VASKULARNA FLORA AKVATIČNIH I VLAŽNIH STANIŠTA UZ GLACIJALNA JEZERA U NACIONALNOM PARKU SUTJESKA (REPUBLIKA SRPSKA, BOSNA I HERCEGOVINA)


Izvod

U radu je obrađena vaskularna flora akvatičnih i vlažnih ekosistema razvijenih u i oko glacijalnih jezera u Nacionalnom parku Sutjeska. Tokom višegodišnjih terenskih istraživanja na ovim staništima pronađeno je 140 vrsta viših biljaka, od kojih se Carex limosa prvi put navodi za floru Bosne i Hercegovine. Floristička analiza pokazuje sličnost flore ovih ekosistema sa florom sjevernih dijelova Evrope. 
Ključne riječi: biodiverzitet, Bosna i Hercegovina, Carex limosa, ugrožene biljne vrste, Zelengora Iako je područje Nacionalnog parka Sutjeska bilo predmet brojnih istraživanja flore i vegetacije u prošlosti (Fukarek, 1969a), do sada nije bilo pokušaja da se njegova flora objedini i sistematski prikaže na jednom mjestu u formi naučnog rada. Uvid u pregled flore Parka daju nam samo aneks Plana gazdovanja Nacionalnim parkom Sutjeska za period 2003-2012. godine (Campbell et al., 2002), koji je neadekvatan jer navodi brojne vrste sa lokaliteta koji se nalaze izvan teritorije Parka, te finalni izvještaj projekta "Osnovna ekološka procjena zaštićenih područja u Republici Srpskoj" (Centre Tecnologic Forestal de Catalunya, 2012), koji za područje Parka registruje 1746 taksona do nivoa podvrste, od kojih su neke pretpostavljene a neke upitne. U starijoj literaturi se samo na jednom mjestu pominje broj od 1426 vrsta vaskularnih biljaka iz 448 rodova i 87 porodica zabilježenih u Parku (Lakušić et al., 1969), ali bez sistematskog pregleda taksona. 
Naime, dosadašnji prilozi flori NP Sutjeska samo djelimično su za objekat istraživanja imali šire ili uže područje Parka (Bjelčić, 1956;Bjelčić et al., 1969;Fukarek, 1969b;Šilić & Abadžić, 1986;Ratknić et al., 2006), dok je evidentno veći broj članaka u kojima se biljne vrste sa lokaliteta koji leže na teritoriji današnjeg obuhvata NP Sutjeska navode u okviru priloga poznavanju vaskularne flore znatno šireg područja (Beck-Mannagetta, 1886, 1887, 1889, 1890, 1891, 1895, 1896, 1898, 1903a, 1903b, 1904, 1906a, 1906b, 1906c, 1907, 1909, 1914, 1916a, 1916b, 1918, 1920, 1922, 1923, 1927;Adamović, 1889;Protić, 1902Protić, , 1927;;Maly, 1912Maly, , 1919Maly, , 1923Maly, , 1928Maly, , 1933;;Maly & Zahn, 1929;Beck-Mannagetta et al., 1950, 1967, 1974, 1983;Niketić et al., 2007;Stevanović & Lakušić, 2007). Pionirska vegetacijska istraživanja ilirskih zemalja (Beck-Mannagetta, 1901) djelimično su obuhvatila i prikazala vegetaciju planina u NP Sutjeska, da bi znatno kasnije bila sprovedena sistematska fitocenološka istraživanja, koja su dominantno obrađivala šumske ekosisteme (Fukarek, 1956(Fukarek, , 1969c(Fukarek, , 1970;;Fukarek & Stefanović, 1958;Stefanović, 1964;Fabijanić & Manuševa, 1984;Lakušić et al., 1987b;Milanović et al., 2011) te, u nešto manjem obimu, vegetaciju livada, pašnjaka i stijena (Lakušić 1968(Lakušić , 1970;;Lakušić et al., 1969Lakušić et al., , 1979Lakušić et al., , 1987aLakušić et al., , 1987b;;Milanović et al., 2011). 
Izuzimajući prikaz stepena obrastanja planinskih jezera na Treskavici (Milanović, 1954), djelimično obrađenih i u doktorskoj disertaciji Ljubomira Mišića (Mišić, 1984), florističke i vegetacijske studije ovih osjetljivih ekosistema nisu do sada sprovođene na našim planinama. Tako su u svim prilozima, izuzimajući sumnjive i neprecizne navode Protića (1902), biljne vrste ovih staništa oko glacijalnih jezera u NP Sutjeska jedva ponegdje pomenute. Kako već napominje Fukarek (1969a), Protić na svojoj petnaestodnevnoj ekskurziji, u okviru koje je proputovao od Sarajeva do Tjentišta preko Treskavice i Zelengore, nije sakupljao biljke, već ih samo usput bilježio, što je rezultovalo sumnjom u tačnost velikog broja navoda još u vrijeme njegovih savremenika. Tako su biljne vrste iz Protićevog popisa najprije navedene od strane Beka (Beck-Mannagetta, 1904), te potom izostavljene