Keywords: juvenile detention, juvenile offender, re-socialization, special prevention, general prevention, treatment

Mr Ivan J oksič

ATP "MORAVA" a.d., Vmjačka Banja kao MALOLETNIČKI ZATVOR* "ultima ratio" u sankcionisanju maloletničke delinkvencije SAŽETAK: Maloletnička delinkvencija, poslednjih godina, posebno privlači pažnju naučne i šire društvene javnosti. Istovremeno, maloletni učinioci krivičnih dela, pojedinačno i organizovano, sve češće vrše krivična dela, na području takozvanog srednjeg i teškog kriminaliteta. Nadalje, ukoliko ovu problematiku posmatramo iz drugog ugla, maloletni učinioci pripadaju najosetljivijoj kategoriji kriminalne populacije, u okviru koje se, najčešće, .jegruluju" budući učinioci teških krivičnih dela. 
Međutim, u okviru čitavog registra mera i sankcija koje se mogu izreći maloletnim učiniocima, maloletnički zatvor predstavlja "ul tima ratio" ili krajnje sredstvo, koje se može izreći, isključivo, starijim maloletnicima. U skladu sa izmenama krivičnog zakonodavstva, po prvi put se kod nas oblast maloletničkog kriminaliteta reguliSe posebnim Zakonom o maloletnim učiniocima krivičnih dela i krivičnopravnoj zaštiti maloletnih lica' (u daljem tekstu: Zakon o malolet nicima), koji je stupio na snagu 01. 01. 2006. godine. Međutim, Za kon o maloletnicima nije doneo nikakve novine kada je u pitanju maloletnički zatvor, u odnosu na vremenski period kada su odredbe o maloletnicima bile sastavni deo Krivičnog zakona. Ipak, postoje određene izmene u odnosu na vremenski period kada je maloletnički zatvor uveden u naše krivično zakonodavstvo.* Rad primljen: 06. 05. 2010. godine. ' Zakon o maloletnim učiniocima krivičnih dela i krivičnopravnoj zaštiti maloletnih lica, Službeni glasnik RS, br. 85/05. 
-Malolemički zatvor je prvi put uveden u naSe krivično zakonodavstvo noveliranjem Krivičnog zakonika iz 1959. godine. Pre ovih izmena, maloletnim učiniocima su izricane kazne koje se izriču punoletnim učiniocima. Videti: Zakon o izmenama i dopunama Krivičnog zakonika iz 1959. godine, Službeni list FNRJ, br. 30/59. 
Based on that, in this paper we will analyze juvenile detention from different aspects: theoretical, from the aspect of legislative and executive law, as well as penitentiary aspect of this criminal punishment and its treatment. 

Polazeći od izloženog, u radu ćemo obraditi maloletnički zalvor sa više aspekata; teorijskog, sa područja zakonodavnog i izvršnog zakonodavstva, kao i problematiku vezanu za penitencijami aspekt ove krivične sankcije i primenu tretmana. 
Ključne reči: maloletnički zatvor, maloletni učinilac, resocijalizacija, specijalna prevencija, generalna prevencija, iretman 

U V O D N A R A Z M A T R A N J A

Maloletnička delinkvencija je danas postala globalni problem koji opterećuje krivična zakonodavstva gotovo svih država. Tokom istorijskog razvoja krivičnih sankcija menjali su se modaliteti reagovanja na kriminalitet. Međutim, kada su u pitanju maloletni učinioci, pribegavalo se njihovom blažem sankcionisanju odnosno kažnjavanju. Ovo podrazumeva da je za isto krivično delo, maloletni učinilac kažnjavan kaznom zatvora u kraćem trajanju, s tim što je istovremeno, naročito kada su u pitanju ,,stariji" krivični zakonici, izostajala primena talionskog načela za učinjeno krivično delo. Jednom rečju, na maloletne učinioce su se primenjivale iste vrste sankcija ali se vodilo računa da ova starosna kategorija delinkvenata, sa istim ili sličnim sankcijama, bude blaže kažnjena. 
U Srbiji su se prema maloletnicima izricale sankcije, "podjednako" kao i u odnosu na punoletne učinioce krivičnih dela, uz određena ublažavanja, npr, po pitanju dužine i vrste izrečene kazne zatvora itd. Međutim, ozbiljniji zahvat u materiju sankcionisanja maloletnih učinilaca krivičnih dela, učinjen je izmenama Krivičnog zakonika iz 1959. godine. Ovim izmenama uvodi se u naše krivično zakonodavstvo posebna kazna maloletničkog zatvora. Ova kazna se može primeniti isključivo prema starijim maloletnicima (16-18 godina starosti). Pri tome, propisuju se restriktivni uslovi za izricanje kazne maloletničkog zatvora. Oni se odnose, kako na ucinjeno krivično delo, tako na licnost učinioca krivičnog dela, uz ispunjenje odredenih "sporednih" uslova. 
S obzirom da su sve republike bivše SFRJ, nakon raspada savezne države, prenele u svoje krivično zakonodavstvo postojeca (savezna) rešenja, tim pre se to odnosi na oblast regulisanja maloletničke delinkvencije. Tako, zakonsko regulisanje maloletničkog zatvora je "identično" propisano u gotovo svim državama članicama nekadašnje SFRJ. Nadalje, izmestanjem zakonskog regulisanja maloletničke delinkvencije, u poseban Zakon o maloletnicima, izdvojena je citava oblast ,jnaloletničkog zakono davstva" u posebnu (zakonsku) celinu. 
Tokom daljeg izlaganja, posveticemo pažnju zakonskom regulisanju maloletničkog zatvora, problemima u njegovoj primeni, kao i politic! izricanja ove krivične sankcije (u odnosu na odredena krivična dela i u odno su prema drugim krivičnim sankcijama) prema maloletnicima. 

