ULOGA MINERALNIH MATERIJA U POREME]AJU ZDRAVLJA @IVOTINJA * ROLE OF MINERALS IN ANIMAL HEALTH DISORDERS


Sve mineralne materije, esencijalne ili neesencijalne, mogu zna~ajno da uti~u na proizvodne rezultate i zdravstevno stanje `ivotinja ukoliko su u obroku prisutne u velikim koli~inama. Maksimalno tolerantan sadr`aj zavisi se od vrste i kategorije `ivotinja, a mnogi faktori, kao {to su fiziolo{ki status (rast, laktacija, itd), nutritivni status, sadr`aj i odnos hranljivih materija u obroku, trajanje ekspozicije i bioiskoristivost elementa, uti~u na maksimalno tolerantan sadr`aj mineralnih materija u hrani. 
Sadr`aj pojedinih mineralnih materija u biljnim hranivima zna~ajno zavisi od faktora tla, kao i sadr`aja i iskoristivosti mineralnih materija iz tla. Mn, Se i Mo mogu da budu prisutni u hranivima biljnog porekla u takvim koli~inama da izazovu trovanja. Industrijski kontaminenti, Cd, Pb ili F, mogu da kontaminiraju biljke, posebno li{}e, u koli~inama koje dovode do ispoljavanja klini~kih znaka klasi~nog trovanja. Osim toga, prirodno voda mo`e da sadr`i velike koli~ine S, F, Na, Mg ili Fe, a pojedine mineralne materije mogu da dospeju u vodu preko industrijskog otpada. 
Pored navedenog, ~estom, a pre svega nestru~nom, upotrebom mineralnih dodataka postoji mogu}nost izazivanja ne`eljenih efekata s obzirom na to da je, pored zadovoljenja minimalnih potreba svakog po-jedina~nog elementa, neobi~no va`an i odnos mineralnih materija me|usobno, kao i sa drugim hranljivim materijama. Mineralne materije prisutne u hrani interferiraju me|usobno, a odnosi mogu da budu sinergisti~ki ili antagonisti~ki. 
Suficit ve}eg broja mineralnih materija negatvno uti~e na isko-ri{}avanje drugih (uslovni i/ili grani~ni deficiti), dok odre|eni elementi izazivaju klini~ko ispoljavanje toksi~nih efekata. Akcidentalno uno{enje velikih koli~ina pojedinih mineralnih materija ispoljavaju se klini~kim 155 STRU^NI RAD -PROFESSIONAL PAPER * Rad primljen za {tampu 18. 1. 2005. godine ** Dr Zlatan Sinovec, red. profesor, dr Dragan [efer, docent, Fakultet veterinarske medicine, Beograd; dr @ivan Joki}, vanredni profesor, Poljoprivredni fakultet, Zemun 

znacima akutne toksikoze, {to se veoma razlikuje od hroni~nih efekata izazvanih uno{enjem pove}anih koli~ina mineralnih materija tokom du`eg perioda. 
Klju~ne re~i: `ivotinje, poreme}aj zdravlja, mineralne materije Sve `ive }elije i organizmi, pored organskih hranljivih sastojaka, imaju potrebe za neorganskim elementima ili mineralnim materijama. Mineralne materije su ~vrsti, kristalni hemijski elementi koji ne mogu da razlo`e ili sinteti{u `ivi organzmi uobi~ajenim hemijskim reakcijama. Mineralne materije se obezbe|uju `ivotinjama prete`no hranom (99%), a samo manjim delom vodom (£1%). 
Utvr|eno je da su za `ivotinje samo pojedine mineralne materije esencijalne, a njihova zastupljenost u hrani i/ili telu `ivotinja je razli~ita. Sadr`aj pojedinih mineralnih materija u hranivima biljnog porekla zna~ajno zavisi od faktora tla, kao i sadr`aja i iskoristivosti mineralnih materija iz tla. Mn, Se i Mo mogu da budu prisutni u biljnim hranivima u takvim koli~inama da izazovu trovanja. Industrijski kontaminenti, Cd, Pb ili F, mogu da kontaminiraju biljke, posebno li{}e, u ko-li~inama koje dovode do ispoljavanja klini~kih znaka klasi~nog trovanja. Osim toga, prirodno voda mo`e da sadr`i velike koli~ine S, F, Na, Mg ili Fe, a pojedine mineralne materije mogu da dospeju u vodu preko industrijskog otpada. 
