R a d o v a n P e j a n o v i }

VELIKA I MALA GAZDINSTVA U POQOPRIVREDI REPUBLIKE SRBIJE SA@ETAK: Autor razmatra aktuelni problem veli~ine poseda u poqoprivredi. Pri tom autor polazi od iskustava razvijenih zemaqa EU u kojima se dugo vremena uspe{no vodi politika ukrupwavawa poseda. U agrarnoj strukturi ovih zemaqa koegzistiraju velike, sredwe i male farme, koje u podeli rada i specijalizaciji koja je prati, nalaze svoje mesto i imaju zna~ajnu ulogu u konceptu integralnog ruralnog razvoja. 
Srbiju karakteri{e nepovoqna posedovna struktura, s jedne strane, i ne-dovr{ena privatizacija i restrukturirawe poqoprivrednih preduze}a i zadruga, s druge strane. Agrarna politika nije uspela da re{i problem na{ih poqoprivrednih subjakata, {to rezultira krizom poqoprivrede i sela. Potrebne su mere i akcije kako bi se ovaj problem re{io. KQU^NE RE^I: poqoprivreda, velika i mala gazdinstva, farma, kriza, tranzicija, agrarna politika. 

UVOD

Veliki i mali subjekti privre|ivawa -realnost su savremenih privrednih struktura. Re~ je o dualnoj privrednoj strukturi koja karakte-ri{e moderne, razvijene tr`i{ne privrede. Pri tom su veliki -krupni robni proizvo|a~i, oli~eni u velikim monopolima, oligopolima, korporacijama, multinacionalnim i transnacionalnim kompanijama. Mali su sredwi ili sitni robni proizvo|a~i, oli~eni u malim i sredwim predu-ze}ima, koji u velikoj ekonomskoj podeli rada i specijalizaciji kao wenoj prate}oj pojavi, zauzimaju sve ve}e mesto i imaju sve ve}u ulogu. 
Pri tom, izme|u ova dva sektora privre|ivawa postoji odnos kooperacije, partnerstva, ~vrstih i dugoro~nih interesnih odnosa. 
Potpuna analogija postoji i u sektoru agrobiznisa. Veliki i mali su ovde realnost i budu}nost razvoja ove va`ne, strate{ke privredne delatnosti. Pri tom, veliki i mali imaju svoje mesto kako u konvencional-noj, tako i u organskoj proizvodwi. Druga zelena revolucija, koja je otpo-~ela, obuhvata dva smera razvoja: proizvodwa hrane putem novih tehnologija, posebno biotehnologijom; organska proizvodwa hrane. Mesto je obez-be|eno i za velika i za mala gazdinstva. Pri tom je gazdinstvo organizaciono-ekonomska kategorija koja ima karakteristike proizvo|a~ke jedinice. Prema karakteru svojine gazdinstva mogu biti: privatna, zadru`na, dr`avna i me{ovita.* Napomiwemo da je podela na velike i male uslovna i relativna, jer u tr`i{noj privredi postoje uspe{ni i neuspe{ni, bez obzira na veli~inu. Pri tom je lepeza uspe{nosti {iroka i obuhvata mno{tvo indikatora. Stoga je, kada je re~ o velikim i malim, adekvatnija podela na krupne i sitne robne proizvo|a~e. 

VELIKI I MALI U POQOPRIVREDI RAZVIJENIH ZEMAQA

Zaustavqawe usitwavawa i parcelizacije zemqi{ta i stvarawe ve-}ih, po povr{ini i ekonomski krupnih gazdinstava, smatra se najve}im dostignu}em individualne i zajedni~ke agrarne politike unutar Evropske zajednice (EU). Danas se pove}ava veli~ina poseda u razvijenim zemqama, a broj farmi smawuje, {to je su{tina procesa koncentracije i centralizacije, koji je specifi~an u poqoprivredi, jer je uslov koncentracije prethodna centralizacija zemqi{ta. Ovaj proces traje, {to potvr|uju i izjave eksperata iz ovih zemaqa, prema kojima se o~ekuje, na primer, opadawe broja farmi u Nema~koj po stopi od 2% godi{we. U SAD izrazito narastaju velika komercijalna gazdinstva gde, na primer, oko 11,7% gazdinstava daje oko 78% ukupne robne proizvodwe ameri~ke poqoprivrede (M a r k o v i }, 1998). Broj farmi u EU -15 u periodu 1995-2000. godine je smawen za 8,1 % (V u j a t o v i }-Z a k i }, S t o j a n o v i }, 2004.). 
Pored velikih gazdinstava tipa kapitalisti~kog preduze}a ili korporacije, u razvijenim zemqama paralelno funkcioni{e "malo" gazdinstvo, bilo kao tipi~no porodi~no (full-time farm), ili kao me{ovito gazdinstvo (part-time farm) 1 . Porodi~no gazdinstvo se nalazi u centru pa-`we ukupnog javnog mwewa, pa i prakti~ne agrarne politike. O wemu se razmi{qa kao zna~ajnoj komponenti novih modela razvoja. Nisu retka mi-{qewa da bi i me{ovito gazdinstvo moglo predstavqati preovla|uju}i model u novoj fazi postindustrijskog dru{tva, u kome }e ~ovek `iveti u harmoniji sa prirodom, pri ~emu se od ~oveka o~ekuje da, umesto osvaja-~a prirode, postane "ba{tovan planete" (Mendras). 

206

* Rad je deo istra`ivawa na projektu: "Multifunkcionalna poqoprivreda i ruralni razvoj" (149007). 
1 Me{ovite farme (part-time farm) su dominantan oblik privre|ivawa u ve}ini regiona EU. Tako je sredinom 1990-ih u Gr~koj, Portugaliji i Italiji samo 10% zaposlenih u poqoprivredi svoje aktivnosti baziralo na full-time osnovi, dok je to u Danskoj, Irskoj, Holandiji, Austriji i Finskoj iznad 50% (Z a k i }, S t o j a n o v i }, 2003). 

