MÕNEDE EESTI NSV PÕLEVKIVIBASSEINI ETTEVÕTETE

ÕHU TOLMUSUSE HÜGIEENILINE ISELOOMUSTUS H. JÄNES Seoses põlevkivi kaevandamise ja töötlemise järjekindla kasvuga Eesti NSV-s on muutunud aktuaalseks põlevkivitööliste tööhügieeni küsimused, sealhulgas ka ettevõtete õhu tolmuga saastamise ja pneumokonioosi tekkevõimaluste probleem. 
Pneumokonioose on kirjeldatud mitmeid, milledest olulisim ja levinuim on kvartsitolmu kestval sissehingamisel tekkiv silikoos. Ka põlevkivi koos- tisosadest võivad organismile kahjustavalt mõjuda eelkõige põlevkivis leiduvad räniühendid. B. Torpani ( 7 ) andmetel sisaldub Küttejõu kaevan- duse põlevkivi mineraalosas 23,4% Si0 2 , sellest 8,5% vaba kvartsina ja 14,9% ühenditesse seotud Si0 2 -na. Eesti NSV Teaduste Akadeemia Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudi kliinilise biokeemia labora- tooriumi esialgsetel andmetel sisaldab põlevkivitööstuse tsehhides esinev põlevkivitolm 5,1 -7,8% vaba ränidioksüüdi ja 7,2 -7,9% silikaate. Põlevkivituha tolmus on räniühendeid rohkem vaba ränidioksüüdi 10,6-15,0% ja silikaate 11,0-25,0%. NSV Liidus kehtivate sanitaareeskirjade ( 6 ) alusel tuleb põlevkivikaevandustes ja tööstustes õhu tolmusisalduse lubatud piir- kontsentratsiooniks lugeda 10 mg/m 3 . 
Kirjanduses leidub andmeid põlevkivitolmu esinemise kohta ainult J. Jürgensonil ( 8 ), kes viidates Leningradi Tööhügieeni ja Kutsehaiguste 

Instituudi uurimustele märgib, et Kiviõli Põlevkivikeemia Kombinaadi tunnelahjude tsehhi õhu tolmusus reeglipäraselt ületab lubatud piirkontsentratsiooni. Tolmukübemete arv 1 cm 3 õhus oli 161-668. Tolmu disperssust iseloomustavad järgmised näitajad: tolmukübemeid läbimõõduga kuni 1 mikron oli 77% ja läbimõõduga I -s 1 -5 mikronit 23%. 
Eesti NSV põleykivitöölisi on pneumokonioosi esinemise suhtes kliinilisröntgenoloogiliselt uurinud Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Insti- tuudi teaduslik töötaja S. Salzman ( 2 ), kes kaevanduse Käva-2 tööliste läbivaatusel leidis ligikaudu kolmel protsendil uurituist I järgu silikoosi. S. Saltzman ( 5 ) toob andmeid ka silikoosi kohta põlevkivitööstuse tööliste hulgas. 288 valikuliselt uuritu seas leiti silikoosinähte 37 töölisel, neist 31 töölisel oli I järgu silikoos, 5 töölisel I-II järgu silikoos ja 1 töölisel II järgu silikoos. Valdaval osal nendest töölistest, kellel leiti pneumokoniootilisi muutusi, oli 10-20 või rohkema aasta pikkune tööstaaž. Pneumokonioosi esinemise võimalust põlevkivikaevanduste ja -tööstuste töötajatel kinnitavad V. Küngi ja T. V. Polozova (') poolt teostatud patoloogilis-anatoomilised uurimised. Nimetatud autorid leidsid tööliste kopsu-koes difuusset fibroosi ning kopsuvärati lümfisolmedes tüüpilisi silikootiiisi sõlmekesi. 
Kui kliinilist materjali ning lahangumaterjali põlevkivi ja selle tuha tolmu toime kohta on mõningal määral olemas, siis seni on väga vähe andmeid selle kohta, missugustes töötingimustee kujunevad ülalnimetatud patoloogilised muutused ja missugustes töölõikudes tuleb ette võtta profülaktilisi üritusi. Selle lünga likvideerimist taotlebki käesolev töö. 