Pored navedenog, ~estom, a pre svega nestru~nom, upotrebom mineralnih dodataka postoji mogu}nost izazivanja ne`eljenih efekata, s obzirom na to da je, pored zadovoljenja minimalnih potreba svakog pojedina~nog elementa, neobi~no va`an i odnos mineralnih materija me|usobno, kao i sa drugim hranljivim materijama. Mineralne materije prisutne u hrani interferiraju me|usobno, a odnosi mogu da budu sinergisti~ki ili antagonisti~ki. Kalcijum / Calcium. Pod normalnim uslovima kalcijum se resorbuje u koli~inama koje su vezane za zadovoljenje potreba, a vi{ak se izlu~uje fecesom. Dugotrajno kori{}enje obroka sa pove}anim koli~inama kalcijuma izaziva gubitak apetita, retardiran rast, smanjenu potro{nju i pove}anu konverziju hrane, odlaganje polnog sazrevanja i pad nosivosti Š21, 26¹. Pored op{tih poreme}aja, javljaju se i znaci sli~ni deficitu kalcijuma (nepravilno oko{tavanje, strukturni deformiteti kostiju, pojava mekih i krtih kostiju). Suficit kalcijuma u obroku interferira sa iskori{}avanjem mineralnih (P, Mg, Fe, Cu, J, Zn, Mn) i drugih hranljivih materija (proteini, masti). Smatra se da su poreme}aji vezani pre za uslovni deficit navedenih mineralnih materija (rahitis, tetanija, anemija, struma, parakeratoza i peroza) nego za suficit kalcijuma per se. Pored navedenog, suficit kalcijuma ispoljava an- 

Suficit makroelemenata / Macroelement sufficiency


Uvod / Introduction

tagonisti~ku aktivnost prema vitaminu K sa posledi~nim pojavljivanjem hemo-ragi~nog sindroma kod svinja. Glavni efekat ingestije vi{ka kalcijuma je talo`enje kalcijuma u mekim tkivima (kalcinoza), prete`no u bubrezuma, aorti i miokardu, kao i formiranje i talo`enje kamenaca (kalcijum urata) u bubrezima, ureterima i mokra}noj be{ici Š20¹. 
Smatra se da ingestija pojedina~nih visokih doza kalcijuma nije tok-si~na, a maksimalno dozvoljeni sadr`aj kalcijuma je 2.0 posto u hrani za pre`ivare, konje i kuni}e, 1.0 posto u hrani za svinje i 1.2, odnosno 4.0 posto u hrani za `ivinu, odnosno nosilje Š18¹. 
Fosfor / Phosphorus. Pod normalnim uslovima fosfor se resorbuje u koli~inama koje su vezane za zadovoljenje potreba, a vi{ak se izlu~uje fecesom. Kori{}enje obroka u kome su pove}ane koli~ine fosfora, pored op{tih simptoma (gubitak apetita, retardiran rast, smanjena potro{nja, pove}ana konverzija hrane), izaziva odlaganje polnog sazrevanja i pad nosivosti Š12¹. Suficit fosfora u obroku interferira sa iskori{}avanjem mineralnih materija Š6¹, posebno sa kalcijumom i magnezijumom, pa se javljaju poreme}aji sli~ni deficitu navedenih mineralnih materija (nepravilno oko{tavanje, tetanije i pareze). S obzirom na prisutnu hipokalcemiju izavanu hiperfosfatemijom, mo`e da se javi nutritivni sekundarni hiperparatireoidizam. Pored navedenog, suficit fosfora intenzivira stvaranje i talo`enje kamenaca du`urinarnog trakta (urolitijaza) kod pre`ivara, a posebno jagnjadi Š23¹. 
Smatra se da ingestija pojedina~nih visokih doza fosfora nije toksi~na, a maksimalno dozvoljeni sadr`aj fosfora je 0.6 posto u hrani za ovce, 1.0 posto u hrani za goveda, konje i kuni}e, 1.5 posto u hrani za svinje i 1.0, odnosno 0.8 posto u hrani za `ivinu, odnosno nosilje. U odnosu na potrebe, smatra se da fosfor poseduje najni`u podno{ljivost od svih mineralnih materija Š18¹. 
Magnezijum / Magnesium. Pod normalnim uslovima poreme}aji vezani direktno za vi{ak magnezijuma u hrani su vrlo malo verovatni, ali su ~esti kori{}enjem ve}ih koli~ina dodatog magnezijuma. Osim op{tih simptoma (smanjena po-tro{nje hrane, pad prozvodnih rezultata, dijareja i poreme}aj lokomocije), visok sadr`aj magnezijuma u obroku smanjuje iskoristivost kalcijuma i fosfora, kao i amino-kiselina Š7, 13¹. Ingestiju obroka sa visokim sadr`ajem magnezijuma Š3, 4¹ ~esto prati stvaranje bubre`nih i mokra}nih urolita (kalcijum-magnezijum apatita). 
