ANALIZA SISTEMA UPRAVLJANJA OTPADOM PRIMENOM LCI I LCIA METODA: STUDIJA SLUČAJA JUŽNO-BAČKOG REGIONA ZA UPRAVLJANJE OTPADOM (SRBIJA) ANALYSIS OF MUNICIPAL WASTE MANAGEMENT SYSTEMS USING LCI AND LCIA: CASE STUDY SOUTH BACKA WASTE MANAGEMENT REGION (SERBIA)


IZVOD -Republika Srbija je, kao zemlja kandidat za ĉlanstvo u Evropskoj uniji, u obavezi da implementira zakonodavstvo EU u domaće zakonodavstvo, što se neminovno odnosi i na sektor otpada. S tim u vezi, Republika Srbija treba da unapredi sektor upravljanja otpadom, kako bi u potpunosti zadovoljila ciljeve EU u ovoj oblasti. Za razvoj i unapreĊenje buduće strategije upravljanja otpadom i pospešivanje procesa donošenja odluka u sektoru otpada, neophodna je primena novih alata. Za poreĊenje i evaluaciju razliĉitih strategija upravljanja otpadom u regionu, moguće je primeniti kombinaciju IWM-2 modela i Impact2002+ metodologije. IWM-2 model podrazumeva drugu fazu (inventar ţivotnog ciklusa, eng. life cycle inventory-LCI), a Impact2002+ treću fazu (ocenjivanje uticaja ţivotnog ciklusa, eng. life cycle impact assessment-LCIA) ocenjivanja ţivotnog ciklusa (eng. Life Cycle Assessment-LCA) ĉija je procedura definisana standardom ISO 14040. U ovom radu je kombinacija IWM-2 modela i Impact 2002+ metodologije primenjena na Juţno-baĉki region za upravljanje otpadom, da bi se procenilo kako će poboljšanje sistema upravljanja otpadom u navedenom Regionu uticati na ţivotnu sredinu, potrošnju energije i troškove upravljanja otpadom. Razvijen je scenario koji odraţava sadašnje stanje i alternativni scenario koji ukljuĉuje tehnologije upravljanja otpadom, neophodne da bi se ispunili minimalni zahtevi EU uz pristupaĉne troškove. Dobijeni rezultati jasno ukazuju kako će implementacija kompostiranja, povećanje stope recikliranja i odlaganje otpada na sanitarnu deponiju imati pozitivan uticaj na karakteristike ţivotne sredine u Juţno-baĉkom regionu. 
Ključne reči: komunalni otpad, sistem upravljanja otpadom, ocenjivanje ţivotnog ciklusa ABSTRACT -Republic of Serbia as a candidate for the EU is obliged to comply with EU directives. This refers to waste management sector as well. Different goals need to be fulfilled, and current waste management practice must be improved in order to meet all necessary EU objectives. Thus informations to support future waste management decisions can be very important in developing and streamlining future strategies. The combination of IWM-2 model and Impact2002+ methodology is a base comparison and evaluation of different municipal solid waste management strategies in Serbia. The IWM-2 model involves the second stage (life cycle inventory-LCI) and Impact2002+ third stage (life cycle impact assessment-LCIA) of the Life Cycle Assessment-LCA procedure defined in ISO 14040. In order to evaluate how will improvement of  Naučni rad UDK 628.4.033(497.113Baĉka) 

waste management influence the environmental, energy and cost performance of waste management in Serbia, alternative scenario is developed representative for Novi Sad region. The scenario includes necessary technologies in order to fulfill the minimum of EU requirements at most affordable costs. The more advanced options are not considered. The current and alternative scenario is developed and results are evaluated by 

and Impact 2002+ methods. Results clearly indicates the difference between scenarios and show how would implementation of composting and increased recycling rates have positive influence environmental performance on MSW management in Novi Sad region.