Polaze}i od potencijalnih mogu}nosti na{e poqoprivrede i pozitivnog iskustva razvijenih zemaqa, neophodno je kod nas podr`avati zapadni model preduzetni~kog porodi~nog farmerstva. Pri tom treba definisati porodi~no gazdinstvo u smislu kako se to ~ini u zemqama razvijene tr`i{ne ekonomije. U na{im uslovima to bi bilo ono gazdinstvo koje omogu}uje egzistenciju prose~ne ~etvoro~lane porodice sa posedom od 10-30 ha obradivog zemqi{ta i adekvatnim brojem uslovnih grla stoke. 
[to se ti~e ostalih kategorija poqoprivrednih gazdinstava (naro-~ito onih ispod 5 ha obradivog zemqi{ta) ona bi morala da budu poseban perdmet interesovawa agrarne politike. To su, po na{em mi{qewu, gazdinstva koja vi{e {anse imaju "oko poqoprivrede". Re~ je o "porodi-~nom biznisu" (preduzetni{tvu) koji podrazumeva bavqewe razli~itim delatnostima u okviru seoskih doma}instava (turizam, zanatske usluge, trgovina i dr.). 
Grafikon 1. -Prose~na veli~ina farme u EU-15 (2002) (Izvor: Yearbook of Agriculture 2003, Eurostat -www.eurostat.cec.eu.int elektronski katalog br. KS-52-03-756-3A-N-EN) 
Ukrupwavawe poseda u zemqama EU radi se planski, sistemski i du-goro~no (po Mansholt-ovom planu, od po~etka 70-ih godina pro{log veka). Navedeno evropsko i ameri~ko iskustvo pokazuju da je prilago|avawe posedovne strukture potrebama tehnologije i robne proizvodwe -spor ali dosti`an proces. Ukrupwavawe poseda, po Mansholtovom planu, zahteva period od vi{e decenija, uz aktivnu podr{ku dr`ave. Uzgred, Mansholt je u planu za reformu poqorpivrede Evropske zajednice istakao da moderna tehnologija omogu}ava pojedincu da obra|uje najmawe 30-40 hektara ili da odgaja najmawe 40 krava. 
Kao rezultat ukrupwavawa poseda u razvijenim zemqama izdiferencirale su se: male i sredwe porodi~ne farme, zatim vrlo zna~ajne -sredwe i krupne komercijalne farme, kao i multinacionalne kompanije. Multinacionalne kompanije, pored poqoprivrede, obuhvataju delove prehram-beno-prera|iva~ke industrije, industrije repromaterijala i prometa na teritoriji vi{e zemaqa. 
Uporedo sa: (1) ukrupwavawem poseda i farmi odvijaju se u poqoprivredni razvijenih zemaqa i drugi procesi, kao {to su (2) Intenzifikacija poqoprivrede, {to je jedan od osnovnih principa agrarne politike razvijenih zemaqa, od kojih se Holandija i Japan naro~ito isti~u visokom proizvodwom po jedinici kapaciteta; (3) Specijalizacija proizvodwe, svo|ewem proizvodnog programa na dva ili tri proizvoda, danas je zastupqena u poqoprivredi razvijenih zemaqa (primeri za to su farme u Holandiji, koje iskqu~ivo gaje `ivinu za londonsko tr`i{te, farme u Danskoj za proizvodwu bekona za englesko tr`i{te i farme za proizvodwu cve}a u Holandiji); (4) Industrijska stakleni~ka proizvodwa, visokokvalitetnih proizvoda naglo se {iri u Koreji, Japanu, Francuskoj, Italiji, SAD i nekim drugim zemqama; (5) Fleksibilne proizvodne tehnologije u oblasti biotehnologije (geneti~ki in`ewering) nalaze {iroku primenu u poqoprivredi, preradi poqoprivrednih proizvoda, za{titi `ivotne sredine, itd. 
Sve se to postiglo i posti`e uz dr`avno regulisawe poqoprivrede, ~ija su dva kqu~na instrumenta: visok nivo subvencionisawa poqoprivrede2 i sna`an agrarni protekcionizam. 
U razvijenim zemqama dr`ava interveni{e u ~etiri smera: (1) de-termini{e odgovaraju}u politiku cena agrarnih proizvoda na bazi pariteta ili drugih ekonomskih kriterijuma, koji konzistentno odr`avaju sna`nom ekonomsku poziciju agrara kao delatnosti; (2) utvr|uje mere beneficirawa inputa (regresi, premije, donacije za razli~ite vrste tro-{kova (semenska roba, cene |ubriva, regresirawe kamata i dr.); (3) odre-|uje odgovaraju}e modele finansirawa agrarne proizvodwe i zaliha, ~iji je ciq da putem beneficiranih uslova kori{}ewa finansijskih sredstava vr{i tro{kovno rastere}ewe agrarnih proizvoda; (4) izvozne subvencije, ~ime se pove}ava cenovna konkurentnost. 
Sredinom 90-ih godina pro{log veka otpo~ele su unutar EU reforme CAP-a (zajedni~ke agrarne politike). Reforma zna~i su{tinski preokret u raspodeli sredstava iz buxete namewenih razvoju poqoprivrede. 