Maksimalno dozvoljeni sadr`aj magnezijuma je 0.32 posto u hrani za `ivinu, konje i kuni}e, 0.25-0.30 posto u hrani za svinje i 0.5 posto u hrani za pre`ivare Š18¹. 
Kalijum / Potassium. Iako je resorpcija kalijuma veoma efikasna, `ivotinje mogu da toleri{u i do 10 puta ve}e koli~ine u obroku od potrebnih, jer se kalijum Š27¹, iznad potreba, brzo elimini{e, posebno ako je obezbe|ena dovoljna koli~ina vode. Pod normalnim uslovima poreme}aji vezani direktno za vi{ak kalijuma u hrani su vrlo malo verovatni, a eksperimentalno izazvani klini~ki znaci uklju~uju aritmiju srca, slabost mi{i}a i pojavu edema. Od posebnog zna~aja je uloga vi{ka kalijuma u pojavi pa{ne tetanije, jer kalijum antagonisti~ki deluje na re-sorpciju i/ili iskoristivost magnezijuma Š17¹. Tako|e, treba biti oprezan pri suplementaciji krava velikim koli~inama KCl neposredno pre partusa, jer kao i NaCl, mo`e da izazove pojavu edema vimena Š16¹. 
Maksimalno dozvoljeni sadr`aj kalijuma je 3 posto u hrani za pre`ivare, a ekstrapolacijom se ista koli~ina smatra ne{kodljivom u hrani za svinje, `ivinu, konje i kuni}e Š18¹. 
Natrijum / Sodium. S obzirom da su uno{enje i ekskrecija natrijuma pod stalnom i efikasnom homeostatskom kontrolom, trovanja se javljaju u slu~ajevima kada `ivotinje, nakon perioda uskra}ivanja, imaju slobodan pristup soli (ad libitum) ili pri gre{kama u ishrani pra}enih ograni~enom pristupu vodi Š2¹. Po-reme}aji vezani direktno za vi{ak natrijuma u hrani javljaju se samo u uslovima apsolutnog ili relativnog nedostatka vode ("trovanje solju" -pogre{an termin). Naime, vi{ak Na u hrani izaziva hipernatrijemiju koju organizam, u slu~aju obez-be|enja dovoljne koli~ine sve`e vode za pi}e lako prevladava pove}anom diurezom. Pri apsolutnom i/ili relativnom nedostatku vode, vi{ak jona Na + iz krvi pasivnom difuzijom prelazi u cerebrospinalnu te~nost. Uno{enjem vode i ekskrecijom Na + jona iz krvi nastaje osmotski gradijent izme|u krvi i cerebrospinalne te~nosti, pa bi logi~no bilo da vi{ak Na + jona iz cerebrospinalne te~nosti pre|e u krv. Me|utim, ovaj proces se odvija mehanizmom aktivnog transporta koji zahteva utro{ak energije. Kako vi{ak Na + jona inhibira procese anaerobne glikolize, javlja se deficit energije ~ime je prelazak Na + jona u krv onemogu}en. U cilju izjed-na~avanja osmotskog gradijenta izme|u krvi i cerebrospinalne te~nosti, voda iz krvi prelazi u cerebrospinalni prostor, {to dovodi do edema mozga i ispoljavanja nervnih simptoma. 
Potrebno je naglasiti da znatno manje koli~ine soli u vodi izazivaju identi~ne toksi~ne efekte kao ve}e koli~ine pojedene putem hrane Š10¹. Trovanje solju usled nedostatka vode karakteri{e se anoreksijom, polidipsijom, gubitkom telesne mase, poliurijom, nervozom, pojavom edema i nervnih simptoma. 
Osetljivost na vi{ak natrijuma zavisi od vrste `ivotinje, doba `ivota, proizvodnog statusa i nivoa proizvodnje, adaptivnih sposobnosti i du`ine trajanja ingestije natrijuma u vi{ku Š18¹. Maksimalno dozvoljeni sadr`aj natrijuma je 3.54 posto u hrani za pre`ivare, osim krava u laktaciji (1.57%), 3.14% u hrani za svinje, 1.18 posto u hrani za konje i kuni}e i 0.79 posto u hrani za `ivinu. Odgovaraju}i maksimalno dozvoljen sadr`aj NaCl u hrani za pre`ivare je 9 posto, osim krava u laktaciji (4%), 8 posto u hrani za svinje, 3 posto u hrani za konje i kuni}e i 2 posto u hrani za `ivinu. Sa druge strane, maksimalno dozvoljen sadr`aj NaCl u vodi iznosi 1 posto za pre`ivare i konje, 0.7 posto za svinje i 0.5 posto za `ivinu. 
