Z o r a n Te o f i l o v i ć viši sudijski saradnik Apelacionog suda u Novom Sadu


Pod vremenskim važenjem krivič nog zakona podrazumevamo važenje krivič nog zakona s obzirom na vreme izvršenja krivičnog dela. Iz načela zakonitosti kri vičnog dela i kazne, koje je usvojeno u članu 1. Krivičnog zakonika proizilazi i osnovno načelo u pogledu vremenskog važe nja krivičnog zakona, odnosno da se na uči nioca krivičnog dela primenjuje zakon ko ji je važio u vreme izvršenja krivičnog dela. 
Dosledna primena načela zakoni tosti isključuje povratno dejstvo krivič nog zakona, tako da se jedan krivični za kon ne može primeniti na učinioca za delo koje je izvršio pre stupanja na snagu ovog zakona. U pogledu ovog načela o isključenju retroaktivnog dejstva krivičnog zakona pos toji samo jedan izuzetak specijalne priro de, a to je da se novi krivični zakon mora primeniti i za delo izvršeno pre njegovog stupanja na snagu ako je blaži za učinioca. 
Pod prostornim važenjem krivič nog zakonodavstva podrazumeva se važenje Krivičnog zakonika Republike Srbije s obzi rom da li je krivično delo izvršeno u Srbi ji ili inostranstvu. 
Za određivanje prostornog važenja krivičnog važenja od značaja su tri elemen ta: 1. državna teritorija na kojoj je izvršeno krivično delo, 2. državljanstvo učinioca krivičnog dela i 3. na čiju štetu je učinje no krivično delo. S obzirom na ove elemente, u teoriji su izgrađena četiri principa na osnovu kojih se određuje prostorno važenje krivičnog zakona jedne zemlje.To su terito rijalni, personalni (nacionalni), realni (zaštitni) i univerzalni (kosmopolitski) prin cipi. 
1 Rad primljen: 28. 06. 2010. 

*

UDC 343(497.11)(094.5) * 

Ključne reči: krivično delo, učinilac, blaži zakon, retroaktivno dejstvo, principi za od ređivanje prostornog važenja krivičnog zakona 

