Svetozar Pejovi} DIFERENCIJACIJA REZULTATA INSTITUCIONALNIH PROMENA U CENTRALNOJ I ISTO^NOJ EVROPI: ULOGA KULTURE * THE UNEVEN RESULTS OF INSTITUTIONAL CHANGES IN CENTRAL AND EASTERN EUROPE: THE ROLE OF CULTURE


Uveliko je zapa`eno da ista formalna pravila, izglasana u skup{tinama u obliku pisanih zakona, daju izrazito razli-~ite rezultate u razli~itim dru{tvenim i kulturnim ambijentima. Ova pojava je posebno uo~ljiva u procesu tranzicije biv{ih socijali-sti~kih zemalja u tr`i{ne privrede i politi~ki pluralizovana dru{tva . Jako sli~ne i tu i tamo identi~ne institucionalne promene ispostavljaju se kao nejednako prihva}ene u posmatranim dru{tvima a daju nagla{eno raz-li~ite rezultate u materijalnom prestrukturiranju privreda. Postalo je jasno da se pojam institucija mora pro{iriti tako da obuhvati i neformalna pravila: obi~aje, tradicije, kulturne vrednosti i nacionalne mitove. Neformalna pravila defini{u ograni~enja za realizaciju formalnih i, s druge strane, odre-|uju njihove stvarne u~inke kad budu ostvarena. Nametanje formalnih pravila tranzicionim dru{tvima ne mo`e da bude uspe{no ako se ne obezbedi prethodno ili istovremeno izvr{enje promena u neformalnim pravilima. Rad se zavr{ava shemom strategije odsudno va`nih promena u vrednostima i drugim komponentama neformalnih pravila. 

ABSTRACT: It has been widely observed that the same formal rules, enacted in the parliaments in the form of written laws, give vastly different results in different social and cultural environments. This phenomenon came to be particularly pronounced in the proces of transition of the formerly communist countries to market economies and politically pruralized societies. Highly similar and occasionally identical institutional changes turned out to be unequally accepted by the societies under consideration and produced widely different results in the material restructuring of the economies. It became clear that the notion of institutions had to be widened so as to encompass the informal rules: the customs, the traditions, cultural values and national myths. Informal rules define the constraints for implementing the formal ones and, on the other hand, determine the actual effects of the latter once they are implemented. Forcing the formal rules upon the transition societies cannot be successful unless preceding and/or contemporaneous changes of informal rules are provided for. The paper ends with a design of the strategy for the decisively important changes in values and other components of informal rules. KEY WORDS: institutions, culture, tradition, transition, market, entrepreneurship. 

UVOD

Dru{tvena delatnost sadr`i ljudske interakcije na dva nivoa. Prvi nivo odnosi se na pravila ili institucije. Drugi nivo odnosi se na igru kao takvu. Pravilima igre definisan je temeljni okvir unutar koga ljudi stupaju u me|usobne interakcije dok se kroz promene pravila menja na~in na koji se igra odvija. U svetu ograni~ene racionalnosti zna~ajna funkcija pravila sastoji se u tome da se predvidi ljudsko pona{anje ili, {to se svodi na isto, da se smanje transakcioni tro{kovi ljudskih interakcija. 
Institucionalni poredak sastoji se od formalnih i neformalnih pravila, pri ~emu sva ona stvaraju sopstvenu motivaciju u pogledu pona{anja. Formalna pravila obuhvataju ustav, zakone, spontano izraslo op{te pravo (common law), i razne oblike dr`avne regulative. Ona se donose, sprovode i menjaju posredstvom dr-`avnih ovla{}enja. Neformalna pravila uklju~uju tradicije, obi~aje, religiozna verovanja i sve druge norme ljudskog pona{anja koje su proverene dugim iskustvom i koje u funkcionalnu celinu povezuju razli~ite nara{taje. Po{tivanje neformalnih pravila obezbe|uje se putem takvih sankcija kao {to su izop{tenje od strane prijatelja i suseda, gubitak ugleda ili otu|ivanje (isterivanje) iz zajednice. 
Krajem osamdesetih godina pro{log veka, centralne i isto~noevropske zemlje (u daljem tekstu CEI) zapo~ele su proces institucionalnog prestrukturiranja. Opredeljenje novih rukovodilaca bilo je da se CEI preobraze u zemlje slobodnog tr`i{ta i privatnog vlasni{tva. 1 Sasvim je racionalno izgledalo njihovo opredeljenje za kapitalizam. Posle decenija tla~iteljskog socijalizma i ekonomskih li{avanja, stanovni{tvo u CEI se ponadalo da }e se uve}ati slobode i popraviti ekonomski uslovi `ivota. 
Ekonomski anali br 163, oktobar 2004. -decembar 2004. 8 Svetozar Pejovi} 1 Kraj socijalizma u CEI otvorio je kasnih 1980ih godina ovo podru~je obilnom prilivu novih ideja i mogu}nosti. Zaista, svako je `eleo da ima udela u ovoj radnji. Raniji disidenti postali su prekono} politi~ki rukovodioci i dru{tveni inovatori. Stara vladaju}a elita brzo je zaboravila "zakone istorije" i poku{avala da na|e na~ina da zadr`i mo} i uticaj. Zapadni politi~ari u tome su videli mogu}nost da pro{ire politi~ki i privredni uticaj svojih zemalja. Zapadne firme su ciljale na nova tr`i{ta. Zapadni nau~nici su shvatili da }e dru{tvene promene u CEI po svoj prilici stvoriti ogromne mogu}nosti za finansijsku podr{ku istra`ivanjima, unapre|enja i objavljivanje u akademskim ~asopisima. U tom preletanju u novi tabor, mnogi pripadnici akademske zajednice na Zapadu koji su propovedali socijalizam, privredno planiranje i sve vrste aran`mana industrijske demokratije pridru`ili su se svojim kolegama zagovornicima slobodnog tr`i{ta u podupiranju procesa tranzicije u kapitalizam. Da bi "poja~ali" svoje predloge za finansiranje istra`ivanja i ono {to su za objavljivanje nudili akademskim ~asopisima, zapadnim nau~nicima je bila potrebna saradnja sa kolegama iz CEI. I tu su saradnju osiguravali bez problema. U zamenu za novac, putovanja i mogu}a postavljenja na Zapadu, mnogi nau~nici iz CEI bili su spremni da se pridru`e zapadnim kolegama na projektima koje su intimno smatrali irelevantnim. 
Mnoga nau~na izu~avanja su pokazala da veza izme|u kapitalizma i ekonomske efikasnosti proisti~e iz ~injenice da kapitalisti~ke institucije stvaraju ekonomske slobode i {tite individualna prava. 2 Indeks ekonomske slobode (koji objavljuje Heritage Foundataion) i Indeks ekonomske slobode sveta (koji objavljuje Fraser's Institute) potvr|uju ove rezultate. James Gwartney, jedan od utemeljitelja Fraserovog Indeksa ekonomske slobode sveta, napisao je slede}e: "Trajnije odr`avanje institucija i politika koje su u skladu sa ekonomskom slobodom ~ini zna~ajnu odrednicu razlika u dohotku po stanovniku izme|u pojedinih zemalja... razlike izme|u zemalja u prose~nom rangiranju u razdoblju 1980-2000 ob-ja{njavaju 63,2% razlika u dohotku po stanovniku u 2000. godini" 3 . Ana Isabel Riras, saradnik na Indeksu ekonomske slobode zadu`bine Heritage, rekla je: "Kao {to je Friedrich von Hayek predvideo pre vi{e od 60 godina, ekonomska sloboda... sa jakom vladavinom prava ja~a}e kulturu ulaganja, stvaranja radnih mesta i po{tivanja institucija -a sve su to bitni ~inioci u {iroko uspostavljenom pobolj{avanju `ivotnog standarda obi~nog sveta" 4 U merenju ekonomske slobode oba indeksa koriste iste one ~inioce posredstvom kojih je definisan kapitalizam. 5 Za svrhe ovog teksta korisnija je klasifikacija svih zemalja na slobodne, uglavnom slobodne, uglavnom neslobodne i represivne. 
Neoklasi~na ekonomska teorija dala je op{ti okvir za raspravu o tranziciji ranih devedesetih godina pro{log veka. Prema postulatima neoklasi~ne teorije prelaz u kapitalizam iziskivao je stabilizaciju privrede kao celine, privatizaciju i tr`i-{no formiranje cena. Za stanovnike CEI pretpostavljalo se da su racionalni subjekti koji maksimiziraju korisnost, koji nove ekonomske mogu}nosti otkrivaju bez ikakvih tro{kova, isto tako besplatno procenjuju odgovaraju}e posledice i opredeljuju se za odluke koje maksimiziraju korisnost. Privatizovani kapaciteti, nezavisno od po~etne distribucije vlasni{tva, brzo }e se na}i u rukama onih koji ih najvi{e vrednuju. U takvom scenariju izgledalo je prikladno preporu~iti novim rukovodiocima u Isto~noj Evropi da se u izgradnji kapitalizma oslone na ~vrstu ruku dr`ave. Put u kapitalizam je shva}en kao ~isto tehni~ki problem. 
Mnogi ekonomisti orijentisani na teoriju svojinskih prava i teoriju javnog izbora smatrali su da neoklasi~na teorija nije pogodna za realizaciju procesa tranzicije u CEI. Osnovni razlozi njihovog skepticizma bili su u tome {to neoklasi~na teorija nije uva`ila potrebu da odozgo diktirana strukturna promena mora da uzme u obzir mentalne sheme ljudi i {to nije sagledala va`nost transakcionih tro-{kova. U svojim op{tim napomenama o neoklasi~noj teoriji Ronald Coase je zapazio da bi u slu~aju sprovo|enja takvih predloga alokacija resursa bila optimalna, ali je takvu politiku odbacio "kao supstancu od koje su satkani snovi" i stoga nesprovodivu. "U danima moje mladosti", pisao je Coase, " re~eno je da mo`e da se peva ono {to je suvi{e luckasto da bi moglo da se ka`e. U savremenoj ekonomskoj nauci ista stvar mo`e da se zaodene u matematiku". Potom je on dodao: "Razlog zbog koga su se ekonomisti prevarili sastojao se u tome {to njihov teorijski sistem nije uzeo u obzir jedan ~inilac koji je bitan ako se `eli analizirati u~inak promene zakona na alokaciju resursa. Nedostaju}i ~inilac je postojanje transakcionih tro{kova." 6 oista, mere ekonomske politike zasnovane na neoklasi~noj teoriji produkovale su mno{tvo nenameravanih politi~kih i privrednih posledica, a vrhunac ovoga procesa bilo je ja~anje prosocijalisti~kih stranaka u ovom podru~ju. 7 Petnaest godina nakon {to je zapo~eo ovaj proces, u Indeksu ekonomskih sloboda koji priprema Heritage samo je jedna zemlja iz ovog podru~ja ozna~ena kao zemlja slobodne tr`i{ne privrede, sedam zemalja ozna~ene su kao prete`no slobodne, devet kao prete`no neslobodne, a dve kao represivne. 8 Ispostavilo se da je put u socijalizam sasvim d`ombav. 
Osnovna svrha ovog rada je u tome da se poka`e da kultura igra va`nu ulogu u procesu institucionalnog prestrukturiranja. Da bi se taj cilj ostvario, analizom u 2. odeljku pokazuje se da kulturne razlike u CEI stvaraju transakcione tro{kove specifi~ne za proces tranzicije i da ovi tro{kovi, sa svoje strane, obja{njavaju nejednake u~inke u institucionalnom prestrukturiranju od ranih devedesetih godi- na pro{log veka sve do 2004. U 3. odeljku potegnuto je jedno va`no pitanje: da li su mogu}e promene u neformalnim pravilima ili kulturi i, ako da, mogu li ove promene u duboko uvre`enim kulturnim vrednostima o`iveti proces institucionalnog prestrukturiranja U CEI i uz koje tro{kove? 
U daljem tekstu se kao sinonimi koriste slede}i izrazi: neformalna pravila i kultura; pravila i norme pona{anja; kapitalizam i slobodna tr`i{na privreda oslonjena na privatno vlasni{tvo; i formalne institucije i zakon. 

