Numărul meseriaşilor, a angajaţilor şi a ucenicilor în municipiul Satu Mare a crescut după anul 1860 în urma desfiinţării breslelor. Totodată au apărut mari schimbări în viaţa economică a oraşului. Populaţia oraşului a fost în continuă creştere, de înviorare economică, caracterizată prin creşterea numărului instituţiilor de credit.
Dintr-o analiză făcută de Liviu Gheorghe Erdei în cartea "Satu Mare. Ştiinţe şi comunicări" nr. XI-XII din 1994-1995, editată de Muzeul Judeţean Satu Mare aflăm că între 1867-1900 iau fiinţă la Satu Mare 5 instituţii bancare totalizând un capital fundamental de 2.120.000 K.
Burghezia oraşului consideră investiţiile bancare mai rentabile, după cum se pare, decât pe cele industriale. Încetul cu încetul întreprinderile cu caracter industrial îşi fac apariţia în oraş.
Dinamizarea vieţii economice are ca şi consecinţă înviorarea activităţii comerciale, ivindu-se posibilitatea unei mai puternice acumulări de capital, atât de necesar pentru investiţii.
Morăritul este principala ramură a industriei în în perioada 1867 – 1880
Faptul că împrejurimile sunt sărace în materie primă, atât de necesară pentru dezvoltarea rapidă a unei industrii, face ca aceasta mai mult timp să aibă un caracter local, menită să satisfacă necesităţile oraşului şi a împrejurimilor. Burghezia nou formată, pe care burghezia austriacă a înlăturat-o de la posibilitatea profilului în anumite ramuri industriale, a căutat posibilităţi de profit în alte ramuri, ajungându-se la investiţii enorme în industria morăritului care devine ramura preponderentă a industriei în perioada 1867 – 1880. Industria morăritului se sprijinea în general pe piaţa externă, ceea ce a dus la dezvoltarea excesivă a ei. Morile comerciale care se înfiinţează după 1867 în provincie au ca fondatori negustori cu un oarecare capital acumulat şi în bună parte participau la fondarea acestora şi moşierii mari şi mijlocii.
În 1869, după ce se află că în viitorul apropiat calea ferată va ajunge la Satu Mare, o parte din elita oraşului întrezărind marea posibilitate de dezvoltare economică hotărăşte înfiinţarea unei societăţi pe acţiuni: "Moara cu Aburi S.A. Satu Mare" (Szatmari Gozmalom Tarsulat) având ca scop industria morăritului şi un capital fundamental de 356.400 Ft.
Membri fondatori ai societăţii "Moara cu Aburi"
Membri fondatori sunt: Antal Daniel, Boszormenyi Karoly, Boszormenyi Jozsef, Kiszely Karoly, Losonczy Jozsef, Vajay Karoly, Glatz Gyorgy, Freund Abraham, Berenczei Kovacs Agoston, Jako Mihaly, Marton Balint, Fulop Mihaly, Fak Ignacz, Lehoczky Janos, Lengyel Endre, Lengyel Istvan, Steinberger Abraham, negustorii şi moşierii din împrejurimi care dispuneau de importante cantităţi de cereale şi cărora comerţul cu cereale nu le aducea nici pe departe venituri, cum se întrezăreau din comercializarea făinei, produs de altfel foarte căutat pe piaţa externă.
Primele 6 persoane din consiliul de administraţie sunt şi printre membri fondatori ai primei societăţi bancare propriu-zise din Satu Mare înfiinţate cu 2 ani anterior.
Este prima întreprindere cu caracter industrial din Satu Mare, care se baza pe resursele de materii prime din împrejurimile oraşului având la dispoziţie începând cu anul 1871 căile de comunicaţie ferate, care îi asigurau integrarea produselor ei în circuitul mărfurilor pe piaţă. În primii ani de funcţionare moara avea un caracter de moară comercială, dar în parte prelucra şi cerealele populaţiei din oraş şi din satele învecinate. De la înfiinţare moara folosea forţa aburului pentru acţionarea instalaţiilor de morărit, cele mai moderne pentru timpul respectiv. De la începuturi Societatea s-a străduit să instaleze şi să folosească în decursul existenţei sale cele mai moderne utilaje existente în ramura industrială, ca să poată face faţă concurenţei morilor comerciale care existau la această dată. Din punct de vedere al capitalului investit, al puterii instalate şi al capacităţii de producţie, până în 1880 "Societatea Moara cu Aburi S.A Satu Mare" se situa între morile cu putere mijlocie din imperiu.
În anul 1884 puterea instalată a morii creşte de la 150 C.P. la 450 C.P. prin achiziţionarea de la "Prima Fabrică de Morărit" Budapesta a unor noi cazane cu aburi. Conducerea administrativă a societăţii are grijă permanentă de capacitatea de concurenţă a întreprinderii sale şi astfel pe lângă noile cazane mai sunt instalate încă 24 instalaţii de curăţire a făinei.
Mărirea producţiei face necesară în 1883 construcţia unei linii ferate care să lege direct moara de circuitul feroviar. În acest an, într-o perioadă de numai trei ani, capacitatea de producţie a morii, s-a mărit de 3 ori, obţinându-se 171.506 q făină faţă de 66.831 q în 1880. Capacitatea instalaţiilor era de 440 q/zi ceea ce a făcut necesară instalarea unui nou agregat cu aburi care a făcut un salt spectacular al capacităţii de producţie.
Mai multe în ediţia tiparită a suplimentului Informaţia de Duminică din 20 ianuarie disponibilă la chioşcurile de ziare sau în ediţia electronică (abonament PDF)