– Așadar, prieteni, v-am informat cu privire la gradele de comparație ale adjectivelor, acum a venit timpul să vă pun o întrebare de baraj!
Toți primesc entuziaști o astfel de "probă" fiindcă pot obține o notă mare pe "scurtătură".
– După opinia voastră de proaspeți profesioniști în problemele adjectivelor, care grad credeți că exprimă realizarea calității în cea mai mare măsură? Cu alte cuvinte, ce ați alege între a fi "cel mai bun" sau "foarte bun"?
Dintre treizeci și patru de prezenți, numai trei se mulțumesc cu "foarte bun". Ceilalți optează năuci pentru "cel mai bun". Le acord nota 10 celor puțini, spre dezaprobarea și protestul celorlalți. Unul dintre cei trei le explică revoltaților:
– "Foarte bun" este la superlativ absolut, adică fără să fie comparat, este un calificativ de mare valoare în contextul unui domeniu; "cel mai bun" înseamnă o calitate înaltă, dar înscrisă într-o comparație, altfel spus, poți fi "cel mai bun" într-o clasă de nătărăi, fără să fii "foarte bun" într-o anume privință.
– Mereu puneți întrebări sucite și strâmbe! Dacă puneați întrebarea cinstit și disciplinat, știam și eu să răspund!
– Lasă, că suntem în clasa a VI-a, mai sunt stații în care să te remarci până la adânci bătrânețe!
N-avea niciun rost să intervin în astfel de dispute.