Cartea are o poveste aparte, fiind scrisă spre finalul vieții de apreciatul scriitor, atunci când acesta se confrunta cu o boală gravă. Suferind de demență senilă, Marquez nu a vrut ca ultima sa carte să fie publicată, însă la zece ani după moartea autorului, romanul va vedea lumina tiparului, cu binecuvântarea celor doi fii ai săi.
"Cartea cuprinde o serie de variații mult îndrăgite de autor pe tema libertății și a dorinței, fiind, în același timp, și un imn al libertății, și un omagiu adus feminității și subiectelor, o reflecție asupra misterului iubirii și a regretelor. Intriga povestește viața Anei Magdalena Bach, o femeie în vârstă de aproape cincizeci de ani, cu treizeci de ani de căsătorie satisfăcătoare. Ea face o călătorie în fiecare an, pe 16 august, către o insulă din Caraibe unde este înmormântată mama ei. Feribotul, taxiul, o grămadă de gladiole și hotelul: acest ritual exercită asupra ei o invitație irezistibilă de a se transforma – o dată pe an – într-o altă femeie, de a-și explora propria senzualitate și de a sonda frica tăcută care îi curge în inimă. Așadar, o eternă întoarcere, dar de fiecare dată ceva diferit. Timpul ciclic – timpul reîntoarcerii și al ritualului – este, de altfel, specific întregii opere a lui García Márquez. Ca în alte cărți ale lui García Márquez, și în Ne vedem în august există o situație mentală pe care autorul o numește soliedad. O singurătate personală, dar și colectivă. În cele cinci povestiri ale cărții, Ana Magdalena Bach pare să se regăsească, paradoxal, tocmai prin ritualul solitar al călătoriei. O aventură amoroasă îi schimbă existența: din acel moment se va întoarce pe insulă în fiecare august sperând, dar, totodată, temându-se să experimenteze altă stare de singurătate. Volumul, de fapt, încheie în mod ideal ciclul de romane despre dragoste care a început în 1985 cu Dragostea în vremea holerei și a continuat în 1992 cu Despre dragoste și alți demoni. Un roman emoționant, revelația literară a anului 2024", transmite Editura RAO.
GABRIEL GARCÍA MÁRQUEZ s-a născut în 1927, la Aracataca, în Columbia, și a decedat în 2014, la Ciudad de México. Ziarist și scriitor, a fost, încă din tinerețe, un adept al mișcărilor de stânga, urmărind cu atenție insurecția cubaneză a lui Fidel Castro. Operele sale reflectă o recreare mitică a lumii reale, în care se produce o perpetuă îmbinare între elementele realiste și cele imaginare, rod al unor circumstanțe fantastice, totul ilustrând plenar cunoscutul curent literar denumit "realismul magic". Apreciat pe plan mondial, prestigiul său literar i-a fost confirmat prin acordarea, în anul 1982, a Premiului Nobel pentru Literatură.