Arapi su prije islama bili nepismen narod. Među njima nije postojao gotovo nikakav interes za bilo koju granu klasičnih znanosti, o čemu svjedoče mnogi rani tradicionalni islamski izvori. Kao što je poznato, islam će to izmijeniti u korijenu i Arapi će u vrlo kratkom vremenu postati najpismeniji i znanstveno najosvješteniji narod na kugli zemaljskoj. Sve je počelo u pećini Hira s prvim riječima objave časnog Kur'ana, koje je melek Džibril donio posljednjem Allahovom poslaniku Muhammedu, sallallahu alejhi ve sellem, a koje u prijevodu glase: "Uči u ime Gospodara, koji stvara..." 1 U vrijeme kada su objavljene ove riječi, u Meki je, prema dostupnim izvorima, bilo svega sedamnaest pismenih ljudi. 2 Međutim, nakon ovih riječi, ništa više neće biti isto, ni za Arape, ali ni za ostale narode. Učenje i proučavanje, taj prvi i direktni Božanski imperativ upućen muslimanima, postali su glavna preokupacija nadolazećih generacija

Keywords: Škola, medresa, mesdžid, hanikah, turbe, zavija, ribat

Sažetak

Ovaj rad predstavlja sažeti prikaz djela Ed-Daris fi tarihil-medaris, autora Abdulkadira b. Muhammeda, poznatijeg kao En-Nuajmi, koji je živio u devetom hidžretskom stoljeću. U ovom je djelu En-Nuajmi na vrlo precizan i detaljan način pobrojao medrese, zavije, hanikahe, ribate, džamije itd., dakle generalno odgojno-obrazovne ustanove od dolaska islama na područje Damaska pa sve do vremena u kojem je on živio. Djelo Ed-Daris fi tarihilmedaris vrlo je važan historijski dokument o historiji islamskog školstva, ali i o historiji školstva i obrazovanja uopće. 

islamskih vjernika. Figurativno rečeno, pećina Hira bila je prva učionica iz koje će s najljepšom porukom među ljude izaći najljepši i najbolji učitelj, koji će svjetlo vjere i znanje o duhovnom, ali i o materijalnom, iznijeti u svijet. Pećinu Hira ubrzo će zamijeniti kuća mladića po imenu Erkam b. Ebu Erkam, poznatija kao Darul-Erkam, u kojoj je Poslanik, sallallahu alejhi ve sellem, vjeri podučavao svoje ashabe. Kasnije će njegovi sljedbenici na različite načine, u usmenoj ili pisanoj formi, to znanje naučavati i prenositi drugima. Nakon pećine Hira i Darul-Erkama, džamije i mesdžidi bili su prvi zvanični objekti u kojima se učilo i podučavalo, a kasnije će pod utjecajem raznih okolnosti i različitih faktora muslimani početi s izgradnjom zasebnih objekata u kojima će se stjecati znanje, a koje u današnjem vremenu zovemo medresama, tj. školama. Iako se u današnjem vremenu zapadna kultura i civilizacija voli pohvaliti svojim vrlo naprednim školstvom i prosvjetiteljstvom, nepobitna je činjenica da su muslimani daleko prije njih imali izuzetno kvalitetan i organiziran sistem školstva na kojem bi im pozavidjele i mnoge današnje visoko sofisticirane školske ustanove. Rođen je u petak 12. ševvala 845. h. g., tj. 1442. godine po gregorijanskom kalendaru. Jedan je od poznatih historičara Damaska, u kojem je živio i umro, a bio je i hadiski učenjak. Njegova najpoznatija djela su: Ed-Daris fi tarihil-medaris, El-Unvan fi dabtil-mevalidi velveefjati li ehliz-zeman, Tezkiretul-ihvan fi havadisiz-zeman, Et-Tebjinu fi teradžumil-ulemai ves-salihin, Tuhfetul-berere fil-ehadisil-mu'tebere i Ifadetun-nakli fil-kelami alel-akli. Njegovo najznačajnije djelo svakako je Ed-Daris fi tarihil-medaris kojim je ovjekovječio svoje ime u historiji islamskih velikana. Umro je u četvrtak 4. džumadel-ula 927. h. g., odnosno 1521. godine.3 