Ohu tolmusust uuriti Eesti NSV põlevkivibasseini ettevõtetes 75% tolmukübemeist on läbimõõduga kuni 1 mikron, 15% I-s mikronit ja 10% s -l o 5-10 mikronit või suuremad. 
Mehhaniseeritud laavades, kus toimub peamine põlevkivi kaevandamine, on puurimise ajal puurijate töökoha õhus tolmu keskmiselt 9 mg/m 3 . Puurimisega tegelevad puurijad pidevalt [4][5] tundi, kuna ülejäänud aja viibib puurija õhus, mille tolmusisaldus ei ületa 6 mg/m 3 . Samasuguse tolmususega õhus töötavad iga päev 4-6 tundi ka soonimismasina masi- nistid ja nende abid, kraapkonveieri ülekandjad, toestajad, vahetuse lukusepad, kraapkonveieri masinistid ning minoorid lõhkamistööde ettevalmistamise ajal. 
Laava lõhkamisele järgneval kaevise koristamisel töötavad 8 tunni kestel koristuskaevurid, kes moodustavad kaevanduse tööliste peamise kontingendi. Öhu tolmusisaldus nimetatud töö ajal oli [4][5][6][7][8][9] mg/m 3 , ühes kuupsentimeetris oli tolmukübemeid keskmiselt 500-700. Laavas esinevat tolmu, nagu rajamistöödel tekkivat tolmugi, iseloomustab suur disperssus. 
Põlevkivi transportimisel (linttransportööril või vagonettides) satub strekkide õhku keskmiselt 7 mg/m 3 tolmu (maksimaalselt 14 mg/m 3 ). Vago- netilükkajate töökohtadel ning kaevanduse ringkallutaja juures on ohu tolmusus 17-24 mg/m 3 ; selle tolmukontsentratsiooniga puutuvad kokku kõik kaevanduse allmaatranspordi töölised. 
Kõikides maa-alustes töökohtades töötavad töölised suhteliselt madala temperatuuriga (keskmiselt +B°C ) ja suure relatiivse niiskusega (96 kuni 98%) õhus. Peale selle nõuab töö nendel töökohtadel suurt füüsilist pingutust. 
Mitmesugustest asjaoludest (transpordihäired, seadmete remont) tin- gitud tööseisakud võivad põhjustada pneumokonioosi teket soodustavaid ülemiste hingamisteede katarre. 
Kaevanduse maapealses sorteerimisosakonnas on põlevkivi purustamise, sõelumise ning transportimise mitmesugustel etappidel tööliste (põlevkivi sorteerijad, sõelujad, purustajad, laadijad) töökohtade õhu tolmusisaldus 66-380 mg/rn 3 , sõltuvalt tolmu tekitavast tehnoloogilisest operatsioonist ja põlevkivi sordist. Tolm on peendispersne, sisaldades kuni 1-mikronise läbimõõduga tolmukübemeid 80%, I -s -m i k r o n i s e 1 -5-mikronise läbimõõduga tolmukübemeid 15% ja suuremaid tolmukübemeid 5%. 
Kaevanduse sorteerimisosakonna uute tootmishoonete valmimisel para- nevad ka töötingimused selles osakonnas. 
Põlevkivi töötlevatest ettevõtetest oli vaatluse all Kohtla-Järve Põlev- kivitöötlemise Kombinaadi I, 11, 111 ja IV gaasigeneraatoritsehh ning kam- berahjude tsehh. 
Gaasigeneraatoritsehhis, kus toimub põlevkivist vedelkütuse tootmine, (ostetakse põlevkivi raudteevagunitest elevaatori abil tsehhis asuvatesse punkritesse. Elevaatori töötamise ajal on põlevkivi punkrisse puistamisel tekkiva tolmu hulk töökoha õhus keskmiselt 89 mg/m 3 . Elevaatorimasinistid töötavad niisuguse tolmusisaldusega õhus 50-60% vahetuse kestusest. Samasuguse tolmukontsentratsiooniga puutuvad kokku ka vagunite tühjendajad. Suurimaks põlevkivitolmu tekkimise allikaks gaasigeneraatoritsehhides on põlevkivi sõelumine õhu tolmusus sõelte juures on 4-5 töötunni kestel keskmiselt 222 mg/m 3 . Ohu puhtuse tagamiseks on vaja parandada sõelumisruumide ventilatsiooni. 