TRO[KOVI TRANZICIJE: NAIV^INO, RE^ JE O KULTURI


KULTURA I EKONOMSKI U^INAK

James Buchanan je jo{ davne 1976. pisao da matemati~ki metodi i ekonometrija odvla~e ekonomsku nauku na pogre{an kolosek. Rekao je: "Na~elo koje treba da obznani poniranje u ekonomsku nauku jeste ono koje se ti~e spontane koordinacije, a ona se posti`e putem tr`i{ta. Sredi{nje na~elo u ekonomiji nije maksimiziranje funkcije cilja uz ograni~enja. Ako dozvolimo da budemo metodolo-{ki zarobljeni u paradigmu maksimizacije, ekonomija postaje primenjena matematika ili in`enjerska struka." 9 Dvadeset i pet godina kasnije Enrico Colobatto dokazuje da je proces institucionalnog prestrukturiranja u CEI kulturni problem, a ne isklju~ivo tehni~ki. 10 Implikacija ovog pristupa je da kultura uti~e na ekonomski `ivot. Pitanje je za{to i kako. 
Ne postoji op{teprihva}ena definicija kulture. 11 Me|utim, kao {to je ve} na-gove{teno, ja se pridru`ujem onima koji kulturu vide kao sintezu tradicija, obi-~aja, moralnih vrednosti, verskih ube|enja i svih drugih normi pona{anja jednog dru{tva, normi koje su potvr|ene dugim iskustvom i koje povezuju nara{taje. 12 ultura je zapravo repozitorijum, svojevrsno spremi{te vrednosnih opredeljenja jednog dru{tva. Naravno, nijedno dru{tvo nije kulturno homogeno. Uvek postoje neki pojedinci i/ili grupe ~ije se pona{anje na{lo ispod prihva}ene linije, a po-Economic Annals no 163, October 2004 -December 2004 11 Diferencijacija rezultata institucionalnih promena u Centralnoj i Isto~noj Evropi: uloga kulture stoje i drugi ~ije je pona{anje primerno. Ipak, sve dru{tvene zajednice imaju svoja mati~na neformalna pravila igre koja su rezultat selektivne evolucije. Izraz pre-ovla|uju}a kultura u ovom radu odnosi se na ta mati~na neformalna pravila. A ukoliko je vi{e uvre`ena ta preovla|uju}a kultura (tj. {to je vi{e trajektorijski uslovljena), utoliko su ve}i tro{kovi menjanja neformalnih pravila posredstvom dr`avnih naloga. 
Proces institucionalnog prestrukturiranja svodi se stoga na propisivanje novih formalnih pravila. Novo formalno pravilo generi{e nove opcije za ljudske interakcije ili modifikuje ve} postoje}e. U svakom slu~aju ono menja skup dostupnih mogu}osti (the opportunity set) unutar koga se igra odvija. Uticaj novog pravila na ekonomski u~inak mora stoga da zavisi od toga kako pojedinci percipiraju i subjektivno vrednuju nove supstitucione odnose (tradeoffs). A kako }e pojedinci percipirati nove opcije svakako zavisi od kulture koja preovladava u zajednici. Preovla|uju}a kultura stoga igra bitnu ulogu u odre|ivanju tro{kova integrisanja novog pravila u preovla|uju}u institucionalnu strukturu. Veza izme|u novih formalnih pravila i preovla|uju}ih neformalnih pravila mo`e se rezimirati na slede}i na~in: 
Kad ~lanovi zajednice zapaze da su posledice novih formalnih pravila u sukobu sa njihovom preovla|uju}om kulturom, transakcioni tro{kovi integrisanja tih pravila u institucionalni okvir bi}e visoki, apsorbova}e vi{e resursa i smanji}e proizvodnju bogatstva. A kad ~lanovi zajednice zapaze da su posledice novih formalnih pravila u skladu sa njihovom preovla|uju}om kulturom, transakcioni tro{kovi integrisanja tih formalnih pravila u institucionalni okvir bi}e niski, ap-sorbova}e manje resursa i pove}a}e proizvodnju bogatstva. 
Naravno, subjekti interakcija nisu pravila nego ljudi. Me|utim, pravila stvaraju podsticaje koji, u sprezi sa subjektivnim percepcijama koje pojedinci imaju o stvarnosti, produkuju ekonomske rezultate. 

KULTURA I TRANZICIJA U CENTRALNOJ I ISTO^NOJ EVROPI

Kad jednom prepoznamo va`nost kulture, analiza njenih uticaja na rezultate tranzicije mora da se pozabavi sa dva pitanja. Koja su najva`nija formalna pravila kapitalizma i kakve podsticaje ona generi{u? I koja vrsta kulture podr`ava ove podsticaje? 

Osnovne formalne institucije u kapitalizmu

Osnovne formalne institucije kapitalizma koje ga vidno odvajaju od drugih sistema jesu privatnosvojinska prava, pravila ugovora, nezavisno sudstvo i ustav. Ove formalne institucije stvaraju osobene podsticaje za pona{anje koji ja~aju individualna prava i pove}avaju ekonomsku efikasnost. Primera radi, podsti~u}i pojedince na interakcije sa ljudima koje ne poznaju, nezavisno sudstvo unapre-|uje trgovinu. 13 Ustav {titi pojedinca (i njegovo bogatstvo) od pravila ve}inskog nadglasavanja. Zbog toga je James Buchanan ~esto govorio da ustav ili vladavina prava treba da budu ispred demokratije. Robert Barro je pisao: "Madeleine Albright je jednom (rekla da) je demokratija preduslov za ekonomski rast. Ova izjava prijatno zvu~i ali je jednostavno pogre{na... Za zemlju koja kre}e sa ...malo demokratije i rudimentarnim zakonima porast demokratije je za podsticanje privrednog rasta manje va`an nego {irenje vladavine prava." 14 rivatnosvojinska prava pru`aju onima koji poseduju resurse sna`an podstrek za tra`enje najvrednijih alternativa za upotrebu sredstava kojima raspola`u. Pravila ugovora smanjuju transakcione tro{kove identifikovanja vrednosti resursa u alternativnim upotrebama. Buchanan je nagovestio ~injenicu da privatnosvojinska prava i pravila ugovora stvaraju podsticaje za me|uzavisno deluju}e pojedince da izjedna~e individualne i dru{tvene tro{kove retkih dobara. " Ekonomski u~inak mo`e da se konceptualizuje samo kroz vrednosti, ali kako se od-re|uju te vrednosti? Putem cena, a cene se formiraju samo na konkurentnim tr-`i{tima. One u netr`i{nom kontekstu nemaju zna~enja, jer se tu ignori{u oportunitetni tro{kovi vezani za izbor."15 

