SAVREMENI ORGANIZOVANI KRIMINALITET KAO OBLIK UGROŽAVANJA NACIONALNE BEZB EDNOSTI

Keywords: organizovani kriminalitet, kriminal, krivično delo, nacionalna bezbednost, korupcija, suzbijanje organizovanog kriminaliteta organized crime, crime, criminal act, national security, corruption, struggle against organized crime

Organizovani kriminalitet je jedna od najvećih pretnji savremenoj civilizaciji koja sve više teži da poprimi svetski značaj i da ugrozi opstanak čoveka, ekonomiju, privredne i finansijske sisteme, životnu sredinu, kao i sama dostignuća i vrednosti ljudske civilizacije. U radu su obrađeni pojedini aspekti problema organizovanog kriminaliteta kao jedna od najozbiljnijih savremenih nevojnih pretnji nacionalnoj i međunarodnoj bezbednosti. Kada je reč o ugrožavanju nacionalne bezbednosti, evidentni su destruktivni efekti po sve sfere društvenog i državnog života. Organizovani kriminalitet predstavlja ne samo veoma ozbiljan, već i nedovoljno vidljiv i nepotpuno istražen društveni fenomen. Polazeći od aktuelnosti organizovanog kriminaliteta kao pojave, u radu se ukazuje i na evoluciju i nove ugrožavajuće dimenzije savremenog organizovanog kriminaliteta, kao i na oblik ugrožavanja nacionalne bezbednosti. Takođe, obrađene su i posledice organizovanog kriminaliteta po građane i nacionalnu bezbednost. Osim toga, dat je i kratak osvrt na zakonodavni okvir i aktivnosti i rezultate koje je policija postigla u borbi protiv ove pojave. Organizovani kriminalitet kao teški oblik kriminalnog delovanja ne može se u potpunosti iskoreniti. Međutim, određenim oblicima borbe, može se svesti na niži, podnošljiviji nivo, sa krajnjim ciljem da se adekvatnim sredstvima efikasno suzbije i ako je to moguće iskoreni u onim oblastima u kojima pričinjava najveću štetu. Štetnost organizovanog kriminaliteta se ogleda pre svega u njegovom pogubnom delovanju na najvažnije društvene vrednosti i dobra: demokratiju, vladavinu prava, demokratske institucije i tržišnu ekonomiju. 

uređenje, pa njenog prisustva nisu pošteđene ni najrazvijenije države. Ipak, najvidljivije je u zemljama sa nestabilnim političkim režimima, odnosno zemljama sa primetnim odsustvom pravno uređene države. Različiti oblici koruptivnih aktivnosti u mnogim zemljama su postali toliko rašireni da prete da zamene postojeći društveni sistem i nametnu se kao dominantni, čime bi se urušile osnovne vrednosti društva i ono odvelo u bezakonje i kriminal. Zbog toga, u cilju sprečavanja da različite forme podmićivanja postanu dominantan oblik odnosa među ljudima, potrebno je uspostaviti adekvatne mehanizme delovanja društva u suprotstavljanju ovoj društveno neprihvatljivoj pojavi (Đukić, S., 2015). Jedna od "meta organizovanog kriminaliteta" je i nacionalna bezbednost, koja spada u tzv. tradicionalne pristupe bezbednosti (Savić, A., 2007). Prema ortodoksnoj verziji ovog koncepta, u fokusu bezbednosti je država, odnosno njen "opstanak", vitalne vrednosti (suverenitet, teritorijalni integritet, politička nezavisnost, opstanak države, nacionalno jedinstvo) i državni interesi u spoljnoj politici. Primarno sredstvo u (samo) zaštiti države su njena vojska, snage bezbednosti i ekonomska moć. Najvećom pretnjom nacionalnoj bezbednosti smatran je oružani napad spolja ili različiti oblici "subverzija iznutra, koje su potpomognute spolja". U tom smislu, bezbednost je poistovećivana sa tzv. spoljnom bezbednošću zemlje. Zbog toga se ovakav pristup naziva još i državo-centričnim pristupom bezbednosti. Savremeno -prošireno shvatanje nacionalne bezbednosti (tzv. sveobuhvatnaintegralna nacionalna bezbednost) podrazumeva sintezu bezbednosti građana1 i bezbednosti države, ali i doprinos države međunarodnoj i globalnoj bezbednosti. Reč je o izvesnom stanju zaštićenosti vitalnih vrednosti i interesa, koje se optimizira funkcijom državnog i nedržavnog sektora nacionalnog sistema bezbednosti, i to ne samo od vojnih, nego i od nevojnih pretnji bezbednosti kakva je organizovani kriminal. Konkretnije, nacionalna bezbednost je stanje nesmetanog ostvarivanja, razvoja, uživanja i optimalne zaštićenosti nacionalnih i državnih vrednosti i interesa koje se dostiže, održava i unapređuje funkcijom bezbednosti građana, nacionalnog sistema bezbednosti i nadnacionalnim bezbednosnim mehanizmima, kao i odsustvo (pojedinačnog, grupnog i kolektivnog) straha od njihovog ugrožavanja, te kolektivni osećaj spokojstva, izvesnost i kontrola nad razvojem budućih pojava i događaja od značaja za život društva i države (Mijalković, S., 2009). Referentne vrednosti su prvenstveno mir, sloboda, prava i bezbednost ljudi i društvenih grupa; kvalitet življenja; nacionalno jedinstvo, dostojanstvo, ponos i identitet; zdrava životna sredina; energetska stabilnost, ekonomski i socijalni prosperitet; informacioni resursi; pravni poredak i vladavina prava; teritorijalni integritet; politička samostalnost i opstanak države i društva. U strukturi savremenog kriminaliteta sve više mesta zauzimaju krivična dela organizovanog kriminala, koji ima transnacionalni karakter. Zbog teških posledica u vidu ekonomskih i političkih efekata, ova pojava predstavlja međunarodni problem. Iz tog razloga, međunarodna zajednica izuzetno je zainteresovana da se svi oblici organizovanog kriminala spreče i suzbiju na globalnom planu. Definisanje organizovanog kriminala predstavlja prvi, verovatno i najvažniji korak u konstituisanju strategije namenjene njegovom suzbijanju. Potpuno i precizno određenje ovog pojma uspostavlja jaku i stabilnu osnovu za dalje razmatranje ove problematike sa stanovišta krivičnopravnih nauka, od kojih svaka u okviru svog predmeta proučavanja treba da da određeni doprinos njegovom potpunijem rasvetljavanju i razjašnjenju. Prisutna su različita mišljenja u pogledu definisanja pojma organizovanog kriminaliteta u svetu i kod nas, tako da danas još uvek nema univerzalne definicije sadržaja ovog pojma. Osnovni problem ispoljava se u različitim shvatanjima u odnosu na to da li svi oblici organizovanog kriminala predstavljaju i organizovani kriminalitet, odnosno koji su to bitni uslovi koji su nužni za postojanje organizovanog kriminaliteta, tj. da li postoji organizovani kriminalitet i kada nije uspostavljena veza kriminalne organizacije sa predstavnicima državnih, političkih, privrednih, finansijskih i drugih relevantnih struktura. Stoga nije ništa iznenađujuće što se u naučnim i stručnim radovima stranih i domaćih autora mogu naći mnoge definicije organizovanog kriminaliteta. Bez obzira na neke njihove sličnosti, razlike i nejasnoće, može se slobodno reći da je prisutno isto toliko definicija organizovanog kriminaliteta koliko i autora koji se bave ovom problematikom. (Bošković, M., 2004). U najširem smislu, organizovani kriminalitet2 znači zajedničko vršenje krivičnih dela od strane više lica koja su se za to dogovorila. Bitan elemenat u ovoj definiciji je koordinirana akcija između više lica. Nešto uža definicija polazi od toga da organizovani kriminalitet obuhvata vršenje krivičnih dela u okviru zločinačke organizacije (bande, grupe, zločinačkog udruženja), koja je organizovana na hijerarhijskom principu i u kojoj zajedničku kriminalnu aktivnost ostvaruje organizator i najmanje dva člana zločinačkog udruženja. U najužem smislu, organizovani kriminalitet definiše se kao zajedničko izvršenje krivičnih dela radi ostvarenja ekonomske i (ili) političke moći. (Kambovski, V., 1996:5). Pojava je da se profesionalni kriminalci sve više organizuju u razne grupe, bande i slične oblike udruživanja, u kojima međusobno sarađuju u procesu vršenja krivičnih dela, kao svog redovnog zanimanja. U tim okvirima, profesionalni kriminalci često se povezuju sa funkcionerima za primenu zakona, što im stvara velike prednosti u odnosu na druge izvršioce krivičnih dela, koji nemaju takve zaštitnike. Na taj način, u okviru profesionalnog kriminaliteta razvio se organizovani kriminalitet, kao njegov poseban oblik (Matijević, M., Marković, M., 2013:417). Kriminalne organizacije mogu se deliti prema raznim kriterijumima: prema tradiciji i dužini trajanja -jedne imaju dužu tradiciju, a druge su nove, prema karakteru porekla -jedne vode poreklo iz ratova i drugih društvenih potresa, a druge su nastale iz razloga samoodbrane, treće su imale u početku politički karakter i slično, prema pravcu napada i karakteru prestupa prilikom vršenja krivičnih dela -jedne se međusobno obračunavaju oko sfera svoje aktivnosti, druge su usmerene na društvene institucije, grupe i pojedince, treće primenjuju sva sredstva i oblike nasilja u svojoj kriminalnoj praksi itd. Najzad, one se mogu deliti i prema stepenu organizovanosti i interpretacije unutar grupa, počev od neformalnih grupa, stvaranih na bazi dogovora i međusobne pomoći za vršenje krivičnih dela, pa do formalno organizovanih grupa, do zločinačkih podzemnih organizacija, a koje opet mogu biti različite po stepenu i čvrstini svoje organizovanosti. Prema tome, teško je svesti sve oblike organizovanog kriminaliteta na manji broj tipova. Nas ovde, međutim, posebno interesuju čvrsto organizovane grupe kriminalaca, koje deluju duži niz godina, na osnovu sopstvenih normi, što im omogućava čvrsta organizacija sa hijerarhijskim odnosima i velika operativnost u akcijama. Na čelu podzemne organizacije stoji vođa, koji upravlja njenim poslovima i akcijama. Za njega mogu biti povezane dve ili više takvih organizacija. Isto tako on može biti vezan za nekog moćnijeg gangstera iz podzemlja. Sve se to odvija na bazi čvrste discipline, poslušnosti i lične lojalnosti, koje dolaze do izražaja utoliko više ukoliko je kriminalna grupa čvršće organizovana i više integrisana. Ove podzemne organizacije odlikuju se veoma rasprostranjenim akcionim radijusom, velikom operativnošću i osposobljenošću za brzo manevrisanje i premeštanje svoje aktivnosti na veoma široka i udaljena prostranstva pa se stoga u toliko većoj meri ispoljava njihova društvena opasnost (Đukić, S., 2015). Podzemne gangsterske organizacije služe se u svojoj aktivnosti svim sredstvimapodmićivanjem, pretnjom, zastrašivanjem, političkim vezama, samo da bi postigle svoje ciljeve i osujetile funkcionisanje zakonitog mehanizma. One se često dogovaraju i vode koordinirane akcije protiv snaga organizovanog društva. Ali, isto tako, udruženja organizovanog zločina vode između sebe često suparničku borbu, koja se ponekad završava ubistvima i drugim najtežim krivičnim delima. U literaturi se govori o povremenim pravim ratnim epizodama među njima, o upotrebi bombi, mašinskih pušaka i drugih sredstava nasilja. Polje delovanja organizovanog kriminaliteta veoma je široko, s tim što se on javlja u obliku uske specijalizacije. Jedne organizacije bave se organizovanjem prostitucije, drugi krijumčarenjem opojnih droga, treće ubijanjem ljudi za novac, četvrte ucenjivanjem itd. Ovaj kriminalitet javlja se naročito na onim područjima koja pružaju veće mogućnosti za sticanje novčanih prihoda. To su krijumčarenje, prostitucija, podmićivanje, kocka i sl. Tu spadaju trgovanje opojnim drogama, kao što su heroin, kokain i druge, koje se danas široko uživaju naročito u redovima omladine. Organizovane bande bave se trgovinom i švercom oružja, vrbovanjem najamnika, vršenjem terorističkih dela za račun reakcionarnih krugova i sličnim, 