Hlor / Chlor. Pod normalnim uslovima poreme}aji vezani direktno za vi{ak hlora u hrani su vrlo malo verovatni Š25¹. S obzirom da su uno{enje i ekskrecija hlora pod stalnom i efikasnom homeostatskom kontrolom, trovanja se javljaju u slu~ajevima kada `ivotinje, posle perioda uskra}ivanja, imaju slobodan pristup soli (ad libitum) ili pri gre{kama u ishrani koje prati ograni~en pristup vodi Š14¹. Simptomi poreme}aja su identi~ni opisanim simptomima suficita natrijuma, a iz navedenih podataka o maksimalno dozvoljenom sadr`aju NaCl u hrani mogu da se izvedu granice tolerancije vi{ka hlora u hrani Š18¹. Maksimalno dozvoljeni sadr`aj hlora je 5.22 posto u hrani za pre`ivare, osim krava u laktaciji (2.32%), 4.64 posto u hrani za svinje, 1.74 posto u hrani za konje i kuni}e i 1.16 posto u hrani za `ivinu. 
Sumpor / Sulphur. Pod normalnim uslovima ishrane i dr`anja, kod monogastri~nih `ivotinja trovanje sumporom se de{ava samo u akcidentalnim situacijama. Trovanje konja, pra}eno dijarejom i sporadi~nim uginjavanjem usled prekida disanja, ustanovljeno je pri ingestiji elementarnog sumpora u koli~ini od 0.2-0.4 kg, dok 0.6 g u vodi za pi}e izaziva pojavljivanje vodnjikavog fecesa i dijareje kod odbijene prasadi. 
Kod pre`ivara su trovanja znatno ~e{}a Š11¹ i de{avaju se pri ko-ri{}enju ve}ih koli~ina supstancija koje sadr`e sumpor, kao {to su amonijum sulfat radi obezbe|ivanja azota neproteinske prirode i/ili kalcijum sulfata u cilju obezbe|ivanja kalcijuma. Suficit sumpora se klini~ki manifestuje depresijom apetita do apsolutne anoreksije, uz smanjenje sadr`aja mle~ne masti. Pored toga, suficit sumpora mo`e da izazove uslovni deficit bakra, molibdena i/ili selena Š1¹. 
Uzrok trovanja monogastri~nih `ivotinja i pre`ivara je nastajanje vodonik sulfida iz sulfata pod dejstvom mikroflore digestivnog trakta Š1¹, pri ~emu vi{ak sulfida smanjuje motilitet buraga i ni`ih partija digestivnog trakta i izaziva nervne i respiratorne poreme}aje. 
Maksimalno dozvoljeni sadr`aj sumpora u hrani za monogastri~ne `ivotinje nije precizno definisan. Pored toga, nisu definisane ni gornje sigurnosne granice, kao ni toksi~nost pojedinih izvora sumpora za pre`ivare. Smatra se da je maksimalno dozvoljeni sadr`aj sumpora u hrani za pre`ivare 0.4 posto ako poti~e iz natrijum sulfata Š18¹. 
Gvo`|e / Iron. S obzirom da su uno{enje i ekskrecija gvo`|a pod stalnom i efikasnom homeostatskom kontrolom, trovanja se naj~e{}e javljaju pri gre{kama u ishrani. Simptomi poreme}aja su smanjen apetit pra}en slabijim prirastom i konverzijom hrane Š8¹. Pored op{tih simptoma, javljaju se oligurija, dijareja i metaboli~ka acidoza pra}ene nekoordinisanim pokretima i konvulzijama, kao porast koncentracije gvo`|a u krvi (hipersideremija) i deponovanje u mekim tkivima (sideroza). Svi izvori gvo`|a poseduju identi~nu toksi~nost po jedinici rastvorljivosti, odnosno ve}a koli~ina gvo`|a iz uobi~ajenih hraniva je toksi~na kao manja koli~ina gvo`|a iz rastvorljivih sulfata Š14¹. Pored toga, koli~ina gvo`|a koja je potrebna da izazove poreme}aj zdravstvenog stanja zavisi i od stepena snabdevenosti `ivotinje elementima sa kojima gvo`|e interferira (vitamin E, P, Mn i Cu). 
Maksimalno dozvoljeni sadr`aj gvo`|a je 3 g/kg hrane za svinje, 1 g/kg hrane za goveda i `ivinu i 0.5 g/kg hrane za ovce, konje i kuni}e Š18¹. 