Kultura koja podupire kapitalizam

Stimulativni u~inci osnovnih kapitalisti~kih institucija iziskuju kulturu koja podsti~e pojedince da slede svoje individualne ciljeve. To je razlog zbog koga se ona naziva kulturom individualizma. Macfarlane je po~etak kulture individualizma prona{ao u Engleskoj iz XIII veka. On ju je definisao kao "shvatanje prema kome se dru{tvo sastoji od samostalnih, jednakih jedinica, a to }e re}i odvojenih pojedinaca, pri ~emu su ti pojedinci u krajnjoj liniji va`niji od bilo kakve obuhvatnije grupe. To se odra`ava u konceptu privatnog vlasni{tva, u politi~koj i pravnoj slobodi pojedinca i u konceptu neposredne komunikacije koju pojedinac ima sa Bogom." 16 ime {to pojedinca tretira kao superiornog u odnosu na bilo kakvu grupu, kultura individualizma podsti~e pona{anje zasnovano na na~elima sopstvenog in-Economic Annals no 163, October 2004 -December 2004 13 Diferencijacija rezultata institucionalnih promena u Centralnoj i Isto~noj Evropi: uloga kulture 13 Dva osnovna zahteva za nezavisno sudstvo su; prvo, da sudije o~ekuju da njihove odluke budu izvr{ene, i, drugo, da njihova radna mesta ne zavise od zakonodavne vlasti i/ili birokrata. 
14 Barro, R. (2000), "Rule of Law, Democracy, and Economic Performance", 2000 Index of Economic Freedom, Heritage Foundation, str. 47. Na Zapadu vladavina prava i demokratija idu zajedno. Me|utim, Fareed Zakaria dokazuje da jedan broj zemalja koji imaju vi{epartijske izbore predstavlja zapravo neliberalne demokratije; one imaju bolje rezultate u politi~kim slobodama nego u gra|anskim i ekonomskim. Videti Zakaria, F. (1997), "The Rise of Illiberal Democracy", Foreign Affairs, 76, No. 6, str. 22-43. 
teresa, individualne odgovornosti i samorealizacije. A ova na~ela pona{anja sa svoje strane podsti~u zajednicu da nagra|uje konkurentni u~inak, da podupire preuzimanje rizika i da nejednakosti u dohotku tretira kao po`eljne posledice pred-uzetni{tva i slobodne trgovine. Mo`e se re}i da kultura individualizma shvata zajednicu kao dobrovoljno udru`enje pojedinaca koji se, slede}i svoje privatne ciljeve, pridru`uju zajednici i napu{taju je svojim slobodnim izborom. 
Slobodna tr`i{na privreda, oslonjena na privatno vlasni{tvo, i kultura individualizma predstavljaju fenomene Zapada. One su se razvile spontano kao reakcija na doga|aje koji su se na Zapadu odvijali tokom razdoblja od nekoliko stole}a; razmotrimo slede}e primere. Papa Gregory I zapo~eo je proces koji je, reklo bi se, pro{irenu porodicu (extended family, ne{to ekvivalentno na{oj zadruzi -Lj. M.) zamenio nuklearnom porodicom. Institucionalne reforme koje je u XI veku izvr-{io papa Gregory VII dale su politi~ki decentralizovanoj Evropi kulturno jedinstvo kao i osna`enje svojinskih prava i ugovora. Ve} je istaknut rast individualizma u Engleskoj iz XIII veka. Pojava krupnih trgova~kih centara kao {to su Firenca, \enova i Mleci uslovila je zakonsku za{titu vlasni~kih prava i ugovora. Odvajanje filozofije od teologije u periodu izme|u XIV i XVI stole}a doveo je do o`ivljavanja radoznalog gr~kog duha. Prihvatanje spontano stvaranog prava (common law) u Engleskoj i Sjedinjenim Ameri~kim Dr`avama, koje svoje korene ima u obi~ajima i tradiciji, smanjilo je sukob izme|u formalnih kapitalisti~kih institucija i kulturnih vrednosti. Reformacija je podstakla individualizam i proizvodan rad odvojila od socijalnog staranja. 

PREOVLA\UJU]A KULTURA U CEI I TRO[KOVI TRANZICIJE

Preovla|uju}a kultura u CEI ima uklon ka kolektivizmu, egalitarizmu i za-jedni~kim vrednostima. Postoji tendencija da se zajednica u CEI posmatra kao organska celina u kojoj se o~ekuje da pojedinci svoje privatne ciljeve pot~ine ostvarivanju zajedni~kih vrednosti (ko god da ih defini{e). Sasvim predvidivo, pro{irena porodica igra va`nu ulogu u svim zemljama CEI. 17 Posledice postojanja nuklearne i pro{irene porodice na planu pona{anja ilustruju krupne razlike izme|u kulture individualizma na Zapadu i kolektivisti~ke kulture u CEI. Podupiru}i koncept politi~ke organizacije koja se sastoji od prirodno jednakih jedinica, nuklearna porodica na Zapadu stvara podsticaje za povezivanje pojedinaca preko i izvan porodi~nih granica. Isti~u}i egalitarizam i kolektivizam, pro{irena porodica pove}ava transakcione tro{kove interakcija izme-|u pojedinaca koji pripadaju razli~itim grupama. 
Sjajno pore|enje koje je Avnet Greif na~inio izme|u izrastaju}e individuali-sti~ke kulture u \enovi i kolektivisti~ke kulture u zajednici Magreba od XI do Zahvaljujem se profesoru Jimu Buchananu na opaskama o pro{irenoj porodici. 
XIII veka obja{njava razvoj pravila igre, koja su nalik na ona koja danas zapa`amo na Zapadu, s jedne strane, i onih {to preovla|uju u zemljama u razvoju i tranzicionim zemljama, s druge strane. Greif je svoje rezultate rezimirao na sle-de}i na~in: "Kolektivisti~ka kulturna vrednovanja vodila su ka dru{tvenoj organizaciji koja se temelji na sposobnosti grupe da koristi ekonomske, socijalne i, najverovatnije, moralne sankcije protiv neortodoksnih. Nasuprot tome, indivi-dualisti~ka kulturna vrednovanja oslabila su zavisnost pojedinca od bilo koje konkretne grupe (i) vodila dru{tvenoj organizaciji zasnovanoj na zakonskim, po-liti~kim i organizacionim ustrojstvima za sprovo|enje i koordinaciju." 18 ako su egalitarizam i kolektivizam va`ne zajedni~ke karakteristike u CEI, preovla|uju}a kultura u ovom podru~ju nije homogena. Kultura kolektivizma i egalitarizma utoliko je vi{e nagla{ena ukoliko se ide dalje na istok i jugoistok. Evo kako je jedna bugarska nau~nica, Antonina @eljaskova, opisala dana{nju albansku porodicu. "Porodi~na zajednica je sastavljena od tri ili ~etiri pokolenja sa visokim stepenom unutra{nje solidarnosti. Unutar (porodice) postoji stroga i od-se~na hijerarhija po godinama, pri ~emu je o~eva re~ zakon... to se ima pripisati prastarom unutra{njem etno-kulturnom mehanizmu koji doprinosi o~uvanju njihove tradicije." 19 eterogenost neformalnih pravila u CEI mo`e se pripisati uticaju tri carevine (Austrougarske, Ruske i Otomanske), tri religije (katoli~ke, pravoslavne i muslimanske) i unutra{njoj snazi etni~ke lojalnosti i/ili nacionalizma. Pogledajmo nekoliko primera koji izra`avaju su{tinu ovih uticaja. 
Slede}i citat nagove{tava za{to su transakcioni tro{kovi prihvatanja svojinskog prava bili relativno manji u zemljama CEI koje su pripadale Austrougarskoj monarhiji ili imale jake veze sa Zapadom. "Vreme u kome je bila nametnuta "ap-solutisti~ka" javna vlast bilo je istodobno i vreme u kome je "apsolutizovana" privatna svojina bila sve vi{e i vi{e konsolidovana. Upravo to je bila golema dru-{tvena razlika koja je odvajala burbonsku, habzbur{ku, ili tjudorsku monarhiju od bilo kog sultanata ili od ruske carevine." 20 i{u}i o neformalnim pravilima u Rusiji i o njihovim implikacijama, Silke Stahl je dokazivala da ona ne podupiru obrasce pona{anja zasnovane ne vlastitom interesu, individualizovanoj odgovornosti i samorealizaciji. Posebno su va- `ne njene napomene o izvorima egalitarizma i kolektivizma u Rusiji. "U Rusiji su (neformalne) institucije na{le svoj izraz u egalitarizmu i kolektivizmu. Egalitarizam je psiholo{ko nastrojenje dru{tvene grupe ~iji ~lanovi prihvataju materijalnu jednakost kao su{tinsku osnovu dru{tvene interakcije. Kolektivizam... se odnosi na obrazac dru{tvenog organizovanja koji je usredsre|en na grupu a ne na pojedinca kao osnovnu jedinicu dru{tva. ... Razlozi egalitarizma i kolektivizma (u Rusiji) mogu se na}i u verskim opredeljenjima. 21 redstava o nemoralnosti zara~unavanja kamate i odsustvo koncepta pravnog lica, jo{ uvek preovla|uju}i u ve}ini muslimanskih zemalja, uticali su na razvoj i formalnih i neformalnih pravila u oblastima koje su nekada bile pod kontrolom Otomanske imperije. 22 Odsustvo koncepta pravnog lica bilo je osobito {tetno. Isklju~uju}i pravo ograni~ene odgovornosti, pa time i anonimnu prometljivost deonica, odsustvo pravnog lica zaustavilo je razvoj institucija koje podsti-~u sitne {tedi{e da dobrovoljno udru`e svoje uloge i tako formiraju velike iznose kapitala za dugove~ne poduhvate. 23 storijski posmatrano, zajednice u CEI su na spoljne uticaje odgovarale stvaranjem jakih neformalnih pravila koja su se formirala sa okosnicom koja se svodila na etni~ke elemente ili nacionalne mitove (npr. kosovski mit u Srbiji ili ti-su}ljetni san o nacionalnoj nezavisnosti u Hrvatskoj). Kao spremi{ta davnih nenamirenih ra~una kao i razli~itih nacionalnih mitova, neformalna pravila ja~aju me|usobno razumevanje unutar svake etni~ke grupe dok se u isto vreme (i predvidivo) druge grupe tretiraju kao tu|inske. Rezultat su relativno visoki transakcioni tro{kovi za dru{tvene kontakte koji idu preko etni~kih granica. Povrh toga, verske razlike izme|u zemalja CEI dodatno ja~aju me|usobnu otu|enost etni~kih grupa. Srbi u Hrvatskoj, Albanci u Makedoniji, Turci u Bugarskoj, Ma|ari u Slova~koj (sli~no Baskima u [paniji i Arapima u Francuskoj) mogu se uzeti tek kao jedan broj primera me|usobne otu|enosti etni~kih grupa. 
Analiza sugeri{e da po~etkom devedesetih godina pro{log veka preovla|uju-}a kultura u CEI nije bila u saglasju sa podsticajima koje su na planu pona{anja imale osnovne formalne institucije kapitalizma. To zna~i da je sukob koji su u sferi podsticaja na planu pona{anja imale kapitalisti~ke institucije sa preovla|u-ju}om kulturom u CEI stvarao transakcione tro{kove specifi~ne za proces tranzicije. Transakcioni tro{kovi specifi~ni za tranziciju su subjektivni i objektivni. Na- pu{tanje predvidivosti pona{anja drugih ljudi, prihvatanje rizika nekonvencionalnog pona{anja i otu|ivanje od prijatelja i suseda koji su sporiji u napu{tanju starih pravila bili bi primeri subjektivnih tro{kova izazvanih sukobom izme|u formalnih kapitalisti~kih institucija i preovla|uju}ih neformalnih pravila. Objektivni tro{kovi obuhvataju u~injena i nepovratna (sunk) ulaganja u razvijanje preovla|uju}ih neformalnih pravila i posledice otpora grupa i koalicija koje su u mogu}nosti da profitiraju o~uvanjem statusa quo (kao {to je slu~aj sa ~lanovima ranije nomenklature u CEI). 
Tipi~an odgovor u ve}ini zemalja CEI na sukob izme|u preovla|uju}e kulture i kapitalisti~kih institucija bio je da se izglasaju "obja{njavaju}i" zakoni i regulativa. Proklamovana namera ovih zakona i regulative bila je smanjivanje sukoba izme|u novih formalnih institucija i preovla|uju}e kulture kako bi se tim putem, olak{ao proces tranzicije u kapitalizam. Me|utim, empirijski registrovane posledice ovih sekundarnih zakona, bilo da su nameravane ili nenameravane, svodile su se na polagani povratak na stari sistem diri`izma sa upravlja~kog vrha. Nipo{to iznena|uju}e, stanovni{tvo je prihvatalo dr`avno uprili~eni kompromis izme|u kapitalizma i starog sistema, i to tako da su tro{kove snosili svi gra|ani nezavisno od toga da li su hteli institucionalne reforme, da li su im se protivili ili su bili indiferentni u toj dilemi. Cass Sunstein je ustanovio tro{kove ovih sekundarnih ili modifikuju}ih zakona u CEI. "Bez jakih ustavnih odredbi kao podr{ke svojinskim pravima, civilnom dru{tvu i tr`i{tima, javi}e se verovatno znatno is-ku{enje da se krene sa upadima u sve ove institucije i da se, na taj na~in, iznova stvore upravo oni problemi za koje se uzimalo da ovim institucijama treba da budu re{eni."24 

