte influenți" ai bisericii primare, precum Sfântul Ieronim, Sfântul Ambrozie și Sfântul Augustin, au scris scris scrisori și au ținut discursuri în care denunțau femeile care purtau machiaj și haine fine ca fiind asemănătoare "prostituatelor", în timp ce lăudau femeile "respectabile" care nu o făceau.
Cu toate acestea, dacă, așa cum sugerează Biblia, Dumnezeu vede frumusețea în "sinele interior" al cuiva, nu în "podoabele exterioare", atunci nu ar trebui să conteze ce poartă o femeie creștină.
Zhirnova a precizat: "Acești scriitori încearcă să se folosească de acest principiu conform căruia "frumusețea trebuie să fie interioară" pentru a spune că nu ar trebui să fie permise îmbunătățiri ale aspectului unei femei. Femeile sunt percepute ca fiind 'periculoase' din punct de vedere vizual, pentru bărbați".
Unul dintre primii autori creștini care au obiectat a fost Tertullian, un roman născut în jurul anului 160 d.Hr. Alți patristici – "părinți" ai bisericii primare – au fost convinși de teoria sa conform căreia femeile care se machiau erau nenaturale și chiar diabolice.
Zhirnova a adăugat: "El se gândește la asta în termeni de creație. Așadar, Dumnezeu nu a creat eyelinerul, prin urmare nu ar trebui să-l folosești. El are acest argument hilar, care este: dacă Dumnezeu ar fi vrut să avem lână mov, ne-ar fi dat oi mov."
Într-un tratat din secolul al IV-lea despre modestie, Sfântul Ambrozie, teolog și episcop de Milano, este de acord cu Tertulian. "Nimic contrafăcut nu este plăcut", scrie el, adăugând că frumusețea unei femei ar trebui să fie "naturală și lipsită de artă … nu trebuie adăugat nimic de dragul splendorii".
Femeile care nu urmează aceste edicte sunt prezentate ca fiind regretabile. De exemplu, Sfânta Paula, prima călugăriță din istoria creștinismului, învață învățăturile Sfântului Ieronim și începe "să-și spele cu lacrimi fața pe care o desfigura odinioară cu machiaj".
Potrivit Venerabilului Bede, călugăr și cărturar englez, Sfânta Æthelthryth percepe tumoarea de la gât care o ucide în cele din urmă ca pe o pedeapsă de la Dumnezeu pentru că a purtat un colier scump în tinerețe.
O altă idee pe care patristica o propagă este aceea că femeile care își îmbunătățesc înfățișarea pentru a atrage bărbații sunt viclene și înșelătoare și nu pot fi de încredere.
Zhirnova a adăugat: "Sfântul Ambrozie, de exemplu, se adresează femeilor căsătorite care se gândesc că poate ar trebui să se machieze pentru soții lor. Răspunsul său este un nu ferm, deoarece machiajul este înșelător, iar scopul îmbunătățirii aspectului tău nu poate fi decât acela de a atrage atenția bărbaților. Prin urmare, o femeie care face acest lucru trebuie să fie promiscuă din punct de vedere sexual."
Patristicii credeau că dacă o femeie este pregătită să își "pângărească fața", este pregătită să își "pângărească castitatea", a mai spus ea.
Ondularea părului cu un fier de călcat este "înșelătoare".
Aceste argumente sunt în curând transpuse chiar și asupra femeilor care își ondulează părul. "În Anglia, în special, ondularea părului cu un fier de călcat devine o practică înșelătoare, oribilă, pe care o fac femeile pentru a seduce bărbații."
În discursul ei, Zhirnova va argumenta că modul în care gândim astăzi despre frumusețe, îmbrăcăminte și modestie este încă strâns legat de aceste idei creștine timpurii. Ea crede că există rădăcini medievale antice ale culturii violului. "Multe dintre aceste remarci creștine despre aparențe sunt în povești despre femeile sfinte care resping înfrumusețarea. Și asta se leagă de cum ne gândim despre femeile care nu se comportă așa?"
Într-o poveste din secolul al X-lea, frumoasa fecioară Sfânta Wulfhilda este prinsă într-o cameră de regele Edgar al Angliei, care refuză să accepte că nu vrea să se căsătorească cu el. Ea scapă printr-o canalizare eliminând bijuteriile și rochia scumpă, demonstrând cât de puțină respect are față de aspectul ei atunci când castitatea ei este în joc.
"Astfel de povești implică femei care poartă bijuterii și machiaj", a spus Zhirnova. "Deși nu spun în mod explicit că femeile care sunt violate trebuie să fi fost îmbrăcate elaborat, este o concluzie care este foarte ușor de tras."
Donează lunar pentru susținerea proiectului G4Media
Donează suma dorită pentru susținerea proiectului G4Media
CONT LEI: RO89RZBR0000060019874867
Deschis la Raiffeisen Bank