Suficit mikroelemenata / Microelement sufficiency

Bakar / Copper. Pri suficitu bakra ispoljavaju se mu~nina, povra}anje i salivacija, uz izra`en abdominalni bol, a zatim konvulzije, paralize i kolaps Š10¹. Tako|e, `ivotinje su predisponirane anemiji, muskularnoj distrofiji, retardiranom rastu, poreme}ajima u reprodukciji i sklonosti ka infekcijama. Akutna trovanja se javljaju kod svih `ivotinja (pove}an sadr`aj rastvorljivih soli u obroku), dok se hroni~na trovanja ~e{}{e javljaju kod pre`ivara Š2¹. U uslovima hroni~nog trovanja mogu da se jave poreme}aji vezani za nedostatak elemenata koji su sa bakrom u antagonisti~kom odnosu (Fe, Mo, S i Zn) ili na koje bakar destruktivno deluje (tokoferoli). 
Osetljivost `ivotinja se zna~ajno razlikuje izme|u vrsta, ali i izme|u rasa unutar vrste Š24¹. Smatra se da su konji znatno manje osetljivi od ostalih vrsta i mogu da podnesu izuzetno visoke koli~ine bakra u hrani (i do 800 mg/kg). Svinjama, pa i `ivini Š5¹, bakar se kao stimilator rasta i antimikrobno sredstvo dodaje u pove}anim koli~inama u hranu (100-250 mg/kg) bez {tetnih posledica. Osetljiviji su pre`ivari, pri ~emu je maksimalno dozvoljeni sadr`aj bakra 100 mg/kg hrane za goveda, a svega 25 mg/kg hrane za ovce. Kod ovaca su jasno izra`ene rasne razlike (merino ovce najmanje osetljive), pa ista koli~ina bakra u zelenoj masi mo`e da izazove znake suficita kod jedne, odnosno deficita kod druge rase Š9¹. Zanimljivo je da su najosetljivije rase na deficit ujedno i najmanje osetljive na suficit bakra. 
Mangan / Manganese. Smatra se da se mangan ubraja u najmanje tok-si~ne elemente za `ivotinje, pri ~emu su konji, kuni}i i svinje znatno osetljiviji na suficit mangana od `ivine i pre`ivara Š25¹. Vi{ak mangana izaziva smanjenu po-tro{nju hrane sa posledi~no slabijim rastom, dok su ostale manifestacije vezane vi{e za antagonisti~ku manifestaciju sa gvo`|em (anemija) i jodom (ni`a koncepcija, du`i servis period). 
Maksimalno dozvoljeni sadr`aj mangana je 400 mg/kg hrane za konje, kuni}e i svinje, 1000 mg/kg hrane za pre`ivare i 2000 mg/kg hrane za `ivinu Š18¹. 
Cink / Zinc. Sve `ivotinje poseduju izrazitu podno{ljivost na suficit zinka Š24¹, a poreme}aji se javljaju kada je sadr`aj u hrani 1000 ppm. Stepen podno{ljivosti delom zavisi od vrste `ivotinja, a ve}im delom od odnosa cinka sa interferiraju}im mineralnim materijama (Ca, P, Cu, Fe, Mn, Se, Cd) koje uti~u na svarljivost i iskoristivost. 
Maksimalno dozvoljeni sadr`aj cinka je 500 mg/kg hrane za goveda, konje i kuni}e, 300 mg/kg hrane za ovce i 1000 mg/kg hrane za svinje i `ivinu Š18¹. 
Jod / Iodine. Osetljivost `ivotinja na vi{ak joda se zna~ajno razlikuje izme|u vrsta, a sve `ivotinje mogu da toleri{u daleko ve}e koli~ine od potrebnih Š14¹. Smatra se da je za nastajanje strume i/ili miksedema potrebno produ`eno kontinualno uno{enje 10 do 100 puta ve}ih koli~ina joda od preporu~enih. Klini~ki znaci se ispoljavaju depresijom, anoreksijom, slabim prirastom, hipotermijom, smanjenom nosivo{}u i valjivo{}u. 
Maksimalno dozvoljeni sadr`aj joda je 5 mg/kg hrane za konje, 50 mg/kg hrane za ovce i goveda, 300 mg/kg hrane za `ivinu i 400 mg/kg hrane za svinje Š18¹. 
Selen / Selenium. Selen se ubraja u elemente koji mogu da se resorbuju iz hrane u koli~inama koje izazivaju toksi~ne efekte koji se javljaju u svim oblicima, od akutnog do hroni~nog, {to zavisi od koli~ine selena u hrani i du`ine ekspozicije `ivotinje, odnosno ingestije hrane sa pove}anom koli~inom selena Š15¹. 