ZAKONSKO

ODREĐENJE POJMA ORGANIZOVANOG KRIMINALITETA U SRBIJI Stručnjaci koji se bave istraživanjem organizovanog kriminala u Srbiji navode da je on začet krajem osamdesetih godina prošlog veka, što govori u prilog činjenici da su kriminalne organizacije bile dobro organizovane i pre ratnih nedaća. Ratovi koji su vođeni devedesetih godina samo su inicirali i doneli nove sadržaje i oblike organizovanog kriminala, odnosno počeli mutaciju njegovih formi. Postojala je jasna sprega između rata i kriminala, koja je nametala konstantnu pretnju državnom uređenju (Bjelajac, Ž., 2008:17). Mnogo češće se o pojmu organizovanog kriminaliteta raspravlja u naučnoj i stručnoj literaturi, nego što se zakonom definiše njegov pojam. Neke zemlje imaju i posebne zakone o organizovanom kriminalitetu, u kojima nije uopšte, ili bar ne potpuno precizno određen pojam organizovanog kriminaliteta, kao i preduzimanje niza mera na nacionalnom i međunarodnom planu u cilju njegovog suzbijanja. Sve više nameće se potreba da se taj pojam zakonski definiše i precizira (Bošković, M., 2004:21). Organizovani kriminalitet definisan je u najbitnijim konvencijama i međunarodnim dokumentima donetim od strane Ujedinjenih nacija, Saveta Evrope i Evropske unije. Ovi dokumenti su izuzetno značajni i za krivično zakonodavstvo Republike Srbije. Njih je naša država ratifikovala i omogućila njihovu neposrednu primenu. Usvajanjem međunarodnih normi, standarda i zahteva koje međunarodna zajednica postavlja u pogledu tretiranja problema organizovanog kriminala, naša zemlja donela je čitav niz domaćih zakona značajnih za sprečavanje i borbu protiv ovog oblika kriminaliteta, od kojih se posebno ističu: Zakon o organizaciji i nadležnosti državnih organa u suzbijanju organizovanog kriminala, korupcije i drugih posebno teških krivičnih dela i Zakon o sprečavanju pranja novca i finansiranju terorizma. Na taj način, zakonska rešenja naše zemlje u vezi su sa ovim problemom harmonizovana sa rešenjima iz međunarodnih propisa. Naša zemlja se među poslednjim državama na evropskom kontinentu prihvatila nimalo lakog zadatka definisanja strategije suzbijanja organizovanog kriminala, što ima i dobrih i loših strana. Dobre su te da se u realizaciji ovog posla moglo učiti na tuđem iskustvu, njegovim dobrim i lošim stranama, i komparativnim pristupom problemu preuzeti, naravno ne mehanički, najbolja rešenja, izbegavajući na taj način eksperimentisanje sa originalnošću. Nije dobro to što se ipak prilično kasno pristupilo rešavanju ovih problema, u vreme kada je organizovani kriminal pustio duboke i jake korene, naneo velike štete društvu i državi i svima postavio, ili bolje reći nametnuo pitanje -Da li smo svesni njegovog postojanja i opasnosti? (Marinković, D., 2010:34). Ovde ćemo analizirati odredbe onih zakona koji su od značaja za inkriminisanje, otkrivanje, dokazivanje i sprečavanje krivičnih dela organizovanog kriminala, a naročito: Zakon o organizaciji i nadležnosti državnih organa u suzbijanju organizovanog kriminala, korupcije i drugih posebno teških krivičnih dela i Zakonik o krivičnom postupku. Određivanje pojma organizovanog kriminala u zakonodavstvu Republike Srbije prošlo je evolutivni put u kome je zakonodavac menjao norme koje regulišu tu oblast. U daljem tekstu ukazaćemo na zakonska rešenja koja su bila aktuelna u različitim periodima i sagledati trenutno stanje u toj oblasti. Srpsko krivično i krivično-procesno pravo do donošenja Zakonika o krivičnom postupku iz 2001. godine nije se bavilo organizovanim kriminalom kao posebnim fenomenom i nije određivalo njegovu definiciju. Naime, postojale su odredbe u krivičnom pravu koje su regulisale slučajeve organizovanog vršenja krivičnih dela, koji su zbog povećane društvene opasnosti bili predviđeni kao posebna krivična dela, kvalifikovani oblici krivičnih dela ili kao poseban vid saučesništva. (Bošković, G., 2011:11). U Zakoniku o krivičnom postupku od marta 2002. godine, termin "organizovani kriminal" pominje se u članu 232, stavu 1, koji propisuje da istražni sudija na predlog državnog tužioca može da naredi nadzor i snimanje telefonskih i drugih razgovora, ukoliko postoje osnovi sumnje da je neko lice s elementima organizovanog kriminala učinilo neko od sledećih krivičnih dela: falsifikovanje i pranje novca, neovlašćena proizvodnja i stavljanje u promet opojnih droga, nedozvoljena trgovina oružjem, municijom ili eksplozivnim materijalima i trgovina ljudima. 3  Zakonu o organizaciji i nadležnosti državnih organa u suzbijanju organizovanog kriminala (ZONDOSOK), koji je donet jula 2002. godine, prvi put je na posredan način određen pojam organizovanog kriminala, i to u čl. 2. i 3. tog zakona, koji propisuju u kojim slučajevima on može da se primeni. 4 Prema odredbama ovog zakona, organizovani kriminalitet dovodi se u vezu sa vršenjem određenih vrsta i oblika krivičnih dela: protiv ustavnog uređenja i bezbednosti Republike Srbije; protiv čovečnosti i drugih dobara zaštićenih međunarodnim pravom; falsifikovanje i pranje novca, neovlašćena proizvodnja i stavljanje u promet opojnih droga, nedozvoljena trgovina, nedozvoljena trgovina oružjem, trgovina ljudima, razbojništvo, razbojnička krađa, davanje i primanje mita, iznuda i otmica; druga krivična dela za koja je kao najmanja zaprećena kazna zatvora u trajanju od pet godina, kada je u njima prisutan element organizovanog kriminaliteta u smislu udruživanja radi vršenja krivičnih dela ili dogovora za izvršenje krivičnog dela određenog zakonom ili zločinačko udruživanje. Ovim zakonom uvedeni su posebni organi za otkrivanje, gonjenje i suđenje učinilaca krivičnih dela organizovanog kriminala i predviđena je njihova posebna nadležnost u ovim slučajevima (Đukić, S., 2013). Nedugo posle donošenja ovog zakona, izmenama i dopunama Zakonika o krivičnom postupku, decembra 2002. godine, uveden je u naše krivično-procesno zakonodavstvo poseban postupak za krivična dela organizovanog kriminala . Između ostalog, ovim izmenama i dopunama definisan je i pojam organizovanog kriminala i to na drugačiji način u odnosu na prethodno rešenje, sadržano u ZONDOSOK-u. Prema članu 504a ZKP, organizovani kriminal postoji u slučaju kumulativnog ispunjenja dve grupe uslova. Prva grupa uslova je obavezna: a) da postoji sumnja da je krivično delo izvršeno; b) da je delo rezultat organizovanog delovanja više od dva lica; c) da je grupa organizovana u cilju vršenja teških krivičnih dela i d) da se teška krivična dela vrše radi sticanja dobiti i moći. Pored tih uslova, Zakon navodi i ostale od kojih, da bi postojalo krivično delo organizovanog kriminaliteta, moraju biti ispunjeni još tri od sledećih uslova: da je svaki član kriminalne organizacije imao unapred određen zadatak ili ulogu; da je delatnost kriminalne organizacije planirana na duže vreme ili neograničeno; da se delatnost organizacije zasniva na primeni određenih pravila, interesne kontrole i discipline članova; da se delatnost organizacije planira i vrši u međunarodnim razmerama; da se pri vršenju delatnosti primenjuje nasilje ili zastrašivanje ili da postoji spremnost za njihovu primenu; da se pri vršenju delatnosti koriste privredne i poslovne strukture; da se koristi pranje novca ili nezakonito stečena dobit; da postoji uticaj organizacije ili njenog dela na političku vlast, medije, izvršnu ili sudsku vlast, ili na druge društvene ili ekonomske činioce (Matijević, M., Marković, M., 2013:422). Godine 2003. izvršene su izmene i dopune ranije donetog Zakona o organizaciji i nadležnosti državnih organa u suzbijanju organizovanog kriminala. Uvedena je nova definicija organizovanog kriminala. Da bi se neki delikt smatrao organizovanim kriminalom treba da budu ispunjena kumulativno dva uslova: 1) da je za to delo predviđena kazna zatvora od četiri ili više godina i 2) da je delo počinila organizovana kriminalna grupa ili druga organizovana koja nije kriminalna. Izmenama i dopunama Zakonika o krivičnom postupku (Službeni glasnik RS, br. 72/09) i Zakona o organizaciji i nadležnosti državnih organa u suzbijanju organizovanog kriminala (Službeni glasnik RS, br. 72/09, a tim izmenama naziv zakona promenjen je u Zakon o organizaciji i nadležnosti državnih organa u suzbijanju organizovanog kriminala, korupcije i drugih posebno teških krivičnih dela), u avgustu i septembru 2009. godine, izmenjeno je postojeće stanje stvari u domenu normativnog određenja pojma organizovanog kriminala. Tako je u članu 504a ZKP i članu 3. ZONDOSOK-a, pojam organizovanog kriminala jedinstveno određen, čime je prevaziđena neusklađenost definicija koja je postojala duže vreme. Prema navedenim odredbama, organizovani kriminal predstavlja vršenje krivičnih dela od strane organizovane kriminalne grupe ili njenih pripadnika. Pod organizovanom kriminalnom grupom podrazumeva se grupa od tri ili više lica, koja postoji određeno vreme i deluje sporazumno u cilju vršenja jednog ili više krivičnih dela za koja je propisana kazna zatvora od četiri godine ili teža kazna, radi sticanja, posredno ili neposredno, finansijske ili druge koristi. Osim navedenih zakona, izmenama i dopunama Krivičnog zakonika (Službeni glasnik RS, br. 72/09) u članu 112, stavu 35. pojam organizovane kriminalne grupe gotovo da je identično određen. Pod njom se podrazumeva grupa od tri ili više lica, koja postoji određeno vreme i deluje sporazumno u cilju vršenja jednog ili više krivičnih dela za koja je propisana kazna zatvora od četiri godine ili teža kazna, radi neposrednog ili posrednog sticanja finansijske ili druge koristi ili radi ostvarivanja i zadržavanja uticaja na privredne ili druge važne državne strukture. Tako je zakonodavac definisao jasne kriterijume za razlikovanje organizovanog kriminala od drugih sličnih kriminalnih fenomena. Značajan napredak u ovoj oblasti učinjen je obrazovanjem državnih organa u suzbijanju organizovanog kriminala: Tužilaštvo za organizovani kriminal, Služba za suzbijanje organizovanog kriminala, posebna odeljenja nadležnih sudova i posebna pritvorska jedinica. Odredbe novog Zakonika o krivičnom postupku (Službeni glasnik RS, br. 72/11 i 101/11) koje se odnose na postupak za krivična dela organizovanog kriminala koji se vodi pred posebnim odeljenjem nadležnog suda, primenjuje se od 15. januara 2012. godine. (Đukić, S., 2015). 