u kasnijim izdanjima Flore Bosne i Hercegovine (Beck et al., 1950(Beck et al., , 1967(Beck et al., , 1974(Beck et al., , 1983)). Ipak, ovdje naglašavamo da Protić (1902) za okolinu jezera na Zelengori navodi ukupno osam biljnih vrsta: Equisetum palustre, Juncus articulatus (kao J. lamprocarpus), Potamogeton crispus, Potamogeton natans, Carex pendula (kao C. maxima), Carex riparia, Carex hirta i Ranunculus aquatilis, ne naglašavajući o kojim se jezerima radi. Takođe, on za toponim Gornje bare navodi ukupno 39 taksona viših biljaka sa okolnih livada i pašnjaka, pri čemu ne pominje niti jednu biljku vlažnih staništa. Nešto kasnije obja-vljuje hidrobiološku i plankton studiju o jezerima Zelengore (Protić, 1927), gdje je kratko boravio na Kladopoljskom (koje naziva i Orlovačkim), Štirinskom, Kotlaničkom, Orlovačkom (koje zove Borilovačkim i jezerom pod Ljeljenom), Bijelom i Crnom jezeru. Kao što naslov studije govori, Protić se bazirao na plankton ovih jezera, ali se usput kratko dotiče i makrofita. Tako za Orlovačko jezero navodi Potamogeton lucidus i Potamogeton crispus, a za Crno jezero nešto više vrsta: Phragmites australis, Caltha palustris, Parnassia palustris, Eriophorum angustifolium, te neke šaševe i vodene biljke u čiju determinaciju nije siguran. 
Oskudne florističke podatke o biljkama vlažnih staništa na jezerima Zelengore nalazimo u prilogu Bjelčić et al. (1969), gdje se u močvarnoj zoni uz jezero Gornje Bare spominju Ophioglossum vulgatum i Comarum palustre (kao Potentilla palustris), ova posljednja u samo jednom jedinom primjerku. Tek u posljednje vrijeme objavljeno je nekoliko priloga o šaševima BiH, gdje se spominje više vrsta ovog roda oko jezera na Zelengori (Milanović, 2014a(Milanović, , 2014b)), naročito uz Kladopoljsko, Štirinsko i Kotlaničko jezero, koji se nalaze izvan obuhvata Nacionalnog parka Sutjeska. 
Uzevši sve u obzir može se reći da je flora akvatičnih i vlažnih staništa, uključujući i one oko planinskih jezera, u Nacionalnom parku Sutjeska ostala skoro potpuno nepoznata do današnjih dana. Ovaj rad ima za cilj da upotpuni areal pronađenih biljnih vrsta na nacionalnom nivou, što je naročito značajno za ugrožene i rijetke taksone koji naseljavaju ovakva staništa. Kako postoje indicije za sprovođenje aktivnih mjera na glacijalnim jezerima u cilju sprečavanja njihovog daljeg prirodnog obrastanja, rad ima za cilj da ukaže na prisutnost ovih vrsta u svrhu pravilnog i temeljnog planiranja svih daljih aktivnosti tako da se sačuva ono što je najvrednije sa stanovišta zaštite prirode, biljne taksonomije, genetike i biogeografije. 
Vaskularna flora akvatičnih i vlažnih staništa proučavana je na svih pet glacijalnih jezera u Nacionalnom parku Sutjeska: Crno jezero, Bijelo jezero, Gornje bare (stalno jezero i obraslu jezerinu neposredno uz postojeće jezero), Donje bare i Orlovačko jezero (Slika 1). Terens- Podaci o flori akvatičnih i vlažnih staništa uz glacijalna jezera prikupljani su uzimanjem fitocenoloških snimaka po standardnom srednjeevropskom metodu (Braun-Blanquet, 1964) u svim pomenutim ekosistemima. Iako je iz okoline svakog jezera uzet veći broj snimaka, radi preglednosti flora je prikazana po pojedinim jezerima i nije eksplicitno vezana za snimljene plohe. Pri tome su koordinate svih polja pridružene koordinatama fitocenološkog snimka koji je najbogatiji vrstama, u WGS 1984 koordinatnom sistemu. U prikazu istraživanih lokaliteta (Tabela 1) geografske koordinate i naziv glacijalnog jezera prate i preliminarni nazivi zabilježenih fitocenoza na nivou asocijacije ili sveze, čija je nomenklatura usklađena prema više izvora (Horvat et al., 1974;Lakušić et al., 1978;Martinčić, 1994;Školek, 2003;Landucci et al., 2013;Mucina et al., 2016). Fitocenoze su poredane tako da prate gradijent vlažnosti, od akvatičnih submerznih, preko emerznih do vlažnih terestričnih, čime se dobija uvid u zoniranje vegetacije okoline pojedinih jezera (Tabela 1). 