KULTURA I REZULTATI TRANZICIJE

Kako preovla|uju}a kultura u CEI nije homogena, transakcioni tro{kovi tranzicije razlikuju se izme|u pojedinih zemalja. A te razlike u transakcionim tro{kovima iskazuju se kao razlike u rezultatima tranzicije. Budu}i da je kultura individualizma zapadni fenomen, ova analiza sugeri{e korelaciju izme|u institucionalnog prestrukturiranja i stepena zapadnog uticaja u CEI. Da bi se proverio ovaj stav, podelili smo zemlje CEI na dve grupe: one koje su sa Zapadom imale vi{e politi~kih i kulturnih interakcija i one koje su ih imale manje ili ih uop{te nisu imale. 
^e{ka, Hrvatska, Ma|arska, Slova~ka i Slovenija bile su nekada deo Austrougarske monarhije. Monarhija je bila deficitarna u demokratiji ali je bila izvrsna u vladavini prava i u za{titi svojinskih prava. Razumno je o~ekivati da su preovla-|uju}a neformalna pravila u tim zemljama sa~uvala se}anja na vladavinu prava i Economic Annals no 163, October 2004 -December 2004 ljudske slobode. U Poljsku je zapadna kultura u{la posredstvom katoli~ke crkve. Pored toga {to je igrala va`nu ulogu u razvijanju neformalnih pravila u toj zemlji, crkva je pomogla Poljacima da sa~uvaju svoje obi~aje i tradicije tokom nekoliko razdoblja ruske okupacije (uklju~uju}i i godine nakon II svetskog rata). Balti~ke zemlje su vekovima odr`avale jake veze sa trgovcima iz Nema~ke, [vedske i Finske. Hri{}anstvo je u balti~ke zemlje stiglo sa Zapada. Estonija i Letonija su postale prete`no luteranske, dok je Litvanija pokatoli~ena. Zapadna kultura je doprinela obi~ajima i tradiciji balti~kih zemalja posredstvom verskih i trgova~kih veza. 
Balti~ke dr`ave, a posebno Estonija i Letonija (sa ruskim manjinama na nivou od nekih 30% ukupnog stanovni{tva), imale su u procesu tranzicije va`nu po~etnu prednost u odnosu na zemlje CEI. Budu}i da u CEI nisu u potpunosti eliminisani donedavno dominiraju}i komunisti~ki kadrovi, komunisti i njihovi saputnici, sa razgranatom mre`om "starih drugara", pridru`ili su se novoj vlada-ju}oj eliti i pru`ili jaku podr{ku snagama koje su negovale kolektivisti~ke vrednosti. Me|utim, u starom komunisti~kom poretku najva`nije politi~ke polo`aje u balti~kim dr`avama dr`ali su i kontrolisali Rusi. Po~etkom devedesetih godina pro{log veka vode}i ruski komunisti su ili prebegli u Rusiju ili pogubili radna mesta i uticaj zbog svog etni~kog porekla. Otuda je kultura kolektivizma izgubila u balti~kim zemljama va`an izvor podr{ke. 25 osle kratke vladavine Petra Velikog, koji je razumeo va`nost zapadne kulture, Romanovi su se opredelili za izolaciju srednje i ni`e klase u odnosu na Zapad. Ruska pravoslavna crkva igrala je znatnu ulogu u podupiranju vladaju}e elite kad je nastojala da sa~uva kulturnu izolaciju Rusije (i zemalja koje su bile pod ruskom dominacijom, kao {to su Belorusija, Moldavija i Ukrajina) u odnosu na Zapad. Ako se ka`e da su isto~ne pravoslavne crkve, uklju~uju}i i rusku, kroz istoriju izbegavale kulturu individualizma, onda je to prosta ~injeni~ka konstatacija koja ne podrazumeva sud o valjanosti njihovih religioznih opredeljenja i dogmi. ^ak je i sasvim nedavno, krajem devedesetih godina pro{log stole}a, Ruska crkva tra`ila od dr`ave da zabrani ili bar ograni~i {irenje zapadnog uticaja kroz nastupe protestantske i katoli~ke crkve. 
I Otomanska imperija je uticala na razvoj neformalnih pravila na Balkanu. Me|utim, turski uticaj na lokalne kulture bio je ograni~en delovanjem dvaju faktora. Prvo, Turci se nisu me{ali u gra|anske sporove izme|u Hri{}ana, {to je omogu}ilo da se sa~uvaju mesni obi~aji. Drugo, Hri{}ani su bili primorani da nose posebnu ode}u, {to je poja~avalo njihovu etni~ku lojalnost iako ih je obele-`avalo kao gra|ane drugog reda. Nasuprot mnogim lokalnim mitovima, oto-manska vlast nije suzbijala aktivno ispovedanje hri{}anske vere. Sve do druge polovine XVIII veka turska vlast bila je zapravo posve tolerantna. Gerolymatos je ovako opisao otomansku vladavinu na Balkanu: "Otomansko razdoblje u Jugoi-sto~noj Evropi bilo je obele`eno ne samo periodima velikih buntova i li{avanja nego i dobrohotnom administracijom i prosperitetom koji je uve}avao `ivotni standard svih otomanskih podanika... (~injenica da) otomanska vlast nije pribegla masovnoj prinudnoj islamizaciji omogu}ila je balkanskim narodima da sa~uvaju svoje identitete sve do u XIX vek." 26 

Tabela 1. Ekonomske slobode u Centralnoj i Isto~noj Evropi i u~inci ranijeg zapadnog uticaja