U S L O V I Z A I Z R I C A N J E I O D M E R A V A N J E K A Z N E M A L O L E T N I Č K O G Z A T V O R A

Poznato je da se maloletnim učiniocima krivičnih dela, najčešće, izriču vaspitne mere. Takode, Zakonom o maloletnicima je, po prvi put, predvidena mogucnosti izricanja vaspitnih naloga,^ kao mera kojima se skrece krivični postupak. Medutim, kada je u pitanju kazna maloletničkog zatvora, Zakon o maloletnicima je u celini preuzeo rešenja iz prethodnog Krivičnog zakona. U tom smislu, ne možemo očekivati značajnije novine, u praksi izricanja i primene zakonskih odredbi koje regulisu ovu kaznu. 
Kao sto smo rekli, u samom naslovu rada, kazna maloletničkog za tvora predstavlja "ultima ratio" u politici sankcionisanja maloletničke delinkvencije. Dakle, maloletnicki zatvor je krajnje sredstvo koje se može primeniti prema maloletnim uciniocima, samo i jedino onda, kada su iscrpljene sve druge mogucnosti izricanja krivicnih sankcija ili mera prema ovoj starosnoj grupi. Medutim, izricanje kazne maloletničkog zatvora trpi ogranicenje vezano za maloletnog učinioca, a ono se odnosi na mogucnost izricanja ove kazne samo starijim maloletnicima (16-18. godine). Tako se, (prema članu 28. Zakona o maloletnicima) starijem maloletniku koji je ucinio krivicno delo za koje je zakonom propisana kazna zatvora teža od pet godina, može izreći kazna maloletničkog zatvora ako zbog visokog stepena krivice, prirode i težine krivičnog dela ne bi bilo opravdano izreci vaspitnu meru. Dakle, potrebno je kumulativno ispunjenje dva uslova: da je u pitanju stariji maloletni učinilac (16-18. godine) i da je učinjeno krivicno delo za koje je zakonom propisana kazna zatvora preko pet godina. 
Kada je u pitanju prvi uslov, situacija je potpuno jasna, jer se isti vezuje za starosni uzrast maloletnog učinioca. U tom pogledu, Zakon o maloletnicima postavlja precizne vremenske granice, s tim sto se uzima u obzir starost maloletnog učinioca u vreme izvrsenja krivičnog dela (ne u vreme sudenja).'* Drugi uslov, propisuje težinu zaprećene kazne zatvora za konkretno krivično delo. Preciznije, težina zakonom propisane kazne zatvora utvrduje se prema maksimumu, a ne prema minimumu zaprecene kazne. Tako, zapreceni minimum kazne zatvora ne obavezuje sud prilikom procene sveukupnih uslova za izricanje kazne maloletnickog zatvora. U tom smi slu, "ako je malolernik izvršio krivicno delo omogucavanja uživanja opojnih droga navodenjem na uživanje opojne droge, davanjem opojne droge ili stavljanjem prostorija u tu svrhu (član 247. stav 1. KZ) njemu se ne bi mogao izreci maloletnički zatvor zato što je propisan posebni maksimum kazne zatvora do pet godina, pa ovo krivično delo nije od značaja. Ali, takva mogucnost postoji ako je delo učinjeno npr. prema više lica ili je izazvalo narocito teške posledice (stav 2. istog člana) zato što je za ovaj oblik propisan posebni maksimum kazne zatvora do deset godina."N avedeni (obavezni) uslovi za izricanje kazne maloletničkog zatvora ne podrazumevaju automatizovano izricanje ove kazne. Naprotiv, potrebno je ispuniti i druge propisane (fakultativne)* uslove, ili bolje rečeno preduslove, okolnosti...' Propisani preduslovi se odnose, kako na ličnost maloletnog učinioca (subjektivni) tako i na učinjeno krivično delo (objektivni). S tim u vezi, potrebno je prisustvo visokog stepena krivice kod maloletnog učinioca, kao i činjenica da s obzirom na prirodu i težinu krivičnog dela ne bi bilo opravdano izreci vaspitnu meru (član 28. Zakona o maloletnicima). Ovde se zakonodavac, sasvim jasno, opredeljuje za vaspitne mere kao osnovne ili bolje reci glavne krivične sankcije, što dodatno potvrduje fakultativan karakter kazne maloletničkog zatvora. 
Visok stepen krivice podrazumeva postojanje sveukupnih subjektivnih momenata i okolnosti koje karakterišu maloletnog učinioca krivičnog dela, kao i njegov psihički odnos prema ucinjenom krivičnom delu. Utvrdivanje ove okolnosti i obrazlaganje u čemu se sastoji traži i sudska praksa jer neobrazlaganje, nedavanje razloga o ovoj odlučnoj činjenici, daje osnov za pobijanje takve odluke suda zbog bitne povrede odredaba krivicnog postupka...* Pod visokim stepenom krivične odgovomosti, u sudskoj praksi, podrazume.vamo: svirepost, brutalnost (u smislu nanošenja nepotrebnih povreda žrtvi), upomost, grupno ili pojedinačno planiranje izvršenja krivičnog dela i slično. 
Priroda i težina krivičnog dela se u ranijoj sudskoj praksi, najčešće, ogledala u prisustvu teških posledica kao i njihovom odrazu na žrtvu krivičnog dela. Medutim, "teške posledice dela treba da nastupe ne samo u odnosu na konkretno oštećenog, na njegovo zdravlje, imovinu, vec je nužno da ih javno mnjenje doživljava teškim jer dovode do uznemirenja, osude, gnulanja od strane javnosti, pa se, u tom smislu, manifestuju na drustvo u celini i slično..."^ Ipak, posledica, odnosno "teške posledice de-5 Dr Obrad Peric, Komentar Zakona o maloletnim učiniocima krivičnih dela i krivičnopravnoj zxiStiti maloletnih lica -dnigo dopunjeno izdanje, Beograd, 2007, str. 72. 
