La 47 de ani de la cutremurul din 4 martie 1977, pompierii îi informează pe brașoveni ce au de făcut în caz de seism. Cei care își amintesc de 1977 spun că atunci nu știau ce trebuie să facă.
În urmă cu 47 de ani avea loc cel mai mare cutremur din România postbelică. La seismul din 4 martie 1977 au murit peste 1.600 de oameni, cei mai mulți în București și în localitățile din sudul țării. Românii care au trăit evenimentul își amintesc cu lux de amănunte cum au petrecut acea seară.
"Eram în casă, dar nu la mine, eram la cineva în Noua, la etajul patru, și când să fug afară am văzut că aragazul se clătina și era o oală pe el, cu ceva. Am zis că măcar gazul să-l opresc înainte să ies, dar cineva a strigat să nu mai coborâm, că poate cade scara", a spus un bărbat.
"Mă uitam la film și eu am doi băieți. Cel mic avea vreo patru ani și m-am gândit să-l iau în brațe. Eu nu știam că e periculos în casa scării și că ar putea să se prăbușească prima. Am văzut că s-a mai oprit, așa că ne-am dus afară și am stat acolo vreo trei, patru ore", a povestit un vârstnic.
"Vitrinele au început să se miște și unele lucruri pe care le aveam pe dulap au căzut pe calorifer. Nu m-am speriat, m-am dus la frigider, că aveam și pe el ceva și am zis să nu cadă, dar nu ne-am speriat, ne uitam la film", își amintește un alt bărbat.
Ca în fiecare an, de 4 martie pompierii merg printre cetățenii Brașovului și le reamintesc ce au de făcut înainte, în timpul și după producerea unui cutremur. Acțiunile sunt cu atât mai binevenite, cu cât martorii seismului din 1977 spun că nu știau ce au de făcut.
Din păcate, la aproape o jumătate de secol de la cutremurul din martie 1977, în România există încă mii de clădiri care sunt în pericol în cazul unui seism de magnitudinea celui comemorat astăzi. De altfel, Bucureștiul se află într-un nedorit top 10 mondial în ce privește numărul de clădiri în pericol în caz de cutremur.