MATERIJAL I METODE / MATERIAL AND METHODS

Tokom terenskih istraživanja sakupljen je herbarijski materijal i pohranjen u privatnu zbirku autora. Neprecizni literaturni podaci (Protić, 1902), za koje nismo mogli odrediti na koje lokalitete se odnose, izostavljeni su iz spiska biljnih vrsta. Taksoni su određeni do nivoa podvrste, nomenklatura je usklađena sa The Plant List (2013), dok je ugroženost pojedinih vrsta preuzeta iz važećih Crvenih lista BiH (Šilić, 1996), FBiH (Đug et al., 2013) i Hrvatske (Nikolić & Topić, 2004) ili procijenjena slijedeći IUCN kategorije i kriterijume (IUCN, 2001). Ako je vrsta navedena u Uredbi o Crvenoj listi zaštićenih vrsta flore i faune Republike Srpske (2012) tretirana je kao zaštićena. Analiza flore izvršena je na osnovu spektra flornih elemenata (Pignatti et al., 2005) i spektra životnih formi (Raunkier, 1934;Ellenberg & Mueller-Dombois, 1967) pronađenih biljnih vrsta. Florni elementi su potom, radi jednostavnosti, analizirani nakon grupisanja u više fitohorione (Stevanović, 1992). Na vlažnim i akvatičnim staništima oko glacijalnih jezera u NP Sutjeska vladaju vrlo homogeni ekološki uslovi, a karakteristične biljne zajednice obično su siromašnog florističkog sastava i nerijetko su monodominantne. Zbog toga je i spisak pronađenih taksona relativno mali u odnosu na ukupni diverzitet vaskularne flore Nacionalnog parka Sutjeska, koja broji više od 1700 vrsta vaskularnih biljaka (Centre Tecnologic Forestal de Catalunya, 2012). Ipak, značaj ove flore je izuzetno veliki sa stanovišta zaštite prirode i genetičkih resursa BiH i regiona, obzirom da su ekosistemi uz glacijalna jezera rijetki, sindinamski povezani i zauzimaju ograničene površine u zemljama Balkanskog poluostrva (Turrill, 1929), usljed manje humidnosti i manje količine padavina u ljetnjem periodu nego u planinama centralne Evrope, kao i usljed specifične orografije planina jugoistočne Evrope (Horvat et al., 1974). U skladu sa tim se i karakteristične vrste ovih staništa, naročito tresava, u našoj zemlji i susjedstvu pojavljuju vrlo rijetko (Bjelčić, 1970), nalaze se na južnoj granici rasprostranjenja i imaju disjunktne areale u ovom dijelu Evrope (Meusel et al., 1965(Meusel et al., , 1978)). Zbog toga su planinske tresave jedan od najznačajnijih refugijuma borealnih relikata i izuzetno fragilni ekosistemi na području Balkanskog poluostrva (Stevanović & Vasić, 1995), predstavljaju važne centre diverziteta biljaka i spadaju među najugroženije tipove staništa u jugoistočnoj Evropi (Lazarević, 2013). Obzirom da ove tresave, zajedno sa vodenim tijelima oko kojih su najčešće razvijene, zauzimaju u BiH tek oko 150 hektara površine (Milanović, 2017), one zaslužuju posebnu pažnju, očuvanje i zaštitu. 
• • • + EN Carex leporina L. • • • • Carex limosa L. • DD Carex nigra (L.) Reichard • • • • • + DD EN Carex pallescens L. • • Carex panicea L. • • • + VU Carex paniculata L. • • • • Carex rostrata Stokes • • • • • VU Carex tomentosa L. o Carex vesicaria L. • • • + VU Chaerophyllum hirsutum L.
Raspodjela flore po osnovnim areal grupama (Stevanović 1992) prikazana je na Slici 2. Tipični evropsko-kavkaski (uključujući i centralnoevropske) i evroazijski florni elementi uzimaju učešće u više od 44% flore. Izuzetno visok procenat cirkumborealnih flornih elemenata (22%) govori o karakteru mikroklimatskih uslova depresija u kojima se nalaze glacijalna jezera, koja se od okolne planinske mezoklime razlikuju znatno većom vlažnosti zemljišta i vazduha tokom cijele godine, temperaturnom inverzijom i manjim variranjem temperatura (Lakušić et al., 1991). Takvi uslovi oko glacijalnih jezera Zelengore pogoduju formiranju prelaznih i bazičnih tresava, dok su znatna variranja relativne vlažnosti tokom godine, česti i jaki mrazevi (Redžić et al., 1987) i pritisak snijega koji dugo leži u ovim depresijama glavni ograničavajući faktori za nastanak pravih visokih (uzdignutih) tresava (Ellenberg, 1988). Istovremeno, pravi arkto-alpijski (ARCT-ALP) florni elementi nisu česti u istraživanim ekosistemima na Zelengori, jer oni, po pravilu, ne zalaze u vlažna i močvarna staništa niti kod nas niti u Centralnoj Evropi (Stevanović et al., 2009). Isti je slučaj i sa centralnoevropsko-planinskim flornim elementima (CEP) (Stevanović, 1996). 
Zastupljenost pojedinih životnih formi (Raunkiaer, 1934;Ellenberg & Mueller-Dombois, 1967) prikazana je na Slici 3. Ubjedljivo je najveći udio hemikriptofita (H) sa 64%, dok je značajno učešće geofita (G) sa 20%. Visoko učešće ove dvije životne forme takođe govori da područje oko glacijalnih jezera odlikuju hladniji mezoklimati i mikroklimati umjerenog pojasa, kojima se on približava planinskom, odnosno borealnom pojasu. U prilog tome ne ide jedino slaba zastupljenost hamefita (Ch), što se opet može pripisati činjenici da su za potrebe rada istraživani samo akvatični i vlažni ekosistemi, u kojima su hamefite rijetke u ovom dijelu Evrope (Horvat et al., 1974). Obzirom da su jezera u odmaklom procesu obrastanja nešto je veći udio hidrofita (HY), usljed prisustva većeg broja emerznih, submerznih i flotantnih biljaka. 