® Ovo tim pre, zato što je kazna maloletničkog zatvora "fakultativnog karaktera", pa samim tim, iako su stečeni svi uslovi (obavezni i fakultativni), sud može odustati od izricanja ove kazne. U tom smislu, Zakon o malolemicima koristi formulaciju: ,л1о2е se izreći kazna maloletničkog zatvora" (clan 28). 
^ Profesor Perić u svom Komentaru Zakona o maloletnicima, koristi termin ,Jcriminalno političke okolnosti", što po mišljenju autora ovoga rada nije daleko od termina "pred uslovi, okolnosti". Videti: Dr Obrad Peric, op. cit., str. 73-74. 
® Videti: Nikola Milosevic, Maloletnički zatvor, JRKK, br. 3/2000, str. 75-76. 9 Ibid., str. 74. 
la", kako je ova kriminalno-politicka okolnost bila formulisana u ranijem zakonodavstvu, medu izloženim uslovima nigde se vise ne pominje.'°M aloletnički zatvor se može izreći u vremenskom rasponu od sest meseci (opšti minimum) pa sve do pet godina (opšti maksimum). Medutim, opšti maksimum ove kazne trpi odredena ograničenja koja se odnose na mogudnost njenog dužeg izricanja. Tako, za krividno delo za koje je propisana kazna zatvora dvadeset godina ili teža kazna, ili u sludaju stica-Ja najmanje dva krividna dela za koja je propisana kazna zatvora teža od deset godina, maloletnidki zatvor može se izredi u trajanju do deset godi na (clan 29. Zakona o maloletnicima). Ovde se zakonodavac rukovodio dinjenicom da u sludajevima posebno teških krividnih dela, kao i u sluda ju sticaja krividnih dela, treba pružiti mogudnost izricanja maloletnidkog zatvora u dužem trajanju od opsteg maksimuma od pet godina, pri tom ne diraj udi opsti minimum od sest meseci zatvora. Prema pretežnom mišljenju, ne ulazedi dublje u problematiku ovako udinjenog odstupanja od op steg maksimuma sto bi prevazilazilo razmere ovoga rada, smatramo sasvim prihvatljivim navedeno odstupanje od opsteg maksimuma. Pri tome, treba voditi raduna na ogranidenje propisano dlanom 139. Zakona o malo letnicima. 
U pogledu odmeravanja kazne maloletnidkog zatvora, ista se odmerava u zakonom postavljenim granicama, prvenstveno imajudi u vidu svrhu maloletnidkog zatvora i sve druge okolnosti koje utidu na visinu kazne (dlan 54. KZS). Medutim, potrebno je da sud posebno ceni stepen zrelosti maloletnog udinioca i vreme potrebno za njegovo vaspitavanje i strudno osposobljavanje. Navedene okolnosti obavezuju sud da vodi raduna o mogudnostima da dužinu izredene kazne uskladi sa realnim mogudnostima za ispunjenje obaveza koje se namedu maloletnom lieu osudenom na malo letnidki zatvor. Takode, sud mora voditi raduna o svrsi maloletnidkog za tvora koja se odreduje na gotovo istovetan nadin poput vaspitnih mera "da se nadzorom, pružanjem zaštite i pomodi, kao i obezbedivanjem op steg i strudnog osposobljavanja utide na razvoj i jadanje lidne odgovomosti, na vaspitavanje i pravilan razvoj njegove lidnosti, kako bi se obezbedilo ponovno ukljudivanje maloletnika u društvenu zajednicu". Medutim, Zakon o maloletnicima (dlan 10. stav 2), propisuje i posebnu svrhu malo letnidkog zatvora, kao "vršenje pojadanog uticaja na maloletnog udinioca da ubudude ne vrši krividna dela, kao i na druge maloletnike da ne vrse krividna dela". Na ovaj nadin, naglasava se, osim specijalno-preventivnog i retributivni odnosno generalno-preventivni karakter maloletnidkog za tvora, za razliku od vaspitnih mera koje karakterisu specijalno-preventivni efekti. 
Poseban sludaj predstavlja odmeravanje kazne maloletnidkog zatvora za krividna dela u sticaju. U tom pogledu, sud de za krividna dela udinjena u sticaju odmeriti po slobodnoj oceni jednu kaznu u granicama predvidenim dlanom 29. Zakona o maloletnicima. U sludaju da za jedno od kri-vičnih dela učinjenih u sticaju treba izreći maloletnički zatvor a za drugo vaspitnu meru, sud će za sva dela izreći samo kaznu maloletničkog zatvoга. Međutim, ukoliko je sud za krivična dela u sticaju utvrdio kazne zatvora i maloletničkog zatvora, izreći će samo zatvor kao jedinu kaznu. Istovremeno, ako sud nade da bi za neka krivična dela u sticaju trebalo izreći vaspitnu meru, a za druga kaznu zatvora, izreći će samo kaznu za tvora. Osim toga, sud će postupiti na isti način, i u slučaju ako posle izrečene kazne utvrdi da je osudeni pre ili posle njenog izricanja učinio dru go krivično delo (član 31. Zakona o maloletnicima). 
Maloletnički zatvor se, po ugledu na kaznu zatvora kod punoletnih učinilaca, ne može izvršiti ako je proteklo: 
1. deset godina od osude na maloletnički zatvor preko pet godina; 2. pet godina od osude na maloletnički zatvor preko tri godine; 3. tri godine od osude na maloletnički zatvor do tri godine. Zastarelost počinje da teče od pravosnažnosti presude kojom je izrecena kazna maloletnickog zatvora i ističe protekom odredenog vremena. Rok zastarelosti se računa prema kazni koju je sud izrekao u presudi. Medutim, Zakon o maloletnicima propisuje samo rokove relativne zastarelo sti. Za apsolutnu zastarelost, tok i prekid zastarelosti izvršenja kazne, kao i za nezastarelost izvršenja kazne važiće odredbe čl. 107. i 108. KZ." 