Key words: municipal waste, waste management system, life cycle assessment UVOD Naĉin upravljanja komunalnim otpadom u velikoj meri utiĉe na kvalitet ĉinilaca ţivotne sredine. Odluke koje se odnose na sam izbor opcija upravljanja komunalnim otpadom su od kljuĉnog znaĉaja za unapreĊenje i dostizanje odrţivog sistema upravljanja otpadom. Glavni cilj istraţivanja jeste odreĊivanje nedostataka, prednosti, kao i procena uticaja sistema upravljanja komunalnim otpadom na ĉinioce ţivotne sredine primenom kombinovanog LCI/LCIA pristupa. Pristup baziran na ocenjivanju ţivotnog ciklusa predstavlja jedan od analitiĉkih instrumenata koji se moţe primeniti za izbor najpovoljnije opcije upravljanja ĉvrstim komunalnim otpadom [1]. 
Direktiva o deponijama [2], Direktiva o spaljivanju otpada [3], Okvirna direktiva o otpadu [4], Direktiva o ambalaţi i ambalaţnom otpadu [5] predstavljaju osnovu sadašnje, evropske politike o otpadu. Republika Srbija, kao kandidat za ĉlanstvo u Evropskoj uniji, ima obavezu da harmonizuje nacionalno zakonodavstvo sa direktivama EU i u oblasti upravljanja otpadom. 
Postupanje sa otpadom u Republici Srbiji moţe se generalno oceniti kao nedovoljno razvijeno i uglavnom je ograniĉeno samo na njegovo sakupljanje i odlaganje. Do 2000. godine je gotovo sav sakupljen otpad na podruĉju naše zemlje odlagan na nekontrolisana odlagališta, koja ne poseduju elemente sanitarne zaštite, ili na divlje deponije [6]. 
Veći [7]. 
S obzirom da Republika Srbija sada ima sedam regionalnih sanitarnih deponija usklaĊenih sa zahtevima iz propisa EU, u narednom periodu neophodno je razviti i druge oblike upravljanja otpadom, kako bi se deponije upotrebljavale samo u krajnjoj nuţdi. Nove investicije u oblasti upravljanja otpadom bi trebalo u većoj meri usmeriti na razdvajanje i reciklaţu otpada. Dodatno je neophodno brţe zatvarati deponije koje nisu u skladu sa propisima i pospešiti implementaciju zakonskih propisa u oblasti upravljanja otpadom [8]. 
Strategija upravljanja otpadom u Republici Srbiji predstavlja bazni dokument za racionalno i odrţivo upravljanje otpadom na nacionalnom nivou. Prema preporukama iz Strategije, formiranje regiona za upravljanje otpadom, predstavlja jedinu odrţivu opciju, jer bi se time ostvarila: bolja kontrola celog sistema upravljanja otpadom, zaštita i oĉuvanje ţivotne sredine, lakša (jeftinija) primena novih tehnologija, ukupno sniţenje troškova, dostigao bi se veći obim separacije korisnih sastojaka, a u krajnjoj instanci došlo bi i do ostvarenja profita prodajom sekundarnih sirovina. Tako je u Republici Srbiji planirano formiranje 26 regionalna centra za upravljanje otpadom, meĊu kojima je i Juţnobaĉki Region za upravljanje otpadom, odnosno Regionalni centar za upravljanje otpadom sa sedištem u Novom Sadu, kome gravitiraju sledeće opštine: Baĉka Palanka, Baĉki Petrovac, Beoĉin, Ţabalj, Vrbas, Srbobran i Temerin [9]. 

