În 2007, Apple a intrat în centrul atenției pentru că ar fi dat startul exploziei smartphone-urilor, cu iPhone-ul original.
Desigur, iPhone-ul nu a fost primul smartphone, acesta a apărut cu mulți ani înainte, și, surprinzător, nu a fost asociat cu numele BlackBerry sau Nokia.
Înainte de a ne întoarce la primul smartphone, să călătorim puțin mai departe, la primul telefon mobil.
Primul telefon mobil a fost prezentat în 1973 de John F. Mitchell și Martin Cooper de la Motorola, dar roadele acelei munci nu au fost văzute până în 1983, când primul telefon mobil al companiei a ajuns pe piață.
Acest telefon a fost Motorola DynaTAC 8000X.
După 10 ore de încărcare, puteai vorbi timp de 30 de minute. DynaTAC era echipat cu un ecran LED și putea stoca până la 30 de numere de telefon pentru apeluri rapide.
Toată această tehnologie sofisticată nu era ieftină. A costat 3.995 de dolari în 1984, echivalentul a aproximativ 12.000 de dolari în zilele noastre.
Motorola a urmat telefonului original DynaTAC cu mai multe iterări de-a lungul sfârșitului anilor '80 și începutul anilor '90. Telefoanele au devenit mult mai mobile, culminând cu StarTAC în 1996, dar nu au fost niciodată inteligente.
Primul smartphone a fost inventat în 1992 de IBM, se numea IBM Simon Personal Communicator.
Termenul de smartphone nici măcar nu exista încă, iar dispozitivul nu ar fi fost disponibil pentru achiziționare încă doi ani. Dar IBM Simon avea multe dintre caracteristicile pe care le-am ajuns să le așteptăm de la smartphone-uri.
În primul rând și cel mai important, avea un ecran tactil. Era un ecran tactil monocrom LCD de 4,5 x 1,4 inch care necesita un stilou, dar totuși un ecran tactil.
Simon putea efectua apeluri telefonice, trimite și primi e-mailuri și faxuri și avea câteva aplicații. Aceste aplicații includeau unele clasice, cum ar fi agenda, calculatorul, calendarul, ceasul mondial și notițele.
Durata slabă a bateriei a fost, de asemenea, o caracteristică de bază a experienței smartphone-urilor încă de la început. IBM Simon rezista doar o oră cu o încărcare.
Dispozitivul era alimentat de un CPU de 16MHz și 1MB de RAM. Avea o grosime de 1,5 inch și cântărea peste o livră.
La acea vreme, Simon intra în categoria PDA. Cu toate acestea, PDA-urile rar erau telefoane reale cu conectivitate celulară, motiv pentru care a fost pus retroactiv sub umbrela smartphone-urilor.
Toată acea tehnologie de ultimă generație costa consumatorii 900 de dolari (1.800 de dolari acum).