Vrednosti su uzete iz skale Heritageovog indeksa od 1 do 5, gde 1 predstavlja najve}u ekonomsku slobodu Dok je pomorska trgovina pomogla Grcima (i malom procentu Crnogoraca koji `ive uz jadransku obalu) da se upoznaju sa drugim kulturama, Srbija, Makedonija, Rumunija, Bugarska, Bosna i Crna Gora nisu imale trajan pristup zapadnoj kulturi sve do po~etka XIX veka. Renesansa i reformacija, nova otkri}a, kla- si~ni liberalizam i Adam Smith proizveli su svoje u~inke mnogo pre nego {to su ove zemlje otvorile svoje granice prema Zapadu. Interakcije sa Srbima iz Austrougarske monarhije pomogle su, primera radi, stanovni{tvu Srbije da svoj prvi va-`an kontakt prema Zapadu otvori tek krajem XVIII veka. Tabela 1 deli zemlje CEI na one koje su bile pod uticajem Zapada i one koje nisu. Na njih je Heritageov Indeks ekonomske slobode primenjen kao mera institucionalnog prestrukturiranja. Kako je institucionalno prestrukturiranje pre proces nego doga|aj, tabela prikazuje rezultate tranzicije za dve razli~ite godine, 1996. i 2004. 27 Skala Heritageovog indeksa ide od 1 (najbolji rezultat) do 5 (najgori) i po ekonomskoj slobodi deli sve zemlje u ~etiri {iroke klase: slobodne (1,95 ili manje), prete`no slobodne (2,00-2,95), prete`no neslobodne (3,00-3,95), i represivne (preko 4,00). 
Tabela 1 pru`a frapantno svedo~anstvo u prilog teze o interakcijama, prema kojoj, kad je re~ o motivacionim u~incima, sukob izme|u formalnih pravila kapitalizma i preovla|uju}e kulture stvara specifi~ne transakcione tro{kove u procesu tranzicije. Heritageov indeks je u 1996. rangirao samo Estoniju, ^e{ku i Ma-|arsku kao prete`no slobodne zemlje. Sve druge zemlje su bile rangirane kao prete`no neslobodne. Prose~an rang zemalja koje su bile pod zapadnim uticajem iznosio je 3,1, {to je ve} sasvim blizu rangiranju koje bi ih uvrstilo u kategoriju prete`no slobodnih. Prose~an rang zemalja koje nisu bile pod zapadnim uticajem bio je 3,5. 
U 2004. Heritageov indeks je sve zemlje, izuzev Hrvatske, uvrstio u kategoriju slobodne ili prete`no slobodne, a one koje nisu bile pod uticajem zapadne kulture u klasu prete`no neslobodnih ili represivnih. 28 Od 1996. do 2004. prose~an rang zemalja koje su bile pod zapadnim uticajem popravio se sa 3,1 na 2,5. To zna~i da su kolektivna se}anja na zapadnu kulturu i vladavinu prava bila dovoljno jaka da savladaju otpor institucionalnim promenama. Tokom istog perioda prose~an rang za drugu grupu zemalja ostao je otprilike neizmenjen. 
Iskustveno svedo~anstvo koje podr`ava tezu o interakcijama ima jednu va`nu implikaciju. Uzimaju}i da je put u kapitalizam ~isto tehni~ki problem, ekonomske teorije zasnovane na neoklasi~noj paradigmi ignorisale su ~injenicu da je kapitalizam mnogo vi{e od alternativnog metoda alokacije resursa. On je na~in `ivota. Tranzicija sprovo|ena ~vrstom rukom dr`ave nametala je stoga obi~nom svetu institucionalne promene koje su strane supstratu `ivota u zajednicama iz podru~ja CEI. Sve {to su obi~ni ljudi uspeli da dobiju jeste preokret koji se sastoji u zameni jednog skupa institucija drugim, pri ~emu nijedan nisu sami odabrali. Va`no je da se ponovi da se rangiranje zemalja po Heritageovom indeksu utvr|uje isklju~ivo prema elementima ekonomskih sloboda. Douglas North je uo~io ovaj propust neoklasi~ne teorije da prepozna va`nost kulturnih vrednosti. "Mnoge latinoameri~ke dr`ave usvojile su u XIX veku (sa izvesnim modifikacijama) ustav Sjedinjenih Ameri~kih Dr`ava, a mnoge zemlje tre}eg sveta preuzele su od uspe{nih zapadnih zemalja zakone koji reguli{u privatno vlasni{tvo. Rezultati, me|utim, nisu bliski onima koji su ostvareni bilo u SAD bilo u drugim uspe{nim zapadnim zemljama. Iako su pravila ista, mehanizam za njihovo sprovo|enje, na~in na koje se sprovo|enje izvodi, norme koje re-guli{u pona{anje i subjektivni modeli deluju}ih subjekata nisu (isti). 29 

KAPITALIZAM PO IZBORU: PUT KA SLOBODI


ANALITI^KI OKVIR

Alternativni metod tranzicije sastoji se u tome da se identifikuju i ozakone formalna pravila koja }e podsta}i dobrovoljne promene u neformalnim institucijama u CEI. Tri kriti~na ~inioca koji bi podstakli proces spontanih promena u neformalnim pravilima i osna`ili proces tranzicije koji bi ishodio iz unutra{njosti sistema jesu tr`i{te institucija, nosioci institucionalnog prestrukturiranja i granice prihvatljivog pona{anja. 

Tr`i{te institucija

Tr`i{te koje dobro funkcioni{e ima dva osnovna zadatka: da generi{e podsticaje za institucionalne inovacije i da smanjuje tro{kove adoptivnog pona{anja. Kod obavljanja prvog zadatka tr`i{te daje pojedincima slobodu da tragaju za promenama u pravilima igre. U obavljanju drugog ono daje zajednici kao celini slobodu da te promene dobrovoljno prihvati ili odbaci. Sasvim ~esto nova neformalna pravila mogu da postanu formalna. Gary Libecap je pokazao razvitak aran-`mana na ameri~kom Zapadu koji su se sastojali u neformalnim svojinskim pravima i koji su kasnije ozakonjeni kao formalna pravila. Kako je , "... rudarstvo procvetalo, podstaknuto otkri}ima ogromnih nalazi{ta rude... pritisci na posto-je}e pravne institucije iznudili su pojavu nove svojinske strukture. To je izazvalo ubrzani razvitak zakona koji se odnosio na rudarska prava a tim {to se po~elo od op{tih nepisanih pravila iz 1850-ih godina i stiglo sve do vrlo specifi~nih propisa i sudskih presuda krajem veka (podvukao S. P.)." 30 Da bi omogu}ile razvoj tr`i{ta institucija, zemlje CEI bi morale da ozakonea to bi, mora se priznati, i{lo u vidu dr`avnog nare|ivanja -osnovne institucije kapitalizma, a to bi, neka i to bude re~eno, bili: privatnosvojinska prava (ozakonjenje privatnosvojinskih prava ne sme se me{ati sa ukidanjem drugih oblika po-stoje}ih svojinskih prava; va`an zahtev je da pravni sistem jednako tretira sve vrste svojinskih prava), pravna pravila koja se odnose na ugovore, ustav i nezavisno sudstvo. Kako je istaknuto u pododeljku 2.2.1, ova pravila generi{u za pojedince podsticaje za preuzimanje rizika i su~eljavanje sa neizvesno{}u povezanom sa inovacijama, a smanjuju i transakcione tro{kove integrisanja (ili odbacivanja) novine u preovla|uju}i institucionalni okvir. 
Osnovne institucije kapitalizma nazivaju se i negativnim pravima zato {to obezbe|uju i ja~aju zahteve pojedinaca u odnosu na ostatak sveta, a osobito u odnosu na dr`avnu organizaciju svih nivoa, da se ne me{a u stvari koje se samo njih ti~u i zato {to omogu}ava da se ti zahtevi izbore na sudu. 31 To zna~i da negativna prava pojedina~no uzetim ~lanovima zajednice daju i slobodu i podsticaje da prihvate inovativno pona{anje bez oslanjanja na ~vrstu ruku dr`ave da ga nametne zajednici kao celini. 
Osvr}u}i se na va`nost snopa negativnih prava za proces institucionalne rekonstrukcije u CEI, Cass Sunstein je pisao: "U Isto~noj Evropi postoje jaki razlozi za dono{enje ~vrstog negativnog ustava i za stvaranje i za{titu (stabilnih i kredibilnih) svojinskih prava i za obezbe|ivanje slobodnih tr`i{ta." 32 Sunsteinova napomena o za{titi negativnih prava od presudne je va`nosti (v. dodatak). Ozakonjivanje negativnih prava ne garantuje nu`no za{titu individualnih prava i efikasna tr`i{ta. Da bi produkovala o~ekivane posledice, negativna prava moraju da budu stabilna i kredibilna. Kredibilitet prava iziskuje da svet veruje da su mu prava za{ti}ena ustavom i da su o`ivotvorena posredstvom nezavisnog sudstva. Stabilnost prava zna~i da dr`ava ne mo`e proizvoljno menjati pravila igre; stabilna pravila smanjuju tro{kove dono{enja odluka koje imaju dugoro~ne posledice. To je razlog zbog koga se za zemlju sa kredibilnim i stabilnim pravnim sistemom ka`e da je zemlja sa vladavinom prava. U jednoj iscrpnoj studiji statisti~kog preseka na nivou zemalja Bernhard Heitger nalazi da "ocenjivanje neposredne veze izme|u svojinskih prava i dohotka po stanovniku krajem perioda otkriva visoko signifikantnu eksplanatornu promenljivu i pokazuje da udvostru~enje indeksa svojinskih prava daje vi{e nego dvostruko pove}anje `ivotnog standarda." 33 ak i ako su mnogi novi politi~ki rukovodioci u zemljama CEI iskreno odbacili socijalizam, oni su profesionalno sazreli u kolektivisti~kim kulturama i soci-jalisti~koj politi~koj tradiciji. Od njih se u isto vreme o~ekuje da pi{u ustave koji }e {tititi individualna prava. Stoga je razvijanje tr`i{ta institucija te`ak problem javnog izbora. 