Od 140 zabilježenih taksona, vrsta Carex limosa je nova za teritoriju Bosne i Hercegovine, 39 se prvi put pominje za područje Nacionalnog parka, a prema važećoj legislativi u Republici Srpskoj (Službeni glasnik Republike Srpske, 2012) je zaštićen 21 takson. Ugroženim biljkama se u Federaciji BiH smatra 5 vrsta (Đug et al., 2013), dok u susjednoj Hrvatskoj status ugroženih ima ukupno 10 biljnih vrsta (Nikolić & Topić, 2004). Među pronađenim vrstama su sa stanovišta horologije i zaštite prirode značajna nalazišta i drugih rijetkih vrsta flore BiH: Calamagrostis pseudophragmites, Carex buxbaumii, Carex diandra, Carex lasiocarpa, Cirsium palustre, Comarum palustre, Epipactis palustris, Menyanthes trifoliata, Ranunculus concinnatus i Tofieldia calyculata. Carex limosa L. (Cyperaceae) (Slika 4) -nova je vrsta za floru Bosne i Hercegovine. Ovaj borealni relikt u balkanskoj flori izuzetno je rijetka i ugrožena biljka u JI Evropi, poznata sa malog broja lokaliteta: Srbija (CR) -na pet lokaliteta u širem području Vlasine (Stevanović et al., 1999), Crna Gora -na Barnom jezeru na Durmitoru (Rohlena, 1942;Stevanović et al., 1999), Bugarska (EN) -Kamenno Zdanie na Vitoši i Smolyanski jezera na Rodopima (Assyov et al., 2006;Biserkov et al., 2015 ), Hrvatska (DD)stari navodi iz Širokog Brezja kod Križevca, okoline sv. Lenarda i Noršić-sela kod Samobora te iz okoline Pleternice u Slavoniji (Horvat, 1939) i Slovenija (VU) -na više nalazišta (Kocjan, 2012). Na predmetnom području prisutna je u najnižem dijelu bare sjeverno od jezera Gornje bare, na osiromašenoj varijanti prelaznih sfagnumskih tresava, na vrlo ograničenoj površini. Izvan granica NP Sutjeska znatno je češća uz Kotlaničko jezero na Zelengori, gdje gradi zanimljivu zajednicu prelaznih tresava zajedno sa vrstom Drosera rotundifolia (nepublikovani podaci). U Bosni i Hercegovini predlaže se status ugrožene vrste (EN) (B2a, B2biii) (IUCN, 2001), obzirom da su njene populacije izložene zarastanju u okolne zajednice sa Carex rostrata i Carex lasiocarpa. 1972), Velika Mrtvica i Čoluša u Livanjskom polju (Ritter-Studnička, 1974;Milanović, 2014b), Dolovi-Lugovi u Glamočkom polju (Milanović, 2014b), dok je na obali Trnovačkog jezera na Magliću (Crna Gora) registrovana u neposrednoj blizini NP Sutjeska (Milanović, 2014b). Takođe, vrsta C. diandra je u BiH zabilježena samo na prelaznim tresavama uz glacijalna jezera: Crno (Maly, 1928) i Veliko jezero na Treskavici (Milanović, 1954), kao i Kladopoljsko jezero i Gnjile bare na Zelengori (Milanović, 2014b), dok je C. lasiocarpa bila poznata samo iz kraških polja: Glamočko i Nevesinjsko (Ritter-Studnička, 1954), Livanjsko (Ritter-Studnička, 1974;Milanović, 2014a) i Kupreško (Ritter-Studnička, 1972, 1974) te iz Hrvaćana kod Prnjavora (Škondrić et al., 2013). Sve tri vrste nove su za teritoriju NP Sutjeska. 
Od ostalih interesantnih nalazišta izdvajamo nova nalazišta za sljedeće vrste: Calamagrostis pseudophragmites i Menyanthes trifoliata sa Gornjih bara, Cirsium palustre, Comarum palustre i Epipactis palustris sa Crnog jezera, Ranunculus concinnatus sa Bijelog jezera i Tofieldia calyculata sa Donjih bara, Bijelog i Crnog jezera. Vrsta Comarum palustre (Slika 7) od ranije je poznata sa Gornjih bara (Bjelčić et al. 1969) i Kotlaničkog jezera (Lakušić et al., 1977). Kako analiza flore pokazuje, specifična mikroklima i hidrološki režim okoline planinskih jezera na Zelengori uslovili su razvoj prelaznih i bazičnih tresava, te akvatičnih i vlažnih ekosistema, koji se po zastupljenosti životnih formi i flornih elemenata približavaju srodnim ekosistemima sjeverne i srednje Evrope. Karakteristični predstavnici ove zanimljive flore se u jugoistočnoj Evropi nalaze na južnoj granici rasprostranjenja, imaju disjunktan i vrlo ograničen areal, te su rijetki, ugroženi i zaslužuju poseban status sa stanovišta zaštite prirode naše zemlje. Zahvale / Acknowledgements and hydrological regime alongside the studied lakes are favourable for development of vegetation of alkaline fens and transitional mires, while varying of relative humidity during a year, frequent freezing and thawing as well as pressure of snow are main limiting factors for development of typical raised bogs. Typical Montane (CEP) as well as Arctic-Alpine (ARCT-ALP) floristic elements are rare as expected in these ecosystems in SE Europe. 

