Pastila lui Dilas. Frânghia pentru rufe…
Mult timp am crezut că dintre toate obiectele cu care conviețuiesc în aceeași casă cea mai proastă relație o am cu mașina de spălat. Acum îmi dau seama că am greșit. Cea mai proastă relație o am cu frânghia de rufe. Recent m-am înscris la un grup de sprijin pentru bărbații care întind rufe și am aflat că nu sunt singur.
Există foarte mulți bărbați care preferă să facă orice altceva numai să nu întindă rufe. Pentru că întinsul rufelor nu se prea potrivește cu etosul masculin. Un bărbat care gătește e sexy, un bărbat care calcă e sexy de asemenea, până și un bărbat care duce gunoiul e atractiv. Dar un bărbat care întinde rufele se contopește cu ele. După mai multe întinzături devine ca ăla din poezia lui Arghezi, cel cu ochii de faianță.
La femei treaba stă cu totul altfel. O femeie care întinde rufele e grațioasă. Am văzut un film în care Sofia Loren agăța rufele pe acoperișul unei clădiri, din spate venea Mastroiani și acolo între cearceafuri se consuma povestea lor de dragoste. Am vrut să-i propun și eu lui nevastă-mea această variantă. Mi-a zis că nu sunt Mastroiani.
E drept că nici ea nu se mai cațără pe acoperișuri. Dar chiar și așa, ar fi cumva suportabil dacă n-ar fi problema spinoasă a șosetelor. Șosetele sunt oaia neagră a oricărei spălături. Odată intrate în mașina de spălat dau de gustul dulce al libertății. Ca niște ștrengari îmbătați cu detergent care își uită obligațiile familiale. Iar libertatea la un ciorap înseamnă eliberarea de vechiul partener în căutarea unui alt partener mai… supraelastic.
Și la oameni este la fel. Dar de la ciorapi aveam totuși niște pretenții. Iar ultimul ciorap – cel mai anarhist dintre ei – rămâne întotdeauna înțepenit în mașina de spălat undeva în spatele rotorului, făcând orice încercare de regrupare aproape imposibilă. Am un hîrdău pentru ciorapii burlaci, divorțați sau care pur și simplu s-au plictisit să-și mai caute perechea. Și după fiecare spălătură hîrdăul ăsta se mărește. Prin contrast, sertarul cu ciorapii care și-au găsit sufletul pereche se subțiază pe zi ce trece…
George Schimmerling