IZ V R Š E N J E K A Z N E M A L O L E T N I Č K O G Z A T V O R A

Maloletni učinilac se, nakon izricanja kazne maloletničkog zatvora, upucuje na izdržavanje kazne u kazneno-popravni zavod u Valjevu.'^ Ovaj zavod je specijaJizovan za izvršenje kazne maloletničkog zatvora, kako u pogledu uslova za izdržavanje u objektu tako i u pogledu službi i osoblja unutar zavoda. U kazneno-popravnom zavodu VaJjevo izdržavaju kaznu maloletničkog zatvora maloletni učinioci -muškog pola, dok ma loletni učinioci -ženskog pola kaznu izdržavaju u posebnom odeljenju kazneno-popravnog zavoda za žene u Požarevcu. 
Kazna maloletničkog zatvora sadrži primenu odgovarajuceg tretmana prema maloletnim uciniocima oba pola, u cilju resocijalizacije osudenih maloletnika. S tim u vezi, osudenim maloletnicima tokom izdržavanja ka zne omogućuje se: obrazovanje, stručno i radno osposobljavanje za zanimanje prema njihovim sposobnostima, sklonostima i dotadašnjem školskom i radnom angažovanju, u skladu sa mogucnostima kazneno-poprav nog zavoda. Osnovu postupanja sa osudenim maloletnicima cini uključivanje u vaspitno-korisno radno angažovanje uz odgovarajucu naknadu, omogucavanje i podsticanje veza maloletnika sa društvom izvan zavoda u Dr Obrad Perić, op. cii., str. 85. '2 Više o kategorizaciji ustanova za izdržavanje kazne maloletničkog zatvora, kao i načinu njihovog funkcionisanja i aktuelnoj problematici; Dr Dobrivoje Radovanović, Kategorizjacija ustanova za izvršenje krivičnih sankcija u Republici Srbiji, JRKK, br. 1-2, Beo grad, 2000. putem pisama, telefonskih razgovora, primanja peseta, odsustva i dr., kao i ukljucivanje u sportsku, kultumu, umetničku, zabavnu aktivnost i osiguravanje uslova za vršenje verskih obreda (član 138. Zakona o maloletnicima). Ovako odredeni sadržaji, za vreme izdržavanja kazne maloletničkog zatvora, omogucuju osudenom maloletniku da racionalno koristi svoje slobodno vreme kao i da unapredi sebe u svakom pogledu. Jednom rečju, ovo predstavlja solidnu "pripremu" osudenog maloletnika za postpenalni period na slobodi. 
Maloletni osudenik može ostati u zavodu za maloletnike sve do navršene dvadeset trece godine života, a nakon toga se premešta u kazneno-popravne zavode u kojima izdržavaju kaznu zatvora punoletna lica. Ipak, postoji izuzetak od ovog pravila, kada maloletni osudenik može ostati u zavodu za maloletnike i preko ove starosne granice, ako je to potrebno radi zavrsetka skolovanja ili stmčnog osposobljavanja, ili ako ostatak neizdržane kazne nije duži od sest meseci, ali najduže do navrsene dvadeset pete godine. 
Izvršenje kazne malolemickog zatvora prate problemi koji, vec duže vreme, opterecuju osoblje unutar kazneno-popravnog zavoda i rodite-Ije/staratelje maloletnog osudenika. Ovde pre svega mislimo na aktuelnu problematiku vezanu za nepostojanje adekvatne organizaeije na nivou uprave za izvršenje zavodskih sankeija Ministarstva pravde, kao i unutar kazneno-popravnih zavoda za maloletnike (u Valjevu i Požarevcu). Interesantno je da postoji jedan broj maloletnih osudenika koji izdržavaju ka znu maloletničkog zatvora u zavodima za punoletne osudenike. U KPZ Valjevo izdržavaju kaznu maloletničkog zatvora osudenici na dugotrajnije kazne (bliži su opštem maksimumu od 10 godina zatvora). Nadalje, u KPZ Valjevo se, u 26; godini života, javio na izdržavanje kazne "malolet ni" osudenik koji se sve do tada koristio zakonskim moguenostima da izbegne izdržavanje kazne. 