VELIKI I MALI U POQOPRIVREDI SRBIJE


Individualna poqoprivredna gazdinstva

Dominantno je u~e{}e ovih subjekata: 85% obradivih povr{ina, 91,8% uslovnih grla stoke, 97,1% ukupnog broja traktora, 82,5% dru-{tvenog proizvoda poqoprivrede. Nizak je nivo robnosti ovih gazdinstava (wihovo u~e{}e u otkupu i realizaciji poqoprivrednih proizvoda na tr`i{tu iznosi svega 36%), {to govori o tome da individualni sektor nije osposobqen za krupnu, masovnu proizvodwu, tj. da je visok procenat naturalne proizvodwe ovog sektora. Nizak je nivo intenzivnosti proizvodwe (0,46 uslovnih grla stoke po hektaru obradive povr{ine). Relativno mala prose~na veli~ina gazdinstva i visoka isparcelisanost zemqi{ta dovodi do niskog nivoa proizvodwe po jedinici povr{ine. Ra~una se da je od tri sata rada traktora na ovom gazdinstvu jedan sat praznog hoda. 
Od 2004. godine agrarnom politikom dr`ava podsti~e samo tzv. registrovana poqoprivredna gazdinstva. Ogromna ve}ina neregistrovanih zemqoradni~kih gazdinstava (0d 95% u 2004-oj do 65% krajem 2006-e) potpuno su izvan delokruga rada Ministarstva poqoprivrede. Ovakav stav proisti~e iz Strategije razvoja poqoprivrede, dokumenta koji je usvojila Vlada, u kome se pomiwe "konkurentnost porodi~nih komercijalnih gazdinstava". Pri tom Strategija nije ponudila re{ewa ni politiku za gazdinstva koja nisu komercijalna, nemaju {ansu ili ne `ele da to postanu. Veliki broj gazdinstava u Srbiji, s obzirom na skromne radne potencijale, nisku akumulativnu mo}, ostarelost radne snage i ruiniranost resursa kojima raspola`e, ne}e mo}i da se transformi{e u komercijalna gazdinstva, nezavisno od proizvodne strukture za koju se opredeli. Ova gazdinstva imaju mesto u prehrambenom lancu, iako nisu zna~ajna u vertikalnom proizvodnom sistemu, te se za wih mora predvideti odgovaraju}i "socijalni program". 
Poseban problem je odsustvo transparentnosti u realizaciji pojedinih aktivnosti Ministarstva poqoprivrede, kada su u pitawu individualna poqoprivredna gazdinstva (nedostupnost spiska registrovanih poqoprivrednih gazdinstva kojima su odobreni dugoro~ni krediti), {to dovodi u pitawe kredibilitet resornog Ministarstva. 

