Balti mere saartej:a väinaderohkes idaosas, Eesti NSV läänerannikul Virtsu lähedat asuval Puhtu poolsaarel paikneb Nõukogude Liidu üks ainulaadsemaid uurimisasutusi 
Eesti NSV Teaduste Akadeemia Zooloogia ja Botiaanika Instituudi Puhtu ornitoloogiajaam. Puhtu poolsaare kaunis loodus lopsakas Kesk-Euroopa ilmeline lehtmets, kiviklibune, suurte rändrahnudega mererannik, omapärased taimeja loomakooslused köitsid juba ammu loodusteadlaste ja loodussõprade tähelepanu. Puhtulaiu nime leiame sageli juba möödunud sajandil ilmunud geograafia-, botaanikaja zooloogia-aliases kirjanduses. Enne sõda asus seal üks meie looduskaitsealasid ja sellest maakohast oli kavatsus välja kujundada linnukaitsejaam. Pärast sõda anti Puhtu Eesti NSV Ministrite Nõukogu määrusega üle Eesti NSV Teaduste Akadeemia Bio- loogia Instituudile (nüüd Zooloogia ja Botaanika Instituut) selleks, et luua seal loodusteadusliku uurimistöö välibaas. Algusest peale hakkasid ornitoloogid Puhtus väga aktiivselt tööle ja seepärast on ka arusaadav, miks just siin välja kujunes linnuteadusliku uurimistöö keskus. Juba 1946. aasta oktoobrikuu algupoolel viibisid Puhtus Tartu Riikliku Ülikooli (TRÜ) zooloogiakateedri töötajad, kes siin kindlaks tegid lindude huvitava läbirände. 1948 . ja 1949. aasta augusti teisel poolel töötas siin 