U pogledu mera obezbedenja, KPZ za maloletnike Valjevo bitno se ne razlikuje od zatvora za punoletne osudenike. Zatvorenici imaju pravo na rad, za koji dobijaju 20% minimalne zarade, tako sto 70% moraju potrošiti u zatvorskoj kantini, a ostatak novea čini štednju koju dobijaju prilikom izlaska iz zavoda. U zavodu postoji služba za prevaspitavanje koja sprovodi tretman, utvrden u roku od 30 dana od prijemnog boravka osu denika na početku izdržavanja kazne zatvora. Nakon izdržane kazne, služba prevaspitavanja daje sledece ocene: prevaspitan, nije prevaspitan ili neodredenu ocenu. Maloletni osudenici, tokom izdržavanja kazne zatvora, cesto pribegavaju medusobnim fizičkim obračunima u cilju sticanja ,,odredenih pozieija" u zatvoreničkoj populaciji. Pri tome, osoblje u zavodu može izreći odgovarajuće sankeije maloletnom osudeniku koji se "ogresio" o pravila predvidena Pravilnikom o kuenom redu KPZ Valjevo. dine. 
Po "ugledu" na kaznene ustanove za izdržavanje kazne zatvora punoletnih osudenika, maloletni osudenici, unutar zavoda, formiraju neformalne grupe. Ove grupe se formiraju na osnovu "zemljačke pripadnosti" maloletnih osudenika, kao i poznanstva sa slobode, po kriminalnom statusu pre dolaska u zavod itd. Da bi novopridošli maloletni osudenik postao pripadnik grupe potrebno je da se dokaže, tako što će pokazati: spremnost, neustrašivost, svest o zajedničkom interesu u grupi itd. Osim toga, maloletni osudenik mora da "položi prijemni ispit" kako bi postao član grupe. Ovo podrazumeva da, po naredbi, napadne i povredi drugog osu denika, suprotstavi se službi obezbeđenja u zavodu itd.* * "* Medutim, u zavodu postoji više neformalnih grupacija maloletnih osudenika koje se obračunavaju među sobom u želji da dobiju prevlast u ,dcolektivu".'' Kao što smo istakli, svrha maloletničkog zatvora se poklapa sa svrhom vaspitnih mera, s tim što je svrha maloletničkog zatvora i "vršenje pojačanog uticaja na maloletnog učinioca da ubuduce ne vrši krivična dela, kao i na druge maloletnike da ne vrše krivična dela". Dakle, osim specijalne, izricanjem maloletničkog zatvora ostvaruje se i generalna prevencija. Preneseno na teren izvršenja maloletničkog zatvora, potrebno je osmisliti takav tretman maloletnom osudeniku, kojim bi se u potpunosti ostvarila svrha ove kazne. Zato su u zavodu stalno zaposlena stručna odnosno profesionalna lica (psiholog, pedagog, lekar i dr.), kao i vaspitači koji učestvuju u sprovodenju tretmana. S obzirom da je resocijalizacija maloletnih osudenika osnovni cilj izvršenja maloletničkog zatvora, neophodno je u potpunosti ostvariti vaspitnu funkciju ove kazne. 
Medutim, primetno je prisustvo narkotika medu maloletničkom populacijom. Zabrinjavajuci je primer da je osoblje*® unutar zavoda, u saradnji sa maloletnim osudenikom, učestvovalo u unošenju narkotika i njegovom rasturanju medu zatvorskom populacijom. 