Poqoprivredna preduze}a i zadruge

Po~etkom 90-ih godina na "ru{evinama" velikih agrarnih sistema nastajala su preduze}a veli~ine od 1.500-6.000 hektara. Ostala su samo dva ve}a sistema: PK Beograd sa oko 25.000 ha i PIK Be~ej sa oko 17.000 ha obradivog zemqi{ta. 
Tokom 60-ih, 70-ih i 80-ih godina ovi subjekti su imali dvostruko vi{i rast ukupne poqoprivredne proizvodwe od individualnih gazdinstava. 3 U 90-im godinama poqoprivredna proizvodwa ovih subjekata stalno se smawivala i u 1999. godini dosti`u oko 50% nivoa iz 1991. godine. U isto vreme, proizvodwa na individualnim gazdinstvima neznatno je smawivana i u 1999. godini iznosila je oko 95% nivoa iz 1991. godine, {to govori o vitalnosti individualnog sektora. 
Navedene smawene razlike u prinosima izme|u ova dva subjekta pri-vre|ivawa nisu posledica pove}awa prinosa na individualnim gazdinstvima, ve} smawivawa intenzivnosti i pada prinosa u dru{tvenim poqoprivrednim preduze}ima. 
Poqoprivredna preduze}a i daqe bele`e relativno boqe proizvodne rezultate u gotovo svim linijama proizvodwe, naro~ito u proizvodwi sviwa, kravqeg mleka i p{enice. Poseban zna~aj poqoprivredna preduze}a imaju u semenskoj proizvodwi, koja se skoro stoprocentno odvija u wima. 
Nepovoqna je proizvodna struktura (hlebno `ito i industrijsko biqe) poqoprivrednih preduze}a. 
Od 715 velikih poqoprivrednih preduze}a, kao dru{tvenu ili dr-`avnu svojinu posedovala su oko 804.000 hektara ukupnog poqoprivrednog, a 635.000 hektara obradivog zemqi{ta, u kojima je bilo zaposleno oko 80.000 radnika, od kojih je veliki procenat vi{ak zaposlenih. U dosada{wem procesu transformacije ovih preduze}a nije se mnogo odmaklo, tako da kapital u ovoj oblasti jo{ uvek nema jasno nazna~ene vlasnike, niti je izvr{eno organizaciono restrukturirawe. 
Nepovoqan ekonomski polo`aj poqoprivrede gu{i i ovaj sektor i destimulativno deluje i na wega. To je rezultiralo u zastareloj opremi i mehanizaciji, kao i visokom stepenu nelikvidnosti i zadu`enosti. 
Privatizacija poqoprivrednih preduze}a, koja je jo{ u toku, "spasila" je mnoge od ovih subjekata ste~aja i bankrotstva. Danas su neka od wih ugledna poqoprivredna imawa (kao na primer, "Agrounija" -In|ija) iako su pre privatizacije bila na rubu propasti. Neka su, na`alost, ne-uspe{nom privatizacijom nestala, iako su nekada bila poznata poqoprivredna dobra. To govori da sudbina poqoprivrednih preduze}a u privatizaciji zavisi od toga ko je wihov budu}i vlasnik. 4  Srbiji postoje 1182 zemqoradni~ke zadruge.Ve}ina wih ne obavqaju svoje funkcije, tj. ne poma`u zadrugarima u organizovawu proizvodwe kao i u otkupu i prodaji wihovih proizvoda. Time one ne deluju u duhu svojih izvornih principa i bogate istorije i tradicije na na{im prostorima. One danas tavore ~ekaju}i da u Srbiji kona~no po~ne dugo najavqivana reforma zadrugarstva. 5 grarna politika 2000-ih godina diskrimini{e zadruge i poqoprivredna preduze}a, kao va`ne subjekte privre|ivawa. 
Zakon o poqoprivrednom zemqi{tu ( 2006) je ve} u prvoj godini primene prouzrokovao brojne i nepo`eqne konfrontacije izme|u vlasnika registrovanih poqoprivrednih gazdinstava i radnika i rukovodstva neprivatizovanih, odnosno privatizovanih poqoprivrednih preduze}a. Zakon, naime, omogu}ava usitwavawe velikih ure|enih zemqi{nih kompleksa u dr`avnoj svojini, {to zanemaruje zna~ajna sredstva ulo`ena u programe ure|ewa i za{tite dr`avnog poqoprivrednog zemqi{ta u proteklih pet decenija. Sve to govori o nu`nosti izmena i dopuna ovoga zakona, kao i o dono{ewu novih zakona, kao {to su zakon o zadrugama, zakon o poqoprivredi, zakon o restituciji, i dr. 
NEPOVOQNA POSEDOVNA STRUKTURA Najzna~ajniji subjekti u organizovawu poqoprivredne proizvodwe u Srbiji su porodi~na gazdinstva. Na ovim gazdinstvima skoncentrisan je osnovni kontingent radne snage koji opredequje ukupni razvoj poqoprivrede. 
Poqoprivredu Srbije tradicionalno karakteri{e nepovoqna posedovna struktura, {to je posebno karakteristi~no za porodi~na gazdinstva koja kao najbrojniji subjekti u poqoprivredi dominantno opredequju wen ukupni razvoj. Naime, razvoj ovih gazdinstava je dugo bio sputavan razli~itim merama agrarne politike, izme|u ostalog i ograni~avawem veli~ine poseda (utvr|ivawem zemqi{nog maksimuma) ~ija se veli~ina mewala (1953) do kona~nog ukidawa (1992). 
Broj poqoprivrednih gazdinstava u Republici Srbiji prema popisu iz 2002. godine iznosio je 778.891. Zapa`a se da u posedovnoj strukturi porodi~nih gazdinstava dominiraju sitna gazdinstva. Gazdinstva sa posedom mawim od 3 ha ~ine oko 60%, ona sa posedom veli~ine 3 do 5 ha ~ine oko 17%, dok gazdinstva sa vi{e od 10 ha ~ine 4,8%, a ona sa posedom ve}im od 20 ha svega 0,8% ukupnog broja porodi~nih gazdinstava. 
Prose~na veli~ina gazdinstava u Srbiji u 2002. godini iznosi 2,42 ha sopstvenih obradivih povr{ina, a sa zakupom 2,49 ha. U centralnom delu Srbije prose~na veli~ina poqoprivrednih gazdinstava je ne{to mawa i iznosi 2,10 ha sopstvenih povr{ina, a sa zakupqenim zemqi{tem 2,11 ha. U AP Vojvodini poqoprivredno gazdinstvo u proseku obra|uje 3,38 ha, a sa zakupom 3,59 ha obradivih povr{ina. 
Prose~na gazdinstva u Republici Srbiji, sa povr{inom do 3 ha poseduju 23,9%, gazdinstva, sa posedom od 3 do 5 ha 19,5%, gazdinstva sa po-211 likim imovinskim i qudskim kapacitetima i wima je zapravo najvi{e potreban novi zakon. U Vojvodini je od 90-ih godina naovamo osnovano oko 400 zadruga, ali me|u wima ima i onih koje nikada nisu po~ele da rade. sedom izme|u 10 i 20 ha poseduju 16,2%, dok ona ve}a od 20 ha 7,2% ukupno kori{}enih obradivih povr{ina u Srbiji. 
Pored toga {to je sitno, na{e poqoprivredno zemqi{te je isparcelisano, izdeqeno ~ak na ~etiri miliona parcela. 6  druge strane, ako pogledamo demografsku strukturu onih koji su vlasnici vi{e od 10 ha, ispostavqa se da samo wih oko 25.000 imaju jednog ~lana koji je mla|i od 65 godina i koji je radno sposoban. Prema popisu iz 2002. godine u AP Vojvodini ima oko 224.000 poqoprivrednih gazdinstava. Od toga broja ~ak 51.000 doma}instava nema ni jednog radno sposobnog ~lana. To zna~i da u ~etvrtini gazdinstava Pokrajine `ive samo starci. Pored toga, ~ak 105.000 poqoprivrednih gazdistava ima samo jednog radno sposobnog ~lana, od ~ega ih je nekoliko hiqada ne`ewa. 

