Lupta pentru titlu s-a dat până în ultima etapă în sezonul 1997-1998 între Steaua și Rapid, iar Universitatea Craiova a jucat un rol important. Gruparea din Bănie și-a apărat corect șansele în fața giuleștenilor, iar Robert Vancea a dezvăluit într-un interviu pentru FANATIK că oltenii au avut prime de joc din partea "roș-albaștrilor".
În ultima etapă din sezonul 1997-1998 s-au întâlnit Universitatea Craiova și Rapid București, iar derby-ul din Bănie s-a jucat cu titlul pe masă pentru giuleșteni. Trupa lui Mircea Lucescu avea nevoie de o victorie în fața oltenilor, care și-ar fi asigurat calificarea în cupele europene în cazul unei înfrângeri.
"Alb-albaștrii" au jucat la capacitate maximă și au reușit să scoată un rezultat de egalitate din derby-ul cu Rapid, chiar dacă o victorie a giuleștenilor i-ar fi trimis în Europa. Robert Vancea a vorbit într-un interviu pentru FANATIK despre celebrul 2-2 din Cetatea Băniei.
Fost mijlocaş al Ştiinţei, Vancea dezvăluie că Jose Ramon Alexanko i-a băgat în cantonament cu câteva zile înaintea derby-ului cu Rapid și a încercat să taie orice legătură cu exteriorul. Fostul jucător al Universității Craiova recunoaşte și că Steaua București le-a oferit o primă pentru a-și apăra corect șansele.
Au fost foarte multe acuze de blat după celebrul U Craiova – Rapid, scor 2-2, din 1998…
– Aș fi vrut să fie blat, dacă ar fi fost blat trebuia să pierdem. Aveam un câștig foarte mare dacă pierdeam, deși am fost crescuți să câștigăm la Craiova. În primul rând ne atingeam obiectivul și ne luam niște bani, iar în al doilea rând clubul mergea în cupele europene.
Ceva, ceva cred că a fost pentru că nu există fum fără foc. Este posibil să fi fost ceva, atunci se mai făceau anumite chestii, dar blat la nivel de echipă nu a fost! Îți garantez 100%. Chiar am vrut să mă dau la o parte, dar nu ne-a spus nimeni nimic. Tot așteptam să vină cineva să ne spună ori cu ăia, ori cu ăia. Nu a venit nimeni să ne spună, dar antrenorul ne-a zis să jucăm și că trebuie să câștigăm astăzi și în finală. I-am încurcat, de fapt, pe toți.
Ați jucat pentru punct sau puncte, chiar dacă o victorie a Rapidului v-ar fi trimis în cupele europene.
– Nu am jucat la un punct. Întotdeauna am jucat să câștigăm, deși înfrângerea în cazul acesta ne-ar fi calificat în cupele europene. Nu mi-a spus nimeni nimic, după s-au auzit tot felul de zvonuri. Te-aș minți dacă le-aș afirma, însă în sinea mea sunt convins că a fost ceva. Nu am nicio dovadă, dacă aș avea o dovadă aș putea spune.
Care a fost istoricul de dinaintea partidei, au fost niște lucruri care au lăsat de bănuit?
– Nu neapărat de bănuit, noi eram conștienți că dacă pierdem ne atingem toate obiectivele. Ne așteptam să vină să ne spună cineva ceva. Într-adevăr ni s-a spus că avem o primă din partea lui Steaua. Ăsta a fost singurul lucru care ni s-a spus. Din partea Rapidului nu am avut nimic, probabil că au mers pe premisa "de ce să le mai dăm noi, dacă își ating obiectivul".
Dacă dădeam meciul Rapidului și nu luam banii de la Steaua câștigam mai mult. Prima de obiectiv era mai mare decât banii de la Steaua.
Cât era prima de obiectiv?
– Aveam primă de obiectiv 15.000 de dolari. Prima se lua în funcție de meciurile jucate, pentru că nu puteau să le dea tuturor aceeași sumă. Ne atingeam obiectivul și după se făcea procent din câte meciuri jucai. Dacă erai rezervă și nu jucai cinci meciuri nu puteau să îți dea 15.000. Asta era prima maximă pentru cei care au jucat toate meciurile. Nu mai țin minte care a fost prima de la Steaua.
Giovanni Becali spunea că a avut o contribuție la titlul Stelei pentru că l-a sfătuit pe Alexanko să vă izoleze de exterior, să vă bage în cantonament și să vă ia telefoanele, este adevărat?
– Așa s-a întâmplat, ne-a luat telefoanele și nu am mai avut contact cu nimeni.
Cine a venit să vă spună de banii de la Steaua?
– Nu mai știu exact cine ne-a spus, nu ne-a spus cineva din club. Nici pe George Ilinca nu l-au lăsat să intre la noi în vestiar. Mi s-a părut cea mai josnică fază, dacă eram acționarul principal și știam că trebuie să îmi ating obiectivul mă duceam și le spuneam, era în interesul clubului.
