Ca astăzi, pe 9 martie 1887, la Brânzenii Vechi, județul Bălți, Imperiul Rus, s-a născut poetul, folcloristul şi publicistul român basarabean, Ion Buzdugan, membru al Partidului Național Moldovenesc și secretar al Sfatului Țării. La naștere, rușii l-au scris în acte Ivan Alexandrovici Buzdâga.
În calitate de secretar al Sfatului Țării, la 27 martie 1918, Ion Buzdugan a semnat Actul Unirii Basarabiei cu România. Proclamând Unirea, el ținea mâna dreaptă pe Biblia lui Șerban Cantacuzino, pentru a dovedi, în modalitatea sacră a jurământului, latinitatea limbii pe care o vorbeau deopotrivă românii din stânga și din dreapta Prutului.
După Unire și-a luat licență în drept la Universitatea din Iași și a devenit doctor în economie politică la Universitatea din Cernăuți. Dacă obținerea independenței acestei provincii românești (de la 24 ianuarie 1918) poate fi socotită opera sa îndeobște, Unirea Basarabiei cu Patria Mamă nu s-ar fi putut face fără intervenția puternicei personalități a lui Ion Buzdugan.
În 1940 s-a refugiat la București. În anii postbelici, când tot mai mult i-a fost marginalizată creația literară, s-a ocupat de traduceri. Rămâne unul dintre cei mai importanți tălmăcitori ai lui Alexandr Pușkin și Serghei Esenin și cel dintâi traducător al poeților simboliști ruși: Valeri Briusov, Konstantin Balmont, Aleksandr Blok etc.
A încetat din viață pe 27 ianuarie 1967, la București, după o lungă luptă cu cancerul.
Autor Dragoş Galbur