Stepen podno{ljivosti delom zavisi od vrste `ivotinja, a ve}im delom od odnosa selena sa interferiraju}im mineralnim materijama kao {to su sumpor i te{ki metali (Cu, Hg, As, Cd, Ag), koli~ine proteina u obroku (osloba|anje sumpora iz aminokiselina) i prisustva antagonista (linustatin i neolinustatin iz lana). Naj~e{}i oblici su subakutni i hroni~ni Š19¹ koje izaziva jedenje biljaka koje akumuliraju selen iz zemlji{ta i sadr`e 5-40 ppm, ali i vi{e od 100 ppm selena. U akutnom i subakutnom toku dominiraju prete`no simptomi trovanja (slepilo, abdominalni bol, izra`ena salivacija i paralize), a `ivotinja ugine zbog poreme}aja disanja. U hroni~nom toku se, pored op{tih simptoma (gubitak apetita i retardiran rast), ispoljavaju atrofija i ciroza jetre, hroni~ni nefritis i nekroti~ni miokarditis. Karakteristi~no za obolele `ivotinje je slabo odlakavanje i operjavanje, uz izra`eno prerastanje ro`ine papaka i kopita. Poreme}aji u reprodukciji prate opisane simptome, a kod nosilja se javljaju pad nosivosti i visok embrionalni mortalitet uz piljenje mrtve i/ili avitalne piladi sa izra`enim malformacijama ko{tanog sistema. 
Sve `ivotinje su osetljive na suficit selena, a terapijska {irina selena je vrlo mala Š18¹. Sadr`aj selena u hrani ve}i od 1 ppm smatra se sumnjivim, ve}i od 4 ppm {kodljivim, a ve}i od 10 ppm toksi~nim. Maksimalno dozvoljeni sadr`aj selena je 2 mg/kg hrane za sve `ivotinje, mada se smatra da je za pre`ivare tolerantni nivo od 4-5 mg/kg hrane. 
Kobalt / Cobalt. Kobalt poseduje izrazito malu toksi~nost, a maksimalno dozvoljeni sadr`aj u hrani je 10 mg/kg za sve vrste `ivotinja Š18¹, mada `ivotinje mogu da podnesu nekoliko stotina puta ve}e koli~ine od potrebnih bez vidljive klini~ke manifestacije (ovce 150 ppm i svinje 200 ppm). U uslovima hroni~nog suficita mogu da se jave poreme}aji vezani za nedostatak gvo`|a koji je sa kobaltom u antagonisti~kom odnosu uz posledi~nu anemiju Š24¹. 
Hrom / Chromium. Trovalentni hrom poseduje izrazito nisku toksi~nost i veoma {irok raspon izme|u nutritivne i toksi~ne koli~ine (1:10000), pa se smatra jednim od najbezbednijih elemenata u ishrani. [estovalentni hrom (Cr +6 -polutant), koji je nestabilan (jako oksidaciono sredstvo) i veoma toksi~an Š22¹, lako prodire kroz biolo{ke membrane izazivaju}i pojavljivanje ulceracija ko`e, raka plu}a i hepatitisa. Me|utim, kada se na|e u hrani i vodi relativno lako i brzo prelazi u trovalentnu formu, posebno u kiseloj sredini, tako da se u `elucu prakti~no u potpunosti obavi njegova detoksikacija. 
Maksimalno dozvoljeni sadr`aj hroma kao oksida je 3000 mg/kg hrane, a kao hlorida svega 1000 mg/kg hrane Š18¹. 
Fluor / Fluoride. Pre`ivari su osetljiviji na suficit nego monogastri~ne `ivotinje, a najmanje je osetljiva `ivina Š25¹. U odnosu na doba `ivota, znatno su osetljivije mlade `ivotinje. Akutna fluoroza je vrlo retka Š10¹, osim u slu~aju trovanja (rodenticidi i askaricidi), a hroni~na fluoroza je posledica dugotrajnog uno{enja (vi{e meseci i/ili godina) manjih koli~ina fluora (50 ppm). Prirodnu za{titu predstavlja efikasna ekskrecija urinom i deponovanje fluora u kostima i zubima, a promene na njima su i najuo~ljivije. Na kostima se uo~avaju kontinualna (hiperostoza) ili diskontinualna (egzostoza) zadebljanja uz slabu mineralizaciju, a na zubima promena boje, oblika i ~vrstine. S obzirom na kumulativno deponovanje fluora, nakon saturacije kostiju fluor se deponuje u mekim tkivima izazivaju}i metaboli~ke poreme}aje, ~esto sa letalnim ishodom. 
Maksimalno dozvoljeni sadr`aj fluora je 30-50 mg/kg hrane za goveda, 40 mg/kg hrane za konje i kuni}e, 60 mg/kg hrane za ovce, 100-150 mg/kg hrane za svinje i 300-400 mg/kg hrane za `ivinu. Maksimalno dozvoljeni sadr`aj fluora u vodi je 2 mg/l Š18¹. 
