În spațiul public a apărut o nouă temă: să fie sau nu închise, în weekend, supermarketurile? Asta în condițiile în care sunt cu totul altele problemele care ar trebui să preocupe Ministerul Agriculturii. Cum și de ce a apărut această discuție, cui folosește și de ce plâng unii de mila unor angajați pe care nu i-am văzut protestând în vreun fel din cauza programului?
O să încep "ca nelumea", cu o concluzie: o mare tâmpenie! Asta cred despre tema închiderii marilor magazine în weekend. Și dacă tot am o părere exprimată public, să o și argumentez.
Înainte de toate, precizez că, așa cum bănuiesc că mulți faceți, cumpăr atât de la supermarketuri câr și de la magazine de cartier, în funcție de necesități, timp sau preferințe pentru anumite tipuri de produse.
Am multe să le reproșez marilor retaileri. Spre exemplu, îmi este greu să accept cum cel mai ieftin sortiment de cartofi, la unul dintre supermarketuri, era 6 lei/kg. Asta în condițiile în care la un aprozar (da, încă mai există așa ceva!), am văzut cartofi mult mai frumoși cu 3 lei/kg. Am dat doar un exemplu de motiv întemeiat de reproș. Și dacă tot am amintit, vă sfătuiesc să nu cumpărați de la cei care depășesc orice limită a bunului simț și să-i lăsați să li se strice marfa. Atât timp cât există alternative, putem combate nesimțirea.
Despre argumente fără logică
1.Tema a venit la pachet cu o presupusă nemulțumire a proprietarilor de magazine mici, care spun că nu vor rezista pe piață, dacă nu vor avea măcar weekendul la dispoziție pentru a vinde fără concurența marilor magazine.
Am uitat cumva că suntem pe o piață liberă, unde nu prea este cazul să impunem restricții. Fiecare investitor este liber să decidă cu acționează, cum își gestionează programul, politica de prețuri etc.. Cum ar fi fost ca marii comercianți să spună: da, suntem de acord, dacă în cursul săptămânii se închid magazinele mici (de cartier)? Dacă tot nu prea vând cei mici din cauza celor mari, ce sens are să mai consume resurse pentru a le ține deschise?
Știu, pare o tâmpenie, dar ori judecăm cu aceeași măsură, ori o facem doar din perspectiva convenabilă…
2.Și tot la pachet cu propunerea în cauză a venit și doza de ipocrizie a celor care plâng de mila angajaților care lucrează și în weekenduri. Dragilor, dacă s-ar fi luat măsura închiderii retailerilor în weekend, la micile magazine cine ar fi lucrat? Nu tot vânzători? E amuzant și trist deopotrivă.
În plus, un angajat care lucrează în weekend, nu lucrează la foc automat, 7 zile din 7, având un program care are același număr de ore ca oricare alt angajat care prestează doar în zilele lucrătoare. Dacă se întâmplă altfel, atunci angajatul "abuzat" trebuie să demisioneze. La ce criză de forță de muncă este pe piață, doar să nu vrei nu găsești de lucru. Intuiesc că unii veți critica asta… Ar fi păcat să nu.
Și tot la capitolul argumente, în cele câteva zile în care s-a discutat intens pe tema închiderii supermarketurilor în weekend, nu am văzut niciun angajat al acestora care să protesteze. S-or fi gândit că o asemenea măsură presupune și disponibilizări? Sau poate s-au gândit că s-ar putea reduce salariile, dacă vor presta doar în zilele lucrătoare? Sau poate oamenii preferă să aibă liber în unele zile din săptămână, când prioritățile lor sunt altele?
Cei care aleg să se angajeze în acest sistem al marilor retaileri știu de la început care este programul, deci știu ce își asumă. Și nu sunt singurii angajați care lucrează și în weekend. Alegerile ne aparțin și nu întotdeauna țin de "disperarea" de a avea un loc de muncă. Da, sunt de acord că nu toți angajatorii sunt serioși și că unii sunt tentați să "întindă coarda", dar nimic nu îl reține pe "bietul angajat" să caute altceva, mai ales că toți suntem buni și avem calificările conform pretențiilor. Nu-i așa? 🙂
De ce au intrat guvernanții de la vârf în această discuție? Mă credeți, dacă vă spun că ei au generat-o?
Este o perioadă tulbure, așa cum sunt toate perioadele electorale. Totul pare complicat, deși, în esență, totul este cât se poate de simplu. Dacă nu avem probleme sau nu le putem rezolva pe cele existente, atunci generăm unele false, după care scoate soluția din pălărie și de dăm cu cărămida în stern, să vadă electoratul cât de bine am gestionat și cum am rezolvat situații de interes general.
Iese onor premierul Ciolacu, cu același discurs într-o limbă română îndoielnică, însușită în pauzele de comercializat covrigi cu gaură, spunând: "Nu sunt de acord cu închiderea supermarketurilor în weekend!" Mi-a dat o lacrimă… Unde era apărătorul economiei de piață și totodată Dumnezeul protecției sociale, în sensul în care tocmai a salvat niște locuri de muncă printr-o poziție fermă.
Și mai iese ministrul Agriculturii, Florin Barbu, o altă eminență cenușie, care îi dă de gol pe cei care spuseseră inițial că discuția a fost inițiată de micii comercianți: "Decizia este foarte clară. Nu se pune problema închiderii supermarketurilor în weekend. Am avut discuție cu retailerii mici care au și procesare, zootehnie și magazine de desfacere, cât și cu retailerii mari. Vreau să închidem acest subiect. Nu se vor închide! Nu a fost vorba despre o propunere a comercianților, ci o simplă discuție la Guvern."
Așadar, discuția se încheie aici. Am văzut în alte țări ce înseamnă să ai fie închise marile magazine în weekend. Cam trist și destul de dificil pentru cei care muncesc în cursul săptămânii. Dacă vrei să te aprovizionezi și oricum trebuie să o faci, găsești soluții. Dar, atât timp cât există oameni care nu au nimic împotriva lucrului în weekend, atât timp cât piața liberă cere un sistem ca cel actual, nu văd unde e problema, alta decât cea generată de minunații noștri guvernanți.
Fiecare este liber să aleagă când muncește, când își face cumpărăturile, când se odihnește, cu excepția guvernanților care sunt într-o odihnă permanentă. Nici pe ei nu i-am auzit plângându-se.