А. VREmENSKO VAŽENjE KRIVIčNOg ZAKONA

Iz principa zakonitosti nullum crimen sine lege izraženog u članu 1. Krivičnog zakonika ("Sl. glasnik Republike Srbije" br. 85 od 6. oktobra 2005. godine) proizilazi da učinilac krivičnog dela (izvršilac, saizvršilac, podstrekač i pomagač) ne može biti kažnjen za krivično delo koje nije bilo predviđeno zakonom pre nego što je ono izvršeno. Vreme izvršenja krivičnog dela smatra se vreme kada je učinilac radio ili bio dužan da radi, bez obzira kada je posledica nastupila (član 16. Krivičnog zakonika). Iz toga sledi da se odgovor nost za učinjeno krivično delo odredjuje prema krivičnom zakonu koji je važio u vreme izvršenja dela. 
Na učinioca krivičnog dela, po pravilu, primenjuje se zakon koji je važio u vreme izvršenja krivičnog dela. 
Dosledna primena načela zakonitosti isključuje povratno dejstvo krivičnog zakona, tako da se jedan krivični zakon ne može primeniti na učinioca za delo koje je izvršio pre stupanja na snagu ovog zakona. U pogledu ovog načela o isključenju povratnog (retroaktivnog) dejstva krivičnog zakona postoji samo jedan izuzetak specijalne pri rode, to je da se novi krivični zakon mora primeniti i za delo iz vršeno pre njegovog stupanja na snagu ako je blaži za učinioca (član 197. stav 3. Ustava Republike Srbije i član 5. stav 2. Krivičnog zakoni ka Republike Srbije). 
U pravnoj nauci postoji više kriterijuma, koji određuju koji je zakon blaži. 
Blaži je onaj zakon koji učinjeno delo ne predviđa kao kri vično delo. Ako oba zakona predviđaju učinjeno delo kao krivično delo, blaži je onaj zakon koji isključuje krivičnu odgovornost učinioca krivičnog dela. 
Ako bi po oba zakona postojali krivično delo i krivična od govornost, blaži je onaj zakon koji isključuje kažnjivost. 
Ukoliko i kažnjivost postoji u oba zakona, blaži je onaj za kon koji u konkretnom slučaju predviđa oslobođenje od kazne. 
Ako se ni po jednom zakonu učinilac ne oslobađa od kazne, tada se smatra blažim onaj zakon po kome se učiniocu može izreći blaža kazna. 
Ako iz oba zakona proizilazi ista vrsta kazne, blaži je onaj zakon po kome se može izreći ta vrsta kazne u kraćem trajanju ili u manjoj meri. 
Ukoliko bi se na učinioca imala da primeni po oba zakona ista glavna kazna (po vrsti i meri), tada je blaži onaj zakon koji ne predviđa primenu sporednih krivičnih sankcija. 
Za mere bezbednosti i vaspitne mere važe isti principi o retroaktivnom važenju novog krivičnog zakona kao i za kaznu. 
Moguće je navesti i druge okolnosti, koje utiču na to da je novi zakon blaži u odnosu na raniji zakon, ali je važno da se to posmatra kompleksno, kao celina, imajući u vidu konkretnog učinioca i izvršeno delo. 
Ako su oba zakona ista, tada se primenjuje stari zakon. Prema tome, učinilac krivičnog dela po novom zakonu ne sme biti doveden u nepovoljniju situaciju od one u koju bi bio stavljen primenom zakona koji je bio na snazi u vreme izvršenja dela. 
Blaži zakon se mora primeniti sve dok nije doneta pravnosnažna presuda. Međutim, na pravnosnažno presuđene predmete, pa makar iz vršenje kazne bilo u toku, izmena krivičnog zakona nema uticaja, čak i onda kada novi zakon ukida inkriminaciju. Tek u novom postupku koji se vodi na osnovu odluke kojom je dozvoljeno ponavljanje postupka mora se primeniti blaži zakon. 
Za pravilnu primenu zakona bitno je znati kada je krivični zakon stupio na snagu i od kada se primenjuje. 
Zakoni, po pravilu, stupaju na pravnu snagu osmog dana od dana objavljivanja u službenom glasilu (član 196. stav 4. Ustava Republike Srbije). 
Vreme prestanka vremenskog važenja krivičnog zakona može biti različito (izričito ili prećutno ukidanje). 
Zakon se izričito ukida kada novi zakon sadrži izričitu odredbu o ukidanju ranijeg zakona. 
Prećutno ukidanje postoji kada novi zakon reguliše istu pravnu materiju na drugi način. 
Krivično-pravna odredba prestaje da važi i u slučaju kada ustavni sud utvrdi njenu neustavnost. 
Krivično-pravna odredba može prestati da važi i posredno, ako prestanu da važe vankrivično pravne odredbe, čija je važnost bila uslov za primenu krivično-pravnih odredbi. 