EVOLUCIJA ORGANIZOVANOG KRIMINALITETA

Savremeni organizovani kriminal sve više poprima međunarodne dimenzije, čime stiče sposobnost da i spolja utiče na bezbednost i stabilnost države. Očigledno je da je evoluirao, te da ga na pragu XXI veka odlikuje: 
-umrežavanje kriminalnih grupa u nacionalnim granicama -tzv. kriminalna kooperacija; -"podizanje" aktivnosti pojedinih kriminalnih grupa ili mreža sa nacionalnog na nadnacionalni nivo -tzv. internacionalizacija kriminalnih aktivnosti; -uspostavljanje partnerstva kriminalnih grupa i mreža iz jedne zemlje sa kriminalnim grupama i mrežama koje deluju na području drugih zemalja -tzv. internacionalizacija kriminalne kooperacije; -stvaranje transnacionalnih ilegalnih tržišta organizovanog kriminala, tzv. 
globalizacija kriminalnih tržišta, i -sve veća destruktivnost po vrednosti i interese pojedinca, društva, država i međunarodne zajednice. Osim delovanja u širim geografskim okvirima, 5 primetno je da je nekadašnju specijalizaciju za pojedine vidove zločina zamenilo tzv. svaštarenje, mogućnost da se više različitih vrsta ilegalnih "roba i usluga dobije i/ili naruči" na jednom mestu. Očigledno je i pojavljivanje novih oblika kriminala koji nisu tipični za "staru mafiju", poput ilegalne trgovine crvenom živom, nuklearnim materijalom i otpadom, biološkim agensima, genetskim materijalom, ljudskim tkivima i organima, visokotehnološkog kriminala itd. Istovremeno, došlo je i do restitucije zločina za koje je smatrano da su iskorenjeni i zaboravljeni, poput trgovine ljudima. Vidovi savremenog organizovanog kriminala su brojni, a među njima su izraženiji: ekonomski i korporacijski kriminal, narkomafija, krijumčarenje oružja, trgovina ljudima, krijumčarenje migranata, seks mafija (prostitucija, porno-mafija), 5 Prema Konvenciji Ujedinjenih nacija protiv transnacionalnog organizovanog kriminala (Službeni list SRJ -Međunarodni ugovori, broj 6/2001, čl. 3), krivično delo je transnacionalne prirode ukoliko je: učinjeno u više država; učinjeno u jednoj državi, ali je veći deo priprema, planiranja, rukovođenja ili kontrole obavljen u nekoj drugoj državi; učinjeno u jednoj državi, ali je u njega uključena grupa za organizovani kriminal koja se bavi kriminalnim aktivnostima u više država; učinjeno u jednoj državi, ali su bitne posledice nastupile u nekoj drugoj državi. 
Savremeni organizovani kriminalitet kao oblik ugrožavanja nacionalne bezbednosti | 135 automafija, krađa i krijumčarenje starina i umetnina, kockarska mafija, urbanistička i građevinska mafija, transplantaciona mafija, bebi-mafija, farmakomafija, pogrebna mafija, falsifikovanje novca i hartija od vrednosti, reket, razbojništva, kriminal vojnih struktura, prosvetna mafija, drumska mafija, stečajna mafija, carinska mafija, duvanska mafija, naftna mafija, strujna mafija, đubretarska mafija, prosvetna mafija itd. 6 Organizovani kriminal infiltriran je u gotovo sve sfere društvenog i državnog života, pa je realno očekivati "razvoj novih krimi biznisa" (Đukić, S., 2013:70). 