Molibden / Molybdenum. U prakti~nim uslovima ishrane, suficit molibdena javlja se ~e{}e kod pre`ivara (pa{a), dok su nepre`ivari manje osetljivi Š14¹. Osetljivost `ivotinja se zna~ajno razlikuje izme|u vrsta, pre svega zbog razlika u sadr`aju interferiraju}ih sastojaka hrane (Cu, Zn, S, Ag, Cd, S-amino-kisleine). Pored toga, hemijska forma u kojoj se nalazi molibden znatno uti~e na toksi~ne efekte (molibden u zelenoj masi i pa{i je toksi~niji nego eksperimentalno dodat kao neorgansko jedinjenje). Efekti suficita molibdena zavise u velikoj meri od zadovoljenja potreba u bakru i s obzirom na interferiraju}i odnos, kod suficita molibdena javljaju se karakteristi~ni znaci deficita bakra Š24¹. 
Maksimalno dozvoljeni sadr`aj molibdena je 10 mg/kg hrane za pre`ivare, 5 mg/kg hrane za konje, 20 mg/kg hrane za svinje i 100 mg/kg hrane za `ivinu Š18¹. 
Suficit ve}eg broja mineralnih materija negatvno uti~e na iskori{}avanje drugih (uslovni i/ili grani~ni deficiti), dok odre|eni elementi izazivaju klini~ko ispoljavanje toksi~nih efekata. Akcidentalno uno{enje velikih koli~ina pojedinih mineralnih materija ispoljava se klini~kim znacima akutne toksikoze, {to se veoma razlikuje od hroni~nih efekata izazvanih uno{enjem pove}anih koli~ina mineralnih materija tokom du`eg perioda Sve mineralne materije, esencijalne ili neesencijalne, mogu zna~ajno da uti~u na proizvodne rezultate i zdravstevno stanje `ivotinja ukoliko su u obroku prisutne u velikim koli~inama. Maksimalno tolerantan sadr`aj zavisi od vrste i kategorije `ivotinja, a mnogi ~inioci, kao {to su fiziolo{ki status (rast, laktacija, itd), nutritivni status, sadr`aj i odnos hranljivih materija u obroku, trajanje ekspozicije i bioiskoristivost elementa, uti~u na maksimalno tolerantan sadr`aj mineralnih materija u hrani. All mineral matter, essential or non-essential, can have a significant influence on production results and the health of animals, if large quantities of them are present in a feed ration. A maximally tolerant content depends on the animal specie and category. Many factors, such as physiological status (growth, lactation, etc.), nutritive status, content and ratio of nutritive matter in the ration, duration of exposure, and the biological level of utilization of elements, also affect the maximally tolerant content of mineral matter in feed. 

Literatura / References

The content of certain mineral matter in plant feed significantly depends on the soil factor, as well as the content and level of utilization of mineral matter from the soil. Mn, Se and Mo can be present in plant feed in such quantities as to induce toxicosis. Industrial contaminants, Cd, Pb or F, can contaminate plants, in particular their leaves, in quantities which lead to the appearance of clinical signs of conventional toxicosis. Moreover, natural water can contain large quantities of S, F, Na, Mg, or Fe, and certain mineral matter can get into water through industrial waste. 
In addition to the above, it is possible to cause unwanted effects through the frequent, but primarily unprofessional use of mineral additives, since it is extremely important, besides meeting the mineral requirements of each individual element, to secure a ratio among the mineral matter themselves as well as with other nutritive matter. Mineral matter present in food are in mutual interference, and these relations can be synergistic or antagonistic. 
The sufficiency of a large number of mineral matter has a negative effect on the utilization of other matter (conditional and/or border deficiency), while certain elements cause the clinical appearance of toxic effects. The accidental intake of large quantities of certain mineral matter is revealed as clinical signs of acute toxicosis, which is very different from chronic effects caused by the intake of increased quantities of mineral matter over a longer time period. [efer, @. YokiṼ se mineralÝnìe veçestva, ÌsencialÝnìe i neÌsencialÝnìe, mogut zna~itelÝno vliÔtÝ na proizvodstvennìe rezulÝtatì i sostoÔnie zdorovÝÔ `ivotnìh poskolÝku v racione prisutstvuÓçie v bolÝ{ih koli~estvah. MaksimalÝno tolerantnoe soder`anie zavisit ot vida i kategorii `ivotnìh, a mnogie faktorì, kak fiziologi~eskiy status (rost, laktaciÔ, i t.d.), pitatelÝnìy status, soder`anie i otno{enie pitatelÝnìh veçestv v racione, dlitelÝnostÝ Ìkspozicii i bioispolÝzuemostÝ Ìlementov, vliÔÓ na maksimalÝno tolerantnoe soder`anie mineralÝnìh veçestv v korme. 
