Oare nu iubim noi cerul senin cu stelele limpezi pe el, nu iubim codrul acesta frumos, desăvârșit? Nu iubim casele noastre curate și văruite, să nu miroase urât, să miroase frumos? Nu cultivăm noi flori, nu tot românul are grijă de ograda lui să fie măturată, de curtea lui, de vitele lui, de grajdul lui? Ne întrebăm de ce această ofensivă de poluare a spiritului în țara noastră, România?
Ascultați un cuvânt plin de putere și foarte actual al îndrăgitului Mitropolit. IPS BARTOLOMEU ANANIA: SĂ NU LEGIFERĂM EGALITATEA DINTRE BINE ȘI RĂU!
Unde sunt mișcările ecologiste împotriva poluării spiritului?
Oare nu iubim noi cerul senin cu stelele limpezi pe el, nu iubim codrul acesta frumos, desăvârșit? Nu iubim casele noastre curate și văruite, să nu miroase urât, să miroase frumos? Nu cultivăm noi flori, nu tot românul are grijă de ograda lui să fie măturată, de curtea lui, de vitele lui, de grajdul lui? Ne întrebăm de ce această ofensivă de poluare a spiritului în țara noastră, România?
Există mișcări ecologiste care luptă împotriva poluării apelor și a pădurilor și a solului și a aerului. Unde sunt mișcările ecologiste împotriva poluării spiritului? N-am văzut, n-am auzit. Presa, ziarele, revistele, canalele de televiziune se întrec în a arunca cu gunoaie în casele și în sufletele noastre. Aproape nu e post pe care să-l deschizi întâmplător și să nu vezi violență, sânge, bătaie, desfrâu și toate mizeriile care se pot întâmpla într-o lume păcătoasă.
Aș întreba: "Dacă ar veni cineva în casa cuiva și ar vedea fereastra deschisă și ar arunca cu gunoaie și cu balegă în casa oamenilor din stradă, oare n-ar veni nicio lege să-l împiedice și să-l pedepsească?". Dar pe ferestrele deschise ale sufletelor noastre se aruncă tot felul de mizerii și de necurății! Pornografia și prostituția își fac reclamă în paginile ziarelor de mare tiraj și pe posturile de televiziune. N-avem legi pentru aceasta pentru că avem alte griji și alte treburi.
Ce este libertatea?
Libertatea!… Libertatea rău înțeleasă și prost folosită. Nu este un păcat mai mare decât să folosești prost acest mare dar pe care ți l-a dat Dumnezeu, care este libertatea. Democrația este eminamente libertate, dar nu anarhie și nu dezmăț. Există o cenzură a bunului simț. Și e greu să suportăm cum obrazul bunului simț al poporului român este împroșcat de cei care nu se gândesc decât la bani. Și eu am fost gazetar în tinerețea mea și știu că principala calitate a unui gazetar este curiozitatea, să fie curios, să știe tot, ca o insectă. Dar insectele se împart în două mari categorii: albine și muște, și fiecare se îndreaptă în curiozitatea sa către ceea ce-l atrage.
Am și avem o mare tristețe. De curând Camera Deputaților a votat abolirea articolului 200 din Codul Penal prin care practic se legalizează unul din păcatele cele mai grave ale umanității și de care noi în Biserică ne-am ferit să vorbim. Pentru că numai a pronunța cuvântul homosexualitate și homosexual înseamnă a pângări urechile curate ale credincioșilor.
Nesăbuința unor parlamentari
N-a fost ascultat apelul Bisericii noastre pe care patriarhul l-a făcut în numele nostru al tuturor. Iar eu în ultima vreme am primit foarte multe scrisori din diferite părți ale țării. Scrisori pe care le-am și pus la dispoziția presei prin care sunt implorat ca eu, împreună cu membrii Sfântului Sinod să facem tot ce ne stă în putință ca să împiedicăm ducerea până la capăt a acestei blasfemii pe obrazul poporului român. Pe bunul său simț, pe cuviința lui, pe decența lui, pe dorul său de puritate și pe obrazul Maicii Domnului. Aceste scrisori mă autorizează să vă vorbesc despre acest lucru și să ridic protestul meu și al vostru, al tuturor împotriva acestui act nesăbuit pe care l-au făcut o parte din parlamentarii pe care noi, prin voturile noastre i-am trimis acolo.