TEORIJSKI DEO

Metodologija ocenjivanja ţivotnog ciklusa (eng. Life cycle assessment-LCA) definisana u standardu ISO 14040 predstavlja osnovu za razvoj ovog pristupa. Ova metodologija se bavi aspektima ţivotne sredine i potencijalnim uticajima na ţivotnu sredinu tokom celog ţivotnog ciklusa proizvoda ili usluge od faze dobijanja sirovina kroz faze proizvodnje, korišćenja do kraja ţivotnog veka, tretmana otpada ili do završne faze odlaganja. S obzirom da se upravljanje otpadom moţe opisati kao usluga ĉiji je cilj zbrinjavanje otpada, LCA metoda se sve ĉešće koristi za evaluaciju uticaja koji su u vezi sa sistemom upravljanja otpadom. LCA metoda se izvodi u ĉetiri faze: I) odreĊivanje cilja, predmeta i podruĉja primene, II) inventar ţivotnog ciklusa, III) ocenjivanje uticaja ţivotnog ciklusa i IV) interpretacija rezultata. 
Danas postoje brojni modeli koji se primenjuju kao alati podrške u procesu donošenja odluka u oblasti upravljanja otpadom. Veći deo njih je zasnovan na analizi ţivotnog ciklusa [10], dok postoje i metode koje su zasnovane na analizi tokova materijala (MFA) i na analizi tokova supstanci (SFA) [11,25]. Razliĉiti modeli su fokusirani na razliĉite aspekte. Dok su neki od modela fokusirani na ekonomske faktore, drugi ukljuĉuju aspekte ţivotne sredine. 
Tokom poslednjih 15 godina razvijeno je nekoliko modela za procenu uticaja na ţivotnu sredinu sistema upravljanja otpada, baziranih na ţivotnom ciklusu. 
LCA alat za industrijske proizvode, UMBERTO je fokusiran na upravljanje ĉvrstim otpadom. MeĊutim, ovaj model ima veoma malu osetljivost na tipove otpada na ulazu, koje je moguće izabrati u modelu. ORWARE (eng. Organic Waste Research) model je posebno fokusiran na procenu razliĉitih strategija za organski otpad koji potiĉe i iz domaćinstava i industrije. Model radi sa nizom funkcionalnih jedinica koje sve moraju biti uzete u obzir prilikom poreĊenja razliĉitih scenarija. 
МIME/WASTE model razvijen je na Tehnološkom Univerzitetu ''Chalmers'' u Švedskoj i koristi se za poreĊenje sistema upravljanja otpadom u nekoliko opština ili regiona. Svrha ovog modela je u pronalaţenju finansijski najefikasnije opcije upravljanja otpadom koja moţe da zadovoljivi zahteve u pogledu emisija. Model je zasnovan na minimizaciji troškova i proraĉunavanju emisija. 
EASEWASTE (eng. Environmental Assessment of Solid Waste Systems and Technologies) model je koncipiran za procenu promena u ţivotnoj sredini i potencijalnih uticaja sistema upravljanja ĉvrstim komunalnim otpadom na ţivotnu sredinu [12]. 
IWM-2 (eng. Integrated Waste Management Model) model [13] jeste model koji obuhvata inventar ţivotnog ciklusa komunalnog ĉvrstog otpada (LCI), ali ne i ocenjivanje uticaja ţivotnog ciklusa i pruţa mogućnost procene i komparacije uĉinka sistema upravljanja otpadom sa aspekta ţivotne sredine i ekonomskog aspekta. Model daje prikaz rezultata u obliku troškova, potrošnje energije, emisija u vodu i emisija u vazduh. 
Rezultati dobijeni primenom IWM-2 modela se mogu prevesti u kategorije uticaja na ţivotnu sredinu, taĉnije moţe se sprovesti ocenjivanje uticaja ţivotnog ciklusa (LCIA) sistema upravljanja otpadom na ţivotnu sredinu, ĉime se omogućava analiza sistema sa aspekta uticaja na ţivotnu sredinu. U literaturi postoji nekoliko dostupnih LCIA metoda [14]: CML 2001 [15], Eco-Indicator 99 [16], EDIP 1997-2003 and Impact 2002+ [17]. 
Pomoću CML 2001 modela se mogu odrediti indikatori na meĊupozicijama. Eco-indicator 99 je model za odreĊivanje indikatora na krajnjim pozicijama sa posebnim akcentom na njihovo vrednovanje. EDIP 1997 podrţava analizu ţivotnog ciklusa industrijskih proizvoda i analizu uticaja na ţivotnu sredinu. Primenom ovog modela moguće je proceniti uticaj na ţivotnu sredinu, upotrebu resursa i radno okruţenje. EPID 2003 obezbeĊuje faktore karakterizacije za emisije koje su u vezi sa kategorijama uticaja i bukom. 
Impact 2002+ model podrazumeva kombinovani pristup za kategorije uticaja na meĊupozicijama i krajnjim pozicijama. Povezuje sve vrste rezultata inventara ţivotnog ciklusa preko nekoliko kategorija uticaja na meĊupozicijama u ĉetiri kategorije na krajnjim pozicijama [14]. 
U ovom radu kombinacija IWM-2 i Impact2002+ je primenjena na Juţno-baĉki Region za upravljanje otpadom u cilju evaluacije uvoĊenja: biološkog tretmana otpada (kompostiranja), povećanja stepena reciklaţe i odlaganja komunalnog ĉvrstog otpada na sanitarnu deponiju. Razlog za izbor ove kombinacije IWM-2/Impact2002+ jeste to što se mogu odrediti indikatori na meĊupozicijama i krajnjim pozicijama uticaja. 