NOVE UGROŽAVAJUĆE DIMENZIJE SAVREMENOG ORGANIZOVANOG KRIMINALITETA

Za razliku od nekadašnjeg organizovanog kriminala čiji je primarni motiv bio sticanje profita, današnji kriminalci imaju i druge aspiracije. Finansijska moć i pozicije u političkom, privrednom i lokalnom sektoru koriste se za vaninstitucionalne, vanpravne, neetičke i druge uticaje na državu, odnosno za uzimanje položaja u društvu koji se ne mogu steći učestvovanjem u regularnim demokratskim procesima. Nova "negativna energija" organizovanog kriminala ugrožava bezbednost mnogih zemalja, pa i međunarodne zajednice (Đukić, S., 2013:71). Primetna je veza organizovanog kriminala sa političkom i ekonomskom elitom, ali i sa novim centrima finansijske moći (tzv. tajkuni), odnosno sa izvesnim oblicima političkog, ekonomskog i ekološkog kriminala. Za legalizaciju ilegalnog profita i za osnivanje i privatizaciju privrednih subjekata neophodna je pomoć iz struktura državne administracije. Reč je o predstavnicima državnih organa vlasti na svim nivoima (iz vlade, ministarstava, policije, sudstva, tužilaštva, privrednih struktura) koji za protivusluge i novac pomažu kriminalnim grupama. Njihovi pripadnici su zaštićeni od državne represije, i to izbegavanjem krivičnog gonjenja, izricanjem oslobađajućih, uslovnih ili minimalnih presuda i skraćivanjem kazni zatvora. Najopasniji su slučajevi kriminalizacije pojedinih, pa i većine članova vlade (tzv. državni kriminal). Odluke visoke politike mogu da štite, pa i stimulišu delatnosti organizovanog kriminala, čime postaju "kvazilegalne" i imune od sankcija unutrašnjeg prava. Takva praksa je bila izražena u više zemalja. Stoga su i jasna nastojanja organizovanog kriminala da se infiltrira u politički sistem mnogih zemalja, što čini finansiranjem predizbornih kampanja izvesnih političkih struja, odnosno korupcijom ili zastrašivanjem glasačkog tela i političkih faktora. Time se ekonomska moć transformiše u političku, postignute političke pozicije koriste za uvećanje ekonomske moći, a "prljavi" kapital legalizuje i "oplođuje". Posebno zabrinjava infiltracija organizovanog kriminala u (međunarodne) nevladine organizacije i zloupotreba njihovih finansijskih sredstava za ilegalne, ali i legalne delatnosti, pre svega kroz razne tendere. Uočljiva je i veza kriminalnih grupa sa bivšim i aktuelnim pripadnicima, pa i rukovodiocima državnih snaga bezbednosti. To se odnosi i na našu zemlju: znanja i veštine koje su stekli na obuci i u oružanim konfliktima širom bivše SFRJ, i posedovanje najsavremenije opreme i oružja omogućili su im sticanje izvesnog "rejtinga" u kriminalnom miljeu, koji su vešto "unovčili". Usluge su različite, od pružanja fizičkog obezbeđenja, "sprovođenja" kroz policijske racije i kontrole, transportovanja predmeta krivičnih dela, preko "sabotiranja" istraga i krivičnih postupaka, do neutralisanja opasnosti i konkurencije hapšenjem, ubistvima itd. 7  Primetno je da organizovani kriminal sprovodi i destruktivnu psihološkopropagandnu delatnost preko medija (radio, televizija, novine) koje na razne načine osniva, finansira i kontroliše. Time se vrši izvestan pritisak na javno mnjenje, na zakonodavne, izvršne i sudske organe, na suparnike iz kriminalnog miljea, na potencijalne svedoke itd. Organizovani kriminal je posebno destruktivan po ekonomsko-finansijsku bezbednost države i društva. Privredni i budžetski sistemi trpe ogromnu štetu zbog sive ekonomije, pranja novca i utaje poreza, što ugrožava nacionalnu bezbednost stvaranjem socijalne napetosti, nezadovoljstva, političke nestabilnosti, budžetskog deficita. Privilegovanjem položaja kriminalnih grupa u privatizaciji privrednih subjekata ugrožavaju se i ekonomska i socijalna bezbednost zaposlenih i njihovih porodica. Nesreća je veća ukoliko se tako prisvojeni kapital iznese iz zemlje. Neke međunarodne kriminalne organizacije poseduju kapital koji je veći od nacionalnih bruto dohodaka ili budžeta mnogih zemalja. To im omogućuje da sprečavaju tranziciju ka demokratiji, ograničavaju lična prava i slobode, onemogućuju ekonomiju otvorenog tržišta i legalne strane investicije, ograničavaju slobodne izbore i slobodu štampe, te da prete finansijskoj bezbednosti zemalja (Kokolj, M., 1996:45, 53). Interesantan je podatak MMF po kojem je obim profita stečenog organizovanim kriminalnim aktivnostima u svetu porastao sa osamdeset pet milijardi američkih dolara u 1988. godini na impozantnih pet hiljada milijardi dolara u 1998. godini (Hough, 1998:252). Prema drugim podacima, krajem XX veka, "globalni bruto kriminalni proizvod" dostigao je iznos od trilion američkih dolara, što je, s izuzetkom SAD i Japana, više nego ijedan bruto domaći proizvod koji je ostvaren u nekoj suverenoj državi na planeti (Simić, M., 2002:40). 8  Dalje organizovani kriminal je neretko oslonac i logistika delovanja domaćim i stranim obaveštajnim službama u obavljanju obaveštajnih zadataka i izvesnih "prljavih" poslova. Raspon angažovanja organizovanog kriminala može se kretati od klasičnog prikupljanja obaveštajnih podataka, preko organizovanja ilegalnih ulazaka u zemlju i izlazaka iz nje pripadnicima i saradnicima obaveštajnih službi, obezbeđenja falsifikovanih dokumenata, ustupanja veza i operativnih pozicija u strukturama državne administracije, do nabavke i dostavljanja vatrenog oružja i 7 Ove navode potvrđuje ubistvo srpskog premijera dr Zorana Đinđića 12. marta 2003. godine koje je izvršila kriminalna grupa u čijem su se sastavu nalazili komandant i pomoćnik komandanta Jedinice za specijalne operacije Bezbednosno-informativne agencije Republike Srbije, što je, između ostalog, dovelo i do raspuštanja i ukidanja Jedinice. Analizu sadržaja prve "Bele knjige o organizovanom kriminalu u Srbiji" vidi u: Marinković, D., (2007), Borba protiv organizovanog kriminaliteta u Republici Srbiji u periodu tranzicije, u: "Kriminalitet u tranziciji: fenomenologija, prevencija i državna reakcija", Institut za kriminološka i sociološka istraživanja, Beograd, str. 467-469. 8 U SAD trilion je milion na drugi stepen, odnosno deset na dvanaestom stepenu. U našoj zemlji to je deset na osamnaestom stepenu. 
Savremeni organizovani kriminalitet kao oblik ugrožavanja nacionalne bezbednosti | 137 eksplozivnih naprava za sprovođenje, ili samog sprovođenja subverzivnih aktivnosti obaveštajnih službi (atentati, otmice i sl.). Zbog toga i ne iznenađuje činjenica da su u prošlosti mnogi poznati kriminalci posedovali "službene legitimacije i značke tajnih policija" (Mijalković, S., 2005:248). Česta je i veza organizovanog kriminala sa terorizmom, odnosno sa organizatorima i učesnicima u oružanim pobunama i drugim oblicima političkog kriminala. Iako se često zastupa teza da je terorizam jedan od vidova organizovanog kriminala, sa sigurnošću možemo konstatovati da njihova relacija može da bude isključivo na nivou povezanosti, ne i poklapanja. 9 Naime, organizovani kriminal je vid imovinskog -klasičnog kriminala, lukrativnog i neideološkog karaktera, dok su motivi i ciljevi terorista ideološko-političkog karaktera. Teroristi potkopavaju državu, napadajući vlast, dok organizovani kriminal teži da "tiho ostvari svoj profit", pribegavajući korupciji i zastrašivanju nosilaca vlasti. Međutim, tradicionalna razlika između terorista i kriminalaca iščezava. Kriminalci u pojedinim slučajevima pribegavaju političkom nasilju da bi zaplašili vladine službenike, a teroristi pribegavaju metodama organizovanog kriminala ne bi li stekli profit. 10  Školski primer modela kriminalne saradnje organizovanog kriminala i terorizma je primer albanskog organizovanog kriminala sa terorističkom Oslobodilačkom vojskom Kosova i Albanskom nacionalnom armijom. Naime, albanski organizovani kriminal je pružao i pruža finansijsku pomoć ovim organizacijama od profita stečenog krijumčarenjem droge, oružja, ljudi, trgovinom ljudima, prostitucijom i reketiranjem privrednika i stanovništva u zemlji i inostranstvu; naoružava ih prokrijumčarenim oružjem iz Albanije i drugih zemalja; krijumčari teroriste "dobrovoljce" i "plaćenike" iz islamskih zemalja na Kosovo i Metohiju. Osim toga, istim sredstvima finansira se otkup kuća i imanja nealbanskog stanovništva; privatizacija srpskih preduzeća i lobiranje i korumpiranje predstavnika međunarodnih organizacija za nezavisnost naše južne pokrajine. Kao i u većini bivših zemalja realsocijalizma, i organi formalne socijalne kontrole naše zemlje nisu bili organizaciono i funkcionalno spremni da blagovremeno i adekvatno reaguju. Razlog tome je i taj što je u socijalističkim zemljama, tradicionalno, negirano postojanje organizovanog kriminala, uz obrazloženje da je on produkt kapitalističkih društava. Takvo stanje je zahtevalo donošenje nove i adekvatne zakonske regulative koja se odnosila na inkriminisanje pojedinih oblika i sadržaja kriminalnih aktivnosti, kao i na reorganizaciju državnih organa koji su dobili proširena i nova ovlašćenja. 9 Dobro organizovane i velike kriminalne grupe često pribegavaju teroru, odnosno terorisanju lokalnog stanovništva, predstavnika privrede i lokalnih vlasti kontinuiranim zastrašivanjem, "sprovođenjem pravde", reketiranjem, "propisivanjem normi ponašanja" itd. Međutim, ova pojava (teror) ne može se poistovetiti sa terorizmom. 10 Primeri za to su brojni, poput atentata na sudije koje su sudile pripadnicima Kartela Medelin i sicilijanske Mafije. Suprotno, "Blistavi put" u Peruu profitirao je štiteći uzgajivače i pošiljaoce droge od vladinih snaga, a Vojska Šana iz Burme je tokom godina prerasla iz revolucionarne organizacije u nešto više od grupe preprodavaca droge (Viotti, Kauppi, 1997:173-175). 