Bioloogia Instituudi suur ekskursioon koos TRÜ üliõpilaste-menetluspraktikantidega, kusjuures tutvuti põhjalikult lindude varasügisese eluga mererannikul ja saartel. 1952. aasta oktoobris ja novembris suunati Puhtusse ja Matsalu lahe äärde lindude rännet vaatlema mitmed instituudi töötajad ja .TRÜ üliõpilased. Kõik need retked kandsid siiski ainult eeltööde ilmet ja olid ettevalmistavaks perioodiks pidevamat laadi vaatlustele, mis Puhtu ornitoloogiajaamas algasid 1953. aastal. 19 . aasta aprillikuus teostati Puhtu ornitoloogiajaamas vaatlusi vee- lindude läbirände kohta. Territoriaalselt haarasid need vaatlused Suure väina kogu idaosa. Sama aasta maist kuni juulini tegi Puhtus statsionaarseid vaatlusi üliõpilane A. Jõgi, kes peale rändevaatluste uuris veel Puhtu ümbruse rannalinnustiku pesitsusökoloogiat. 1953. aasta septembris ja oktoobris teostati instituudi töötajate poolt Puhtu lähistel mitmes vaatluspunktis lindude sügisrände kvantitatiivne registreerimine. 
1954. aasta aprillikuu keskpaigast alates jätkusid Puhtus lindude kevadrände vaatlused ja mais-juulis kohaliku haudelinnustiku registree- rimine; kogu augustikuu kestel asus siin üks vaatluspunkt rände vabariikidevahelise uurimise süsteemis. 
1955. aastal toimus kevadrände uurimine Puhtus aprilli viimasest dekaadist alates. Väga pikk ja külm kevad venitas rände pikale ning seda õnnestus nüüd jälgida peaaegu kogu ulatuses. Suve jooksul jätkusid pesitsus-ökoloogilised uurimised ja ühtlasi algas veelindude parasitoloogiline uurimine, mida teostas üliõpilane V. Jõgis. Augustist oktoobri keskpaigani toimusid Puhtus mitmes punktis sügisrände põhjalikud vaat- lused terve rea vaatlejate osavõtul ja alustati lindude püüdmist siruvõrkudega. Eelnevatel suvedel rõngastati Puhtu ümbruses arvukalt haudelindude pesapoegi. 
Kõikide nende tööde tulemusena on meil nüüd juba õige hea ülevaade sellest, mida Puhtu ja tema ümbrus pakub ornitoloogia seisukohalt. Samuti on selge, kuhu lähematel aastatel tuleb keskendada peamised jõud ornitoloogiajaama täieliku töölerakendamise ja väljaarendamise huvides. 
Puhtu ornitoloogiajaaima üheks põhiliseks ülesandeks jääb ka edaspidi mereranniku, saarte ja laidude, samuti ka Puhtu enda laialehise metsa linnustiku igakülgne uurimine. Selliste süvendatud uurimiste eesmärgiks on kohaliku linnustiku dünaamika kindlakstegemine kauges perspektiivis, hulga aastakümnete jooksul (üksikute liikide ökoloogia, sealhulgas ka pesitsusökoloogia uurimine ja linnustiku koosseisus ning arvukuses pikkade aegade kestel toimuvate muutuste selgitamine). Selle töö juures on rohkesti võimalusi kohalike haudelindude rõngastands eks pesapoegadena, mida seni pole suudetud teha küllaldaselt. 
Erilist tähtsust omab Puhtu ornitoloogiajaam lindude rände seisukohalt. 
Kõigepealt on siin rida massiliselt esinevaid läbirändajaid, kes Puhtule annavadki tema «näo». Selliste liikide hulgas on kevadrändel eriti huvita-Foto 5. Puhtu ornitoloogiajaama hoone. vad mustvaeras ja aul, kes Suurde väina ilmuvad kohe pärast selle vaba- nemist jääst, kuid oma massilist ärarännet põhja poole alustavad alles hulga hiljemini umbes mai keskel. Ohtu vältel rändab siis Puhtu piirkonnast läbi mitukümmend tuhat mustvaerast ja auli, kogu sesooni vältel (mis harva ületab paari nädalat) aga kuni miljon isendit. Teatavasti leidub Balti mere basseinis ainult väheseid kohti, kus need linnuliigid rändeaega- del nii tihedasti koonduvad. 
Sadadesse tuhandetesse ulatub Suures väinas kevadja sügisrändel viibivate merivartide arv. Märkimisväärne on Puhtu kaudu kevadel ja sügisel läbirändavate järve-ja punakurk-kauride hulk; hommikutundidel võib siis näha kaure küll üksikult, küll väikeste salkadena pidevalt üle lendamas, nii et nende mujal vähe esinevate lindude arv siin paari rändetunni jooksul ulatub sadadesse. Foto 6. Jääkoskla (Mergus m. merganser L.) kunstlik pesapaik Puhtu rannikul. Väga tõhusaks abivahendiks rändealaste probleemide lahendamisel on lindude parasitoloogiline uurimine. Seda näitasid kujukalt Puhtus 1955. 
aasta maist kuni augustini bioloogiateaduste kandidaadi M. M. В e 1 o- polskaja (Leningrad) juhtimisel tehtud tööd. Neid töid oleks Puhtus vaja jätkata ka järgnevatel aastatel. Selleks on hädatarvilik vastav alatine tööjõud Puhtu ornitoloogiajaama koosseisus. Kui lisada, et Eesti NSV lin- nusliku parasitofaunat seni pole peaaegu üldse uuritud, muutub mõistetavaks selle küsimuse eriline aktuaalsus. 
Kuigi Puhtu ornitoloogiajaam on töötanud alles mõned aastad, on ta endale tõmmanud juba paljude külastajate tähelepanu. Rõhuv enamik neist on olnud tavalised huvireisi jad ja pühapäeva veetjad, kelle suhtes Zoo- loogia ja Botaanika Instituut oli sunnitud kehtestama Puhtu territooriumi külastamise keelu. Teisiti poleks seal võimalik olnud tööd teha ega tagada ka Puhtu looduskaitset. Teadusliku uurimisja õppetöö otstarbel on aga Puhtu ornitoloogta- jiaam alati avatud kõigile. Teisest Baltimaade ornitoloogilisest konverentsist'osavõtjad kandsid Puhtu nime kaugele väljapoole meie vabariigi piire ja iga vennasvabariigi teadlane, kes on külastanud Puhtut hiljem, aitab levitada term populaarsust. Puhtu ornitoloogiajaama on tööbaasina korduvalt kasutanud Tartu Riikliku Ülikooli loodusteaduste kateedrid ja Tallinna Pedagoogilise Instituudi üliõpilaste õpperühmad. Puhtus on viibinud Eesti NSV Riikliku Loodusteaduste Muuseumi ekskursioon jt. Ornitoloogia]aama külalisraamatus leiame paljude meie vabariigi kui ka vennasvabariikide teadlaste nimede kõrval rohkesti loodussõprade, õpilaste jt. asjaarmastajate nimesid, kes Puhtu ornitoloogiajaama ürituste läbiviimisel on vabatahtlikult abiks olnud. 
Siin jõuamegi iga ornitoloogiajaama elus olulise tähtsusega küsimuse juurde laiade hulkade kaasatõmbamine jaama tegevusele. Teatavasti töötab enamik loodusteaduslikke välibaase kogu maailmas vägagi piiratud personaliga. Hästiorganiseeritud ornitoloogia]aamad saavad aga kaadri nappusest üle sel teel, et nad rändeperioodidel jaama tööle kutsuvad vabatahtlikke abilisi. Viimased aitavad jaamale kaasa selle jooksvastöös ja omandiavad sealjuures ka ise väärtuslikke kogemusi ning innustust edaspidiseks. Ornitoloogiajaamad on kõikjal teadusliku uurimistöö kooliks noortele entusiastidele, linnukaitse ideede propageerijaks ja linnuteaduse populariseerijaks ning sellele järjest uute sõprade juurdevõitjaks laiialdastes rahvahulkades. 
Ka meil Eestis ei saa kaevata selle üle, et ornitoloogia oleks kunagi puudust tundnud asjahuvilistest. Hoopis vastupidi linnud on alati olnud üheks populaarsemaks loomarühmaks laialdastele rahvahulkadele ja ornitoloogia on üheks armastatumaks erialaks loodusteaduste valdkonnas. Neid suuri eeliseid arvesse võttes tuleb ka Puhtu ornitoloogia]aaimal pühendada tööle asjahuvilistega suurt tähelepanu, kujundades välja vabatahtlike kaastööliste laialdase aktiivi, kes jaama tööle sõna .ja teoga kaasa aitavad. 
Puhtu ornitoloogiajaama komplekteerimiseks vastava kaadriga on välja töötatud perspektiivplaan, mis on tihedas seoses jaama teadusliku töö väljaarendamise üldkavaga. Suurt abi Puhtu ornitoloogiajaamale osutab. Zooloogia ja Botaanika Instituut, kes lähetab oma koosseisus olevaid ornitolooge Puhtusse. Teaduslikud töötajad töötavad Puhtus iga aasta märtsist maini ja augustist oktoobrini. Linnuteaduslik uurimistöö pole aga ainuüksi Zooloogia ja Botaanika Instituudi ülesandeks, vaid see haarab eesti ornitolooge ja ornitoloogia vastu huvi tundvaid töötajaid tervikuna. Kõigi nende aukohustuseks on käed külge panna meie ainsa ornitoloogiajaama töö sihikindlale edasiarendamisele, et sellest kujuneks eesrindlik uurimisasutus. Tuleb loota, et Tartu Riikliku zooloogiakateeder eelmiste aastate eeskujul ka edaspidi suunab oma üliõpilasi ornitoloogilistele töödele Puhtus ja et samuti ka teised asutused (Tallinna Pedagoogiline Instituut, Riiklik Loodusteaduse Muu- seum jt.) süstemaatiliselt lähetavad siia oma töötajaid lindude rände kõige elavamateks perioodideks. Nii toimub töö maailma eesrindlikes ornitoloogia- jaamades, kus rändeperioodidel on abiks kümneid võõraid töötajaid. 

