Cum poți să păcălești o întreagă națiune să intre în război și apoi să încerci să faci același lucru cu o superputere care este aliatul tău? Și cum poți transforma un război drept în izolare globală și condamnare pe scară largă? Întrebați-l pe Benjamin Netanyahu, prim-ministrul Israelului. El are răspunsul. Netanyahu a căutat în mod deliberat o confruntare cu Statele Unite încă de la sfârșitul lunii octombrie. Rezoluția Consiliului de Securitate al ONU care solicită o "încetare imediată a focului" este doar cel mai recent pretext pentru această confruntare deliberată.
Acest lucru poate părea ilogic și nesăbuit, având în vedere că cele două țări sunt aliați apropiați și faptul că Israelul se bazează foarte mult pe ajutorul militar și umbrela diplomatică a SUA, și mai ales având în vedere sprijinul cuprinzător și neclintit al președintelui Biden pentru Israel în urma dezastrului din 7 octombrie. Dar Netanyahu are două motive pentru a alimenta o astfel de confruntare, scrie The Guardian.
Primul este o pură manipulare la scară mare. El a inventat o narațiune care se presupune că explică contextul războiului și, în consecință, îl absolvă de responsabilitatea și răspunderea pe care refuză în mod constant să și le asume. De asemenea, aceasta distrage atenția de la politica sa declarată de a implora Qatar să direcționeze mai multe fonduri către Gaza pentru a consolida Hamas, totul pentru a slăbi Autoritatea Palestiniană și a face imposibilă orice negociere politică.
Potrivit acestei narațiuni, 7 octombrie a fost pur și simplu un eșec care ar fi putut fi evitat dacă IDF și informațiile Shabak ar fi realizat ceva. Problema mai mare, potrivit lui Netanyahu, este posibilitatea unui stat palestinian, pe care lumea, în special Statele Unite, încearcă să-l impună Israelului după atac. Potrivit acestei narațiuni, doar un Netanyahu eroic poate face față SUA, îl poate provoca pe președintele SUA și poate preveni această parodie.
Acum, desigur, este imposibil ca un nou stat palestinian să fie "impus" din exterior. Dar o astfel de formulare îi permite lui Netanyahu să-și liniștească coaliția și partenerii de extremă dreaptă, care s-au opus de multă vreme oricărei forme de stat palestinian. Și asta îi permite să se concentreze asupra conflictului cu SUA, și nu asupra propriilor eșecuri.
Cel de-al doilea motiv este mai actual și mai practic: confruntarea are ca scop să-l transforme pe Biden în țapul ispășitor pentru eșecul lui Netanyahu de a obține "victoria totală" sau "eradicarea Hamas", două sloganuri de tip "plăcintă cu răvaș" pe care le debitează cu regularitate.
Rezoluția Consiliului de Securitate care cere o încetare imediată a focului, adoptată de 14 membri cu abținerea SUA, pune Israelul pe o dublă coliziune: cu Consiliul de Securitate al ONU și, mai critic, cu SUA. Administrația Biden l-a avertizat în mod repetat că acesta ar fi rezultatul inevitabil dacă își va continua intransigența nesfârșită.
SUA au o dispută fundamentală de lungă durată cu Israelul: lipsa unui obiectiv politic convenit al războiului cu care mijloacele militare trebuie să fie aliniate. SUA au întrebat în repetate rânduri despre obiectivele Israelului și nu au primit nimic altceva decât "răsturnarea Hamas", care este un obiectiv demn, dar nu despre "a doua zi".
În ceea ce privește Consiliul de Securitate, Israelul se va putea explica convenabil că rezoluția nu este o problemă atât de mare, că nu există nicio amenințare imediată cu sancțiuni și, în orice caz, ONU a fost și rămâne întotdeauna o organizație anti-Israel. Pot fi. Dar nu asta este ideea. Rezoluția pune Israelul într-o poziție foarte neplăcută și periculoasă pentru țară, ca să nu mai vorbim de democrație și de aliatul SUA.
"SUA au în prezent trei dezacorduri cu Israelul cu privire la detaliile războiului: percepția că Israelul obstrucționează ajutorul umanitar; numărul de morți civili în afara luptei și o posibilă incursiune militară în Rafah, la marginea de sud a Gazei", notează The Guardian.
Aceste diferențe ar putea fi rezolvate dacă Netanyahu și Biden ar avea o relație de lucru, cinstită și conștiincioasă. Dar ei nu au o astfel de relație.
"Starea actuală a relațiilor este aproape de punctul de rupere și poate merge în una din două direcții: fie Netanyahu va fi înlăturat, fie va pleca, fie va pierde alegerile, fie SUA se vor convinge că ecosistemul bilateral a eșuat și necesită o reevaluare serioasă a relațiilor", a conchis publicația.
Radiodifuzorul de stat Kan a relatat că Israelul încearcă să găsească modalități alternative pentru a obține mijloace de luptă și materii prime necesare completării golurilor apărute la unele componentele vitale ducerii luptei. Un oficial de securitate a declarat: "Criticile tot mai mari și delegitimizarea din partea diferitelor părți pun în pericol continuarea înarmării și transferului de muniții și arme pentru Israel". Oficialul a subliniat că "tensiunea cu Statele Unite asupra operațiunii de la Rafah și a chestiunii umanitare din Gaza va afecta, de asemenea, dorința americană de a continua să ajute Israelul cu aceeași forță". Într-adevăr, există țări care nu mai furnizează arme Israelului și pun în aplicare un "boicot tacit".
Alții au anunțat că sunt restricționați de legile țării care nu le permit să vândă arme țărilor aflate în conflict, iar alții țin Israelul în așteptarea aprobărilor. "De exemplu, Italia nu mai este dispusă să vândă Israelului arme pentru nave, la fel și Canada, care a furnizat Tel Avivului subcomponente precum carduri electronice, cipuri de diferite tipuri și zeci de subcomponente care sunt, de asemenea, folosite de sistemul în Iron Dome. Franța și Germania amenință să boicoteze și să oprească furnizarea de echipamente militare. În plus, există și o lipsă de muniție din cauza cursei globale a înarmărilor, când toate țările lumii sunt în pregătire. Nu există stocuri în Europa. Toată lumea este dornică să cumpere mijloace mai avansate".