PITAWE VELI^INE I KRITERIJUMI USPE[NOSTI

U teorijskim raspravama po pitawu veli~ine farme isti~u se, uglavnom, prednosti krupnih poqoprivrednih gazdinstava. S tim u vezi, iznosi se zna~aj ekonomije obima, koji se ispoqava u ni`im tro{kovima rada i kapitala. Najva`niji faktor ni`ih tro{kova rada vezan je za ~iwenicu da pove}awe kapaciteta ne zahteva po konstantnoj stopi i pove-}awe broja zaposlenih radnika. Najva`niji faktor ni`ih jedini~nih tro-{kova kapitala je ~iwenica da pove}awe obima proizvodwe ne iziskuje i proporcionalno pove}awe po~etne investicije. 
Iskustvo, me|utim, pokazuje da ako porast veli~ine proizvodne jedinice nije pra}en poboq{awem upravqawa i drugim ekonomsko-organizacionim merama, kao i tehni~ko-tehnolo{kim faktorima, dolazi do pogor{avawa poslovnih rezultata. Ta pojava je do{la do izra`aja u zemqama u kojima stvarawe krupnih preduze}a i zadruga nije bilo proizvod ekonomskog (organskog), ve} politi~kog procesa razvoja, niti ~istih svojinskih odnosa (dru{tvena svojina bez titulara), {to je izazvalo ozbiqno slabqewe wihove konkurentske sposobnosti i dovelo do debalansa u odnosima izme|u primarne proizvodwe, prerade i prometa poqoprivrednih gazdinstava. Ovakvi rezultati nametnuli su potrebu preispitivawa mnogih aspekata wihovog funkcionisawa, me|u kojima zna~ajnu pa`wu privla~i pitawe veli~ine. S druge strane, vitalnost malih i sredwih 212 6 Koreni nepovoqne posedovne strukture nalaze se i u istorijskom procesu nacionalizacije. Zakonom o agrarnoj reformi i Zakonom o zemqi{nom fondu u Vojvodini je, na primer, nacionalizacijom oduzeto 668.412 hektara i to od 87.000 vlasnika. Nacionalizovano zemqi{te je podeqeno (235.910 hektara dobile su 41.033 porodice, dok su bezem-qa{ima -48.325 porodica, dodeqeno je 124.217 hektara). Danas u Srbiji preko 250.000 hektara je u vlasni{tvu dr`ave. Republi~ka direkcija za imovinu primila je zahteve za vra-}awe ~ak 65.434 wive i 1.223 sala{a. Jo{ se, me|utim, ne zna koliko ukupno hektara mora biti vra}eno naslednicima, jer wiva (tj. parcela) mo`e imati i jedno jutro, ali i 100 hektara. 
poseda, kao i mnogi pozitivni primeri wihovog ekonomskog poslovawa i racionalnijeg gazdovawa, nametnuli su potrebu redefinisawa zna~aja, mesta i uloge malih i sredwih gazdinstava u strategiji razvoja poqoprivrede. Pored toga, oko polovine ~ove~anstva egzistira na malom posedu od 2-4 ha, {to ukazuje na neophodnost da se tehni~ko-tehnolo{ka, energetska, organizaciona i druga re{ewa prilago|avaju malim farmama. 7 e|utim i pored toga, iskustva razvijenih zemaqa idu u prilog velikim farmama. Pitawe veli~ine farme je va`no pitawe od koga zavisi ekonomika i organizacija proizvodwe. U ve}ini razvijenih zemaqa Evrope prose~na veli~ina gazdinstva je iznad 18 ha, {to je {estostruko vi{e nego kod nas. 
Prema Puurunen-u (1994), poqoprivredna povr{ina gazdinstva u Ne-ma~koj je pove}ana od 8,8 ha na 18,5 ha (u 1960. do 1990. g). 8 Pri tom su ~ista poqoprivredna gazdinstva znatno ve}a (29,9 ha), me{ovita su blizu proseka svih gazdinstava (18,2 ha), dok gazdinstva koja imaju karakter sporednog zanimawa raspola`u sa 5,8 ha 9 . U 2002. godini prose~na veli-~ina farme pove}ana je na 36,3 ha. U Austriji procentualno dominiraju male i sredwe porodi~ne farme, prose~ne povr{ine 16,62 ha. U 2002. godini prose~na veli~ina farme pove}ana je na 17 ha. Pri tom je ~ak vi{e od polovine (53%) farmi sa mawe od 10 ha. Dohodak je u ovoj zemqi, prema Puurunen-u (1994), suvi{e nizak da bi zadovoqio potrebe porodice, zbog ~ega je 1990. godine bilo samo 30% ~istih poqoprivrednih gazdinstava. 
U Holandiji ~ista poqoprivredna gazdinstva zauzimaju ~ak 93% obradivog zemqi{ta. Ovde je veli~ina gazdinstva oko 15 ha (1990). U 2002. godini prose~na veli~ina je pove}ana na 20 ha. 
U Finskoj je prose~na povr{ina obradivog zemqi{ta po gazdinstvu 17,34 ha, pri ~emu 30% gazdinstava raspola`e sa vi{e od 20 ha. U 2002. godini prose~na veli~ina farme je pove}ana na 27,3 ha. 
U [paniji je prose~na veli~ina farme 16 ha, pri ~emu je u~e{}e me{ovitih gazdinstava svega 6%. U mnogim delovima ove zemqe gazdin-213 7 Prema nekim istra`ivawima (Z a k i }, S t o j a n o v i }, 2003) mogu se izdvojiti dva modela evropske poqoprivrede: ju`ni model sa malim farmama (4-8 ha) kojim upravqaju, uglavnom, stariji farmeri, gde je prisutan radno-kulturni pristup (mediteranske zemqe -Gr~ka, Italija i Portugalija, severni regioni [panije); severni model baziran na sredwim i velikim farmama (17-67 ha), koji se bazira na poslovno-profesionalnom pristupu i specijalizaciji (zemqe Beneluksa, Nema~ka, Danska, Francuska, V. Britanija, Irska). 
8 Za to vreme utro{ak rada po hektaru opadao je po prose~noj stopi od 3,25%, a utro-{ak mehani~ke energije (KW/ha) pove}avao se po stopi od 5,14%. Prema: Puurunen (1994). 9 Analiza poslovawa ~istih poqoprivrednih gazdinstava, razvrstanih u grupu malih, sredwih i velikih, pokazuje da je dvogodi{wi prosek ekonomskih rezultata po jedinici rada povoqniji kod sredwih gazdinstava za 50%, a kod velikih gazdinstava za 94% u odnosu na mala gazdinstva. 
Ovi se podaci odnose na gazdinstva sa raznovrsnom proizvodwom, a sli~ne se razlike zapa`aju i kod gazdinstava specijalizovanih za tr`i{te biqne proizvodwe (47% i 96%), respektivno. (P u u r u n e n 1994; P e j a n o v i } i sar., 2003). stva su visoko specijalizovana, pod uticajem prirodnih i ekonomskih uslova. U 2002. godini prose~na veli~ina farme je pove}ana na 20,3 ha. 
Italiju karakteri{e veliki broj vrlo sitnih farmi. Prose~na ve-li~ina porodi~nog gazdinstva iznosi 5,1 ha kori{}enog poqoprivrednog zemqi{ta. Od oko tri miliona farmi u ovoj zemqi, (81%) je sa posedom ispod 5 ha obradivog zemqi{ta, a 50% sa posedom ispod 2 ha. S druge strane, samo 1,3% farmi zauzima povr{inu iznad 50 ha, raspola`u}i sa oko 36% obradivih povr{ina. (UN, ECE, 1994). U 2002. godini prose~na veli~ina farme je pove}ana na 6,1 ha. 