Generaatorite laadijad töötavad sõelutud põlevkivi gaasigeneraatoritesse suunamisel süsinikoksüüdi (0,04 -0,09 mg/1) ja väävelvesinikku_ (0,018 kuni 0,034 mg/1) sisaldavas õhus, kuhu laadimise ajal lisandub põlevkivitolmu keskmiselt 20 mg/m 3 . Kuigi üks generaatorilaadija kulutab vahetult generaatorite täitmisele 70% tööajast, püsib õhu tolmusus laadimisplat- vormil kogu aeg ühtlasel tasemel, sest peaaegu kunagi ei satu töövaheajad kõikidel laadijatel ühte. Generaatorite täitekarpide mahu suurendamisega on võimalik vähendada generaatorite laadimiste -sagedust vahetuses, mis omakorda vähendab tolmu ja gaaside õhku sattumise võimalust. Niisugune abinõu on tarvitusele võetud V gaasigeneraatoritsehhis. Märksa rohkem kui laadimise ajal on tolmu õhus laadimisplatvormi puhastamisel, millele iga laadija kulutab 4% oma tööajast. Tolmu tekkimine on tingitud sellest, et pühkimise ajal põrandale piserdatav vesi ei niisuta tolmu küllaldaselt. Tolmu õhku sattumist töökohtade puhastamisel väldib märjalt puhastamine. Otstarbekaks on osutunud ka niisutusveele mitmesuguste hästi märgavate segude lisamine. 
Gaasigeneraatoris toimuva utmisprotsessi jälgimine ning reguleerimine on utja ülesandeks. Utja, töötades vaheldumisi kõikidel tsehhi korrustel, puutub aeg-ajalt kokku nii piirväärtusi ületavate СО (0,05 -0.1 mg/1) ja H 2 S kontsentratsioonidega kui ka süsivesinike, fenoolide ning S0 2 -ga. Utja töötab sageli intensiivse soojuskiirguse tsoonis (kuni 8 cal/cm 2 min.), kus- juures utja töö nõuab suurt füüsilist pingutust. Lisaks nimetatud gaasidele satub utjat ümbritsevasse õhku gaasigeneraatorite roopimise ajal (37-43% vahetuse kestusest) keskmiselt 38 mg/m 3 ja ringkanalite puhastamise ajal 28-29 mg/m 3 põlevkivituhatolmu. V gaasigeneraatoritsehhis õnnestus generaatorite ringkanalite konstruktsiooni muutmisega tolmu tekkimist mitmekordselt vähendada. 
Tuhatolmuses atmosfääris töötavad ka tuha kõrvaldamisega tegelevad töölised. I ja II gaasigeneraatoritsehhis on õhu tolmusisaldus tuhavagonettide täitmisel sõltuvalt tuha niiskusest 95-700 mg/m 3 . Sellises õhus töötavad tuha kõrvaldamisega tegelevad töölised umbes 20% vahetuse ajast. 
Ohu tolmusus on tunduvalt väiksem (28 mg/m 3 ) tuhavagonettide laadimise vaheajal. Töötingimuste parandamiseks tuleb I ja II gaasigeneraatoritsehhis tuha kõrvaldamine mehhaniseerida. 111 ja IV gaasigeneraatoritsehhis tekib tuhatolmu suhteliselt kuiva tuha puistamisel gaasigeneraatorite tuhataldrikutelt linttransportöörile. Ohu tolmusus on ühtlane kogu vahetuse kestel. Lisaks tolmule on õhus süsinikoksüüdi (0,36-0,48 mg/1). Tuha kõrvaldamisel tuleb tolmutekke vähendamiseks tuhka maksimaalselt nii- sutada. 
Nagu näitasid õhu analüüsid, on tuha kõrvaldamisel tekkiv tolm kõrgemal asetsevate korruste õhu tuhatolmuga saastamise üheks põhjuseks. 