Nosioci institucionalnog prestrukturiranja

Odluke za koje se ka`e da ih donose vlade, skup{tine, korporacije ili druge organizacije u stvari su odluke koje donose pojedinci. To zna~i da je pojedinac nosilac privrednih aktivnosti, uklju~uju}i i institucionalne inovacije. Armen Alchian i William Allen su pisali: "Grupe, organizacije, zajednice, nacije i dru{tva predstavljaju institucije ~ije pona{anje mo`e najbolje da se razume ako pa`nju upravimo na delovanje i izbor ~lanova koji ih sa~injavaju. Kad govorimo o ciljevima i akcijama Sjedinjenih Dr`ava, mi u stvari upu}ujemo na ciljeve i akcije pojedinaca u Sjedinjenim Dr`avama". 34 obrovoljno prihvatanje inovacije od strane zajednice zna~i da je nosilac promene (u daljem tekstu pionir) zajednicu doveo u povoljniji polo`aj; inovacija bi, ina~e, bila odba~ena. Stoga uspe{na institucionalna inovacija unapre|uje privredni razvoj. Budu}i da predstavlja posledicu pionirove vizije i motivisanosti da prihvati rizik, inovacije ne mogu niti da se planiraju niti da se unapred predvi|aju. Stoga maksimiziranje toka potencijalnih inovacija pretpostavlja slobodu svih ~lanova zajednice da inoviraju i da za to budu zainteresovani. To zna~i da sloboda inoviranja iziskuje odsustvo arbitrarne mo}i u rukama vladaju}e grupe i pot-~injavanje svih gra|ana istim zakonima. 

Granica prihvatljivog pona{anja

Su{tina jedne kulture po~iva u vrednostima koje ona predstavlja. Budu}i da su uvre`ene u sam supstrat dru{tva, ove vrednosti odre|uju granicu prihvatljivog pona{anja (u daljem tekstu GPP). Izraz granica prihvatljivog pona{anja odvaja intramarginalna neformalna pravila od submarginalnih (transmarginalnih, izvan-grani~nih -Lj. M.) normi pona{anja. Svaka kultura (i supkultura) ima svoju sopstvenu GPP. Me|utim, GPP nisu uklesane u kamen. Spu{tanje GPP zna~i dodavanje prethodno submarginalnih normi skupu prihvatljivih pravila. 35 Tr`i{te institucija i sloboda inoviranja stvaraju podsticaje za pomeranje GPP. 

MENJANJE NEFORMALNIH PRAVILA I TRANZICIJA

Spontana promena u preovla|uju}oj kulturi predstavlja promenu granice prihvatljivog pona{anja. A da bi se promenila GPP, potreban je pojedinac koji je voljan i sposoban da preuzme rizik prevazila`enja objektivnih i subjektivnih tro-{kova obavljanja submarginalne aktivnosti. Ljudska istorija je prepuna uspe{nih i neuspe{nih poku{aja koje su pioniri preduzimali da bi promenili GPP. Uspe{ne kulturne promene na margini rasute su u {irokom dijapazonu, po~ev od dru{tvenog prihvatanja rasno me{ovitih brakova, preko vanbra~nog materinstva, van-bra~nih zajednica na Zapadu, do dopu{tanja da mlad svet u nerazvijenim zemljama bira svog sopstvenog bra~nog partnera i do istinski velikih inovacija kao {to je nastanak hri{}anstva. Me|utim, temeljni mehanizam promene je u mnogo ~emu isti. 36 retpostavimo da se neka nova ideja ili mogu}nost za ljudsku interakciju ponudi zajednici spolja ili da bude otkrivena iznutra. I u jednom i u drugom slu~aju agens promene bi}e pionir koji zapa`a {anse za sopstvenu korist putem iskori-{}avanja tih mogu}nosti. Ako nove mogu}nosti za ljudsku interakciju nisu u skladu sa kulturom preovla|uju}om u zajednici, izbi}e sukob izme|u pionira koji poku{ava da iskoristi nove mogu}nosti, s jedne, i zajednice kao celine, s druge strane. To zna~i da bi pona{anje pionira bilo ispod granice prihvatljivog pona-{anja. Takvi su sukobi u praksi izbili u mnogim razli~itim oblicima u CEI. Svet je govorio da su pojedinci koji tragaju za novim ugovornim aran`manima ni{ta manje nego stranci "koji na{ novac ho}e da iznesu u inostranstvo", ili `ene "koje treba da ostanu u ku}i", ili preduzimljivi ljudi "koji ho}e da u}are na ra~un drugih" ili baptisti~ki misionari "koji ho}e da rasture na{u pravoslavnu veru". 
Za razliku od promena u formalnim pravilima koje se putem vlasti izvode odozgo i ~ije tro{kove snose poreski obveznici, uklju~uju}i i one koji se protive reformama ili koji su u odnosu na njih indiferentni, pionir sam snosi tro{kove inovacije. 37 Ako obavljanje submarginalnih ugovornih aktivnosti donosi pioniru diferencijalni prinos, uspeh generi{e podsticaje za druge da se late istih ili sli~nih aktivnosti. A ako prinosi od tih aktivnosti ostanu trajno odr`ivi, sve ve}i i ve}i broj pojedinaca na}i }e da je u njihovom vlastitom interesu da se pridru`e. Tako mogu da nastanu spontani pritisci iz samog sistema da se novina prihvati. Ako i samo ako se ispostavi da su takvi pritisci dovoljno jaki da prevazi|u subjektivne i objektivne tro{kove vezanosti zajednice za preovla|uju}e kulturne vrednosti, granica prihvatljivog pona{anja }e se pomerati. 
Va`no je da se uvidi da ovaj metod institucionalnog prestrukturiranja ima ~etiri va`ne dru{tvene posledice. Tro{ak obavljanja submarginalne aktivnosti snose oni koji o~ekuju da }e njihove koristi nadma{iti njihove tro{kove naru{avanja granice prihvatljivih mo-gu}nosti. 
Tr`i{te institucija i sloboda inoviranja smanjuje transakcione tro{kove izvo-|enja submarginalne aktivnosti. 
Spontana promena neformalnih pravila zna~i da je pomeranje GPP izvodivo uz niske transakcione tro{kove. 
Sloboda pionira da se upusti u submarginalnu aktivnost ne prejudicira pravac institucionalne promene. Npr. zajednica Amisha u Sjedinjenim Dr`avama zadr`ala je svoju preovla|uju}u kulturu uz tro{ak koji je sama podnela. 
Buchanan je poredio ovaj metod institucionalne rekonstrukcije sa onim koji se izvodi u re`iji dr`ave uz poznati oslonac na ~vrstu ruku. "Aktivisti~ka dr`ava je stalno spremna da se ume{a kada se na tapet stavljaju postoje}a svojinska prava, voljna je da zgrabi metlu i da vlasni~ka prava iznova defini{e, a ona, jednom definisana, smesta postaju podlo`na daljem reme}enju. (U pasivnoj dr`avi) postoji eksplicitna pretpostavka u prilog prethodno ustanovljenih prava, ne zato {to ta struktura ima neke intrinsi~ne moralne atribute, i ne zato {to je promena nepo-`eljna sama po sebi, nego zbog jednog mnogo elementarnijeg razloga koji se sastoji u tome {to samo takva pretpostavka nudi podsticaje za javljanje slobodno utana~enih sporazuma izme|u (individualnih ~lanova zajednice). 38 otanja analiza ~inilaca posredstvom kojih slobodno tr`i{te institucija uti~e na provla|uju}a neformalna pravila u CEI, kao i okolnosti od kojih ovi ~inioci zavise, izvan je doma{aja ovog rada. Me|utim, moglo bi da bude korisno da se kratko istaknu u~inci koje na planu kulturnih promena imaju dva va`na faktora, preduzetni{tvo i korporacija. 

Preduzetni{tvo

Privatizacija dr`avnih preduze}a nije mnogo doprinela promeni preovla|u-ju}e kulture u CEI. Te firme imaju zastarele kapacitete. Oni koji su u njima zaposleni navikli su se na paternalisti~ko okru`enje. 39 Poslovodstva su ~lanovi stare vladaju}e elite ili njeni sateliti. [tavi{e, poslovodstva i zaposleni u dr`avnim pred-uze}ima ~esto su putem pregovora oblikovali uzajamno korisne metode privati- zacije. Uistinu, mnoge zemlje CEI su prihvatale planove privatizacije koji lako mogu da se okvalifikuju kao kra|a. 40 lternativa za nove politi~ke rukovodioce u CEI jeste da ulo`e vreme i napor u podsticanje razvoja firmi kojima upravljaju vlasnici i koje nikada nisu (morale da budu -Lj. M.) privatizovane. Zakoni koji reguli{u ugovore i vlasni{tvo stvaraju za preduzetnike motivaciju da osnivaju nova privredna preduze}a. Efikasnost firmi kojima upravljaju vlasnici izvire iz podudaranja prava koje vlasnici imaju u pogledu ubiranja koristi proisteklih iz njihovih odluka i ~injenice da tro{kove tih odluka snose upravo oni. 
Me|utim, nije presudna uloga preduzetnika u procesu tranzicije podizanje ekonomskog u~inka. Bitan doprinos koji oni daju procesu tranzicije jeste zbli`avanje kapitalisti~ke kulture i preovla|uju}e kulture u CEI. Razlog je u tome {to su firme kojima upravljaju vlasnici rasadnik za radnu etiku, kapitalisti~ku kulturu razmene i na~in `ivota koji nagra|uje u~inak, i {to unapre|uju li~ne slobode stavljaju}i poseban naglasak na individualnu odgovornost i samorealizaciju. Da bi se pru`ila maksimalna motivacija za preduzetni{tvo, novi politi~ki rukovodioci treba da odr`avaju tro{kove ulaza na niskom nivou, da izbegavaju nagomilavanje propisa kojima se reguli{e poslovanje i da uklone demotivi{u}e u~inke oporezivanja. 41 rgument prema kome su subvencije i niske kamatne stope alternativni metodi unapre|ivanja preduzetni{tva obi~na je koje{tarija. Kakva god da je fasada sa~injena od re~i, subvencije se alociraju politi~kim odlukama. To zna~i da subvencije podi`u transakcione tro{kove alociranja resursa korisnicima koji ih naju-spe{nije valorizuju. Pretpostavke po kojima je dr`ava sposobna da najefikasnije korisnike resursa otkrije uz tro{kove koji su manji od onih uz koje te korisnike otkriva konkurentno tr`i{te i po kojima bi dr`ava valjano koristila odgovaraju}e informacije ako bi njima raspolagala -ekvivalentne su verovanju u Hristov drugi dolazak. Najva`nije od svega je to {to neuspe{ni subvencionisani preduzetnici ne}e otpla}ivati zajmove; tro{kove ovih proma{aja snosi}e stranci, me|unarodne finansijske institucije, mesni poreski obveznici ili svi zajedno. Subvencije i niske kamatne stope ne emituju pouku iz kulture individualizma. 