Smawewe broja seqa~kih gazdinstava u Danskoj dovelo je do pove}awa prose~nog poseda koji danas iznosi 45,7 ha. Od oko 55.000 seqa~kih gazdinstava oko 50% ima posed mawi od 30 ha, 19 hiqada gazdinstava poseduje od 20-100 ha, a 6.500 gazdinstava poseduje preko 100 ha zemqi{ta. Procewuje se da }e 2010. godine u Danskoj biti oko 40.000 gazdinstava i da }e prose~na veli~ina iznositi 70 ha (N o v k o v i }, 2002). 
Kada je re~ o Danskoj, pou~no je jo{ jedno weno iskustvo: zakonom o poqoprivredi, sem maksimalne veli~ine poseda -da bi se izbegao monopol (od 375 ha obradivog zemqi{ta u najvi{e pet parcela i sa maksimalnim brojem od 750 uslovnih grla stoke) utvr|ena je i obaveza da svaki farmer mora da `ivi na svojoj zemqi, odnosno da na woj podigne stambeni objekt. 
Odnos broja grla, goveda, ovaca i sviwa prema povr{ini zemqi{ta je, tako|e, zanimqivo pitawe. S tim u vezi iskustva razvijenih zemaqa su razli~ita. U Austriji, na primer, prose~na veli~ina stada goveda je ispod 19 grla. Samo 10% broja krava koncentrisano je u stadima sa preko 20 grla. U sviwarstvu, me|utim, 29% sviwa se uzgaja na farmama u koncentraciji preko 200 grla po farmi, dok je oko 37% koko{aka u jatima veli~ine iznad 10 hiqada ({to je gorwi limit), kao i oko 41% brojlera u jatima od preko 20 hiqada (gorwi limit je 22 hiqade). Navedena struktura farmi se smatra nepovoqnom, {to se negativno odra`ava na poqoprivredni dohodak. U Austriji je, me|utim, izra`ena tendencija pove}awa prose~nog broja grla na farmi, tako da je od 1980. do 1991. godine broj sviwa pove}an sa 18,3 na 26,9, broj krma~a od 5,8 na 10,4. Upravo na primeru sviwarskih farmi, istra`ivawa u Austriji su pokazala da se nedostaci malih gazdinstava mogu ubla`iti unapre|ewem tehnologije proizvodwe ili organizacije rada. 
U periodu od 1975. do 1985. godine, ispoqena je tendencija pove}awa broja sviwa na farmi u Danskoj od 84 na 206, u Nema~koj od 29 na 54, Holandiji od 135 na 345, Belgiji od 80 na 179, V.Britaniji od 168 na 336, Irskoj od 37 na 140 i Italiji od 7 na 15 grla (J e k i }, 1996). Dosada{wa iskustva u na{im uslovima pokazuju da je pri projektovawu porodi~nih farmi za proizvodwu mleka, naj~e{}e razmatrana veli~ina od 5 do 20 krava, a za tovnu junad oko 100 grla u turnusu. Gorwa granica odre|ena je, me|utim, raspolo`ivom sto~nom hranom, ~iji obim za-visi od veli~ine farmerskog poseda. Na{a gazdinstva u proseku gaje 40,7 uslovnih grla na 100 ha obradive povr{ine, dok je, u zavisnosti od intenziteta proizvodwe racionalno gajiti od 54 do 216 uslovnih grla. U Evropskoj uniji se gaji 86 goveda na 100 ha obradive povr{ine, a kod nas 44 grla. Pri tom se u EU kombinuje ratarska i govedarska proizvodwa, {to omogu}ava boqe kori{}ewe zemqi{ta, povoqniji plodored sa vi{e leguminoza i me|usezonskih useva. Primenom navodwavawa pove}avaju se prinosi, a sa ve}im intenzitetom zastupqenosti stoke boqe se koriste svi raspolo`ivi kapaciteti, obezbe|uju se potrebne koli~ine stajskog |ubriva, pa se vrednost proizvodwe pove}ava od dva do skoro ~etiri puta u odnosu na "suvo" ratarewe bez govedarstva (K r s t i }, 2000). 
Tipski projekti objekata za gajewe `ivine na na{im porodi~nim gazdinstvima ~esto su prilago|eni kapacitetu za 1.000 koko{aka -nosiqa, odnosno 5.000 tovnih pili}a. U Austriji se 37% koko{aka gaji u jatima ve}im od 10.000 grla, a 41% utovqenih pili}a poti~e iz jata ve}ih od 20.000 grla. Istra`ivawa u Nema~koj pokazuju da `ivinarske farme sredweg i ve}eg kapaciteta posti`u boqe rezultate u pore|ewu sa farmama malog kapaciteta. 
Pri odre|ivawu optimalne veli~ine farme, treba uzeti u obzir i dru{tveno-ekonomski ambijent u kome posluju farme. Upravo taj ambijent odre|uje koliki dohodak zaposleni u poqoprivredi ho}e da prihvati da bi ostao u poqoprivredi10 . EU je od 1990. godine farme po~ela da rangira prema vrednosti proizvodwe i/ili drugih ostvarenih rezultata poslovawa. 
Pri odre|ivawu uspe{nosti poslovawa farmi, pri ~emu se pre svega misli na produktivnost i profitabilnost, od 90-ih godina, u zemqama EU, lepeza indikatora uspe{nosti je pro{irena. S tim u vezi sve vi{e se vr{e odgovaraju}e analize vezane za kori{}ewe energije, |ubriva, pesticida, raznih gubitaka minerala i drugih supstanci u proizvodnom procesu. Pri tom je tehni~ko-tehnolo{ka opremqenost farme od posebnog zna~aja za uspe{nost farme. Posebno su danas zna~ajne tehnologije ekolo{kih oblika poqoprivrede, koje se baziraju na: uvo-|ewu optimalnog plodoreda; obilnom |ubrewu organskim |ubrivima, uravnote`ewu biqne i sto~arske proizvodwe, uz {to prirodniji uzgoj doma-}ih `ivotiwa, itd. 
Iskustva razvijenih zemaqa EU, kao i iskustva na{eg poqoprivrednog gazdovawa, pokazuju da su cenovne fluktuacije i vremenski (klimatski) faktor, faktori sa najja~om snagom uticaja na profitabilnost linija proizvodwe i poslovawa na nivou farme. 
Me|u faktorima sna`nog uticaja, dugoro~no posmatrano, je i proizvodna struktura (proizvodni miks), kao i struktura farme. S tim u vezi velika je uloga stru~nih savetodavnih slu`bi, koje postoje u razvijenim zemqama, kao i servisi za pru`awe raznih usluga 11 . 
Specijalizacija farmerske proizvodwe dovodi do racionalnijeg is-kori{}avawa proizvodnih ~inilaca, ve}e ekonomije radnog vremena i isporuke ve}e koli~ine kvalitetnijih proizvoda. 
Tro{kovna efikasnost je va`an kriterijum gazdovawa farme, koji se sastoji u svekolikim u{tedama na tro{kovima poslovawa. Preradom i biofermentacijom svih poqoprivrednih, sto~nih i otpadaka doma}instva dobija se prirodno |ubrivo i energija u obliku biogasa. Na taj na~in smawuje se koli~ina potrebnih mineralnih |ubriva, a biogas se mo`e direktno, kao toplotni energent, tro{iti u doma}instvu ili u biogasnom agregatu pretvarati u elektri~nu energiju. 
Prethodni kriterijum je ujedno uslov razvoja ekolo{ke poqoprivrede. Re~ je o proizvodwi hrane visokog nutritivnog kvaliteta. Kada se radi o ekolo{koj poqoprivredi, male farme imaju prednosti u odnosu na krupne farme. Na mawim farmama primewuje se biolo{ka raznovrsnost u gajewu poqoprivrednih kultura, obezbe|uje se boqa za{tita od biqnih bolesti i {teto~ina, gaji se stoka kao osnovni proizvo|a~ organske materije za odr`avawe plodnosti zemqi{ta. 

