Scriitorul Dinu Săraru a murit sâmbătă, la vârsta de 92 de ani. Anunţul a fost făcut de scriitorul Ştefan Mitroi pe pagina sa de Facebook.
A fost directorul Teatrului Mic și Teatrului Foarte Mic din București între anii 1977 și 1990. A făcut parte din C.C. al P.C.R. Mult timp este marginalizat de noile autorități rezultate după 1989. Însă președintele Ion Iliescu, ca urmare a sprijinului deschis acordat de Dinu Săraru în timpul campaniei electorale, în anul 2001 îl numește directorul Teatrului Național din București.
Și-a dat demisia din aceasta funcție în anul 2004, odată cu ministrul culturii și cultelor Răzvan Theodorescu, iar presa a speculat că a făcut acest gest înainte să fie demis de noul președinte, Traian Băsescu.
Romanele sale pe teme țărănești Niște țărani, Dragostea și revoluția și Clipa, care i-au adus faima înainte de 1989, au fost puternic contestate de criticii literari după 1990, pentru adeziunea implicită la stilul romanului socialist, pe tema colectivizării. După cum se știe colectivizarea s-a realizat cu "liberul consimțământ forțat" și cu "marele ajutor" dat de Securitate. Romanul său Clipa a fost ecranizat în regia lui Gheorghe Vitanidis.
Dinu Săraru a fost membru al Uniunii Scriitorilor din 1961 şi membru fondator al Academiei Oamenilor de Ştiinţă din România, în 2001.
Operă
- 1966 – Teatrul românesc și interpreții contemporani;
- 1973 – Al treilea gong (piesă de teatru);
- 1974 – Niște țărani (roman, debut în proză), Editura Eminescu, București;
- 1976 – Clipa, roman, Editura Eminescu; ecranizat în 1979
- 1981 – 1986 – Dragostea și Revoluția,
- volumul I "Toamna roșie",
- volumul II "Cei care plătesc cu viața",
- volumul III "Speranța";
- 1987 – Adevăruri de toată ziua, roman, Editura Eminescu
- 1992 – Un fluture alb cu sânge pe aripi
- 1993 – Iarba vântului,
- 1996 – Trilogia țărănească (triptic de romane), Editura Rao Contemporan
- 1997 – Crima pentru pământ (piesă de teatru)
- 2004 – Ciocoii noi cu bodyguard, Editura Rao
- 2005 – Generalul Revoluției cu piciorul în ghips – Dialog cu generalul Victor Atanasie Stănculescu, volum de interviuri, Ed. Rao
- 2011 – Ultimul bal la Șarpele roșu, Editura Rao
- 2013 – Ultimul țăran din Slătioară, Editura Adevărul Holding[6]
- 2015 – Ultimul bal la Șarpele roșu; Carnavalul cătușelor, Editura Rao
- 2017 – Ura din ochii vulpii – o istorie a Teatrului Mic, Editura Rao
- 2017 – Râmnicul meu, Editura Praxis
- 2017 – Corrida, Editura Rao
- 2018 – Marele premiu la Monte Carlo sau dedublarea, Editura Rao
Premii și distincții
- Premiul Academiei Române pentru romanul Niște țărani
- Premiul pentru scenariul cinematografic Clipa
- Premiul "Mihai Eminescu" pentru Iarba vântului
- Premiul "Liviu Rebreanu" pentru Crima pentru pământ
(Wikipedia)