E. KUMARI, bioloogiateaduste doktor




  ja samal kitsal maa-alal) väga muutlik.Selle nähtuse põhjuste selgitamine nõuab rea aastakümnete vältel kannatlikku tööd.Selleks tööks on Puhtul kõik vajalikud eeldused. On vaja linde süstemaatiliselt püüda võrkudega ja teiste püünistega, neid rõngastada ja taas püüda. 


		Hoopis vastupidist
		pilti pakub kurvitsa-
		liste ränne. Kevadel on neid alati palju vä-
		hem kui sügisel, ja
		ühel sügisel on nad
		märksa haruldasemad
		kui teisel. Kurvitsalis-te arvu nii silmapaist-
		va kõikumise põhjused
		pole kaugeltki veel
		selged ja ilmselt ei
		olene nad	ainuüksi
		kohalikest	tingimus-
		test. Puhtu territoo-
		riumi kaudu lendab
		kurvitsalisi Väga vähe-
		sel	määral; nende
		eelistatud	asupaika-
		deks on Mõisaküla ja
		Uueküla rannik ning
		Varbla rannikuläheda-
		ne saarestik (Oriku-
		laiud).
		Kõige	suuremat
		huvi pakub	Puhtus
		värvuliste	läbiränne.
		Nagu kõikjal mujal,
		moodustavad nad ka
		siin rändlindude pea-
		mise hulga. Olenevalt
		üksikute liikide ökoloo-
		giast, on värvuliste lä-
		birände üldpilt eri aas-
		tatel ja eri kohtades
	(isegi ühel Lindude massilise püüdmise organiseerimine nõuab püüdjailt erakord-selt suurt liikuvust jia püüniste kiire ümberpaigutamise võimalust, et rände-masse tabada just seal, kus on tunnuseid nende eelseisvast suurearvulisest
	ilmumisest. Sellepärast ei suuda üks või kaks inimest lindude massilise
	püüdmise alal saavutada kuigi nimetamisväärseid tulemusi, vaid selleks tuleb rakendada brigaad, kel olgu auto, mootorpaat ja rohkesti varupüüni-
	seid.	
	Suurt tähtsust omab rände jaotumuse detailne uurimine Puhtu lähistel
	visuaalsete vaatluste (püsivate vaatluspostide) teel	peab ju ornitoloogia-

jaama enda ümbrus rändeküsimuste seisukohalt olema kõige paremini läbi uuritud.1955.laasta.septembristehtiselalal esimene tõsisem katse 5 vaatleja rakendamisega.Meie sihiks on aga jõuda nii kaugele, et lähematel aas- tatel võiksime tööle panna 15-20 vaatlejat rände seisukohalt kõige olulisematel kohtadel Puhtu lähemas jia kaugemas ümbruses.Siamuti langeb lähematel aastatel Puhtule ülesanne tõhusalt ja pidevalt osa võtta vabariikide vahelistest sünkroonilistest rändevaatlustest Balti mere basseinis.Foto 7. Kodustatud noor hõbekajakas (Larus argentatus omissus Pleske)Puhtus.