Uopćeno o djelu -generalije

Iako je ovo djelo najpoznatije po nazivu Ed-Daris fi tarihil-medaris, u mnogim djelima spominje se još nekoliko naziva ove knjige, a najpoznatiji su: 
-Tenbihut-talib ve iršadud-daris li ahvali mevadial-faideti bi Dimeški ke duveril-Kur'ani vel-hadisi vel-medaris, -Tenbihut-talib ve iršadud-daris fi ma bi Dimeški minel-dževamia velmedaris, -Ed-Daris fu tavarihil-medaris. Kako se radi o kapitalnom i prilično opsežnom djelu, razumljivo je da su se mnogi kasniji islamski učenjaci i historičari bavili ovim djelom, pa su ga neki sažimali, a drugi valorizirali, tako da je nastalo nekoliko muhtesara, tj. sažetaka ovog djela, a najpoznatiji su sažeci sljedećih autora: 
-Šemsuddin Muhammed b. Još je bitno napomenuti da je sadašnja verzija ovog djela ustvari samo jedan sažeti dio originalne verzije koju je napisao autor En-Nuajmi, a da je ostatak izgubljen kroz stoljeća. To se dā zaključiti iz uvoda ove knjige koji je najvjerovatnije napisao već spomenuti Ibn Tulun. 

Sažeti prikaz knjige

Kako smo to već napomenuli u uvodu, djelo Ed-Daris fi tarihil-medaris ili u slobodnom prijevodu Studija o historiji škola, predstavlja izuzetno bitan historijski dokument u kojem je autor na vrlo pregledan i precizan način pobrojao sve školske ustanove koje su se nalazile na području Damaska u periodu u kojem je autor živio i djelovao. 
Autor je knjigu podijelio na sljedeća poglavlja: U uvodu knjige, autor je dao osnovne smjernice o načinu pisanja djela, kako sām ističe: "U ovom svom djelu pobrojao sam škole Kur'ana i hadisa, ali i njima bliske ustanove, poput ribata, hanikaha, turbeta i zavija, precizirao sam mjesta na kojima se nalaze, te sam, ukoliko bih uspio doći do osnovnih podataka o njima, naveo i kratke biografije njihovih vakifa. Sve te ustanove pobrojao sam i poredao po slovima arapskog alfabeta, po različitim poglavljima, kako sam to već pojasnio..."9 Dakle, sve školske i prosvjetne ustanove poredane su po navedenim poglavljima, a prilikom nabrajanja škola u samom poglavlju autor se držao arapskog alfabeta, vjerovatno radi preglednosti i lahkog dolaska do podataka o određenoj školskoj ustanovi. U ovom radu predstavit ću svako poglavlje koje je spomenuo autor, te u sažetoj formi navesti najosnovnije i najbitnije podatke koji se nalaze u njemu. 

Poglavlje o školama Kur'ana

Vrlo je razumljivo što je autor djelo počeo navođenjem škola Kur'ana, želeći tako iskazati veliko poštovanje prema Kur'anu kao Allahovom govoru i Njegovoj posljednjoj objavi. Shodno onome kako je postupio autor, i ja ću posebnu pažnju posvetiti školama Kur'ana te ću ovo poglavlje predstaviti detaljnije nego ostala, prvenstveno jer škole Kur'ana zaslužuju posebnu pažnju, a i iz razloga što je njihov broj u odnosu na broj drugih škola relativno mali. 
Autor je naveo ukupno sedam škola Kur'ana koje su se do tog vremena nalazile u Damasku i bližoj okolici. To su sljedeće škole: 

Poglavlje o školama hadisa

U ovom poglavlju autor spominje petnaest zasebnih škola hadisa. Kod nekih je precizirao godinu utemeljenja škole, a negdje samo godinu rođenja vakifa, bez detaljnog spominjanja godine u kojoj je škola utemeljena, a negdje opet spominje samo godinu u kojoj su neki od islamskih historičara (poput Ibn Kesira, Zehebija i drugih) spomenuli ili dotičnu školu ili godinu rođenja ili smrti njenog utemeljitelja. Ovdje navodim imena tih škola i godinu koju autor veže za dotičnu školu, bez obzira na to radilo se o godini uvakufljenja škole ili godini rođenja ili smrti vakifa. Radi se o sljedećim školama: Darul-hadisi el-Ešrefijja (628.), El-Behaijja (723.), El-Himsijja (728.), El-Devadarijja (699.), Es-Samerijja (696.), Es-Sukerijja (682.), Eš-Šukajšikijja (665.), El-Urvijja (620.), El-Fadilijja (532.), El-Kalanisijja (649.), El-Kavsijja (705.), El-Kurusijja (641.), En-Nurijja (569.), En-Nefisijja (696.), En-Nasirijja (610.). 