111 ja IV gaasigeneraatoritsehhis läbi viidud sanitaarne üritus tuhataldrikute ruumi isoleerimine kõrgemal asetsevatest korrustest likvideeris selle õhu saastamise võimaluse. 
Põlevkivituhatolmu iseloomustab põlevkivitolmuga võrreldes suurem disperssus. Keskmiselt 85% tuhatolmu kübemeist on läbimõõduga kuni 1 mikron, 14% I -s 1 -5 mikronit ja 1% Suur mõju tolmu tekkimisele on tolmava materjali niiskusesisaldusel. Kamberahjude tsehhi laos seismisel väheneb põlevkivi niiskusesisaldus tunduvalt, mistõttu suureneb ka põlevkivi etteandmise osakonna õhku sattuva tolmu hulk. Linttransportööril tsehhi veetava põlevkivi niisutamisega õnnestub nimetatud osakonnas õhu tolmusust vähendada 2,5 korda. 
Põlevkivi laadimisel kamber ahjudesse esineb laadimisvaguni masinisti töökohal tolmu keskmiselt 448 mg/m 3 (2385 tolmukübet 1 cm 3 õhus). Niisugune tolmukontsentratsioon esineb ühe kamberahju laadimisel ainult I -2 1 -2 minuti vältel. Kamberahjude laadimisele kulub kokku 25% vahetuse tööajast. Tolmu tekkimist laadimisel saab peaaegu kõrvaldada, kui kinnitada laadimisvaguni teleskoop laadimise ajal tihedamalt täitekarbile. Ajal. mil ahjude laadimist ei toimu, on õhu tolmusus tunduvalt väiksem ja ena- masti ei ületa lubatud piirkontsentratsiooni. Peale tolmu esineb laadimisvaguni masinisti töökoha õhus süsinikoksiidi (0,058 -0,098 rng/1) ning väävelvesinikku (0,02 -0,4 mg/1). Laadimise ajal langeb vähesel määral tolmu laadimisplatvormi all asetsevale ülemise bariljeti platvormile (tem- peratuurimõõtjate ning gaasitööliste töökoht), kus aga tolmukontsentratsioonid ei ületa lubatud piirkontsentratsiooni, s. o. 10 mg/m 3 . 
Kamberahjude ekstraktorite põlevkivikoksist tühjendamisel satub ekstraktorite platvormil koos veeauruga õhku 200-900 mg/m 3 põlevkivikoksi- tolmu (1043 -6726 tolmukübet ühes cm 3 õhus). Ekstraktorite tühjendami- sele kulutab masinist keskmiselt 50% vahetuse kestusest. Ekstraktorite tühjendamise vaheajal ületab platvormi õhu tolmusisaldus lubatud piir- kontsentratsiooni kuni 4 korda. Lisaks tolmule sisaldab õhk ekstraktorite platvormil süsinikoksüüdi ja fenooliauru. Võrdluseks olgu mainitud, et sama kombinaadi katsepatareis ja Slantsõ põlevkivigaasitehases kasutusel olevate, automaatselt töötavate ekstraktorite «КС» töötamisel õhu tolmusisal- dus ei ületa lubatud piirkontsentratsiooni. Ekstraktorite «КС» kasutuselevõtmine on ette nähtud kamberahjude tsehhi töötingimusi tervendavate ürituste kompleksis. Üheks seni realiseeritud tolmu vastaseks ürituseks on koksi tõhusam niisutamine, milleks ehitati ümber ekstraktoritesse vee juh- timise süsteem. 
Ekstraktorite koksist tühjendamisel õhku sattuv tolm saastab mõningal määral ka vahetult ülal asetsevate bariljeti ning volverite platvormide õhku. Ekstraktorite tühjendamise vaheaegadel ei ületa õhu tolmusisaldus nimetatud platvormidel 10 mg/m 3 . Tuharuumi tööliste töökohtade õhk on 60 -80% tööajast saastatud tol- muga 28-84 mg/m 3 piirides. Tolm tekib koksi puistamisel linttransportöö- rile ning transportööri töötamisel. Tuharuumis on ka kõrge relatiivne õhuniiskus (98-100%). 