ORGANIZOVANI KRIMINALITET KAO OBLIK UGROŽAVANJA NACIONALNE BEZBEDNOSTI

Savremeno doba karakteriše visok stepen dinamičnosti i brzine razvoja nauke i tehnologije i njihovog povratnog dejstva na društvo. To nužno dovodi do naglih promena kvaliteta i kvantiteta društvenih pojava i odnosa. Pomenuto se izražava kroz ekspanziju i usložnjavanje negativnih društvenih pojava i njihovih posledica po bezbednost, odnosno nacionalnu bezbednost, kao i njihovo "podizanje" na međunarodni nivo, čime se ugrožavaju proklamovane vrednosti međunarodne zajednice. Danas se sa sigurnošću može reći da svet karakteriše porast novih problema po pitanjima unutrašnje i međunarodne bezbednosti. Nikada do sada nije bilo toliko subjekata bezbednosti (državnih i društvenih) niti toliko tehnike i novca u službi bezbednosti i nikada do sada svet nije bio toliko ugrožen. Savremeni bezbednosni problemi su od ranijih zadržali samo ime i biće svoga dela, dok je sve ostalo različito u odnosu na raniji period. Današnji oblici ugrožavanja bezbednosti nose novu energiju (snažniju -razorniju po društvo) i nove opasnosti. Za razliku od ranijih oblika organizovanog kriminala, kada je primarni razlog bavljenja kriminalom bio novac, današnji "veliki" kriminalci imaju i više novca nego što mogu da potroše. Razlog daljeg bavljenja organizovanim kriminalitetom je (pored primarnog) moć, odnosno želja za vaninstitucionalnim, vanpravnim, vanetičkim i drugim uticajima na državu i politiku, odnosno zauzimanje položaja i uticaja u društvu koje ne mogu steći učestvovanjem u normalnim demokratskim procesima. Ta nova negativna energija i opasnosti koje sa sobom nose izazivaju posledice koje više nijedna zemlja pojedinačno, kao ni međunarodna zajednica, ne mogu da tolerišu. Kriminal kao specifična negativna društvena pojava predstavlja unutrašnji neoružani oblik ugrožavanja nacionalne bezbednosti. Jedan od njegovih najopasnijih vidova (u domenu imovinskog kriminala) jeste organizovani kriminalitet. Organizovani kriminalitet podrazumeva postojanje kriminalne organizacije koja ima više od dva člana, s ciljem trajnijeg vršenja krivičnih dela radi ostvarivanja imovinske koristi i odgovarajućeg uticaja, s tim što takva kriminalna organizacija, s ciljem svog opstanka, mora da koristi nasilje ili neka druga sredstva zastrašivanja ili da uspostavi odgovarajuću spregu sa državnim, političkim, ekonomskim i finansijskim subjektima, bilo korupcijom, ucenom, iznudom, ili bilo nekim drugim načinom (Bošković, M., 2003:24). Iako je tradicionalno shvatan kao unutrašnji oblik ugrožavanja, organizovani kriminalitet sve više poprima međunarodne dimenzije i utiče na bezbednost i stabilnost države spolja. (Stajić, LJ., 2011:189). Polazeći od oblika organizovanja (grupa, banda, organizacija, udruženje i sl.), unutrašnjeg ustrojstva (hijerarhija, disciplina, zakon ćutanja omerta i sl.), postavljenih ciljeva (prihod, stalan finansijski dohodak, ostvareni profit, političke pretenzije i dr.), metoda delovanja (korupcija, iznuda, zastrašivanje, nasilje i dr.) i kvaliteta uspostavljenih veza (organi vlasti, državni organi, političke partije i stranke, privredni i finansijski subjekti i dr.), mogući su razni oblici ispoljavanja organizovanog kriminaliteta na unutrašnjem i međunarodnom planu (Bošković, M., Savremeni organizovani kriminalitet kao oblik ugrožavanja nacionalne bezbednosti | 139 2003:27). Iz ovog se može zaključiti da organizovani kriminalitet međunarodnih dimenzija može biti nosilac više različitih oblika kriminaliteta kojima se direktno ili indirektno ugrožava zaštićenost više različitih vrednosti države, društva i pojedinca. Samim tim, međunarodni, odnosno transnacionalni organizovani kriminal u teoriji bezbednosnih nauka smatran je savremenim bezbednosnim izazovom, rizikom i pretnjom, a kao takav je identifikovan i u strategijama nacionalne bezbednosti mnogih zemalja. Mnogi autori ga smatraju ozbiljnom opasnošću i pretnjom po funkcionisanje pravne države i po razvoj demokratije u međunarodnim razmerama, odnosno pretnjom međunarodnom miru i stabilnosti (Stajić, LJ., 2011:191). Organizovani kriminalitet, pa i međunarodni, ne predstavlja pojavu koja je nova i nepoznata nacionalnim i nadnacionalnim subjektima bezbednosti. Zašto onda postoje problemi oko njegovog sprečavanja i suzbijanja? "Novi" organizovani kriminalitet u odnosu na "stari" (čiji su reprezenti Mafia i Comorra) je mnogo složeniji i kreće se u širim geografskim okvirima. Novi oblici organizovanog kriminaliteta su brzo zahvatili široke međunarodne razmere, jer se ne ograničavaju na "klasičan" ilegalan promet i kupoprodaju oružja, droge, umetničkih predmeta, pranje novca i prostituciju, što predstavlja tradicionalne aktivnosti italijanske mafije. Danas ilegalni promet nuklearnog materijala 11 , hemijskih supstanci i bioloških mikroba zadaje najveću glavobolju organima gonjenja na međunarodnom planu. Vidovi savremenog organizovanog kriminaliteta su brojni: 
1. organizovani ekonomski kriminalitet tipa kriminalitet "belog okovratnika; 2. organizovani ekonomski korporacijski (organizacijski) kriminalitet; 3. organizovani kriminalitet zloupotrebe vlasti; 4. organizovani vojni kriminalitet; 5. organizovani narko-kriminalitet; 6. organizovani kriminalitet u vezi sa oružjem i municijom; 7. organizovani kriminalitet u vezi sa nakitom i skupocenostima; 8. organizovani kriminalitet u vezi sa kulturno-istorijskim dobrima; 9. organizovani kriminalitet sa radioaktivnim materijalima; 10. organizovani kriminalitet u vezi sa falsifikovanjem novca i hartija od vrednosti; 11. organizovana nedozvoljena trgovina automobilima ("auto-mafija"); 12. organizovana prostitucija i trgovina belim robljem; 13. organizovani kriminalitet u vezi sa iznudama (reket); 14. organizovani kriminalitet u vezi sa trgovinom ljudima; 15. organizovani kriminalitet u vezi sa igrama na sreću itd. (Stajić, LJ., 2011:193). 
Posebno je velika ugroženost ekonomskih sistema zemalja od transnacionalnog organizovanog kriminala. Zemlje trpe izvesne štete usled ilegalnih ekonomskih aktivnosti organizovanih kriminalnih grupa, koje se ogledaju kroz smanjenje priliva novčanih sredstava u budžet zemlje, preko naplate širokog spektra poreza. Na taj način se indirektno utiče na bezbednost zemlje u smislu stvaranja socijalne napetosti, nezadovoljstva, političke nestabilnosti, kroz niža izdvajanja finansijskih sredstava za subjekte bezbednosti. Pored toga, još opasniji oblici ugrožavanja bezbednosti ekonomskih sistema zemalja mogu se uočiti u procesu tranzicije. Naime, veze u političkim strukturama zemlje mogu se iskoristiti za stvaranje privilegovanog položaja organizovane kriminalne grupe u procesu privatizacije. 
Tako se izuzetno vredna industrijska postrojenja mogu po bagatelnoj ceni, izvestan broj radnika otpustiti s posla, a proizvodi prodavati po znatno višoj ceni. U ovom slučaju, pored posledica po ekonomski sistem zemlje, ugrožavaju se osnovna ljudska prava radnika i potrošača proizvoda privatizovane industrije. Nesreća po zemlju je utoliko veća ukoliko se protivpravno prisvojeni kapital legalnim ili nelegalnim tokovima iznese iz zemlje. Kao posledica prethodno navedenih aktivnosti i tendencija, organizovane kriminalne grupe postaju neformalni centri finansijske moći. Interesantan je podatak koji kaže da je još davne 1979. godine organizovani kriminal u Americi ostvario prihod od sto šezdeset osam milijardi dolara, što je više od nacionalnih dohodaka, npr., Austrije, Danske, Grčke (Kokolj, M., 1996:45, 53). Infiltracija protivpravno stečenog profita u finansijske i bankarske tokove zemlje, može i te kako uticati na njenu bezbednost. 
Neizostavni pratilac ilegalno stečenih profita jeste "pranje novca". Ovaj fenomen je direktno povezan sa drugim oblicima ugrožavanja bezbednosti: terorizmom, korupcijom, nedozvoljenim prometom droga i oružja i sl. Pojava pranja novca spada u grupu bezbednosnih problema koji omogućuju da u bliskoj budućnosti nastanu još opasnije pojave ugrožavanja nacionalne bezbednosti kako na unutrašnjem, tako i na međunarodnom planu. 