Poglavlje o mješovitim školama Kur'ana i hadisa

Prema podacima autora, u Damasku su se tada nalazile samo tri mješovite škole Kur'ana i hadisa. Radilo se o sljedećim školama: 
1. Darul-Kur'an vel-hadisi et-Tenkizijja, koju je utemeljio sultanov namjesnik Tenkiz el-Meleki en-Nasiri, 728. h. g. Autor navodi da je to bila jedna od najuređenijih škola u Damasku, pa je stoga i bila poznata po imenu Daruz-zeheb, tj. Kuća zlata. 
Tumanijja, Ez-Zahirijja el-dževanijja, El-Azravijja, El-Azizijja, El-Izzijja el-beranijja, El-Izzijja el-dževanijja, El-Izzijja el-hanefijja, El-Ilmijja, El-Fethijja, El-Ferahšaijja, El-Kadžmasijja, El-Kasaijja, El-Kahirijja, El-Kalidžijja, El-Kejmazijja, El-Muridijja, El-Muazzamijja, El-Muinijja, El-Maradanijja, El-Mukaddemijja el-dževanijja, El-Mukaddemijja el-beranijja, El-Mendžukijja el-hanefijja, El-Mejturijja, El-Maksura el-hanefijja, En-Nurijja el-kubra, En-Nurijja es-sugra, El-Jagmurijja. 
Iz priloženog se vidi da je, nakon šafijskog, hanefijski mezheb bio najrasprostranjeniji na tom području. 

Poglavlje o školama malikijskog mezheba

U ovom poglavlju autor spominje samo četiri škole, i to: Ez-Zavijja el-Malikijja, Medresetuš-Šerabišijja, Es-Samsamijja i Es-Salahijja. Kao i obično, o svakoj školi govori ukratko, spominjući mjesto na kojem je bila sagrađena, ime vakifa i godinu utemeljenja škole, ili rođenja ili smrti vakifa. 

Poglavlje o školama hanbelijskog mezheba

Sve do vremena u kojem je živio autor, u Damasku i okolici bilo je ukupno jedanaest škola hanbelijskog mezheba. To su sljedeće škole: El-Dževzijja, El-Džamusijja, Eš-Šerifijja, Es-Sahibijja, Es-Sadrijja, Ed-Dijaijja el-Muhammedijja, Ed-Dijaijja el-mehasinijja, El-Amrijja eššejhijja, El-Alima, El-Mismarijja i El-Mendžaijja. 

Poglavlje o školama medicine

U to vrijeme postojale su svega tri škole medicine i to: Ed-Duhvarijja, Ed-Dunejsirijja, El-Budijja en-nedžmijja. 

Poglavlje o hanikahima

Hanikah je riječ perzijskog porijekla, a može se prevesti kao manastir, samostan ili slično. To je u osnovi posebno projektirana građevina za okupljanja derviša i mjesto ibadeta i misticizma. Vremenom će hanikahi prerasti u neki oblik medresa ili učilišta općenito. Autor u ovom djelu poimenično nabraja trideset hanikaha koji su se u tom vremenu nalazili u Damasku. Između ostalih, to su i sljedeći hanikahi: El-Esedijja, El-Iskafijja, El-Endelusijja, El-Basitijja, El-Hatunijja, Ed-Duvejrijja, Eš-Šumanijja, Eš-Šihabijja, Eš-Šerifijja, El-Kasr, El-Kisaijja. 