ZAKLJUČAK / CONCLUSION

Distribution of plant lifeforms (Raunkiaer, 1934) in flora around glacial lakes is shown on the Figure 3. The domination of hemicryptophytes (H) (64%) and geophytes (G) (20%) corresponds to flora of colder mesoclimates and microclimates of Temperate zone, which make it closer to mountainous or boreal zone of the Northern Hemisphere. The low percentage of chamaephytes (Ch) can be attributed to the fact that these elements rarely inhabit wet ecosystems in this part of Europe. 
Key words: biodiversity, Bosnia and Herzegovina, Carex limosa, endangered plant species, Zelengora Mt. 



  AQUATIC AND WET HABITATS ALONG GLACIAL LAKES IN THE SUTJESKA NATIONAL PARK (THE REPUBLIC OF SRPSKA, BOSNIA AND HERZEGOVINA) VASKULARNA FLORA AKVATIČNIH I VLAŽNIH STANIŠTA UZ GLACIJALNA JEZERA U NACIONALNOM PARKU SUTJESKA (REPUBLIKA SRPSKA, BOSNA I HERCEGOVINA) 




  ka istraživanja vršena su u periodu 2011-2016. godine. Predmet istraživanja bile su akvatične (submerzne i emerzne), močvarne i tresavske biljne zajednice, kao i vlažne livade i visoke zeleni, čiji je razvoj, struktura i floristički sastav uslovljen stalnom vlagom i visokim procentom vode u zemljištu tokom cijele vegetacijske sezone. Slika 1. Položaj istraživanih lokaliteta u okviru NP Sutjeska / Figure 1. Situation of studied localities in Sutjeska National Park 


Slika 2 .

 2 Zastupljenost osnovnih horoloških grupa u vaskularnoj flori u i oko glacijalnih jezera u NP Sutjeska. Horološke grupe: ARCT-ALP -arkto-alpijska; CEP -centralnoevropsko-planinska; CIRCUMBOR -cirkumborealna; COSM -kosmopolitska; EURAS -evro-azijska; EUR-CA -evropsko-kavkaska; HOL -holarktička / Figure 2. Distribution of chorological groups in vascular flora around glacial lakes in Sutjeska NP. Chorological groups: ARCT-ALP -Arcto-Alpine; CEP -Centraleuropean-Mountain; CIRCUMBOR -Circumboreal; COSM -Cosmopolitan; EURAS -Euro-Asian; EUR-CA -European-Caucasian; HOL -Holarctic. 