EKSPERIMENTALNI DEO Definisanje i razvoj scenarija

Region za upravljanje otpadom defininisan je Strategijom upravljanja otpadom u Republici Srbiji i Zakonom o upravljanju otpadom. Ispitivani Juţno-baĉki Region obuhvata sedam opština (Baĉka Palanka, Baĉki Petrovac, Beoĉin, Ţabalj, Srbobran, Temerin i Vrbas) i Grad Novi Sad u kojima se otpad uglavnom odlaţe na deponije koji nisu sanitarno tehniĉki ureĊene, što svakako ne predstavlja odrţiv sistem upravljanja otpadom. 
Prema poslednjim podacima Republiĉkog zavoda za statistiku iz 2011. godine [18] , biološki tretman otpada (kompostiranje) u udelu oko 65% od ukupnih koliĉina biodegradabilnog otpada i odlaganje ostalih koliĉina otpada na regionalnu sanitarnu deponiju, deponiju koja je opremljena sistemom za sakupljanje i tretman deponijskog gasa i procednih deponijskih voda i u skladu sa svim sanitarnotehnološkim zahtevima. Ovaj scenarijo razvijen je u skladu sa ciljevima navedenim u Direktivi o ambalaţi i ambalaţnom otpadu i Direktivi o deponovanju otpada. Navedeni procentualni udeli frakcija otpada definisani su na ulazima u procese reciklaţe i kompostiranja. Prema modelu IWM-2 svaki od ovih procesa podrazumeva prethodno sortiranje otpada. U proces kompostiranja ulazi 60 710 tona, što predstavlja pribliţno 65% od ukupnog biodegradabilnog otpada ili pribliţno 30% od ukupne koliĉine otpada. Tokom procesa sortiranja, kao predtretmana procesa kompostiranja, definisan je odreĊeni nivo kontaminacije otpadnog toka, koji iznosi oko 8% (4477 tona). Gubitak mase u toku procesa kompostiranja, usled isparavanja i degradacije, iznosi 50% (28 116 tona). Preostalih 50% (28 116 tona) predstavlja sirovinu od koje se pravi kompost, a pretpostavka od koje se polazi jeste da 50% od dobijenog komposta ima trţišnu vrednost (14 058 tona), dok ostatak odlazi na deponiju i koristi se kao inertan materijal za prekrivanje otpada. Najĉešća metoda kompostiranja je kompostiranje na otvorenom koje podrazumeva slaganje sirovine u kompostne gomile uz kontrolisane uslove. Proces reciklaţe u ovom istraţivanju obuhvaćen je samo kao izdvajanje i prodaja sekunadrnih sirovina. Proces prerade izdvojenih materijala u sekundarne materijale je izvan granica sistema upravljanja otpadom u modelu IWM-2. Sekundarne sirovine mogu da zamene primarne sirovine i na taj naĉin obezbeĊuje se ušteda u potrošnji energije i smanjenje koliĉina emisija. U ovom sistemu, materijali namenjeni za reciklaţu napuštaju sistem kao sekundarne sirovine koje su izdvojene na postrojenju za centralno sortiranje. Na slici 1. predstavljen je sistem upravljanja otpadom u Juţno-baĉkom Regionu prema scenariju 2. 
Tabela 2. daje prikaz svih tretmana u sistemu upravljanja otpadom, koliĉina i tokova otpada za dva scenarija. 