POSLEDICE ORGANIZOVANOG KRIMINALITETA PO GRAĐANE I NACIONALNU BEZBEDNOST

Organizovani kriminalitet je sve ozbiljnija pretnja pravnoj državi, demokratiji, vladavini prava, međunarodnom miru i stabilnosti. Kod sve većeg broja zemalja raste politički prioritet rešavanja ovog problema. Iako se, prema nekim shvatanjima, tome mora pristupiti primarno ili isključivo iz aspekta nacionalne bezbednosti i zaštite nacionalnih interesa, nipošto se ne smeju zanemariti interesi i vrednosti ljudske i međunarodne bezbednosti (Piccarelli, J. T., 2008:462-464). 
Negativni efekti organizovanog kriminala manifestuju se kroz najmanje tri dimenzije državnog i društvenog života: ljudsku, ekonomsku i bezbednosnu (u užem smislu): 
-ljudska dimenzija vezana je za kršenje ljudskih prava mnogih direktnih i indirektnih žrtava organizovanog kriminala. Problem je tim veći što mnoge države još uvek nisu koncipirale posebne strategije za prevenciju i suzbijanje organizovanog kriminala, odnosno za zaštitu ljudskih prava 
Savremeni organizovani kriminalitet kao oblik ugrožavanja nacionalne bezbednosti | 141 potencijalnih i aktuelnih žrtava, što najčešće uslovljava njihovu primarnu, sekundarnu i tercijalnu viktimizaciju; -ekonomska dimenzija odnosi se na efekte organizovanog kriminala koji dodatno produbljuju nepovoljne činioce ekonomske tranzicije koji su uzrok i uslov njegovog nastanka. O efektima ekonomske štete pojedinca, društva, države i međunarodne zajednice nije neophodno polemisati, i -bezbednosna dimenzija tiče se ugrožavanja nacionalne bezbednosti usporavanjem procesa demokratizacije tzv. "tranzicijskih društava", podrivanjem demokratskih institucija i vladavine prava, i stvaranjem brojnih socio-ekonomskih problema. Slabe i korumpirane državne institucije i neadekvatna zakonska regulativa onemogućuju vladama uspešno suprotstavljanje ovom problemu, što iznutra i spolja ugrožava nacionalnu bezbednost (Mijalković, S., 2005:247-248). Na spoljnopolitičkom planu organizovani kriminal može indirektno da podstakne dezintegraciju, onemogućavanje ili otežavanje integracije države u određene međunarodne institucije i organizacije, uvođenje određenih oblika sankcija, intervencije međunarodne zajednice ili velikih sila kojima se ugrožava integritet zemlje, kao i osudu međunarodne zajednice zbog toga što je vlada nesposobna da mu se suprotstavi, ne želi to da učini ili ga podržava. Posledice po bezbednost države istovetne su posledicama političkih i ekonomskih pritisaka. 12 a unutrašnjem planu države efekti organizovanog kriminala su izuzetno složeni, latentni i neretko predstavljaju strategijski rizik po bezbednost države i građana, i izazivaju ekonomske posledice, usled: 
-destabilizacije ekonomije i legalnih tržišta jer ilegalna tržišta remete odnose "ponude i tražnje" robe i usluga (koji su "oslobođeni poreza"); -ugrožavanja funkcionalnosti određenih državnih resora jer je umrežavanje postojećih i formiranje novih kriminalnih organizacija i tržišta štetno po određene nacionalne funkcije, pre svega po ekonomsku, socijalnu, zdravstvenu, obrazovnu....; -umrežavanja organizovanog i drugih vidova kriminala. Najopasnija je svakako veza sa političkim kriminalom, kroz finansiranje terorističkih grupa, oružanih pobuna, subverzivne delatnosti, destruktivne psihološko-propagandne delatnosti itd.; -infiltracije organizovanog kriminala u politički sistem zemlje, što urušava demokratske institucije i vladavinu prava, a kod građana izaziva nepoverenje u vlast; -ekonomske destabilizacije države zbog utaje poreza i pranja novca, čime se podrivaju ekonomska i finansijska, a indirektno i nacionalna bezbednost; -skromnijeg priliva sredstava u budžet država kao posledica utaje poreza, čime se osiromašuju socijalni, zdravstveni i penzioni fondovi, ali i budžeti službi bezbednosti (Đukić, S., 2010:69), 
-demografske destabilizacije države, usled degradacije životne sredine i narušavanja ekonomske i socijalne sigurnosti porodice; -povećanja rasizma i ksenofobije, jer prisustvo ilegalnih migranata, stranih žrtava trovine ljudima i pripadnika stranih kriminalnih organizacija stvara nove i razvija postojeće nacionalističke i rasističke struje koje mogu da rezultiraju nasilničkim i političkim kriminalom; -povećanja korupcije u javnom sektoru, naročito radi kontrolisanja političkih odlučilaca i umanjivanja sposobnosti krivičnopravnog sistema. Korupcija je "dobra investicija i režijski trošak kriminalne strategije i taktike"(Đukić, S., 2010:70); -destabilizacije sektora unutrašnjeg ekonomskog investiranja. 
Nedostatak pravne sigurnosti i razvijen organizovani kriminal glavni su razlozi obeshrabrivanja stranih investitora da ulažu sredstva u nacionalnu ekonomiju; -potrebe za velikim budžetskim izdvajanjima radi efikasnije socijalne kontrole organizovanog kriminala. Složene akcije na preventivnom, represivnom i planu zaštite i pomoći žrtvama od strane vladinog i nevladinog sektora zahtevaju velika budžetska izdvajanja. Potreban obim takvih izdvajanja, bez ugrožavanja finansijske stabilnosti, sebi može da priušti mali broj država; -destabilizacije porodice kao osnovne jedinice društva. Slabljenje moći države u njenom ekonomskom, obrazovnom i socijalnom sektoru direktno se odražava na sposobnost građana da zadovolje svoje svakodnevne lične i porodične potrebe, što podriva institucije braka i porodice; -porasta kršenja ljudskih sloboda i prava, što uslovljavaju navedene posledice, i -neefikasnog funkcionisanja međunarodnih tela i institucija u zemljiviše puta je dokazano da pripadnici određenih međunarodnih organizacija i tela nadležnih za rešavanje unutrašnjih konflikata tesno sarađuju sa organizovanim kriminalom, što dovodi u pitanje njihovu efikasnost i svrsishodnost i drugo. 