UMESTO ZAKQU^KA: VELIKI I MALI U BUDU]OJ AGRARNOJ POLITICI SRBIJE

Nu`no je nastaviti sa tranzicionim reformama u agrobiznis sektoru Republike Srbije. Dosada{wi u~inci tih reformi nisu dali pozitivne efekte. Novo agrarno zakonodavstvo treba dopuniti i kompletirati. Nu`na je, tako|e, i nova agrarna politika, po ugledu na reformisanu agrarnu politiku EU. 
Strategija odr`ivog razvoja privrede i poqoprivrede Republike Srbije, koju je nu`no doneti i usvojiti, podrazumeva odbacivawe ekstremnih modela ekonomske i agrarne politike, oli~enih u liberalizmu ili protekcionizmu. 
Strategija odr`ivog razvoja poqoprivrede podrazumeva modernu organizaciju agrobiznis sektora, koja obuhvata mno{tvo subjekata: od malih i sredwih porodi~nih farmi, kao i malih i sredwih agrarnih preduze}a, do krupnih poqoprivrednih i agrarnih kompanija, nacionalnog i me|una-216 11 U Holandiji su posebno razvijeni servisi za pru`awe raznih usluga u obliku povremenog i dopunskog rada. Na te servise oslawaju se porodi~ne farme da bi prevazi{le te{ko}e usled nedostatka radne snage u sezonskim vrhovima ili u slu~aju spre~enosti radnog anga`ovawa ~lanova doma}instva (bolest, povreda, odmor i sl). U Austriji je razvijena mre`a ma{inskih servisa (maschinenring) koje porodi~nim farmama omogu}uju sni`avawe tro{kova upotrebe poqoprivrednih ma{ina na nivo koji ostvaruju velike farme. U 1994. godini, u ovoj zemqi, 40% zemqi{ta se koristilo na ovaj na~in. (Z a k i }, S t o j a n o v i }, 2003). rodnog tipa. U tom konceptu organizacije svoje zna~ajno mesto treba da imaju poqoprivredne i agrarne zadruge, kao interesne zajednice, udru`ewa, agrarne komore, klasteri, agrarni univerziteti. 
Reformisano ministarstvo poqoprivrede, kao najva`nija i najodgovornija institucija, mora da usvoji novi, druga~iji koncept agrarne i ruralne politike, po ugledu na EU. Potrebno je, pre svega, izboriti se za adekvatna finansijska sredstva za razvoj poqoprivrede, kao strate{ke grane Republike Srbije. 
Razli~iti odnosi prema pojedinim subjektima poqoprivrednog razvoja, predrasude, voluntarizam, samovoqa, ignorisawe doma}ih nau~nih i stru~nih resursa -ozbiqne su ko~nice dosada{we agrarne politike, koje ne bi smele da se ponavqaju. Posebno zabriwava odnos prema na{im poqoprivrednim kombinatima. Re~ je o velikim agrobiznis sistemima, sa ure|enim zemqi{nim kompleksima u koje se ulagalo preko {est decenija. Raspar~avati te krupne robne proizvo|a~e, preko Zakona o poqoprivrednom zemqi{tu (ili na drugi na~in) apsurdno je i tehnolo{ki i ekonomski. Wih treba svojinski transformisati, organizaciono i tehnolo-{ki modernizovati i podr`ati, kao i porodi~na gazdinstva, jer su to za nas va`ni poqoprivredni subjekti. 
Potrebna nam je agrarna politika koja }e od na{e poqoprivrede napraviti modernu, efikasnu i konkurentnu privrednu granu. Za to je potrebna, pre svega, li~nost u svojstvu ministra poqoprivrede, koja }e biti kompetentna i prihvatqiva, jer bez op{teg ili preovla|uju}eg koncenzusa te{ko je uspe{no izvesti bilo koju dru{tvenu reformu. Pri izboru takve li~nosti treba se osloboditi sindroma "jednopartijskih ministarstava". Jer ako je sva agrarna pamet Srbije u jednoj stranci, kako to re~e jedan moj uva`eni kolega, onda je to tragedija na{e agrarne nauke i struke. LITERATURA B o g a v a c V., K r s t i }, B. (1997). Veli~ina poqoprivrednog gazdinstva i proces tranzicije, Agrarni i ruralni razvoj u sistemskim reformama, tematski zbornik, Beograd: Institut za ekonomiku poqoprivrede, 95-107. J e k i } Z. (1996). Karakteristike i rezultati proizvodwe sviwa na velikim gazdinstvima sa ekonomskog i ekolo{kog gledi{ta, magistarski rad, Beograd: Poqoprivredni fakultet. P e j a n o v i }, R. i sar. (2000). Farma u strategiji razvoja jugoslovenske poqoprivrede, zbornik radova Strategija obnove i ukqu~ivawa preduze}a u svetsku privredu, Beograd, Ekonomist, SEJ, 279-289. P e j a n o v i }, R. 



