Ministrul malaezian al Transporturilor a promis reluarea eforturilor de căutare a epavei cursei Malaysia Airlines MH370, o aeronavă care a dispărut în mod misterios pe o rută spre Beijing în urmă cu aproape un deceniu, având 239 de persoane la bord.
Anthony Loke a promis că va încerca să semneze un nou contract cu compania de robotică Ocean Infinity pentru a relua căutările epavei pe fundul oceanului, relatează BBC preluat de Rador Radio România.
Zborul Malaysia Airlines 370 ( MH370 / MAS370 )
Zborul Malaysia Airlines 370 ( MH370 / MAS370 ) a fost un zbor internațional de pasageri operat de Malaysia Airlines care a dispărut de pe radar la 8 martie 2014 în timp ce zbura de la Aeroportul Internațional Kuala Lumpur din Malaezia către destinația sa planificată, Aeroportul Internațional Beijing Capital din China . Motivul dispariției sale nu a fost determinat.
Echipajul Boeing 777-200ER , înregistrat ca 9M-MRO, a comunicat ultima dată cu controlul traficului aerian (ATC) la aproximativ 38 de minute după decolare, când zborul a avut loc deasupra Mării Chinei de Sud . Aeronava a fost pierdută de pe ecranele radarului secundar de supraveghere ale ATC câteva minute mai târziu, dar a fost urmărită de sistemul radar primar al armatei malaeziene pentru încă o oră, deviând spre vest de la calea de zbor planificată, traversând Peninsula Malaeză și Marea Andaman . A părăsit raza radarului la 200 de mile marine (370 km; 230 mi) la nord-vest de Insula Penang din nord-vestul Malaeziei Peninsulare .
Cu toți cei 227 de pasageri și 12 membri ai echipajului la bord presupuși morți , dispariția zborului 370 a fost cel mai mortal incident cu un Boeing 777 și cel mai mortal din istoria Malaysia Airlines, până când a fost depășit în ambele privințe de zborul Malaysia Airlines 17 , care a fost doborât în timp ce a survolat Ucraina patru luni mai târziu, pe 17 iulie 2014. Pierderea combinată a cauzat probleme financiare semnificative pentru Malaysia Airlines , care a fost renaționalizată de guvernul malaezian în august 2014.
Căutarea avionului dispărut a devenit cea mai scumpă căutare din istoria aviației. S-a concentrat inițial pe Marea Chinei de Sud și Marea Andaman, înainte ca o nouă analiză a comunicațiilor automate ale aeronavei cu un satelit Inmarsat să indice că avionul a călătorit mult spre sud, deasupra Oceanului Indian de Sud . Lipsa informațiilor oficiale în zilele imediat după dispariție a provocat critici acerbe din partea publicului chinez, în special din partea rudelor pasagerilor, deoarece majoritatea persoanelor de la bordul zborului 370 erau de origine chineză. Mai multe bucăți de resturi au fost spălate la țărm în vestul Oceanului Indian în 2015 și 2016; S-a confirmat că multe dintre acestea provin din zborul 370. După o căutare de trei ani pe 120.000 km 2 (46.000 sq mi) de ocean nu a reușit să localizeze aeronava, Centrul Comun de Coordonare a Agenției care conduce operațiunea și-a suspendat activitățile în ianuarie 2017. O a doua căutare lansată în ianuarie 2018 de către contractorul privat Ocean Infinity s-a încheiat fără succes după șase luni.
Bazându-se în principal pe analiza datelor de la satelitul Inmarsat cu care aeronava a comunicat ultima dată, Biroul Australian pentru Siguranța Transporturilor (ATSB) a propus inițial ca un eveniment de hipoxie să fie cauza cea mai probabilă, având în vedere dovezile disponibile, deși nu s-a ajuns la un consens cu privire la această teorie. printre anchetatori. În diferite etape ale anchetei, au fost luate în considerare posibile scenarii de deturnare , inclusiv implicarea echipajului și suspiciunea privind manifestul de marfă al avionului; multe teorii despre dispariție cu privire la zbor au fost raportate și de mass-media.
Raportul final al Ministerului Transporturilor din Malaezia din iulie 2018 a fost neconcludent. Acesta a evidențiat eșecurile ATC din Malaezia de a încerca să comunice cu aeronava la scurt timp după dispariția acesteia. În absența unei cauze definitive a dispariției, recomandările și reglementările privind siguranța industriei transportului aerian care citează zborul 370 au fost implementate pentru a preveni repetarea circumstanțelor asociate pierderii. Acestea includ creșterea duratei de viață a bateriei la balizele de localizare subacvatice , prelungirea timpilor de înregistrare pe înregistratoarele de date de zbor și înregistratoarele vocale din cabina de pilotaj și noi standarde pentru raportarea poziției aeronavelor în oceanul deschis.
Cronologie
Aeronava, un Boeing 777-200ER operat de Malaysia Airlines, a intrat ultima dată în contact vocal cu ATC la 01:19 MYT , 8 martie (17:19 UTC , 7 martie), când se afla deasupra Mării Chinei de Sud, la mai puțin de o oră după scoate. A dispărut de pe ecranele radarului ATC la 01:22 MYT, dar a fost încă urmărit de radarul militar, în timp ce s-a îndepărtat brusc de cursul său original de nord-est pentru a se îndrepta spre vest și a traversa Peninsula Malaeză, continuând acel curs până când a părăsit raza de acțiune a radarului militar la 02:22 în timp ce deasupra Mării Andaman, la 200 de mile marine (370 km; 230 mi) la nord-vest de insula Penang din nord-vestul Malaeziei.