ANALIZA UKUPNOG BROJA KRIVIČNIH DELA ORGANIZOVANOG KRIMINALITETA NA PODRUČJU POLICIJSKE UPRAVE U NOVOM SADU

Na osnovu statističkih podataka i po podacima MUP-a Republike Srbije, na području Policijske uprave u Novom Sadu, kao druge po veličini Policijske uprave u Republici Srbiji, u toku 2014. godine, izvršeno je ukupno oko 12.440 krivičnih dela, što čini oko 12% svih dela evidentiranih u Republici Srbiji, tako da se ta bezbednosna problematika, po složenosti, svrstava na drugo mesto, odmah iza Beograda, na čijem području je izvršeno oko 26,6% svih krivičnih dela u R. Srbiji. Analizirajući 2014. godinu, sa akcentom na krivična dela sa elementima korupcije, karakteristično je efikasno procesuiranje 82 krivična dela iz oblasti korupcije, zatim 37 poreskih krivičnih dela, 18 dela iz oblasti bankarskog poslovanja, 13 krivičnih dela iz domena nedozvoljene trgovine -"akciznih roba", drastičan porast pojave krivičnog dela neovlašćeno organizovanje igara na sreću-21, koja su rezultirala pronalaskom i oduzimanjem predmeta "sive ekonomije" i 3 dela iz oblasti nezakonite privatizacije, dok u analiziranom periodu nisu evidentirani rezultati u otkrivanju krivičnog dela pranje novca. U oblasti suzbijanja zloupotreba u bankarskom poslovanju, podneto je 7 krivičnih prijava, protiv 10 lica, zbog osnovane sumnje da su izvršila 18 krivičnih dela, a struktura dela je sledeća: -6 dela izdavanje čeka i korišćenje platnih kartica bez pokrića (od toga, 3 -saizvršilaštvom), -4 dela falsifikovanje isprave, -po 2 dela neosnovano dobijanje i korišćenje kredita i druge pogodnosti i falsifikovanje službene isprave i -po jedno krivično delo zloupotreba položaja odgovornog lica, zloupotreba ovlašćenja u privredi, pronevera i prevara. Materijalna šteta pričinjena izvršenim krivičnim delima iznosi 19.644.311,00 dinara, što je ujedno i visina pribavljene protivpravne imovinske koristi. Analizirajući krivična dela nedozvoljene trgovine i druga krivična dela, podneto je 10 krivičnih prijava, protiv 10 lica (jedno-NN), zbog osnovane sumnje da su izvršila 13 krivičnih dela iz ove oblasti, i to: 
-4 dela nedozvoljena trgovina, -3 dela nedozvoljeni promet akciznih proizvoda iz Zakona o poreskom postupku i -poreskoj administraciji i po jedno krivično delo nedozvoljena proizvodnja, krijumčarenje, neovlašćena upotreba tuđeg poslovnog imena i druge posebne oznake robe ili usluga, falsifikovanje znakova za vrednost, obmanjivanje kupaca i zloupotreba položaja odgovornog lica. U toku 2014. godine, takođe je zaplenjeno i oduzeto oko 5.155 boksova cigareta, 1.566,50 kg duvana u listu, 455,50 kg rezanog duvana, 11.736 litara naftnih derivata i 112 litara alkoholnog pića. Ukupna vrednost oduzete robe procenjena je na 13.153.056,96 dinara. Analizom krivičnih dela neovlašćenih igara na sreću, podneto je 19 krivičnih prijava, protiv 24 lica, zbog osnovane sumnje da su izvršila 21 krivično delo neovlašćeno organizovanje igara na sreću, a koja su rezultirala pronalaskom i oduzimanjem predmeta "sive ekonomije", odnosno pronađene su 13 ilegalne kladionice za sportsko klađenje, zatim 60 slot aparata, 8 poker aparata, 3 elektronska pikada, 3 rulet aparata i bilijarski sto, za čije korišćenje osumnjičeni nisu posedovali odobrenje nadležnog organa Ministarstva finansija, Poreske uprave -Sektora za devizne i menjačke poslove i igre na sreću, niti su za to osnovali nikakvo pravno lice. 
Savremeni organizovani kriminalitet kao oblik ugrožavanja nacionalne bezbednosti | 145 Takođe, podneta je jedna krivična prijava, protiv 3 lica, za 3 krivična dela neovlašćeno iskorišćavanje autorskog dela ili predmeta srodnog prava, gde su krivična dela vršena i na području cele teritorije Republike Srbije i drugih Policijskih uprava, a krivična dela su iz domena Službe za borbu protiv organizovanog kriminala. Osim toga, u 41 zapleni oduzete su 142 falsifikovane novčanice, i to: 
-102 strane falsifikovane novčanice, -40 domaćih falsifikovanih novčanica (17 u apoenu od 200 dinara, 17 u apoenu od 1.000 dinara, 4 u apoenu od 500 dinara i 2 u apoenu od 2.000 dinara). U oblasti krijumčarenja opojnih droga otkrivena su oko 650 krivičnih dela, neovlašćena proizvodnja i stavljanje u promet opojnih droga, kao i neovlašćeno držanje opojnih droga, gde je zaplenjeno oko 450.800,00 grama. Zbog prodaje narkotika, mera zadržavanja primenjena je prema 44 lica, a slobode su lišeni pripadnici 4 kriminalne grupe, a presečena je nekoliko krijumčarskih kanala. 
Analizirajući krivična dela "Nedozvoljene proizvodnje, držanje, nošenje i promet oružja i eksplozivnih materija", iz člana 348. Krivičnog zakonika Republike Srbije, u 2014. godini, otkriveno je 107 krivičnih dela. Od izvršilaca je oduzeto 176 komada oružja, i to: 56 pištolja, 3 revolvera, 4 gasna pištolja, 95 malokalibarskog oružja, 12 lovačkih pušaka, 6 pušaka i 1.758 komada municije. Takođe, oduzeto je i 8 bombi i 3 eksplozivne naprave. 
Jedan od glavnih problema kod istraživanja delikata organizovanog kriminaliteta jeste da ne postoje validni podaci o njegovim razmerama. Sigurna je činjenica da je zvanična statistika organizovanog kriminaliteta značajno manja u odnosu na njegovu prisutnost u svim zemljama u regionu i u zemljama u tranziciji, tako da se "tamna brojka kriminaliteta" može samo nagađati. Osim toga, postoje i slučajevi kada kriminalističke obrade zbog nedostatka dokaza ne mogu da dođu do lica koji su Savremeni organizovani kriminalitet kao oblik ugrožavanja nacionalne bezbednosti | 145 Takođe, podneta je jedna krivična prijava, protiv 3 lica, za 3 krivična dela neovlašćeno iskorišćavanje autorskog dela ili predmeta srodnog prava, gde su krivična dela vršena i na području cele teritorije Republike Srbije i drugih Policijskih uprava, a krivična dela su iz domena Službe za borbu protiv organizovanog kriminala. Osim toga, u 41 zapleni oduzete su 142 falsifikovane novčanice, i to: 
-102 strane falsifikovane novčanice, -40 domaćih falsifikovanih novčanica (17 u apoenu od 200 dinara, 17 u apoenu od 1.000 dinara, 4 u apoenu od 500 dinara i 2 u apoenu od 2.000 dinara). U oblasti suzbijanja krijumčarenja opojnih droga otkrivena su oko 650 krivičnih dela, neovlašćena proizvodnja i stavljanje u promet opojnih droga, kao i neovlašćeno držanje opojnih droga, gde je zaplenjeno oko 450.800,00 grama. Zbog prodaje narkotika, mera zadržavanja primenjena je prema 44 lica, a slobode su lišeni pripadnici 4 kriminalne grupe, a presečena je nekoliko krijumčarskih kanala. 
Analizirajući krivična dela "Nedozvoljene proizvodnje, držanje, nošenje i promet oružja i eksplozivnih materija", iz člana 348. Krivičnog zakonika Republike Srbije, u 2014. godini, otkriveno je 107 krivičnih dela. Od izvršilaca je oduzeto 176 komada oružja, i to: 56 pištolja, 3 revolvera, 4 gasna pištolja, 95 malokalibarskog oružja, 12 lovačkih pušaka, 6 pušaka i 1.758 komada municije. Takođe, oduzeto je i 8 bombi i 3 eksplozivne naprave. 
Jedan od glavnih problema kod istraživanja delikata organizovanog kriminaliteta jeste da ne postoje validni podaci o njegovim razmerama. Sigurna je činjenica da je zvanična statistika organizovanog kriminaliteta značajno manja u odnosu na njegovu prisutnost u svim zemljama u regionu i u zemljama u tranziciji, tako da se "tamna brojka kriminaliteta" može samo nagađati. Osim toga, postoje i slučajevi kada kriminalističke obrade zbog nedostatka dokaza ne mogu da dođu do lica koji su Savremeni organizovani kriminalitet kao oblik ugrožavanja nacionalne bezbednosti | 145 Takođe, podneta je jedna krivična prijava, protiv 3 lica, za 3 krivična dela neovlašćeno iskorišćavanje autorskog dela ili predmeta srodnog prava, gde su krivična dela vršena i na području cele teritorije Republike Srbije i drugih Policijskih uprava, a krivična dela su iz domena Službe za borbu protiv organizovanog kriminala. Osim toga, u 41 zapleni oduzete su 142 falsifikovane novčanice, i to: 
-102 strane falsifikovane novčanice, -40 domaćih falsifikovanih novčanica (17 u apoenu od 200 dinara, 17 u apoenu od 1.000 dinara, 4 u apoenu od 500 dinara i 2 u apoenu od 2.000 dinara). U oblasti suzbijanja krijumčarenja opojnih droga otkrivena su oko 650 krivičnih dela, neovlašćena proizvodnja i stavljanje u promet opojnih droga, kao i neovlašćeno držanje opojnih droga, gde je zaplenjeno oko 450.800,00 grama. Zbog prodaje narkotika, mera zadržavanja primenjena je prema 44 lica, a slobode su lišeni pripadnici 4 kriminalne grupe, a presečena je nekoliko krijumčarskih kanala. 
Analizirajući krivična dela "Nedozvoljene proizvodnje, držanje, nošenje i promet oružja i eksplozivnih materija", iz člana 348. Krivičnog zakonika Republike Srbije, u 2014. godini, otkriveno je 107 krivičnih dela. Od izvršilaca je oduzeto 176 komada oružja, i to: 56 pištolja, 3 revolvera, 4 gasna pištolja, 95 malokalibarskog oružja, 12 lovačkih pušaka, 6 pušaka i 1.758 komada municije. Takođe, oduzeto je i 8 bombi i 3 eksplozivne naprave. 
Jedan od glavnih problema kod istraživanja delikata organizovanog kriminaliteta jeste da ne postoje validni podaci o njegovim razmerama. Sigurna je činjenica da je zvanična statistika organizovanog kriminaliteta značajno manja u odnosu na njegovu prisutnost u svim zemljama u regionu i u zemljama u tranziciji, tako da se "tamna brojka kriminaliteta" može samo nagađati. Osim toga, postoje i slučajevi kada kriminalističke obrade zbog nedostatka dokaza ne mogu da dođu do lica koji su organizatori inkriminacija (lica iz zone tzv. "belog okovratnika"), koja svojim autoritetom i društvenom pozicijom garantuju brzu realizaciju usluge. 

ZAKLJUČAK

Organizovani kriminalitet predstavlja najveću opasnost, koja zajedno sa terorizmom i nezaobilaznom korupcijom, kao složenom pojavom koja je prisutna u svim fazama razvoja društva, preti savremenom svetu. Organizovani kriminalitet i korupcija onemogućavaju razvoj društva, stvaraju nepoverenje građana prema vlasti i njenim organima, blokiraju reforme, umanjuju spremnost na investicije, nanose finansijske štete, uništavaju privredu, škode međunarodnom ugledu zemlje, itd. Zbog toga se protiv organizovanog kriminaliteta i korupcije mora boriti svim raspoloživim sredstvima države i demokratskog društva. Suprotstavljanje organizovanom kriminalitetu u Srbiji mora biti planska, organizovana i na realnim osnovama zasnovana aktivnost svih državnih organa, u skladu sa ukupnim stanjem u zemlji i konsenzusom svih političkih činilaca. Dok se organizovani kriminalitet krajem prošlog veka razvijao i internacionalizovao, sistemi bezbednosti mnogih zemalja nisu bili sposobni da mu adekvatno odgovore. Kad su oformljene specijalizovane službe za rešavanje ovog problema, već su bile pričinjene velike štete. Ogromna sredstva koja su uložena u reformu sistema bezbednosti nisu promenila "scenario u kojem je on korak iza organizovanog kriminaliteta". Stoga treba nastaviti rad na reformi sektora bezbednosti. Takvo stanje organizovani kriminalitet je iskoristio da se infiltrira u gotovo sve pore državnog i društvenog života. Naročito su destruktivne veze koje su ostvarene sa nosiocima političke i moći. Uz došlo je do umrežavanja kriminalnih grupa koje deluju u nacionalnim okvirima, "podizanja" njihovog delovanja na nadnacionalni nivo, uz istovremeno uspostavljanje partnerstva sa kriminalnim grupama i mrežama iz drugih zemalja, što je uslovilo i stvaranje transnacionalnih ilegalnih tržišta organizovanog kriminaliteta. Ovako strukturni bezbednosni problem na razne načine ugrožava vrednosti i interese pojedinca, društva, država i međunarodne zajednice. Generalno, organizovani kriminalitet može da ugrozi nacionalnu bezbednost u ekonomskom, demografskom, javno-bezbednosnom, finansijskom, socijalnom i drugim sektorima, odnosno njen socijalni mir, jedinstvo i miran suživot naroda i nacionalnih manjina, što se reflektuje i na ostale nivoe bezbednosti. Još jedna veoma važna preventivna mera, koju je naše zakonodavstvo uvelo, a y mnogim zemljama to je već međunarodno prihvaćeni standard, jeste oduzimanje imovine stečene kriminalom. Oduzimanje nezakonitog prihoda stečenog izvršenjem krivičnih dela, ima za cilj da obesmisli motive za bavljenje kriminalom i korupcijom. Imovinska korist, odnosno koristoljubivi motiv je razlog vršenja većine krivičnih dela. Istovremeno, ovom merom bi se sprečilo ubacivanje nelegalno stečenih prihoda od kriminala i korupcije u legalne robno novčane privredne tokove. Time se i uskraćuje finansiranje vršenja budućih krivičnih dela. Ova mera je usmerena ka vrhu piramide svake organizovane kriminalne grupe, ali i prema svima koji svojim koruptivnim ponašanjem podržavaju i omogućavaju organizovani Savremeni organizovani kriminalitet kao oblik ugrožavanja nacionalne bezbednosti | 147 kriminalitet. Takva mera podržava vladavinu prava u svakoj državi i ostvarenje moralnog principa da niko ne može da zadrži korist stečenu vršenjem krivičnih dela. Pri tome se mora uvek imati u vidu činjenica da su moderni oblici organizovanog kriminaliteta neraskidivo povezani sa raznim oblicima međunarodnog, ne samo ekonomskog i finansijskog organizovanog kriminaliteta, već i sa organizovanim kriminalitetom u vezi sa ilegalnom proizvodnjom i krijumčarenjem opojnih droga, oružja i drugih opasnih materija, trgovinom ljudima, pranjem novca i finansiranjem međunarodnog terorizma. U tesnoj vezi sa organizovanim kriminalitetom i nezaobilaznom korupcijom, razvijaju se i novi -moderni vidovi kriminala, kao što su visokotehnološki kriminal i ilegalna trgovina ekološki opasnim otpadom, kao jedan od najunosnijih i najopasnijih oblika ekološkog kriminala. 