Slika 3 .

 3 Zastupljenost pojedinih životnih formi u vaskularnoj flori okoline glacijalnih jezera u NP Sutjeska (Ch -hamefite, G -geofite, H -hemikriptofite, HY -hidrofite, P -fanerofite, T -terofite) / Figure 3. Distribution of lifeforms in flora around glacial lakes in Sutjeska NP (Ch -Chamaephytes, G -Geophytes, H -Hemicryptophytes, HY -Hydrophytes, P -Phanerophytes, T -Therophytes) Slika 4. Karakteristični klasići vrste Carex limosa na Gornjim barama / Figure 4. Spikelets of Carex limosa at Gornje bare (© Đ. Milanović) Na prelaznim tresavama u obrasloj jezerini na Gornjim barama zabilježene su još tri interesantne vrsta roda Carex, koji se ovdje pojavljuju sa malo fertilnih primjeraka: C. buxbaumii (Slika 5), C. diandra (Slika 6) i C. lasiocarpa, koje su rijetke u flori BiH. Tako je C. buxbaumii do sada u BiH bila poznata sa sljedećih lokaliteta: Kukavičko jezero u Kupreškom polju (Ritter-Studnička, 


Slika 5 .

 5 Klasići vrste Carex buxbaumii / Figure 5. Spikelets of Carex buxbaumii (© Đ. Milanović) Slika 6. Klasići vrste Carex diandra / Figure 6. Spikelets of Carex diandra (© Đ. Milanović)Glacijalna jezera na Zelengori u okviru Nacionalnog parka Sutjeska predstavljaju pravi dragulj Parka sa stanovišta diverziteta flore i vegetacije ovog područja. Iako je istraživanjem vaskularne flore zabilježen relativno skroman broj biljnih vrsta (140), on značajno doprinosi ukupnoj flori i biodiverzitetu Parka, obzirom da neke ugrožene i rijetke biljne vrste u BiH naseljavaju isključivo akvatične i vlažne stanišne tipove uz glacijalna jezera. Sa druge strane, vlažni ekosistemi uz glacijalna jezera izvanredan su naučni poligon za fitocenološka istraživanja i razumijevanje sindinamike vegetacije, obzirom da je malo ekosistema na teritoriji naše zemlje kod kojih se tako brzo, jasno i pravilno smjenjuju vegetacijski pojasevi na vrlo kratkom prostoru i rastojanju, kao na prostoru oko planinskih jezera.Među pronađenim vrstama Carex limosa je nova za teritoriju Bosne i Hercegovine, dok se od novih nalazišta rijetkih i ugroženih vrsta ističu: Calamagrostis pseudophragmites, Carex buxbaumii, Carex diandra, Carex lasiocarpa, Cirsium palustre, Comarum palustre, Epipactis palustris, Menyanthes trifoliata, Ranunculus concinnatus i Tofieldia calyculata. 


Slika 7 .

 7 Comarum palustre na obali Crnog jezera / Figure 7. Comarum palustre on the bank of Crno jezero (© Đ. Milanović) 


Table 2 .

 2 Tabela 1. Položaj istraživanih lokaliteta i istraživane fitocenoze uz glacijalna jezera u NP Sutjeska (IGD -istočna geografska dužina, SGŠ -sjeverna geografska širina) / Table 1. Studied localities and provisional names of recorded plant communities along glacial lakes in Sutjeska National Park Spisak pronađenih taksona po lokalitetima (• -pronađeni taksoni koje se ne navode u literaturi; o -potvrđen navod iz literature; x -nepotvrđen literaturni navod). Oznake skraćenica su kao što slijedi: ZRS (Uredba o crvenoj listi zaštićenih vrsta RS), CL FBiH (Crvena lista FBiH), CP CRO (Crveni popis flore Hrvatske) / List of recorded taxa per studied localities (• -new records; o -confirmed literature data; x -not confirmed literature data). Abbreviations: ZRS (Decree of Red List of protected species of Republic of Srpska), CL FBiH (Red List of Vascular plants of Federation B&H), CP CRO (Red List of Vascular plants of Croatia) 