Nu mai știu exact dacă a fost căpitanul echipei, oricum cineva din cadrul echipei. Antrenor era Alexanko, a venit și ne-a spus să jucăm, pentru că asta era mentalitatea lui și nu ne-ar fi spus niciodată să ne dăm la o parte.
Țin minte perfect ce ne-a spus: "Trebuie să câștigăm azi și în cupă".
Alexanko știa de prima de la Steaua?
– Nu am de unde să știu, nu știu dacă știa sau dacă a luat și el. Chiar nu am de unde să știu, dar cred că știa că noi avem primă de la Steaua, trebuia să îi spună. Nu pot să confirm dacă știa sau nu știa.
Au existat discuții printre jucători în legătură cu lupta dintre Rapid și Steaua pentru titlu?
– Au fost discuții, au fost și în timpul meciului. Nu știam ce să facem, mulți dintre noi pur și simplu din instinct voiam să ne dăm la o parte. Prima de obiectiv era mai mare decât prima de la jocul ăla și mulți am avut impresia că se întâmplă ceva. Nu știai cu cine să joci, pentru cine să joci. Eram conștienți că dacă ne dăm la o parte, avantajul nostru este mult mai mare, dar nu știam ce să facem pe teren.
Nimeni nu spunea nimic, sunt convins și după ani de zile că unii au tras cu Rapid, unii cu Steaua și unii au tras corect. Probabil că au fost din toate cele trei tabere: unii cu Rapid, alții cu Steaua și unii care habar nu aveau și jucau normal pentru că eram foarte mulți tineri.
S-au luat și niște măsuri înaintea meciului pentru că Ungur și alți jucători cu experiență au fost scoși din lot cu câteva etape înainte. Credeți că au fost luate cu dedicație?
– Nu știu să spun. Tocmai de asta erau tot felul de suspiciuni înainte. Totul era o bulversație, pur și simplu nu știai ce să faci și ce se întâmplă. Erau tot felul de întrebări pe care le puneai, eram foarte tineri și nu prea se vorbeau cu noi lucrurile astea, se vorbeau cu cei mai în vârstă. Poate că au fost niște discuții cu Ungur, Săndoi, Cristecu care erau liderii.
La noi ajungeau foarte greu lucrurile astea, nu prea veneau să le spună celor tineri. Atunci eram șapte jucători la Campionatul European de tineret din 1998, deci aveam o echipă foarte tânără. Aveam cel puțin șapte, opt jucători sub 21 de ani care puteau să joace titulari.
Cum a fost la sfârșitul meciului? Mă gândesc că giuleștenii v-au reproșat anumite lucruri.
– Bineînțeles că au fost. Am fost șapte sau opt jucători la naționala de tineret și am fost colegi și cu cei de la Rapid, iar după meci ne-au spus: "Bă, voi nu sunteți sănătoși la cap? Dacă câștigam și luam campionatul erați 100% în cupele europene. / Ce vrei să facem dacă nu ați ajuns cu nimic la noi, voi ați mers pe premisa că ne dăm la o parte să ne atingem obiectivul".
Aveau dreptate, chiar am fost dobitoci. Noi ne atingeam un obiectiv și astfel de chestii s-au întâmplat și la Campionate Mondiale. Când două echipe puteau să meargă mai departe la un egal s-au făcut niște chestii tacite. Și noi puteam să facem același lucru, nu era o chestie de bani.
Dacă stăteam cuminți și pierdeam jocul nu trebuia să ne dea nimeni niciun ban, câștigam banii clubului. Veneau primele de obiectiv și veneau banii direct de la club. Dacă aș întoarce timpul m-aș fi dat înapoi în momentul dat.
S-a îngropat greu securea războiului cu Rapid?
– Noi i-am retrogradat, noi le-am luat campionatul. Ăsta este sportul, nu a fost o chestie că avem ceva cu Rapid, aveam prieteni la Rapid, dar pe teren eram "lei". Tot timpul am avut dispute cu Rapid. Mi-a rămas în memorie și un meci pe care nu o să îl uit niciodată. Era printre primele mele meciuri în lot, eram rezervă 100% și jucam în Giulești în 1995, i-am bătut cu 5-3.
Peste tot i-am ciupit, chestia din 1998 mi s-a părut dubioasă. Nu am dovezi, dar asta este părerea mea. În finala Cupei ne-au trântit câțiva jucători, este părerea mea personală, poate să nu fie adevărată. Poate să fi fost un meci slab al unor jucători și să nu fi fost nimic.
Ați perceput prima de la Steaua ca pe un mod de a vă obliga să vă apăraţi corect șansele cu Rapidul?
– Când îți dă Steaua primă de joc automat îți aperi șansele corect, este mai nasol când îți dă careva primă ca să te dai la o parte. Am primit-o ca pe o primă de joc, să îți vezi de treaba ta, să îți vezi interesul. În sport trebuie să câștigi, iar noi așa am fost crescuți.