Modelovanje i indikatori

Razvoj i komparacija scenarija sprovedena je primenom IWM-2 modela i Impact2002+ metodologije. IWM-2 model je softverski paket koji obuhvata LCI fazu; drugu fazu analize ţivotnog ciklusa (LCA). Model IWM-2 daje detaljan opis aktuelne prakse upravljanja otpadom, kroz elemente integralnog sistema upravljanja otpadom i predviĊa opterećenja ţivotne sredine (u formi emisija (kg), koliĉina otpada (m 3 ) i potrošnje energije (GJ) ) i ekonomske troškove (troškovi po domaćinstvu ili stanovniku) [13]. Rezultati u vidu koliĉina otpada koji se odlaţu na deponiju (m 3 ) i emisija u vazduh (kg) dobijeni u IWM-2 modelu su dalje evaluirani primenom Impact2002+ metodologije koja omogućava povezivanje LCI rezultata u odgovarajuće uticaje na ţivotnu sredinu. 
Metodologija Impact2002+ povezuje rezultate inventara ţivotnog ciklusa, preko indikatora na meĊupozicijama, u indikatore na krajnjim pozicijama [17]. U LCIA fazi se rezultati analize inventara dalje obraĊuju u kontekstu uticaja na ţivotnu sredinu [20]. Odabrani indikatori za komparaciju scenarija su: "potrošnja energije", "troškovi po stanovniku", (indikatori koji se mogu odrediti primenom samo IWM-2 modela) "globalno zagrevanje" i "zauzimanje zemljišta" (indikatori koji se mogu odrediti kombinaci-jom IWM-2/Impact2002+ modela). 
"Potrošnja energije" jeste nezaobilazni faktor kada je u pitanju procena odrţivosti sistema upravljanja otpadom u kontekstu oĉuvanja resursa. Energetski bilans se upotrebljava u cilju opisivanja veze izmeĊu proizvodnje energije i neophodne koliĉine energije potrebne za funkcionisanje odreĊenog sistema [11]. 
"Troškovi po stanovniku"; finansijski parametar predstavlja opredeljujući faktor kada je u pitanju donošenje odluka i evaluacija sistema upravljanja otpadom. Veza izmeĊu socio-ekonomskog i tehniĉkotehnološkog aspekta ĉesto predstavlja glavnu prepreku za unapreĊenje kvaliteta ţivotne sredine. UvoĊenje savremenih opcija tretmana otpada je neretko u vezi sa dodatnim troškovima. Troškovi predstavljaju indikator koji je u direktnoj korelaciji sa plateţnom moći stanovnika. Ovi troškovi obuhvataju operativne troškove (troškove sakupljanja otpada, sortiranja, opcije tretmana, transporta i konaĉnog odlaganja otpada na deponiju). Prihodi se ostvaruju od prodaje reciklabilnih sirovina, komposta ili energije. Razlika izmeĊu prihoda i troškova sistema predstavlja visinu operativnih troškova. 
Odabrani indikatori za procenu uticaja i komparaciju razliĉitih sistema upravljanja otpadom u ovom radu su uticaj na "globalno zagrevanje" i "zauzimanje zemljišta" kao indikatori na meĊupoziciji, a [21]. 
"Zauzimanje zemljišta" jeste indikator uticaja na meĊupoziciji i izraţava se u m 2 •god. Indikator uticaja na krajnjoj poziciji "kvalitet ekosistema" izraţava se u PDF•m 2 •god. PDF (eng. Potentially Disappeared Fraction) ili potencijalno ugroţena vrsta na površini od m 2 tokom vremenskog perioda od godinu dana. PDF jeste jedinica mere za kategoriju "kvalitet ekosistema" i predstavlja broj vrsta koji će usled uticaja nestati na površini od m 2 tokom odreĊenog vremenskog perioda PDF•m 2 •god. 
Indikator "globalno zagrevanje"; borba protiv klimatskih promena i smanjenje emisija gasova sa efektom staklene bašte su meĊu najvećim izazovima sa kojima se suoĉava Evropska unija. Istraţivanja pokazuju da udeo sektora upravljanja otpadom u ukupnim emisijama gasova sa efektom staklene bašte u zemljama EU 28 iznosio je 3% [22]. Evropska Strategija 2020 je postavila za cilj smanjenje emisije gasova sa efektom staklene bašte za 20 % do 2020. godine, u odnosu na baznu 1990. godinu. Republika Srbija kao kandidat za EU je u obavezi da smanji emisije gasova sa efektom staklene bašte kroz sve sektore, ukljuĉujući i sektor upravljanja otpadom. 
Indikator "zauzimanje zemljišta" je razmatran, jer je korelacija izmeĊu zagaĊenja zemljišta i upravljanja otpadom oĉigledna. Neadekvatno upravljanje otpadom je dovelo do velikog broja lokacija koje su potencijalno kontaminirane neadekvatnim odlaganjem otpada [6]. Prema EEA iz 2007. godine, oko 250.000 kontaminiranih lokacija zahteva hitnu sanaciju. Jedan od glavnih uzroka zagaĊenja zemljišta je odlaganje otpada. U Republici Srbiji, prema zvaniĉnim podacima, 43,7% od ukupnog broja identifikovanih kontaminiranih lokacija predstavljaju divlje deponije komunalnog otpada. 
MeĊutim, ne mogu se svi indikatori uticaja izraĉunati direktno iz inventara. Za odreĊene, indikatore, neophodne vrednosti se uzimaju pod pretpostavkom. Za procenu uticaja na indikator "zauzimanje zemljišta" uzete su sledeće pretpostavke: ukupna koliĉina otpada koja se odlaţe (m 3 ) se podeli sa proseĉnom dubinom deponije (pretpostavka je 15 metara) i pomnoţi sa proseĉnim vremenom zauzimanja zemljišta (pretpostavka je 70 godina, 20 godina za eksploataciju i 50 godina za monitoring) [23]. 