Poglavlje o ribatima

Ribat je arapska riječ, a u osnovi se prevodi kao svratište, karavan-saraj, musafirhana ili slično. Vremenom su i ove građevine prerasle u odgojno-obrazovne ustanove sa svojim posebnostima i specifičnostima. U tom vremenu u Damasku je, prema autoru, postojao dvadeset jedan ribat, a, pored ostalih, tu spadaju i sljedeći ribati: El-Bejani, Safijja, Zehra, Taman, Džaruh, El-Mihrani, Azra Hatun, Bintud-Defin, Bintu Izzuddin Mesud, El-Fikai itd. 

Poglavlje o zavijama

Zavija je riječ arapskog porijekla, a znači ugao ili ćošak, međutim, ovaj se termin koristio za sobe ili posebne prostorije za ibadet. I ove građevine bile su poznate kao stjecišta znanja i nauke. Autor navodi dvadeset šest zavija koje su se nalazile u Damasku, a neke od njih jesu sljedeće: El-Haririjja, Ed-Disthanijja, El-Hisnijja, Ed-Dejnurijja, Ed-Dejnurijja eš-šejhijja, Es-Sufijja, Es-Siradžijja, Et-Talibijja er-rifaijja, El-Gusulijja itd. 

Poglavlje o turbetima

Imajući u vidu da je autor u ovom djelu želio pobrojati odgojnoobrazovne ustanove u Damasku u tom vremenu, nije najjasnije zbog čega je u ovo djelo uvrstio i turbeta, kojima je posvetio jedno posebno poglavlje, kada ove građevine, barem po mojim skromnim saznanjima, nisu služile kao objekti za edukaciju i podučavanje, osim ako uz njih nisu bili sagrađeni zasebni objekti u kojima se učilo. Prema autoru, turbeta je bilo čak stotinu šest. 

Poglavlje o mesdžidima

U ovom poglavlju autor navodi preko 250 mesdžida, iako je u uvodnom dijelu napomenuo da bi na temu mesdžida trebao napisati posebno djelo. Dakle, na neki je način naznačio da ih nije sve pobrojao. Poznato je da su mesdžidi od prvih dana islama bili stjecišta vjerskog, ali i svjetovnog znanja, pa je ova brojka, pored svih nabrojanih školskih ustanova, stvarno impozantna. 

Poglavlje o el-dževamia

Pored nabrojanih mesdžida, autor je u posebnom poglavlju spomenuo i el-dževamia ‫ا‬ ‫اﳉﻮ‬ ‫ﻣﻊ‬ -, a vjerovatno misli na zvanične vjerske objekte, tj. džamije, koji su, pored prostora za obavljanje namaza, imali i neke popratne prostorije u kojima se učilo i proučavalo. Ukupno je spomenuo trideset jedan takav objekat, a između ostalih i sljedeće: Džamia Benu Umejja, El-Musalla, El-Melah, El-Mezar, Et-Tavaši, Tenkiz, Sultan, Et-Tevba, El-Dževza, Es-Sekifa, El-Kabun, Darul-Kubra, El-Efrem, Er-Rebva itd. 

Zaključak

Djelo Ed-Daris fi tarihil-medaris izuzetno je važan historijski dokument koji nedvojbeno ukazuje na nekoliko vrlo bitnih činjenica. Prije svega, pokazuje jedan izuzetno visok nivo prosvjetiteljstva u islamskom ummetu u tom periodu, jer činjenica da je na jednom relativno malom geografskom području postojalo nekoliko stotina odgojno-obrazovnih ustanova, i to u periodu srednjeg vijeka koji je u Evropi poznat i kao mračno doba, podatak je koji nijednog trezvenog i nepristranog istraživača neće ostaviti ravnodušnim. Dakle, u tom historijskom razdoblju islamski je svijet odisao naukom, pravednošću i tolerancijom, a u isto vrijeme Evropa je lutala u mraku neznanja i primitivizma, a njeni su stanovnici tlačeni i ponižavani od nepravednih vladara i na brutalne načine isljeđivani od inkvizicije, kao legitimne papinske institucije. Škole i obrazovne institucije bile su izuzetno rijetke i daleko od kvaliteta koji je bio u školama islamskog svijeta. Ovo je djelo i svojevrsni podstrek nama muslimanima da se i u ovom segmentu ugledamo na ispravne prethodnike koji su nam nauku i obrazovanje ostavili u emanet, te da dostojanstveno i ponosno krenemo njihovim stopama. 



  je Abdulkadir b. Muhammed b. Umer b. Muhammed b. Jusuf b. Abdullah b. Nuajm Ebu Mefahir, poznatiji kao En-Nuajmi. 