Korporacija

Korporacija je najdelotvorniji metod za prikupljanje i dobrovoljno formiranje velikih iznosa kapitala za dugoro~ne poduhvate. Ova prednost korporativnog obli- ka u odnosu na druge forme poslovnih preduze}a proizlazi iz anonimne prometljivosti deonica koja je omogu}ena institutom ograni~ene odgovornosti. Anonimna otu|ivost deonica omogu}ava pojedina~nom vlasniku da kupi i proda deonice ne tra`e}i dozvolu od drugih vlasnika preduze}a, pa ~ak i ne haju}i ko su oni. 
Sposobnost korporativne firme da privu~e veliki broj kupaca nije slobodno dobro. Ona zavisi od ja~ine sa kojom se {tite ulaga~i. Za{tita ulaga~a odnosi se na na~ine putem kojih se obezbe|uje da firma sledi ciljeve koje su u osniva~kom aktu ustanovili po~etni investitori (osniva~i -Lj. M.) i putem kojih se bogatstvo de-oni~ara {titi od preraspodele na politi~kim tr`i{tima. 42 Ova za{tita ulaga~a pretpostavlja slobodu ugovaranja i kredibilna vlasni~ka prava. A ova dva prava gene-ri{u jake podsticaje za velike i male ulaga~e ({tedi{e) da postanu deoni~ari. Disperzija vlasni{tva nad deonicama je stoga predvidiva posledica sposobnosti korporativne firme da prikupi dobrovoljno velike koli~ine kapitala, {to sa svoje strane zavisi od jake za{tite ulaga~a. 
Ostavljaju}i postrani njene ekonomske koristi, disperzija vlasni{tva nad deonicama mogla bi da bude zna~ajan kanal za sprovo|enje kulture individualizma u CEI. 43 Potencijalne efekti disperzije vlasni{tva nad deonicama na preovla|uju-}a neformalna pravila su kako sledi. Disperzija vlasni{tva nad deonicama omogu}ava ulaga~ima da diversifikuju svoje portfelje i izbegnu rizike specifi~ne za pojedina~nu firmu. Jedna od implikacija je da potencijalni pioniri imaju motivaciju da ula`u u rizi~ne poduhvate zahvaljuju}i sposobnosti da te rizike ubla`e putem diversifikacije. 44 Tako disperzija vlasni{tva nad deonicama podsti~e inovacije, preuzimanje rizika i prihvatanje posledica vezanih za sopstvene odluke. Disperzija vlasni{tva nad deonicama doprinosi razvoju srednje klase sa zna~ajnim i potencijalno sve vi{e raznolikim interesima za privredu slobodnog tr`i{ta. 
Economic Annals no 163, October 2004 -December 2004 27 Diferencijacija rezultata institucionalnih promena u Centralnoj i Isto~noj Evropi: uloga kulture 42 Potonji ulaga~i (deoni~ari) ulaze kupovinom u one po~etne ugovore koje su sklopili prvobitni ulaga~i (osniva~i -Lj. M.). Na transparentnim finansijskim tr`i{tima cene deonica uklju~uju o~ekivane efekte po~etnih ugovornih uslova. 43 Istra`ivanja i empirijski nalazi potpuno su potkopali analizu koju su za tro{kove disperzije vlasni{tva nad deonicama dali Berle i Means. Parafraziraju}i Armena Alchiana, hipoteza koja se odnosi na razdvajanje vlasni{tva i kontrole je prazan komadi} poezije. Naravno, ako bi korporativna poslovodstva mogla da prisvajaju deoni~arsko bogatstvo i ako bi to fakti~ki ~inila, kako da se objasni da doslovno milioni krupnih i sitnih {tedi{a kupuju deonice? Ne postoji zakon koji ih na to primorava. A u Sjedinjenim Dr`avama svet ima mnoge druge opcije za ulaganje svog novca. Korporacija nije demokratska organizacija. Izuzimaju}i mali deo korporativnih aktivista, sve {to deoni~ari `ele jeste {to ve}a mogu}a vrednost njihovih deonica. Prodaju}i svoje deonice ili uz pretnju da }e to u~initi, deoni~ari smanjuju transakcione tro{kove smene poslovodstava. Stoga poslovodstva imaju jaku motivaciju da slede interese deoni~ara. 45 sperzija vlasni{tva nad deonicama nije planetarni fenomen. Mnoga izu~avanja su pokazala da spontano formirano op{te pravo (common law) daje deoni-~arima bolju za{titu nego pravo formalizovano izglasanim propisima (statute law). Ne bi trebalo da iznenadi da su deonice u SAD vi{e raspr{ene nego u Zapadnoj Evropi, gde deonice dr`e velike porodice, nekoliko krupnih deoni~ara i finansijske institucije poput banaka 46 . Sledstveno, da se zapaziti da su kultura individualizma i tok inovacija ja~i u Sjedinjenim Dr`avama nego u Evropi. Primera radi, Alesina i Angeletos su pokazali razliku u na~inu na koji Amerikanci i Evropljani reaguju na nejednakosti u dohotku. Dok 71% Amerikanaca dr`i da se siro-ma{ni mogu izvu}i iz svog polo`aja sopstvenim snagama, tako misli svega 40% Evropljana. Stoga zapa`amo da se ameri~ki programi ubla`avanja siroma{tva uglavnom orijenti{u na radni anga`man, dok se evropske vlade opredeljuju za redistributivne politike oslonjene na vlast. 47 ovi politi~ki rukovodioci u CEI propustili su da sagledaju va`nost disperzije vlasni{tva nad deonicama. Ina~e bi poklonili vi{e pa`nje slobodi ugovaranja i za{titi deoni~arskih svojinskih prava. Pod udru`enim uticajem preovla|uju}ih neformalnih pravila, socijalisti~ke ba{tine i uticaja birokratije iz Evropske Zajednice, zemlje CEI (sa malim brojem izuzetaka, poput Estonije) uzimaju korporativnu firmu kao instrument za ostvarivanje subjektivnih preferencija vladaju}e elite, koalicija orijentisanih na izvla~enje renti i grupa koje u firmama imaju ovako ili onako definisane interese (tzv. stakeholders). Ove preferencije uklju~uju o~uvanje radnih mesta, unapre|ivanje javnog interesa (kako ga defini{u vladaju-}e elite), obezbe|ivanje beneficija iz domena socijalnog staranja i podr{ku raznim shemama industrijske demokratije; sve -samo ne za{tita deoni~arskog bogatstva. uklju~uju}i i Nik{i}ku pivaru. Jedan strani ulaga~ kupio je 70% vlasni{tva nad Pivarom. Kupac je platio 16 miliona DEM (to se desilo pre nego {to se pojavio evro) u gotovom i obe}ao da }e investirati jo{ 25 miliona DEM u preduze}e. Zaposleni i mesni gra|ani su zadr`ali 30% vlasni{tva nad Pivarom. Pored toga, strani ulaga~ je obe}ao da prose~na realna zarada koja se pla}a zaposlenima ne}e pasti ispod prose~ne realne zarade u Pivari u vreme kad je kupljena. Prose~na realna zarada bila je 200 DEM mese~no. U onim vremenima ekonomske i politi~ke neizvesnosti na Balkanu nema~ka marka je slu`ila kao valuta za obra~un. 
Vlasnici su odr`ali svoje ugovorno obe}anje i u Pivaru ulo`ili vi{e od 25 miliona DEM. Ipak, posle decenija vladavine socijalizma, privatna svojina je bila u neskladu sa preovla|uju}om kulturom u Crnoj Gori. Zaposleni su otkrili da je do{ao kraj zabu{avanju, zaka{njavanju i dugim prekidima za kafu, ali da je uspostavljena radna disciplina. Prethodno poslovodstvo i neki zaposleni izgubili su izvestan broj nov~anih i nenov~anih privilegija karakteristi~nih za socijalisti~ka svojinska prava, kao {to je upotreba kamiona koji su pripadali kompaniji za privatne potrebe, ~esta putovanja u inostranstvo, jeftin kredit i subvencionisani stanovi. Mesni ~inovnici izgubili su poklone i patronat nad preduze}em. 
Prvi {trajk je izbio povodom pitanja nadnica. Lokalni sindikat je tra`io da firma podigne prose~nu zaradu na 600 DEM. Poslovodstvo je odbilo. Od tada pa sve do 2002. {trajkovi, pretnje {trajkovima i radni sporovi nastavili su Pivari da zadaju nevolje. Maja 2002. godine, na samom po~etku turisti~ke sezone, zaposleni su preko svog lokalnog sindikata zatra`ili veliko pove}anje zarade od 35%. U to vreme je prose~na zarada u Pivari bila 100% iznad prose~ne mese~ne zarade u Crnoj Gori. 
Povrh ve}e plate zaposleni su zatra`ili od firme da kupi auto za kancelariju lokalnog sindikata, da predstavnika zaposlenih uklju~i u Upravni odbor, da o tro{ku kompanije za zaposlene obezbedi mogu}nosti putovanja u inostranstvo i da iz prihoda kompanije izdvoji veliki iznos za izgradnju subvencionisanih stanova za radnike. Do jeseni 2002 vlasnicima je bilo preko jego. Re{ili su da pivaru presele iz Crne Gore. Odgovor {trajkuju}ih zaposlenih i mesnih politi~ara bio je brz i odra`avao je njihovo "razumevanje" vlasni~kog prava. Oni su rekli da novi vlasnici nisu izgradili fabriku i da stoga nemaju prava de je zatvore. 
Poruka ove storije jeste da ozakonjenje privatnosvojinskih prava u ve}ini zemalja CEI zna~i malo. Da bi produkovala o~ekivane u~inke na privredni `ivot, privatnosvojinska prava treba da budu i stabilna i kredibilna. 