	No Lokalitet / Locality	IGD / Longi-tude [°] E	SGŠ / Latitude [°] N	Zabilježene fitocenoze / Recorded plant communities
	1	Crno jezero	18,583443	43,386275	
						Potametum praelongi Hild 1959
						Caricetum rostratae Oswald 1923
	3	Gornje bare	18,607463	43,320720		Caricetum gracilis Tuxen 1927
						Caricetum lasiocarpae Koch 1926
						Sphagnion fusci Braun-Blanquet 1926
						Polygonetum amphibii-natantis Lakušić et al. 1969
	4	Donje bare	18,631532	43,317978		Typhetum angustifoliae Pignatti 1953
						Sphagnion fusci Braun-Blanquet 1926
						Potametum natantis Lakušić et Pavlović 1969
	5	Orlovačko jezero	18,550458	43,375966		Caricetum rostratae Oswald 1923 Glycerio-Sparganion Braun-Blanquet et Siss-
						ingh in Boer 1942
	Analizom prikupljenog materijala sa terenskih	
	istraživanja i iscrpljivanjem podataka iz literature	
	u akvatičnim i vlažnim staništima užeg pojasa oko istraživanih glacijalnih jezera u NP Sutjeska pronađeno je ukupno 140 taksona vaskularnih biljaka determinisanih do nivoa podvrste (Tabe-	Naime, na bazičnim tresavama u okolini Crnog jezera česta je vrsta Eriophorum latifolium, u Orlovačkom jezeru obilna je Ranunculus cir-
	la 2). Svega dva precizna literaturna podatka: Er-	

(Protić, 1902)ntis Lakušić et Pavlović 1969 Scirpo-Phragmitetum W. Koch 1926 Carici-Orchidetum bosniacae Lakušić et Mišić 1984 Geo rivali-Caricetum paniculatae Školek 2003 Filipenduletum ulmariae sensu lato 2 Bijelo jezero 18,583886 43,379817 Potametum natantis Lakušić et Pavlović 1969 Caricetum rostratae Oswald 1923 Filipenduletum ulmariae sensu lato Deschampsietum subalpinum Horvat 1952 Carici-Orchidetum bosniacae Lakušić et Mišić 1984 iophorum angustifolium iz okoline Crnog jezera i Potamogeton crispus iz Orlovačkog jezera(Protić, 1902)su ostala nepotvrđena, dok od nepreciznih podataka nismo zabilježili Carex pen-dula, Carex riparia i Ranunculus aquatilis(Protić, 1902)ni na jednom od istraživanih lokaliteta.cinatus,dokuzGornje i Donje bare uži ili širi pojas gradi Carex acuta.Stoga vjerujemo da su Protićevi navodi za E. angustifolium, C. riparia i R. aquatilis mogli nastati zabunom sa navedenim vrstama usljed pogrešne determinacije.Takođe, uz šumske vlake u blizini Crnog jezera3.REZULTATI I DISKUSIJA / RESULTS AND DISCUSSIONčesta je vrsta Carex pendula, dok Potamogeton crispus gusto obrasta plitko Štirinsko jezero (nepublikovani podaci).Dok prvu nikako ne možemo vezati za obalne ekosisteme uz glacijalna jezera, druga potencijalno može biti prisutna i previđena u nekom od istraživanih jezera tokom terenskog rada.Takođe, potrebno je napomenuti da se među sakupljenim materijalom nalazi nekoliko vrsta vaskularnih biljaka koje nisu pouzdano determinisane, te su u spisku flore izostavljene.Pouzdana determinacija ovih taksona zahtijeva ponovno sakupljanje uzoraka u drugim vegetacijskim aspektima, čime bi spisak flore bio upotpunjen.Tabela 2. 
Crno jezero Bijelo jezero Gornje bare Donje bare Orlovačko j.