Efortul multinațional de căutare a aeronavei, care urma să devină cea mai scumpă căutare de aviație din istorie, a început în Golful Thailandei și în Marea Chinei de Sud, [5] unde semnalul aeronavei a fost ultimul. detectat pe radarul secundar de supraveghere și a fost în curând extins la strâmtoarea Malacca și Marea Andaman. Analiza comunicațiilor prin satelit dintre aeronavă și rețeaua de comunicații prin satelit a Inmarsat a concluzionat că zborul a continuat până cel puțin la 08:19 și a zburat spre sud, în sudul Oceanului Indian, deși locația precisă nu poate fi determinată.
Australia și-a asumat responsabilitatea căutării pe 17 martie, când efortul de căutare a început să pună accent pe sudul Oceanului Indian. La 24 martie, guvernul malaezian a remarcat că locația finală determinată de comunicația prin satelit era departe de orice posibile locații de aterizare și a concluzionat: "Zborul MH370 s-a încheiat în sudul Oceanului Indian".
Din octombrie 2014 până în ianuarie 2017, un studiu complet de 120.000 km 2 (46.000 sq mi) de fundul mării la aproximativ 1.800 km (1.100 mi; 970 nmi) sud-vest de Perth , Australia de Vest, nu a dat nicio dovadă a aeronavei. Câteva bucăți de resturi marine găsite pe coasta Africii și pe insulele Oceanului Indian din largul coastei Africii — dintre care prima a fost descoperită la 29 iulie 2015 la Réunion — au fost confirmate ca bucăți ale zborului 370. [7] [8] [9] [10] Cea mai mare parte a aeronavei nu a fost localizată, ceea ce a determinat multe teorii despre dispariția sa.
La 22 ianuarie 2018, o căutare a companiei private de explorare marină din SUA Ocean Infinity a început în zona de căutare în jurul valorii de 35,6°S 92,8°E , cel mai probabil loc de prăbușire conform studiului de drift publicat în 2017. Într-o încercare anterioară de căutare, Malaezia a înființat o echipă comună de investigare (JIT) pentru a investiga incidentul, lucrând cu autorități și experți din domeniul aviației străine. Malaezia a lansat un raport final privind zborul 370 în octombrie 2017. [14] Nici echipajul, nici sistemele de comunicații ale aeronavei nu au transmis un semnal de primejdie, indicii de vreme rea sau probleme tehnice înainte ca aeronava să dispară. Doi pasageri care călătoreau cu pașapoarte furate au fost anchetați, dar eliminați ca suspecți. Poliția din Malaezia l-a identificat pe căpitan ca fiind principalul suspect dacă intervenția umană a fost cauza dispariției, după ce i-a înlăturat pe toți ceilalți din fuga de suspiciuni asupra posibilelor motive.
Unitatea de date prin satelit (SDU) a aeronavei a pierdut curent la un moment dat între 01:07 și 02:03; SDU sa conectat la rețeaua de comunicații prin satelit a Inmarsat la ora 02:25, adică la trei minute după ce aeronava părăsise raza de acțiune a radarului. Pe baza analizei comunicațiilor prin satelit, s-a postulat că aeronava a virat spre sud după ce a trecut la nord de Sumatra și apoi a zburat timp de șase ore cu o mică deviere a traseului, terminându-se când combustibilul i s-a epuizat . [15]
Odată cu pierderea tuturor celor 239 de vieți la bord, zborul 370 este al doilea cel mai mortal incident care implică un Boeing 777 și al doilea cel mai mortal incident din istoria Malaysia Airlines, al doilea după zborul 17 în ambele categorii. Malaysia Airlines se lupta din punct de vedere financiar, o problemă care a fost exacerbată de scăderea vânzărilor de bilete după dispariția zborului 370 și doborârea zborului 17; compania aeriană a fost renaționalizată până la sfârșitul anului 2014. Guvernul malaezian a primit critici semnificative, în special din partea Chinei, pentru că nu a dezvăluit informații prompt în primele săptămâni ale căutării.
Dispariția zborului 370 a adus în atenția publicului limitele urmăririi aeronavelor și ale înregistratoarelor de zbor, inclusiv durata limitată de viață a bateriei balizelor de localizare subacvatice (o problemă care fusese ridicată cu aproximativ patru ani mai devreme după pierderea zborului 447 Air France , dar nu fusese niciodată rezolvată). ).
Ca răspuns la dispariția zborului 370, Organizația Aviației Civile Internaționale a adoptat noi standarde pentru raportarea poziției aeronavelor în ocean deschis, timp de înregistrare extins pentru înregistratoarele vocale din cabina de pilotaj și, începând cu 2020, noile modele de aeronave au fost necesare pentru a avea un mijloc de recuperare a înregistratoare de zbor sau informațiile pe care le conțin înainte de a se scufunda în apă.