REZULTATI I DISKUSIJA

Rezultati analize inventara ţivotnog ciklusa otpada i komparacija scenarija kroz karakteristike sistema upravljanja otpadom; "potrošnju energije (GJ)" i "troškove po stanovniku" sistema upravljanja otpadom prikazani su u narednoj tabeli. Svi rezultati su iskazani u odnosu na godišnje koliĉine otpada (funkcionalnu jedinicu). * Vrednosti sa negativnim predznakom predstavljaju uštede ili koristi "Potrošnja energije" po tretmanima otpada je negativna u procesu odlaganja otpada na sanitarnu deponiju u scenariju 2 i procesu reciklaţe otpada u scenarijima 1 i 2. Dakle, u ovim procesima dobija se korisna energiju u obliku deponijskog gasa i štedi energija zahvaljujući procesu reciklaţe otpada. 
Troškovi sakupljanja i tretmana otpada predstavljaju znaĉajan deo ukupnih troškova i od izuzetnog su znaĉaja za stanovništvo i kvalitet ţivotne sredine [12]. Troškovi prikazani u tabeli 4. predstavljaju "troškove po stanovniku" u vidu nadoknade za zbrinjavanje otpada. S obzirom da scenario 2 u okviru procesa sakupljanja otpada podrazumeva sakupljanje razdvojenih frakcija otpada, kao i sanitarno deponovanje, "troškovi po stanovniku" u ovom scenariju su veći u odnosu na postojeći scenario. 
Na slici 2. predstavljeni su rezultati dobijeni u IWM-2 modelu koji doprinose izabranim indikatorima i njihova prikazana koncentracija se odnosi na celokupne sisteme za upravljanje otpadom. 
Korišćenjem faktora karakterizacije rezultati dobijeni u IWM-2 modelu su konvertovani u "referntne supstance", primenom metodologije Impact2002+. Na slici 3. predstavljen je uticaj scenarija na izabrane indikatore za procesuirane koliĉine otpada. Alternativni scenario upravljanja otpadom za ispitivani Region pozitivno doprinosi uticaju na izabrane indikatore:  uticaj na "globalno zagrevanje" je smanjen za 93%  uticaj na "zauzimanje zemljišta" je smanjen za 51%  "kvalitet ekosistema" je znatno ugroţen usled dejstva "globalnog zagrevanja", u poreĊenju sa "zauzimanjem zemljišta" i u sluĉaju Scenarija 2 "globalno zagrevanje" je ĉak za 85% više odgovorno za ugroţenost "kvaliteta ekosistema" od indikatora "zauzimanje zemljišta". UvoĊenje sistema sakupljanja selektovanih frakcija otpada, biološkog tretmana, reciklaţe i sanitarnog deponovanja jeste opcija koja pozitivno doprinosi svim indikatorima odabranim za komparaciju scenarija, osim indikatoru troškovi po stanovniku. S obzirom da alternativni scenario u okviru procesa sakupljanja otpada podrazumeva posebno sakupljanje selektovanih frakcija otpada, kao i sanitarno deponovanje, troškovi po stanovniku se srazmerno tome povećavaju. 