Prevod: Ljubomir Mad`ar




  Ekonomski anali br 163, oktobar 2004. -decembar 2004. 16 Svetozar Pejovi} 21 Stahl, S. (2001), "Transition Problems in the Russian Agriculture Sector: A Historical-Institutional Perspective", in S. Pejovich (ed.), The Economics of Property Rights, Edward Elgar, str. 157. 22 Kuran, T. (2003), "Why the Middle East Is Economically Underdeveloped: Historical Mechanism of Institutional Stagnation", unpublished manuscript. 




  Ekonomski anali br 163, oktobar 2004. -decembar 2004. 20 Svetozar Pejovi} 27 Videti 1996 and 2004 Index of Economic Freedom, Heritage Foundation and Wall Street Journal. 




  28 


Economic

  Annals no 163, October 2004 -December 2004 23 Diferencijacija rezultata institucionalnih promena u Centralnoj i Isto~noj Evropi: uloga kulture 34 Alchian A. and Allen, W. (1964), University Economics, Wadsworth Publishing, str. 12. 35 U ovom radu koristim kao sinonimne termine spu{tanje i pomeranje granice prihvatljivog po-na{anja. 




  Ekonomski anali br 163, oktobar 2004. -decembar 2004.24Svetozar Pejovi} 36 Koliko je meni poznato, prvi poku{aj da se posledice zavisnosti izme|u formalnih i neformalnih pravila tuma~e posredstvom promena na ivici dat je u jednom ~lanku Goetza Briefsa. Videti Griefs, G. (1957), "The Ethos Problem in the Present Pluralistic Society", Review of Social Economy, 15, str.47-75. 


Economic

  Annals no 163, October 2004 -December 2004 25 Diferencijacija rezultata institucionalnih promena u Centralnoj i Isto~noj Evropi: uloga kulture 38 Buchanan, J. (1972), "Politics, Property, and the Law", Journal of Law and Economics, 15, str. 451-452. 




  Ekonomski anali br 163, oktobar 2004. -decembar 2004. 26 Svetozar Pejovi} 40 Milovanovi}, M. (2002), "Endogenous Corruption in Privatized Companies", neobjavljeni rukopis. 


44

  Videti Macey, J. (1998), "Gli Stati Uniti: Un Paese Senze Legge", International Centre for Economic Research, str. 2. 




  Ekonomski anali br 163, oktobar 2004. -decembar 2004. 28 Svetozar Pejovi} 45 Stoga je su{tina delovanja individualnog deoni~ara izlaz a ne glas. Videti Manne, H. (2003), "Citizen Donaldson", Wall Street Journal, april. 




  Albanian Prospects, International Center for Minority Studies, Sofia, Bulgaria, str. 140-141. Mladi Albanci koji odlaze u inostranstvo vredno rade i {tede svoj novac. Ve}ina njih nastavlja da `ivi u sopstvenim kulturnim getima. Oni koji se vra}aju u zavi~aj donose u{te|eni novac, ali ne nu`no i zapadne vrednosti. 


		Diferencijacija rezultata institucionalnih promena u Centralnoj i Isto~noj Evropi: uloga kulture
			15
	18	Greif, A. (1994), "Cultural Beliefs and the Organization of Society: A Historical and Theoreti-cal Reflection on Collectivist and Individualist Societies", Journal of Political Economy, 102,	Economic Annals no 163, October 2004 -December 2004
		str. 912-950; citirani tekst je na str. 942.	
	19	Zhelyazkova, A. (2003),	

Federacija Srbije i Crne Gore bila je rangirana kao represivna u 2003. i izostavljena iz liste u 2004. 

Ekonomski anali br163, oktobar 2004. -decembar 2004. 

Buchanan, J. (1976), op. cit.,str. 8. 

Anderson, P. (1979), Lineages of the Absolutist State, London: Verso, str. 429. 

Koncept ograni~ene odgovornosti u Evropi je bio poznat jo{ u XI veku. Videti Deepak, L. (1998), Unintended Consequences, MIT Press, str. 81-82. 

Sunstein, C. (1993), "On Property and Constitutioalism", Cardozo Law Review, 14, p. 935. 

Naporedo sa finansijskim gubicima, ovi tro{kovi mogu da sadr`e {iru lepezu, po~ev od gubitka prijatelja do gubljenja zaposlenja i otu|ivanja od zajednice. 

Videti dodatak. 

Videti Djankov et al. (2000), The Regulation of Entry, National Bureau of Eonomic Research, Working Paper 7892. 

Prilago|eno iz Pejovich, S. (2003), "Understanding the Transaction Costs of Transition: It's Culture, Stupid", Review of Austrian Economics, 16, str. 355-356. 

ZAKLJU^NE NAPOMENE

Analiza prezentirana u ovom radu sugeri{e tri zaklju~ka u vezi sa efektima kulture na institucionalnu rekonstrukciju u Centralnoj i Isto~noj Evropi. 
Motivacioni u~inci formalnih kapitalisti~kih institucija i preovla|uju}e kulture u CEI stvaraju transakcione tro{kove specifi~ne za proces institucionalnih reformi. Razlike izme|u ovih transakcionih tro{kova, posmatrane idu}i od zemlje do zemlje, obja{njavaju i nejednake rezultate pribegavanja ~vrstoj ruci dr`ave u nametanju kapitalizma u periodu od ranih devedesetih godina pro{log veka do 2004. godine, kao i rastu}u mo} prosocijalisti~kih stranaka. 
Put ka slobodi mogao bi da oja~a put u kapitalizam u CEI. Ozakonjenje kredibilnih i stabilnih svojinskih prava i slobodne trgovine obezbedilo bi podsticaje za one koji u zajednici preuzimaju rizik da se upu{taju u delatnosti koje, i pored toga {to su potpuno legalne, nisu u punom skladu sa preovla|uju}om kulturom. A uspeh kapitalizma u za{titi individualnih prava i u produkovanju odr`ivog privrednog rasta stvorio bi za pionire motivaciju da preovla|uju}e kulturne vrednosti u CEI primaknu kulturi koja podupire kapitalizam. Tribus bolis, sloboda podupire kapitalizam. 
Spontano fromirano op{te pravo (common law) bilo bi dosad efektivnije od prava formalizovanog izglasanim propisima (statutory laws) u unapre|ivanju i za{titi preduzetni{tva i korporativnih preduze}a u CEI. To je uslovljeno ve}om gipko{}u op{teg prava u prilago|avanju uvre`enih kulturnih vrednosti promenljivim zahtevima prakti~nog `ivota. Henry Manne je to dobro izrazio: "Sistem op{teg prava ne izgleda naro~ito dobro prilago|en potrebama bilo kog pravnog sistema da odgovori valjano na nove okolnosti. Svojim poreklom... op{ti zakon je prevashodno lokalan, plemenski ili obi~ajni zakon, a, verovatno zbog toga, sudije u sistemu op{teg prava uvek su imale nagla{ene sklonosti da lokalne obi~aje in-tegri{u u pravila odlu~ivanja." 48 DODATAK 49 Nik{i}ka pivara je diljem Evrope poznata po svom odli~nom pivu. Preduze}e je izborilo mnoge nagrade u `estokoj evropskoj konkurenciji. Firma je prodavala pivo {irom cele prethodne Jugoslavije i po mnogim evropskim zemljama, ali je njena najve}a dobit dolazila od letnjih prodaja du` crnogorske obale. Kraj socijalizma ranih 1990-ih godina bio je pra}en privatizacijom mnogih preduze}a
Svetozar Pejovi} DIFERENCIJACIJA REZULTATA INSTITUCIONALNIH PROMENA U CENTRALNOJ I ISTO^NOJ EVROPI: ULOGA KULTURE * THE UNEVEN RESULTS OF INSTITUTIONAL CHANGES IN CENTRAL AND EASTERN EUROPE: THE ROLE OF CULTURE