Este, spune Linda Güven, o comunitate diversă. Profesoara în vârstă de 35 de ani aparține parohiei ortodoxe siriace Mor Petrus și Mor Paulus din Bietigheim-Bissingen, un oraș din landul Baden-Württemberg, la vreo 20 de kilometri nord de Stuttgart. Comunitatea a reușit să își inaugureze impresionanta biserică în 2019, după decenii în care a visat să o aibă.
"Avem enoriași care au venit aici ca tineri muncitori străini în urmă cu peste 50 de ani. Dar există și oameni care au fost nevoiți să-și părăsească patria în anii 1990. Și mai sunt acum și refugiații care au venit la noi din Irak sau din cauza războiului civil din Siria, în ultimii zece ani", povestește Güven, pentru DW.
Germană și șvabă stâlcite și amestecate
Creștinii ortodocși siriaci din Bietigheim-Bissingen și din împrejurimi obișnuiau să-și dea întâlnire într-o clădire de la marginea unei zone comerciale. Comunitatea este foarte activă. Organizează o dată pe lună o zi a pensionarilor. Există un grup pentru cei mai mici copii în fiecare duminică iar pentru tineret au loc în mod frecvent tot felul de activități.
Membri mai în vârstă ai comunității vorbesc foarte puțin germana. Unii dintre cei mai tineri au prins dialectul șvăbesc și îl amestecă în limba literară învățată la școală. "Cei care locuiesc aici de două sau trei generații au prins deja rădăcini. Unii au absolvit și studii universitare. Avem medici, avocați și profesori în comunitate". Cu toții, adaugă Linda Güven, se bazează întotdeauna pe biserică: "Nu avem consulat sau misiune diplomatică, pentru că nu avem un stat. Primul punct de contact rămâne biserica. Acolo se caută sprijin. Clerul și comunitatea au fost cei care au sărit în ajutor și valurilor de refugiați."
Regiunea de origine a Bisericii Ortodoxe Siriace este Antakia de astăzi, din Turcia. O comunitate creștină, una dintre primele din istorie, a apărut acolo, în vechiul Antiohia din sudul Turciei și nord-vestul Siriei, foarte devreme după moartea lui Isus.
Isus vorbea aramaică
Limba lor arată cât de veche le este tradiția: membrii acestei biserici vorbesc aramaică între ei și o folosesc, de asemenea, în liturghie. Aramaica a fost de mult inclusă în grupa limbilor pe cale de dispariție.
Majoritatea istoricilor sunt de acord că a fost limba lui Isus: bărbatul din Nazaret, ale cărui predici și învățături au dus la nașterea creștinismului, vorbea aramaica. În descrierea morții lui Isus pe cruce, deși scrise în limba greacă, Evangheliile după Marcu și Matei citează, ambele, ultimele cuvinte, un stigăt disperat, rostite de răstignit în aramaică: "Eloi eloi lamma sabachthani - Dumnezeul meu, Dumnezeul meu, de ce m-ai părăsit?"
În ultimul secol, istoria creștinilor vorbitori de aramaică a ajuns să fie cunoscută în întreaga lume. Astăzi, doar câteva zeci de mii mai trăiesc în vechea lor patrie, Turabdin, în sud-estul muntos al Turciei. Restul comunității, care numără în jur de cinci milioane de oameni, s-a împrăștiat în întreaga lume – în Australia, India, SUA, America Latină sau Europa. Au fugit de persecuțiile suferite în Imperiul Otoman, începând cu 1915, când valuri de violență au provocat peste un milion de victime printre creștini, inclusiv sute de mii de ortodocși siriaci.
Comunități aramaice în toată Germania
Se presupune că astăzi există peste 120.000 de vorbitori de aramaică în Germania. Mai multe landuri federale vest-germane au recunoscut legal Biserica Ortodoxă Siriacă și permit educația religioasă. În vreme ce catolicii și protestanții se plâng că sute de mii de enoriași părăsesc biserica în fiecare an iar multe clădiri sunt abandonate din cauza scăderii numărului de membri ai comunităților, apar noi biserici ortodoxe și creștine orientale.
În multe localități germane, în principal în statele federale din vest, există aproximativ 60 de parohii ale vorbitorilor de aramaică. Arhiepiscopul Mor Philoxenus Mattias Nayis își are reședința la Warburg, în Westfalia, unde congregația siriacă aramaică a preluat cu zeci de ani în urmă o fostă mănăstire catolică.
Linda Güven a studiat inițial engleza, istoria și religia catolică. Între timp s-a specializat și în teologie și educație religioasă ortodoxă siriacă la universitatea din Schwäbisch Gmünd. Până de curând, aceasta era predată în școli de preoții pregătiți în urmă cu zeci de ani în Turabdinul natal. De la mijlocul anului 2023, Güven a fost primul profesor de religie autorizat de statul german pentru copiii ortodocși siriaci din Republica Federală. O carte intitulată "Pe calea credinței – Învățătura religioasă ortodoxă siriacă", scrisă în limba germană de teologul educator Josef Önder împreună cu elevii, este, spune cu mândrie Güven, "primul manual de ortodoxie siriacă din lume elaborat după un plan educațional".
Multe imagini din manual arată scene din viața de la țară. "Asta ne definește, când te întorci la rădăcini", explică Güven. "Cei mai mulți dintre părinții sau bunicii noștri erau păstori sau fermieri. Turabdin este o regiune agricolă." Elevii ar avea acces la această lume tocmai prin intermediul imaginilor.
Güven vorbește cu entuziasm despre pasiunea ei de "a le oferi copiilor un cămin religios" și "a le întări identitatea", care include și limba aramaică. Güven are două grupe elevi de la două școli. "În total, între 80 și 85, de vârste diferite. Și tendința este în creștere." Când predă educație religioasă, începe fiecare lecție cu "Tatălui nostru" rostit în aramaică.
Pe lângă această misiune de salvare a identității comunității din care vine, Güven mai vrea să scrie și o teză de doctorat. Intenționează să examineze științific modul în care credința ortodoxă siriacă este predată în școli și în congregații locale