U S L O V N I O T P U S T

Lice osudeno na kaznu maloletničkog zatvora može biti uslovno otpušteno, pre izdržane/izrečene kazne, ukoliko su ispunjeni zakonski uslovi 14 Poslednji veliki obračun grupa kada su "sevali bodeži i štangle" dogodio se 1992. godine. ,,Oni imaju radionice i lake im je da naprave neke bodeže koje uspevaju da iznesu i pored obavezne kontrole koju na izlasku iz radionica i pogona sprovode stražari. Prode se i Carina", ibidem. 
*5 Zabeležen je slučaj tuče dve grupe osudenika kada je više osoba povredeno. Tako je, u junu mesecu 2007. godine, u KPZ Valjevo jedan štićenik nastradao, jer je preminuo od zadobijenih povreda, dok je drugi štićenik teže povređen: Tuča u KPZ Valjevo, više štićenika povređeno (članak). Beta, 02. 11. 2009. 
Као primer, možemo navesti slučaj hapšenja i osude radnika KPZ Valjevo Radenka Milivojevića. On je zajedno sa jednim štićenikom zavoda, preko punjača mobilnih telefona, pokušao da unese drogu u zavod. Osim njega, na kaznu zatvora je osuđen i štićenik zavoda. Radnik je osuđen na 9 meseci zatvora a štićenik zavoda na 6 meseci zatvora, zbog pomoći u izviienju krivičnog dela: Radnik unosio drogu u maloletnički zatvor (članak). Be ta, 14. 05. 2009. za uslovni otpust. Zakon o maloletnicima propisuje mogucnost uslovnog otpuštanja lica kome je izrečena kazna maloletničkog zatvora ako je izdržalo 1/3 izrečene kazne, ali ne pre nego što je proteklo sest meseci. Zakonodavac, u pogledu ličnosti osuđenika, postavlja prilično komotan uslov za uslovni otpust. On se ogleda u zakonskoj formulaciji "ако se na osnovu postignutog uspeha izvršenja može opravdano očekivati da će se na slobodi dobro ponašati i da neće vršiti krivična dela" (član 32. stav 1). Uz uslovni otpust se može odrediti i neka od mera pojačanog nadzora, dajući pri tome mogucnost primene jedne ili više odgovarajućih posebnih obaveza. 
O uslovnom otpustu maloletničkog zatvora odlučuje veće za maloletnike prvostepenog suda. Donošenju odluke o uslovnom otpustu prethodi molba maloletnika. Prilikom razmatranja podnete molbe za uslovni otpust veće za maloletnike može "usmeno saslušati maloletnika, njegove rodite-IJe, predstavnike organa starateljstva i druga lica i pribaviti izveštaj i mišljenje kazneno-popravnog zavoda o opravdanosti uslovnog otpusta. Usme no saslušanje maloletnika obavezno je ako se odlučuje o uslovnom otpu stu posle dve trećine izdržane kazne, osim ako veće za maloletnike, na osnovu dostupne dokumentacije, ne oceni da su ispunjeni uslovi za uslov ni otpust" (clan 144. stav 3). U pogledu opoziva uslovnog otpusta i pitanja vezanih za njegovu mogucnost odlucuje sud koji je doneo odluku o uslovnom otpustu. 

P O S T P E N A L N A P O M O Ć

Poznato je da se uspešnost izrečene i izdržane kazne maloletničkog zatvora meri u odnosu na prisutnost recidiva kod maloletnih osudenika, a nakon izdržane kazne. Često, uspešno sproveden tretman i vladanje malo letnika u zavodu derogira loše organizovan postpenalni tretman ili bolje rečeno njegovo odsustvo. Preciznije, maloletni osudenik se nakon izdržane kazne maloletničkog zatvora vraca na ulicu i u okruženje koje je negativno uticalo na njegovu ličnost. Kao posledica neadekvatno sprovedenog postpenalnog tretmana prema maloletniku, cini pojava recidiva i ponovno uspostavljanje odnosno nastavak ,3mminalne karijere". 
Uzimajuci u obzir navedeno, zakonodavac je obavezao organ stara teljstva da tokom trajanja maloletnickog zatvora održava stalnu vezu sa maloletnikom, njegovom porodicom i zavodom, u kome izdržava kaznu, kako bi pripremio maloletnog osudenika za život posle izvršene kazne. Nadalje, kazneno-popravni zavod je dužan da, najkrace tri meseca pre otpuštanja maloletnog osudenika, obavesti o tome roditelje/usvojioce/staraoce maloletnika, kao i nadležni organ starateljstva, uz predlog mera koje bi trebalo preduzeti prema maloletniku, nakon njegovog otpuštanja iz zavo da. Osim toga, roditelji/staratelji maloletnika dužni su da o povratku ma loletnika u porodicu obaveste nadležni organ starateljstva. Nadležni organ starateljstva ima posebnu obavezu zbrinjavanja otpuštenog maloletnika bez roditelja, odnosno maloletnika koji nema sredene stambene i porodične prilike. 
Ipak, stvari stoje potpuno drugačije, naročito po pitanju saradnje na relaciji: maloletnik-nadležni organ starateljstva-sud-maloletnikova porodica. U praksi, ovako postavljene veze i relacije postaju labave, isuviše formalizovane i svedene na obavezno javljanje ili povremene obilaske. Jednom recju, ovako postavljene veze se održavaju tokom trajanja kazne u kazneno-popravnom zavodu kao i odredeno (kraće) vreme neposredno po otpuštanju iz zavoda, odnosno kazna maloletničkog zatvora sve više podseća na jednu "beznacajno modifikovanu i delimično redukovanu kaznu zatvora".*'' 