  (2003). Farmerizacija individualnog sektora na{e poqoprivrede, Poqoprivrednikov poqoprivredni kalendar za 2003., Novi Sad: Dnevnik -Poqoprivrednik, 42-47. P e j a n o v i }, R., T i c a, N.(2005). Tranzicija i agroprivreda, monografija, Novi Sad: Poqoprivredni fakultet. 


Na samitu o odr`ivom razvoju u Johanesburgu iznet je i apsurdan podatak da u EU za razvoj jedne krave evropski poreski obveznici, u vidu subvencija i druge vrste pomo}i, ula`u po 2,2 dolara dnevno, dok blizu tri milijarde stanovnika siroma{nih zemaqa sveta pre`ivqavaju dan sa mawe od dva dolara.(Politika, Beograd, 1. IX 2002). 

U periodu od 1951-2000. godine poqoprivredna preduze}a u Vojvodini u~estvovala su sa: 34,91% u ukupnim obradivim povr{inama, 22,77% u ukupnom broju krava i steonih junica, 26,84% u ukupnom broju krma~a i suprasnih nazimica, 55,40% u ukupnoj proizvodwi p{enice, 66,70% u ukupnoj proizvodwi {e}erne repe, 54% u ukupnoj proizvodwi suncokreta i 88% u ukupnoj proizvodwi soje u Vojvodini (R a d o j e v i }, 2004: 142; P e j a n ov i }, T i c a, 2005). 

Kada je u pitawu privatizacija preduze}a u Srbiji interesantan je Tranzicioni izve{taj za 2006 Evropske banke za obnovu i razvoj. Kod privatizacije velikih preduze}a, ocena Srbije od "tri minus", ka`e se u izve{taju, lo{ija je od svih evropskih tranzicionih zemaqa, osim Albanije, Bugarske i Ukrajine. Ni kod privatizacije MSP nije mnogo boqa situacija. Sli~no je i sa restrukturirawem preduze}a, gde je ocena Srbije od "dva plus", lo{ija od svih osim Albanije, Makedonije, Bugarske i Rumunije. 

U Vojvodini je aktivno oko 500 zadruga, od ~ega wih 190 imaju veoma dugu tradiciju. Osnovane su u periodu od II svetskog rata 

do 60-ih godina pro{log veka i raspola`u ve- 

Taj odnos izme|u pojedinih zemaqa EU se razlikuje. Ako se prosek EU ozna~i indeksom 100, onda je iznos dohotka po uslovnom radniku godi{we najvi{i u Holandiji (276,9), a najni`i u Portugaliji (17,3). (Z a k i }, S t o j a n o v i }, 2003). 

P e j a n o v i }, R., W e g o v a n, Z., T i c a, N. (2007). Tranzicija -ruralni razvoj i agrarna politika, monografija, Novi Sad: Poqoprivredni fakultet -Beograd: Ekonomski institut. P e j a n o v i }, R. (2007). Stranputice i putevi na{e agrarne politike (1), ( 2 

Summary

The author deals with the current issue of the farm size in agriculture. Thereby the starting point of the author is the expirience of the developed countries of the EU, in which the policy of agglomeration has been implemented successlully for a long time. In the agrarian structure of these countries there coexist large, medum size, and small farms, which find their place and play a significant role in the division of labour and in the accompaning specialization within the concept of the integral rural development. 
Serbia is characterised by an unfavourable property structure on the one hand, and on the other hand by the uncompleted privatization and reconstructuring of agricultural enterprises and cooperatives. The agrarian policy has failed to solve the problem of our agricultural subjects which has resulted in the crisis in both agriculture and rural areas. Measures and activities which would contribute to finding the solution to these problems are required.