Roxana Nemeș a scos o piesă motivațională pentru persoanele care se confruntă cu hate-ul în online și nu numai. Victimă și ea la începutul carierei, când a fost afectată de comentariile negative, artista ne-a mărturisit că nu a apelat niciodată la terapie, deși are prieteni psihologi. În interviul exclusiv acordat pentru Playtech Știri, cântăreața ne-a mărturisit că a găsit mereu resurse în ea pentru a gestiona situațiile dificile cu care s-a confruntat. Un ajutor de nădejde a fost și este mama ei, cu care a discutat orice problemă.
Roxana Nemeș ne-a mărturisit că mama ei întotdeauna i-a spus cum vede lucrurile, dar că a lăsat-o să ia singură decizia.
Roxana, ce pregătești pe plan muzical?
Tocmai ce am scos o piesă – Lumea-i rea. Toată lumea mi-a spus că se potrivește foarte bine cu toată povestea Survivor. Mesajul piesei este că încerc să dau putere copiilor, oamenilor în general. În momentul în care pe online este foarte mult hate, bullying și așa mai departe, mai ales copiii – de asta am început să spun despre copii, iau foarte personal dacă primesc un mesaj urât.
Noi primim mii de mesaje, de toate felurile, asta nu înseamnă că oamenii ăia au o problemă cu mine. Adică ideea este de a fi bine cu tine, indiferent de situație, pentru că gura lumii nu o să o închizi niciodată. Iar dacă tu ești mândru și împăcat cu cine ești, cu alegerile tale, cu viața ta și cu tot ce faci, indiferent că faci bine sau rău pentru unii, dacă tu ești mândru de ce faci, asta e tot ce contează.
Pe tine, la începutul carierei, cum te-au afectat comentariile negative?
M-au afectat foarte mult până când am învățat, prin experiență, prin maturizare probabil, că acei oameni au niște frustrări. Dacă tu nu îi bagi în seamă și îți vezi de drumul tău, de viața ta, de fericirea ta și de absolut tot ce însemni tu, cu zâmbetul pe buze, crede-mă că nu te poate afecta nimic.
Cred că asta mă ajută foarte mult atât pe rețelele mele de socializare, în comunitatea cu oamenii frumoși pe care îi am, că nu ai cum să închizi gura lumii niciodată, cât și în viața personală, cât și în cariera mea. Sunt convinsă de asta și cred că cel mai important este să zâmbești în momentele alea, pentru că totul trece uite așa, vine ploaia și ia totul.
De-a lungul timpului ai mers la terapie ca să reușești să gestionezi mai bine situația?
Niciodată. Am foarte multe prietene psihologi, psihoterapeuți prieteni foarte buni, dar eu mereu am fost așa: am simțit ca să mă tratez cu adevărat de un lucru care, probabil, mă apasă, mă tratez singură.
Nu ești genul de persoană pe care să o ajute comunicarea cu cineva?
Vorbesc cu mama, întotdeauna am vorbit cu mama de când eram copil, indiferent de orice. La un moment dat și îmi spunea: "Sunt mama, nu-mi mai spune chiar tot!" Poate și asta m-a ajutat, pentru că mereu am vorbit cu mama și o fac în continuare, dar sincer, eu știu prin ce trec în acel moment, eu știu cât de mult mă apasă sau nu, eu știu cum să trec peste acel hop și nimeni nu te înțelege perfect, nimeni nu îți știe povestea.
Oricum mama te cunoaște cel mai bine dintre toți.
Exact. Și când îmi doream, sincer, să spună ca mine, o sunam doar să spună ca mine, niciodată nu spunea ca mine. Îmi spunea ce era bine pentru mine, pentru că din exterior și mai ales ca mamă vezi ce e bine și nu ce vreau eu să aud în momentul ăla și mereu m-a lăsat să fac singură alegerile, ceea ce pentru asta jos, pălăria mereu și nu doar pentru că e mama.
Video: Cătălin Shadi Sîrbu