О В Ш I D I N A M I K A IZ R I C A N J A M A L O L E T N I Ć K O G Z A T V O R A

Kao što smo rekli, vaspitne mere predstavljaju glavne krivične sankcije koje se izriču maloletnim učiniocima krivičnih dela. Takođe, novodonetim Zakonom o maloletnicima (2006. godine), otvorena je mogucnost za skretanje krivičnog postupka preko izricanja vaspitnih naloga. Medutim, jedina kazna koja se može izreći maloletnim učiniocima jeste maloletnički zatvor. S obzirom da se maloletnicki zatvor može izreći jedino starijim maloletnicima, kao i da se njegovim izricanjem i izvršenjem najdublje zadire u ličnost maloletnog ucinioca, razumljiv je poseban odnos zakonodavca prema ovoj krivičnoj sankciji. U tom smislu, prisutna je tendencija u izricanju krivičnih sankcija prema modelu od lakše ka težoj, s tim što maloletnički zatvor predstavlja "ultima ratio" ili krajnje sredstvo u sankcionisanju maloletnicke delinkvencije. U sledecoj, tabeli 1, prikazacemo odnos izmedu ukupno osudenih maloletnih ucinilaca i broja/procenta izrečenih kazni maloletnickog zatvora. Prikazani podaci iz tabele 1. potvrduju činjenicu da se, u praksi, maloletnički zatvor retko izriče. Procentualno posmatrano, maloletnički zatvor nije prešao 3% od ukupnog broja izrečenih (ostalih) krivičnih sankcija prema maloletnicima (za navedeni vremenski period). Nadalje, u tabeli 2, prikazacemo ukupan broj izrečenih kazni maloletničkog zatvora po vecim gradevima u Srbiji. Na osnovu prikazanih podataka, po gradovima, možemo uočiti trend nejednakog broja izrečenih kazni maloletničkog zatvora, zavisno od grada do grada. Ipak, ako ukrstimo broj stanovnika (u gradovima) sa brojem izrečenih kazni maloletničkog zatvora vidimo očiglednu nesrazmeru. U Kragujevcu, u navedenom vremenskom periodu, nije izrečena nijedna kazna maloletničkog zatvora, dok je u Nišu izrečena samo jedna kazna. Interesantan je podatak da je u Pančevu i Novom Pazaru izrečeno po tri kazne, sto je nesrazmemo u odnosu na broj stanovnika u navedenim grado vima. Jednom rečju, ne postoji precizno objašnjenje za različito tretiranje maloletnickog zatvora u praksi okružnih/viših sudova.'® U pogledu vremenskog trajanja izrečenih kazni maloletnickog zatvo ra, prisutna je njihova nejednaka dužina. Tako, u vremenskom periodu 2004-2008. godine, izreceno je ukupno; 52 kazne (od 6 meseci do 2 godine) odnosno 64,20%, 17 kazni (od 2 do 5 godina) odnosno 20,99%, 12 kazni (od 5 do 10 godina) odnosno 14,81%.^" U kazneno-popravnom zavodu u Valjevu, trenutno, izdržava kaznu maloletničkog zatvora svega 37 osudenika. Od ukupnog broja osudenika, njih 16 je izvrsilo krivicno delo teskog ubistva. Nadalje, 1Л ukupnog broja osudenika boravi u poluotvorenom odeljenju zavoda, 9 od 37 osudenika se nalazi u odeljenju sa pojačanim nadzorom itd. 
Na osnovu prikazanih podataka, vidimo da se maloletnički zatvor, zaista, proredeno izrice odnosno da se ova kazna koristi kao krajnje sredstvo u kriminalnoj politici prema maloletnicima. 
Zabrinjavajući je podatak da maloletnici sve češće vrše krivična dela sa elementima nasilja, ugrožavanja života i tela, kao i da raste ukupan broj učinjenih krivičnih dela od strane maloletnika. Samo u 2009. godini, Sto predstavlja najsvežije podatke, možemo konstatovati da stanje postaje alarmantno. Nadalje, svako 10 krivično delo u Srbiji vrSi maloletnik, izvrSeno je viSe od 3.5(X) krivičnih dela, od toga; 16 pokuSaja ubistva, 5 ubistva, 2.238 krada. Izvor: TV B92. 
20 Izvor: Statistika pravosuda -SaopStenje br. 138, Republički zavod za statistiku Srbije, str. 3. 
U suzbijanju i sankcionisanju maloletničke delinkvencije društvo ima na raspolaganju široku lepezu mera i sankcija. Jednu od tih sankcija predstavlja maloletnički zatvor, kao "ultima ratio" odnosno krajnje sredstvo u sankcionisanju maloletničke delinkvencije. Preciznije, maloletnički zatvor predstavlja Jedinu kaznu koja se može izreći isključivo starijim maloletnicima. 
Dosadašnja praksa u izricanju i izvršenju maloletničkog zatvora pokazala je da sudovi imaju veoma restriktivni pristup prilikom sagledavanja zakonskih mogućnosti za izricanje ove sankcije. Ovakav pristup se reflektuje na ukupan broj izrečenih kazni maloletničkog zatvora koji ne prelazi 5% od broja izrečenih krivičnih sankcija i mera prema maloletnicima. Međutim, u praksi, izvršenje maloletničkog zatvora karakteriše niz osobenosti koje dovode u pitanje njegovu pravilnu primenu. Najnoviji podaci pokazuju da se prema maloletnim osuđenicima, često, primenjuje tzv. "zgusnuti tretman", uslovljen kratkotrajno izrečenim maloletničkim zatvorom. Jednostavno, ovde ne možemo govoriti o realizaciji tretmana u klasičnom smislu jer njegovo potpuno organizovanje i primena zahtevaju znatno duži vremenski period od 6 meseci ili jedne godine. 
Poseban odeljak u radu posvetili smo postpenalnom periodu koji, neretko, utiče na pojavu recidiva kod maloletnih osudenika otpuštenih iz kazneno-popravnog zavoda. U praksi, nedostaje pravilna organizacija postpenalnog tretmana koju bi pratili odgovarajući sadržaji, prilagođeni ličnosti maloletnika. Ovo je posledica nepostojanja, a često odsustva saradnje na relaciji: maloletnik -nadležni organ starateljstva -sud -maloletnikova porodica. U tom smislu, po našem mišljenju, potrebno je dodatno angažovanje nevladinog sektora u vidu odgovarajućih programskih sadržaja, po ugledu na države koje pripadaju anglosaksonskom pravnom području. 