E de neconceput ca aleșii poporului să emită legi împotriva celor care i-au ales și mai mult decât atât, să pălmuiască demnitatea celor care i-au ales. E de neimaginat ca o lege care privește moralitatea întreagă de secole a poporului român să fie votată înainte de a face un Referendum. Sau cel puțin un sondaj de opinie ca să cunoști care este părerea poporului pe care tu ai fost trimis să-l reprezinți acolo. Dacă este vorba de libertăți, noi alegătorii, suntem primii care dispunem de propria noastră libertate.
Presiunile suprasaturaților
De aceea de pe acest amvon, în fața Maicii Domnului și a voastră, a tuturor, cei peste 300.000 de credincioși care v-ați adunat astăzi. Fac un apel către bărbații noștri de Stat. Către oamenii noștri politici, să onoreze această sărbătoare la care sunt prezenți și să facă tot ce le stă în putință ca să împiedice ducerea până la capăt a acestei blasfemii. Cel puțin să se ceară părerea!
Noi vrem să nu fie trimis nimeni la pușcărie – v-o spune unul care a făcut pușcărie pe nedrept. Dar trebuie să facem deosebirea între bolnavii de acest viciu care sunt bolnavi cu adevărat din naștere. Pentru care trebuie să avem toată înțelegerea și compasiunea și răbdarea pentru a le pune la dispoziție mijloace de îndreptare, de vindecare atât scaunul duhovnicului, cât și cabinetul medical. Dar, nu! Presiunile sunt făcute de vicioși, de suprasăturați, de cei care nu mai cunosc alt idol decât trupul și plăcerile lui. Problema gravă este că prin aceasta se legiferează egalitatea dintre bine și rău. Faptul că homosexualitatea poate să fie o alternativă la familie, până la urmă este un atentat la familia însăși. La această instituție fundamentală a oricărei societăți, la familia pe care Domnul Iisus Hristos și Maica Domnului au binecuvântat-o în Cana Galileii.
Nu vom tăcea!
Dragii mei, vom aștepta cu răbdare, dar nu vom tăcea! Și nu vom sta cu mâinile în sân. Și vom face și noi, oamenii Bisericii, în numele vostru al tuturor, tot ceea ce ne stă în putință în limitele legalității și ale bunei cuviințe. Să-i determinăm pe oamenii politici ca fiecare să devină un stetoscop! Să-și aibă urechea aplecată și pusă pe inima poporului, așa cum face doctorul cu aceia pe care îi examinează. Să nu se înstrăineze nimeni de aceia pe care i-a ales și în beneficiul cărora trebuie să emită legi!
Cuvânt către tineri
Sunteți tineri, trăiți-vă tinerețea! E a voastră și trebuie să o trăiți înainte de a fi prea târziu, dar în limitele decenței și ale bunei-cuviințe! Nu vă imaginați cât este de plăcut să-ți trăiești tinerețea fără ca mai târziu să-ți fie rușine sau să îți pară rău de faptele pe care le-ai făcut. Dragii mei, păstrați-vă sănătatea sufletului așa cum țineți cel puțin la sănătatea trupului vostru!
Învățați-vă înainte de toate să aveți spirit de discernământ! Să deosebiți între bine și rău, între sănătos și nesănătos, între folositor și nefolositor! Este începutul înțelepciunii voastre de tineri. De aceea protestez împotriva anumitor măsuri fie legislative, fie de celălalt ordin. Care caută să provoace confuzie ca noi, toți, mai cu seamă tinerii să nu mai deosebească binele de rău și să meargă de-a valma. Este ceea ce poate nenoroci un întreg popor, o întreagă națiune.
Este în firea lucrurilor ca un tânăr să fie curios. Fiți curioși, cât se poate de curioși în știința voastră, în setea voastră de carte, în setea voastră de educație, fiecare unde îl trage inima. Dar nu lăsați curiozitatea să umble acolo unde este primejdie! Oricât ai fi de curios și oricât ai fi om de știință, nu-ți vei pune mâna într-un cuib de vipere. Și nu vei încerca aventura de a prinde o viperă de coadă ca să o duci acasă drept trofeu. La vârsta fragedă vă pândesc anumite primejdii: lipsa de discernământ, curiozitatea nesăbuită, viciile care se infiltrează încetul cu încetul. Dragii mei, vine o vreme când începi să bagi de seamă că ai mers prea departe și că trebuie să te oprești!
(Articol publicat și în revista Atitudini Nr. 57)
Foto credit: Ziarul Lumina