Uurimise tulemused näitasid, et põlevkivitolm, eriti aga põlevkivituhatolm on suure disperssusega. Viimane asjaolu mõjustab suurel määral pneumokoniootiliste muutuste kujunemist, sest paljude autorite (N. A. Vig- dortšik ( 4 ), J. A. Vigdortšik ( 3 ) jt.) poolt on kindlaks tehtud, et tolmupato- loogias etendavad tähtsaimat osa tolmukübemed, mille läbimõõt ei ületa 5 mikronit. 
Et maa-alustes töökohtades esineb suhteliselt vähene õhu tolmusus, siis tuleb peale tolmu suure disperssuse pidada pneumokonioosi teket soodustavateks asjaoludeks füüsilisest tööst tingitud hingeldust ja sagedasi ülemiste hingamisteede katarre ebasoodsate meteoroloogiliste tingimuste mõjul. Näiteks 1953. aastal moodustasid põlevkivikaevandustes külmetushaigused 22% üldhaigestumusest. S. Salzmani ( 5 ) andmetel areneb põlevkivitööstuse töölistel pneumo- konioos kiiremini kui kaevanduste töölistel. Selle põhjuseks tuleb pidada põlevkivitööstuse töökohtade õhu suuremat tolmusust kaevanduse töökohtadega võrreldes, samuti tööstuses esineva tuhatolmu suuremat kvartsisisaldust ning suuremat disperssust põlevkivitolmuga võrreldes. Silikoosi teket soodustab tõenäoliselt veel kahjulike gaaside esinemine töökohtade õhus ja mõnedes töökohtades olevad ebasoodsad meteoroloogilised tingimused. 
Uurimise tulemusi kokku võttes võime teha järgmised järeldused: 
1. Uuritud põlevkivibasseini ettevõtete õhu saastumine tolmuga sõltub tehnoloogilisest protsessist, seadmete mittehermeetilisusest, ventilatsiooni ebaratsionaalsusest ning põlevkivi (tuha) niiskuse hulgast. 
2. Põlevkivi, eriti aga põlevkivituha tolmu iseloomustab suur dis- perssus. 
3. Põlevkivi kaevandamisel allmaakaevanduses ei ületa õhu tolmusus lubatud piirkontsentratsiooni, välja arvatud üksikud töökohad. Kaevanduse pealmaaosas on sorteerimisosakonna õhu tolmusus keskmiselt 200 mg/m 3 . 
4. Kohtla-Järve Põlevkivitöötlemise Kombinaadi põhiliste tsehhide töö- lised töötavad 50-80% tööajast põlevkivi või selle tuha (koksi) tolmuga saastatud õhus, mille tolmusus ületab lubatud piirkontsentratsiooni. 
5. Põlevkivi või selle tuha tolmuga üheaegselt mõjuvad põlevkivitöö- lislele kahjulikud gaasid ja aurud (СО, H2S, SO По литературным данным сланцевая пыль характеризуется умерен- ным содержанием кварца. Клинико-рентгенологически и морфологически установлено развитие силикотических изменений в легких у рабочих сланцевого бассейна Эстонской ССР. 
В течение 1953-1954 гг. были проведены гигиенические исследования запыленности воздуха на шахте «Кява-2» комбината «Эстонсланец», а также в газогенераторных цехах и в цехе камерных печей сланцепере- рабатывающего комбината «Кохтла-Ярве». 
На основании данных исследований можно сделать следующие выводы: 
1. Загрязнение воздуха пылью на предприятиях по добыче и пере- работке сланцев зависит от технологических процессов, негерметичности оборудования, отсутствия рациональной вентиляции и от влажности сланца (золы). 2. Сланцевая пыль, , а особенно пыль сланцевой золы, характери- зуется высокой дисперсностью. 