Soder`anie nekotorìh mineralÝnìh veçestv v rastitelÝnìh kormah zna~itelÝno zavisit ot faktorov po~vì, slovno i soder`aniÔ i ispolÝzuemosti mineralÝnìh veçestv iz po~vì. Mn, Se i Mo mogut bìtÝ prisutstvuÓçie v ras-titelÝnìh kormah v takih koli~estvah vìzvatÝ otravleniÔ. Promì{lennìe kontaminentì, Cd, Pb ili G, mogut kontaminirovatÝ rasteniÔ, otdelÝno listÝÔ, v koli~estvah, privodÔçie do proÔvleniÔ klini~eskih znakov klassi~eskogo otrav-leniÔ. Krome togo, prirodno voda mo`et soder`atÝ bolÝ{ie koli~estva S, F, Na, Mg ili Fe, a nekotorìe mineralÝnìe veçestva mogut popastÝ v vodu ~erez pro-mì{lennìe othodì. 
Pri privedënnom, ~astìm, a pre`de vsego nespecialÝnìm, upotrebleniem mineralÝnìh dobavok suçestvuet vozmo`nostÝ vìzìvaniÔ ne`elannìh Ìffektov s u~ëtom na Ìto, ~to u udovletvoreniÔ minimalÝnìh nu`d ka`dogo ot-delÝnogo Ìlementa, neobì~no va`noe i otno{enie mineralÝnìh veçestv vzaimno, slovno i s drugimi potatelÝnìmi ve{estvami. MineralÝnìe veçestva, prisut-stvuÓçie v korme interferiruÓt vzaimno, a otno{eniÔ mogut bìtÝ sinegriz-mi~eskie i antagonisti~eskie. 
Izli{ek bôlÝ{ego ~isla mineralÝnìh veçestv otricatelÝno vliÔet na ispolÝzovanie drugih (uslovnìe i/ili pograni~nìe deficitì), poka opredelënnìe Ìlementì vìzìvaÓt klini~eskoe proÔvlenie toksi~eskih Ìffektov. Akcidentnoe vnesenie bolÝ{ih koli~estv nekotorìh mineralÝnìh veçestv proÔv-lÔÓtsÔ klini~eskimi znakami ostrogo toksikoza, ~to o~enÝ razli~aetsÔ ot hro-ni~eskih Ìffektov, vìzvannìh vneseniem uveli~ennìh koli~estv mineralÝnìh veçestv v te~enie bolee dlinnogo perioda. 
KlÓ~evìe slova: zdorovÝÔ `ivotnìh, rasstroystve, mineralÝnìe veçestva 



  159 Vet. glasnik 59 (1 -2) 155 -165 (2005) Z. Sinovec i sar.: Uloga mineralnih materija u poreme}aju zdravlja `ivotinja 




  1994. -22. Starich G. H., Blincoe C.: Dietary chromium -forms and availabilities. The Science of the Total Environment 28, 443-454, 1983. -23. Suttle N. F., Hay L.: Urolithiasis. u: Diseases of Sheep, 2 nd ed. Blackwell Scientific Publications, Oxford, 1986. -24. Underwood E. J., Suttle N. F.: The Mineral Nutrition of Livestock. 3 rd ed. Moredun Research Institute, UK, 2004. -25. Underwood E. J.: Trace Elements in Human and Animal Nutrition, 4th edn. Academic Press, New York, 1977. -26. Whitehead C. C.: Nutrition and skeletal disorders in broilers and layers. Poultry International 34, 40-48, 1995. -27. Wythes J. R., Wainwright D. H., Blight G. W.: Nutrient composition of Queensland molasses. Australian Journal of Experimental Agriculture and Animal Husbandry 18, 629-634, 1978. ROLE OF MINERAL MATTER IN ANIMAL HEALTH DISORDERS Z. Sinovec, D. Sefer, Z. Jokic 




  Key words: animal, health disorders, mineral matter 164 Vet. glasnik 59 (1 -2) 155 -165 (2005) Z. Sinovec i sar.: Uloga mineralnih materija u poreme}aju zdravlja 


Vet. glasnik 59(1 -2) 155 -165 (2005) Z. Sinovec i sar.: Uloga mineralnih materija u poreme}aju zdravlja `ivotinja 

Vet. glasnik 59(1 -2) 155 -165 (2005) Z. Sinovec i sar.: Uloga mineralnih materija u poreme}aju zdravlja `ivotinja RUSSKIY
ULOGA MINERALNIH MATERIJA U POREME]AJU ZDRAVLJA @IVOTINJA * ROLE OF MINERALS IN ANIMAL HEALTH DISORDERS