| 143 Slika 1 .

 1431 -Ukupan broj krivičnih dela po Policijskim upravama u 2014. godini 




  Savremeni organizovani kriminalitet kao oblik ugrožavanja nacionalne bezbednosti | 131 veoma opasnim aktivnostima. Kao rasprostranjeni vid njihove kriminalne aktivnosti koji im donosi velike zarade, ističe se organizovana krađa umetničkih dela (Matijević, M., Marković, M., 2013:419). 



Slika 2. -Ukupan broj krivičnih dela za period od 2010. do 2014. godine U

  toku 2014. godine, najznačajnija realizacija jeste hapšenje 25 članova organizovane kriminalne grupe, koje su po nalogu Tužilaštva za organizovani kriminal u Beogradu, u zajedničkoj akciji, sproveli Odsek za suzbijanje privrednog kriminaliteta i Poreska policija, a koje je rezultiralo podnošenjem 2 krivične prijave, 


	Savremeni organizovani kriminalitet kao oblik ugrožavanja nacionalne bezbednosti	| 143
	Друге ПУ 41050 40%	
	Суботица 3629 3%		
	Сремска Митровица 4225 4%	Панчево 4038 4%	Зрењанин 4248 4%
	11660	12220	11533
	2010		2011	2012

Slika 1. -Ukupan broj krivičnih dela po Policijskim upravama u 2014. godini

  Analizirajući 2014. godinu, sa akcentom na krivična dela sa elementima korupcije, karakteristično je efikasno procesuiranje 82 krivična dela iz oblasti korupcije, zatim 37 poreskih krivičnih dela, 18 dela iz oblasti bankarskog poslovanja, 13 krivičnih dela iz domena nedozvoljene trgovine -"akciznih roba", drastičan porast pojave krivičnog dela neovlašćeno organizovanje igara na sreću-21, koja su rezultirala pronalaskom i oduzimanjem predmeta "sive ekonomije" i 3 dela iz oblasti nezakonite privatizacije, dok u analiziranom periodu nisu evidentirani rezultati u otkrivanju krivičnog dela pranje novca. 



Slika 2. -Ukupan broj krivičnih dela za period od 2010. do 2014. godine U

  toku 2014. godine, najznačajnija realizacija jeste hapšenje 25 članova organizovane kriminalne grupe, koje su po nalogu Tužilaštva za organizovani kriminal u Beogradu, u zajedničkoj akciji, sproveli Odsek za suzbijanje privrednog kriminaliteta i Poreska policija, a koje je rezultiralo podnošenjem 2 krivične prijave, 


	Savremeni organizovani kriminalitet kao oblik ugrožavanja nacionalne bezbednosti	| 143
		Београд 27308 27%	
		Нови Сад 12437 12%
	Зрењанин 4248 4%	Ниш 5780 6%	
		14072	
	11533		12437
	2012	2013	2014

Slika 1. -Ukupan broj krivičnih dela po Policijskim upravama u 2014. godini

  Analizirajući 2014. godinu, sa akcentom na krivična dela sa elementima korupcije, karakteristično je efikasno procesuiranje 82 krivična dela iz oblasti korupcije, zatim 37 poreskih krivičnih dela, 18 dela iz oblasti bankarskog poslovanja, 13 krivičnih dela iz domena nedozvoljene trgovine -"akciznih roba", drastičan porast pojave krivičnog dela neovlašćeno organizovanje igara na sreću-21, koja su rezultirala pronalaskom i oduzimanjem predmeta "sive ekonomije" i 3 dela iz oblasti nezakonite privatizacije, dok u analiziranom periodu nisu evidentirani rezultati u otkrivanju krivičnog dela pranje novca. 



Slika 2. -Ukupan broj krivičnih dela za period od 2010. do 2014. godine U

  toku 2014. godine, najznačajnija realizacija jeste hapšenje 25 članova organizovane kriminalne grupe, koje su po nalogu Tužilaštva za organizovani kriminal u Beogradu, u zajedničkoj akciji, sproveli Odsek za suzbijanje privrednog kriminaliteta i Poreska policija, a koje je rezultiralo podnošenjem 2 krivične prijave, za izvršenih 6 krivičnih dela: 3 dela zloupotreba položaja odgovornog lica, 2 dela udruživanje radi vršenja krivičnih dela i jedno delo poreska utaja. Osumnjičeni su pribavili protivpravnu imovinsku korist u ukupnom iznosu od 189.637.116,00 dinara, dok je pričinjena materijalna šteta 324.024.896,00 dinara, odnosno iznos za koji je oštećen budžet Republike Srbije. Osim toga, izvršeno je i 89 krivičnih dela iz oblasti ekološkog kriminaliteta, od kojih su: 66 dela šumska krađa, 16 dela ubijanje i zlostavljanje životinja, 4 dela nezakonit lov i po jedno krivično delo zagađenje životne sredine, pustošenje šuma i nezakonit ribolov. 



Pod bezbednošću građana podrazumevamo stanje ličnog (fizičkog, mentalnog i zdravstvenog) integriteta i imovinskog (imovinskopravnog, ekonomskog i socijalnog) statusa pojedinca i njegove porodice. 

Kriminalitet, odnosno kriminal, dugo vremena kod nas nije bio zakonski termin. Kada je to postao, zakonodavac se opredelio za izraz kriminal, ne samo kada je reč o organizovanom kriminalu, već npr. i o visokotehnološkom. U tom smislu, izraz kriminal postao je zakonski, zbog čega ćemo ga i mi koristiti u našem radu, osim na onim mestima kada navodimo stavove autora koji su u svojim radovima koristili izraz kriminalitet. Cit. premaMarinković, D., (2010). Suzbijanje organizovanog kriminala -specijalne istražne tehnike, Novi Sad, Prometej, str. 17. 

Zakonik o krivičnom postupku, Službeni list SRJ, br. 70/01 i 68/02. 

Zakon o organizaciji i nadležnosti državnih organa u suzbijanju organizovanog kriminala, Službeni glasnik RS, br. 42/02. 

Termin mafija korišćen je u žargonu, kao sinonim za vid organizovane kriminalne delatnosti. 

Poznat je slučaj krađe 50 kilograma plutonijuma iz elektrane u Litvaniji, koji je bio napušten i ostavljen u šumi. Osim toga, nuklearne elektrane u istočnoj i centralnoj Evropi nisu dobro čuvane. Uznemirenost je kulminirala 1994. godine, kada je preko Interpola pomenuta krađa izvesnih količina uranijuma iz nuklearke u Černobilu. Uznemirava i činjenica da su se raspale firme koje su odgovorne za rukovanje nuklearnim materijalima, ostavljajući tako prostor za delovanje organizovanog kriminala. 

O posledicama političkih i ekonomskih pritisaka vidi u: Savić, A.,(2000), Uvod u državnu bezbednost, VŠUP, Beograd, str. 152-155. 

RESUME

Organized crime represents a major threat, which, together with terrorism and corruption, is present as a complex phenomenon in all stages of development of society, threatening the modern world. Organized crime and corruption are hampering the development of society, create mistrust of citizens towards the government and its organs, block reforms, reduce the propensity to investment, inflicting financial damage, destroying the economy, damage the international reputation of the country, etc. Therefore organized crime and corruption must be fought by all available means of the state and democratic society. Countering organized crime in Serbia has to be planned, organized and based on realistic grounds with the activity of all state authorities, in accordance with the overall situation in the country and the consensus of all political actors. While organized crime at the end of the last century, developed and internationalized, security systems of many countries were not able to adequately respond to it. When specialized services were created to solve this problem, they also caused great damage. Huge funds that are invested in the reform of the security Savremeni organizovani kriminalitet kao oblik ugrožavanja nacionalne bezbednosti | 149 system have not changed the "scenario in which he was one step behind organized crime." Therefore, it is necessary to continue to work on security sector reform. Such a state was used by organized crime to infiltrate in almost all spheres of state and social life. Particularly destructive links that are generated with the holders of political and economic power. In addition, there was a networking of criminal groups operating at the national level, "raise" their activities at transnational level, while also establishing partnerships with criminal groups and networks from other countries, which resulted in the creation of transnational organized crime, illegal markets.
SAVREMENI ORGANIZOVANI KRIMINALITET KAO OBLIK UGROŽAVANJA NACIONALNE BEZB EDNOSTI