ZAVRŠNA RAZMATRANJA L I T E R A T U R A




  Republičkom zavodu za statistiku. Tako, prema podacima zavoda u 2005. godini izredeno je 7 kazni malolemidkog zatvora dok prema podacima iz sprovedenog istraživanja iste godine izredeno je 10 kazni maloletnidkog zatvora (4 u Beogradu, 5 u Novom Sadu i 1 u Nišu). Videti: Dr Obrad Perid, Nikola Miloševid i mr Ivana Stevanovid, Politika izricanja krivičnih sankcija prema maloletnicima u Srbiji, Beograd, 2008, str. 118. i dalje. 


	Tabela 1. Osudena maloletna lica prema (ukupno) izrečenim krivičnim sankcijama,!* 2004-
	2008.										
	Godina	2004. broj %	2005. broj %	2006. broj %	2007. broj %	2008. broj %
	Ukupno osudenih malol. 1983 100,0 2234 100,0 1566 100,0 1996 100,0 2229 100,0
	Malolemidki zatvori	10	0,8	7	0,5	17	1,6	30	2,6	17	1,4
	''' Nikola Milošević, op. cit., str. 84.							
	>8 U radu demo, izmedu ostalih, koristiti zvanične podatke Republičkog zavoda za
	statistiku Srbije, objavljene na veb sajtu: www.stat.gov.rs. Medutim, postoji nepoklapanje
	podataka, izmedu stvamog broja izrečenih kazni maloletničkog zatvora i onih koji su prika-
	zani u										

ViSe o tome: Mr Ivan Joksic, Allemativne mere (vaspitni nalozi) u krivičnom zakonodavstvu Srbije, Nauka Bezbednost Policija, br. 3, Beograd, 2007.Ovde se, samo uslovno, moramo ograditi uzimajuci u obzir odredbe 

člana 40. Za kona o malolernicima. Naime, mladem punoletniku se (18-21. godina) može izreći maloletaički zatvor, u skladu sa odredbom stava 2. istog člana "punolemom lieu koje je krivično delo učinilo kao maloletnik, a u vreme sudenja nije navršilo dvadeset jednu godinu, može se izreći odgovarajuća vaspima mera..., a iz razloga predvidenih u članu 28. ovog zakona, kazna malolemičkog zatvora". U tom smislu, postoji navedeno odstupanje od iznetog. 

Dr Obrad Perić, op. cit., str. 75. 

'3 Prevaspitavanje po zakonu (članak), Izvon NIN 2468 -28. septembar 2001. go- 

JUVENILE DETENTION as

ratio" in sanctioning juvenile delinquency 
Ivan Joksič, LLM . 

Summary

The juvenile delinquency attracts attention of science and general public in the last few years. At the same time. Juvenile offenders, individually or collectively in organized groups, conunit crimes more often in the area of the so called medium and sever crime. Furthermore if this issue is analyzed from a different angle. Juvenile offenders belong to the most sensitive category of the criminal population, where most often the futore severe cri minal offenders are being ,/ecruited". 
However among the entire list of measures and punishments that may be imposed against the Juvenile offenders. Juvenile detention constitutes "и/г/тп ratio" or the last resort which may be imposed only against older Juveniles. In line with the changes of the criminal law, the Juvenile crime is for the first time regulated by the special Law on Juvenile Offen ders and Criminal Law Protection of Juveniles (hereinafter: Law on Juveniles), which ente red into force on January 1, 2006. However, the Law on Juveniles did not introduce any novelties related to the issue of Juvenile detention, comparing it to the time when the pro visions on Juveniles were constituent part of the Criminal Act. However, there are some changes, different from the time when the Juvenile detention was introduced into our law.