Președintele României, Klaus Iohannis, și-a anunțat oficial candidatura pentru funcția de secretar general al NATO, marți, în cadrul unei declarații de presă susținute la Palatul Cotroceni.
Secretarul general al NATO este cel mai mare funcționar public internațional al Alianței. Această persoană este responsabilă de conducerea procesului de consultare și de luare a deciziilor în cadrul Alianței și de a se asigura că deciziile sunt implementate.
Potrivit site-ului Alianței, el este o personalitate politică de rang înalt dintr-o țară membră NATO, numită de statele membre pentru un mandat de patru ani. Selecția se realizează prin consultări diplomatice informale între țările membre, care propun candidați pentru acest post.
Nicio decizie nu este confirmată până când nu se ajunge la un consens asupra unui singur candidat. La sfârșitul mandatului, titularului i se poate oferi să rămână în continuare în acest post.
Poziția a fost deținută în mod tradițional de o personalitate politică europeană de rang înalt.
Persoana este nominalizată de guvernele membre pentru o perioadă inițială de patru ani, care poate fi prelungită de comun acord.
În prezent, postul este deținut de Jens Stoltenberg, fost prim-ministru al Norvegiei, care și-a asumat responsabilitățile la 1 octombrie 2014.
Klaus Iohannis are în acest moment cel puțin un contracandidat, pe premierul olandez Mark Rutte. Acesta este susținut, potrivit Reuters, de 20 dintre cele 31 de state membre,dintre care nu lipsesc marile puteri SUA, Marea Britanie, Franța și Germania.
În rândul multor membri mai noi ai alianţei, în special al celor care se învecinează cu Rusia, Belarus şi Ucraina, propunerea a fost întâmpinată cu mult mai puţin entuziasm, comentează POLITICO.
De asemenea, ministrul de Externe ungar, Peter Szijjarto, a declarat că guvernul de la Budapesta nu îl poate sprijini pe premierul olandez Mark Rutte în cursa pentru funcția de secretar general al NATO.
În primul rând, secretarul general prezidează Consiliul Atlanticului de Nord – principalul organism politic decizional al Alianței – precum și alte comitete decizionale de rang înalt. Acestea includ Grupul de planificare nucleară, Consiliul NATO-Ucraina, Consiliul NATO-Rusia și Consiliul de parteneriat euro-atlantic. În plus, secretarul general prezidează Comisia NATO-Georgia.
Dincolo de rolul de președinte, Secretarul General are autoritatea de a propune puncte pentru discuție și de a folosi bunele oficii ale acestora în cazul unor dispute între statele membre. Acesta acționează ca un facilitator de decizie, conducând și ghidând procesul de construire a consensului și de luare a deciziilor în întreaga Alianță.
Pentru a facilita acest proces, Secretarul General menține contact direct cu șefii de stat și de guvern și miniștrii de externe și ai apărării din NATO și țările partenere. Aceasta implică vizite regulate în țările NATO și partenere, precum și întâlniri bilaterale cu înalți oficiali naționali atunci când vizitează sediul NATO.
În mod efectiv, rolul lor le permite să exercite o oarecare influență asupra procesului decizional, respectând în același timp principiul fundamental că autoritatea de a lua decizii este investită doar în guvernele membre înseși.
Secretarul general este, de asemenea, principalul purtător de cuvânt al Alianței și reprezintă Alianța în public în numele țărilor membre, reflectând pozițiile lor comune pe probleme politice.
Ei reprezintă, de asemenea, NATO față de alte organizații internaționale, precum și față de mass-media și publicul larg. În acest scop, Secretarul General ține în mod regulat conferințe de presă și conferințe, precum și prelegeri și discursuri publice.
În al treilea rând, Secretarul General este ofițerul executiv superior al Statului Major Internațional al NATO, responsabil de numirile personalului și de supravegherea activității acestuia.