b. PROSTORNO VAŽENjE KRIVIčNOg ZAKONA

Pod prostornim važenjem krivičnog zakonodavstva Republike Srbije podrazumevamo važenje Krivičnog zakonika s obzirom na činje nicu da li je krivično delo izvršeno na njenoj teritoriji ili u inostranstvu. 
Za određivanje prostornog važenja krivičnog zakona od zna čaja su tri elementa i to: 1. državna teritorija na kojoj je izvršeno krivično delo, 2. državljanska pripadnost učinioca krivičnog dela i 3. na čiju štetu je izvršeno krivično delo. S obzirom na ove elemente, u teoriji su izgrađena četiri principa, na osnovu kojih se određuje prostorno važenje krivičnog zakona jedne zemlje. To su teritorijalni, personalni (nacionalni), realni (zaštitni) i univerzalni (kosmopolitski) principi. 
Po teritorijalnom principu, krivični zakon jedne države se primenjuje na učinioce onih dela koja su izvršena na teritoriji te države, bez obzira da li je učinilac dela građanin (državljanin) te države ili stranac. 
Po personalnom principu, krivični zakon jedne države se pri menjuje samo na njene građane kao učinioce krivičnih dela, bez obzi ra da li je delo izvršeno u zemlji ili u inostranstvu. 
Po realnom principu, krivični zakon jedne države primenjuje se na sve učinioce (građane te zemlje ili strance) takvih dela ko jima se ugrožavaju ili povređuju pravna dobra te države ili njenih građana, bez obzira da li se ta pravna dobra nalaze u zemlji ili u inostranstvu. 
Po univerzalnom principu, krivični zakon jedne države se primenjuje na sve učinioce krivičnih dela koji se zateknu na nje noj teritoriji, bez obzira da li je delo izvršeno u zemlji ili u inostranstvu i da li je učinilac dela njen državljanin ili stranac, kao i kojoj državi ili čijem državljanstvu pripada pravno dobro koje je ugroženo ili povređeno izvršenim krivičnim delom. 
Krivično zakonodavstvo Republike Srbije primenjuje se na svakog ko na teritoriji Srbije učini krivično delo. Pod pojmom kri vičnog zakonodavstva ovde treba podrazumevati ne samo Krivični za konik, već i svaki drugi zakon koji sadrži krivično-pravne odredbe. 
Mesto izvršenja krivičnog dela određuje se po članu 16. Kri vičnog zakonika. Prema tome, ovaj zakon se primenjuje i na delo čija je radnja izvršena na stranoj teritoriji ali je posledica nastupila na domaćoj teritoriji, kao i onda kada je radnja izvršena na domaćoj ali je posledica nastupila na stranoj teritoriji. Krivični zakonik Republike Srbije primenjuje se za dela učinjena na domaćoj terito riji, bez obzira da li je izvršilac domaći državljanin, strani držav ljanin ili lice bez državljanstva. Ako je učinilac strani državlja nin, bez obzira koje strane države ima državljanstvo, da li prebiva lišta ima na domaćoj ili stranoj teritoriji, kao i da li se ovde na lazi po odobrenju nadležnih državnih organa Srbije. Bez značaja je i da li je strani državljanin učinio krivično delo prema Srbiji ili njenim državljanima ili prema stranoj državi, odnosno stranim držav ljanima. Ovde je jedino važno da je na teritoriji Srbije učinjena protivpravna radnja koja se po njenim zakonima smatra kao krivično delo. Ako je krivično delo izvršeno na domaćoj teritoriji, domaći zakon se primenjuje i onda ako je za isto delo već izrečena presuda od inostranog suda. 
Pojam domaće teritorije određuje se po propisima međunarodnog prava. Pored teritorije u užem smislu, u obzir dolazi i pro širena teritorija shodno priznatim principima u domaćem i međunarodnom pravu (otvoreno more, međunarodni plovni rečni put, vazdušni prostor). U vezi sa postojećim pravilima međunarodnog prava, član 6. stav 3. Krivičnog zakonika proširuje pojam teritorije i u odnosu na brodove i vazduhoplove. Kao domaća teritorija smatra se i mesto na granici u koje imaju pravo pristupa organi domaće i strane države, ukoliko o ovome nije postignut neki drugi sporazum. 
Ako su u inostranstvu izvršena određena krivična dela pro tiv ustavnog uređenja i bezbednosti Republike Srbije (član 3o5-316. i član 318-321) Krivični zakonik se primenjuje na svakog uči nioca, bez obzira da li je on domaći ili strani državljanin ili lice bez državljanstva. 
Kada domaći državljanin izvrši krivično delo u inostranstvu odgovaraće po Krivičnom zakoniku Republike Srbije pod uslovom da bude zatečen na teritoriji Srbije ili joj bude izručen i da se kri vično delo kažnjava i po zakonu zemlje u kojoj je učinjeno. U nave denom slučaju odgovaraće i učinilac koji je postao državljanin Srbi je pošto je izvršio krivično delo. Krivično zakonodavstvo Republike Srbije važi i za stranca koji van teritorije Srbije učini krivično delo prema njoj ili njenom državljaninu ako se zatekne na teritoriji Srbije ili joj bude izru čen, kao i kada ovaj u inostranstvu učini krivično delo prema stranoj državi ili prema strancu za koje se prema zakonu zemlje u kojoj je izvršeno može izreći kazna zatvora u trajanju od pet podina ili teža kazna, ako se zatekne na teritoriji Srbije, a ne bude ekstradiran stranoj državi. U takvom slučaju strancu se ne može izreći teža kazna od one koja je propisana zakonom zemlje u kojoj je izvršeno krivično delo.
Z o r a n Te o f i l o v i ć viši sudijski saradnik Apelacionog suda u Novom Sadu