3. При добыче сланца запыленность воздуха подземных выработок не превышает предельно допустимой концентрации, за исключением отдельных рабочих мест. На поверхности же шахты, в сортировочном отделении, запыленность воздуха составляет в среднем 150-200 мг/м 3 . 4. Рабочие основных цехов сданцеперерабатывающего комбината «Кохтла-Ярве» в течение большей части своего рабочего времени (50-80%) подвергаются воздействию сланцевой и сланцезольной пыли в концентрациях, превышающих предельно допустимую. 5. Наряду с пылью рабочие сланцевой промышленности подвер- гаются также воздействию вредных газов и паров (СО, H 2 S, S0 2 , фенолы, углевороды), неблагоприятных метеорологических условий и интенсивного теплоизлучения. 
6. На предприятиях сданцевой промышленности Эстонской ССР не- обходимо усилить борьбу с производственной пылью. 
Борьба с пылью в сланцедобывающей промышленности должна идти прежде всего по линии механизации трудоемких работ и герметизации оборудования с устройством местных отсосов пыли. 
Борьба с пылью в сланцеперерабатывающей промышленности должна идти по линии усовершенствования технологического процесса, строгого соблюдения нормального технологического режима, механизации и герметизации процессов, сопровождающихся образованием пыли, а так- же по линии оборудования рациональной вентиляции. 
Институт экспериментальной и клинической медицины Поступила в редакцию Академии наук Эстонской ССР 



  1953. ja 1954. aastal. Ohu tolmusisalduse gravimeetriliseks määramiseks tarvitati vattfiltritega klaasallonže ning elektritolmuimejaid. Konimeetriliseks ning mikromeetriliseks analüüsiks kasutati aparaate Owens I ja Owens 11. Kokku 


	teostati 646 õhu tolmususe analüüsi. Kõik analüüsid võeti mitmesugustelt
	töökohtadelt töötaja hingamise tsoonist mitmesuguste tehnoloogiliste ope-
	ratsioonide ajal.
	Paralleelselt õhu tolmususe astme väljaselgitamisega võeti Eesti NSV
	Teaduste Akadeemia Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudi kutsehügieeni laboratooriumi teaduslike töötajate poolt uurimisele ka teised
	töötingimusi iseloomustavad andmed: mikrokliima, õhu gaasidesisaldus,
	hõõguvate pindade soojuskiirguse tugevus, valgustus jne. Nende mater-

jalide üksikasjaline esitamine ei kuulu aga käesoleva artikli raamidesse.Vaatleme lühidalt töökohtade õhu tolmusust kombinaadi «Eesti Põlevkivi» kaevanduses Käva-2 põlevkivi kaevandamise protsessi kulgemise järjekorras. Rajamistööd sooritatakse läbijate kompleksbrigaadide poolt. Töö on füüsiliselt raske. Strekkide etes on õhu tolmusus puurimise ajal kuni 13 mg/m 3 , kaevise koristamise ajal 28 mg/m 3 , toestamise ajal 7 mg/m 3 . Tolm on peendispersne 


  5 mikronit või suuremad. tolmususe vähendamiseks põlevkivi etteandmise osakonnas on Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudi ning tehase töötajate poolt välja töötatud konkreetsed sanitaarsed üritused. Nii eraldatakse vaheseintega transportööride galeriidest sõelteruumid ja ruumid, kus toimub põlevkivi puistamine ühelt linttransportöörilt teisele, sest need tööprotses- sid on tolmurohked. Lisaks sellele tuleb konstrueerida tolmu tekitavate seadmete juurde kohalik ventilatsioon. 


	Kamberahjude tsehhis toodetakse põlevkivist gaasilist kütust. Põlevkivi transportimisel tsehhi laost või vastavatest punkritest laadimisplatvormile
	(põlevkivi etteandmise osakond) tekitab kõige rohkem tolmu põlevkivi sõe-lumine (76 -119 mg/m 3 ). Põlevkivi linttransportööridele puistamisel toit-jate abil tekib tolmu 12-42 mg/m 3 ning põlevkivi transportimisel linttrans-
	portööriga 30-73 mg/m 3 . Põlevkivi etteandmise osakonnas töötavad moto-
	ristid on kogu vahetuse kestel tolmu toime all. Tolmu satub õhku ka töö-
	kohtade koristamise ajal, mida teostatakse peaaegu kuivalt pühkides ja mis kestab umbes 20% tööajast. Ka siin tuleb rakendada märga koristamisviisi.

Öhu