-

  poglavlje o školama Kur'ana, -poglavlje o školama hadisa, -poglavlje o mješovitim školama Kur'ana i hadisa, -poglavlje o školama šafijskog mezheba, -poglavlje o školama hanefijskog mezheba, -poglavlje o školama malikijskog mezheba, -poglavlje o školama hanbelijskog mezheba, -poglavlje o školama medicine, -poglavlje o hanikahima, -poglavlje o ribatima, -poglavlje o zavijama, -poglavlje o turbetima, -poglavlje o mesdžidima, -poglavlje o el-dževamia. 


1 .

 1 Darul-Kur'an el-Hajderijja, koju je osnovao Kutubuddin Ebu Hajr Muhammed b. Muhammed b. Abdullah b. Hajder el-Hajderi, 878. h. g. 2. Darul-Kur'an el-Kerim el-Džezerijja, koju je utemeljio Muhammed b. Muhammed b. Muhammed b. Jusuf Šemsuddin b. Džezeri, 834. h. g. 3. Darul-Kur'an el-Kerim ed-Delamijja, koju je osnovao Zejnuddin Delama b. Izzuddin Nasrullah el-Basri, 847. h. g. 


Korkut, B.: Prijevod značenja Kur'ana, sura El-Alek, 1, Orijentalni institut, Sarajevo. 

El-Belaziri, A.: Futuhul-buldan, Matbea ledžnetul-bejan, Kairo, bez godine štampe, 

3/580. 

Ez-Zirikli H.: El-A'lām, Darul-ilmi lil-melajin, petnaesto izdanje, Bejrut, 2000. g., 

4/43. 

Ez-Zirikli H.: El-A'lām, Darul-ilmi lil-melajin, petnaesto izdanje, Bejrut, 2000. g., 6/291. 

Omer R.: Mu'džemul-muellifin, Daru Ihjait-turas el-Arebi, Mektebetul-musenna, Bejrut, bez godine štampe, 5/69. 

Ez-Zirikli H.: El-A'lām, Darul-ilmi lil-melajin, petnaesto izdanje, Bejrut, 2000. g., 4/219. 

Omer R.: Mu'džemul-muellifin, Daru Ihjait-turas el-Arebi, Mektebetul-musenna, Bejrut, bez godine štampe, 4/172. 

Ez-Zirikli H.: El-A'lām, Darul-ilmi lil-melajin, petnaesto izdanje, Bejrut, 2000. g., 4/37, Omer R.: Mu'džemul-muellifin, Daru Ihjait-turas el-Arebi, Mektebetulmusenna, Bejrut, bez godine štampe, 5/283. 

En-Nuajmi, A.: Ed-Daris fi tarihil-medaris, Darul-kutubil-ilmijja, Bejrut, 1421. h.g. / 1990. g., 1/4. 

Amir Durmic, BA


SUMMARY OVERVIEW OF THE BOOK "AD-DARIS FI AL-TARIH AL-MADARIS"


Abstract

This paper presents a summary of the work "Ad-
Arapi su prije islama bili nepismen narod. Među njima nije postojao gotovo nikakav interes za bilo koju granu klasičnih znanosti, o čemu svjedoče mnogi rani tradicionalni islamski izvori. Kao što je poznato, islam će to izmijeniti u korijenu i Arapi će u vrlo kratkom vremenu postati najpismeniji i znanstveno najosvješteniji narod na kugli zemaljskoj. Sve je počelo u pećini Hira s prvim riječima objave časnog Kur'ana, koje je melek Džibril donio posljednjem Allahovom poslaniku Muhammedu, sallallahu alejhi ve sellem, a koje u prijevodu glase: "Uči u ime Gospodara, koji stvara..." 1 U vrijeme kada su objavljene ove riječi, u Meki je, prema dostupnim izvorima, bilo svega sedamnaest pismenih ljudi. 2 Međutim, nakon ovih riječi, ništa više neće biti isto, ni za Arape, ali ni za ostale narode. Učenje i proučavanje, taj prvi i direktni Božanski imperativ upućen muslimanima, postali su glavna preokupacija nadolazećih generacija