ZAKLJUČAK

Primenom kombinacije modela IWM-2 i metodologije Impact2002+ prikazane su posledice po kvalitet ţivotne sredine usled razliĉitog naĉina upravljanja komunalnim otpadom u Juţno-baĉkom regionu. Sprovedena analiza pokazuje koliko odreĊeni tretmani otpada mogu da utiĉu na razlike u trendovima dva indikatora ("globalno zagrevanje" i "zauzimanje zemljišta"), kao i korelaciju sa "potrošnjom energije", ukljuĉujući i "troškove po stanovniku". Dobijeni rezultati ukazuju da se kompostriranjem bioorazgradivog komunalnog otpada i povećanjem stepena izdvajanja sekundarnih sirovina odreĊeni parametri efikasnosti upravljanja otpadom u razmatranom Regionu mogu unaprediti. Rezultati ovakve analize su od izuzetnog znaĉaja donosiocima odluka kao alat podrške prilikom izbora opcije upravljanja otpadom, kako na lokalnom, tako i na regionalnom nivou [24]. Pristup omogućava: evaluaciju i komparaciju sistema upravljanja otpadom kroz brojne indikatore uticaja na ţivotnu sredinu, uoĉavanje prednosti i mana kompariranih sistema upravljanja otpadom, identifikaciju ne samo optimalnog scenaria upravljanja otpadom, već i doprinosa pojedinaĉnih tretmana otpada unapreĊenju karakteristika ţivotne sredine. 
Neophodna su dalja istraţivanja koja će omogućiti ukljuĉivanje većeg broja parametara znaĉajnih za evaluaciju performansi sistema za upravljanje otpadom, kao i analiza većeg broja scenarija koja bi omogućila donosiocima odluka bolji uvid u posledice razliĉitih budućih pravaca razvoja sistema za upravljanje otpadom u Juţno-baĉkom regionu. 

LITERATURA


Slika 2 .

 2 Dijagrami prikazuju doprinos opcija tretmana otpada izabranim indikatorima Slika 3. Komparacija scenarija kroz odabrane indikatore-
ANALIZA SISTEMA UPRAVLJANJA OTPADOM PRIMENOM LCI I LCIA METODA: STUDIJA SLUČAJA JUŽNO-BAČKOG REGIONA ZA UPRAVLJANJE OTPADOM (SRBIJA) ANALYSIS OF MUNICIPAL WASTE MANAGEMENT SYSTEMS USING LCI AND LCIA: CASE STUDY SOUTH BACKA WASTE MANAGEMENT REGION (SERBIA)