  
	58 Festuca rubra L. No Takson / Taxon	Crno jezero		Bijelo jezero	•	Gornje bare	Donje bare		Orlovačko j.		ZRS	ZRS CL FBiH	CL FBiH CP CRO	CP CRO
	59 Filipendula ulmaria (L.) Maxim. Phragmites australis (Cav.) Trin. ex Steud.	o	•			•					•
	60 Galium anisophyllon Vill. Plantago lanceolata L.									•	•
	61 Galium palustre L. Plantago major L.		•			•	•		•	•	
	62 Galium verum L. Poa compressa L.					•	•			•	•
	63 Gentiana asclepiadea L. Poa trivialis L.		•							•		NT
	64 Geranium phaeum L. Polygonum aviculare L.					•				•	
	65 Geum rivale L. Potamogeton alpinus Balb.		•	•		•	•		•		•
	66 Hypericum maculatum Crantz Potamogeton crispus L.					•	•		•	x	•
	67 Inula britannica L. Potamogeton praelongus Wulfen						•				•
	68 Juncus articulatus L. Potamogeton lucens L.		•			•	•		•	o	•
	69 Juncus conglomeratus L. Potamogeton natans L.	•	•	•				•		•	
	70 Juncus effusus L. Potentilla erecta (L.) Raeusch.	•	•	•			•	•	•		•
	71 Juncus inflexus L. Potentilla reptans L.		•			•	•			•	
	72 Knautia dinarica (Murb.) Borbás Prunella vulgaris L.	•		•		•	•	•		•		+
	Cirsium rivulare (Jacq.) All. 73 Lathyrus pratensis L. Ranunculus circinatus Sibth.		•	•		•				• •	•	+ +
	Comarum palustre L. 74 Lemna minor L. Ranunculus concinnatus Schott	•	•	•			o		•			VU CR CR
	Crepis paludosa (L.) Moench 75 Leontodon hispidus L. subsp. hastilis (L.) Corb. Ranunculus montanus Willd.	• •					•					+
	Cruciata laevipes Opiz Cynosurus cristatus L. 76 Linum catharticum L. Ranunculus polyanthemos L. subsp. nemorosus (DC.) Schübl. et G. Martens Dactylis glomerata L. 77 Lycopus europaeus L. Ranunculus repens L. Dactylorhiza cordigera (Fr.) Soó subsp. bosniaca (Beck) Soó 78 Lysimachia nummularia L. Rorippa sylvestris (L.) Besser Dactylorhiza maculata (L.) Soó subsp. maculata 79 Lythrum salicaria L. Rubus saxatilis L. Deschampsia cespitosa (L.) P. Beauv. 80 Mentha longifolia (L.) L. Rumex alpestris Jacq. Dianthus deltoides L. 81 Menyanthes trifoliata L. Rumex conglomeratus Murray Eleocharis palustris (L.) Roem. et Schult. 82 Molinia caerulea (L.) Moench Rumex crispus L. Epilobium alsinifolium Vill. 83 Myosotis scorpioides L. Salix alba L. Epilobium hirsutum L. 84 Myriophyllum spicatum L. Salix cinerea L. Epilobium parviflorum Schreb. 85 Nardus stricta L. Salix purpurea L. Epipactis palustris (L.) Crantz 86 Neottia ovata (L.) Bluff et Fingerh. Salix silesiaca Willd. Equisetum palustre L. 87 Ophioglossum vulgatum L. Scorzoneroides autumnalis (L.) Moench Eriophorum angustifolium Honck. 88 Parnassia palustris L. Scutellaria galericulata L. Eriophorum latifolium Hoppe 89 Persicaria amphibia (L.) Delarbre Senecio subalpinus K.Koch Euphrasia rostkoviana Hayne 90 Persicaria bistorta (L.) Samp. Sparganium erectum L. Festuca pratensis Huds. 91 Persicaria lapathifolia (L.) Delarbre Stellaria graminea L. Succisa pratensis Moench	• • • • • • • • • x • • • •	• • • • o	• • • • • • • • • • • • • • •	• • • • • • • nastavak na sljedećoj stranici / continued • • • • • • • • + • • • + VU • • • • • DD • • • • • • • • • • + • • • • • • • • • + o + NT • • • • • • + • + EN • + • • • • • •

• • Cirsium palustre (L.) Coss.exScop.• nastavak Tabele 1 / continuation of Table 1No Takson / Taxon nastavak Tabele 1 / continuation of Table1 


  Terenska istraživanja potpomognuta su od strane WWF Adria, a sprovedena od Centra za životnu sredinu u okviru projekta "Zaštićena područja za prirodu i ljude".Najsrdačniju zahvalnost dugujem prijateljima i saradnicima, koji su sa mnom boravili na terenu na jezerima Zelengore tokom višegodišnjih istraživanja: Milici Milanović, Mihailu Jovićeviću, Zlatku Buliću i Predragu Radoviću. Naročit doprinos i najveću zahvalnost izražavam studentu i mladom saradniku Ognjenu Lukiću, koji je tokom istraživanja 2016. godine sistematski sakupljao herbarski materijal i preparirao ga za potrebe daljeg rada. Uz to on je bio i tehnička i logistička podrška pri terenskom radu. Posebnu zahvalnost dugujem prijatelju Predragu Radoviću za logističku podršku tokom istraživanja, te saradnicima Siniši Škondriću i Vladimiru Stuparu, koji su svojim prijedlozima, korekcijama i sugestijama značajno doprinijeli kvalitetu rada. 



Glasnik Šumarskog fakulteta Univerziteta u BanjojLuci 26, 2017, 75-93
VASKULARNA FLORA AKVATIČNIH I VLAŽNIH STANIŠTA UZ GLACIJALNA JEZERA U NACIONALNOM PARKU SUTJESKA (REPUBLIKA SRPSKA, BOSNA I HERCEGOVINA)