UDARI IZ VAZDUHA NA POSTROJENJA ZA OBOGA]IVANJE URANIJUMA KAO POTENCIJALNI IZVORI RADIOEKOLO[KE OPASNOSTI * AIR STRIKES ON URANIUM ENRICHMENT PLANTS AS POTENTIAL SOURCES OF RADIOECOLOGICAL DANGER


Po me|unarodnom Ugovoru o ne{irenju nuklearnog oru`ja (Non Proliferation Treaty-NPT) zemljama potpisnicama se ne zabranjuje da obavljaju oboga}ivanje uranijuma u mirnodopske svrhe. Me|utim, ukoliko postoji opravdana sumnja da se oboga}ivanje uranijuma obavlja radi proizvodnje nuklearnog oru`ja onda to svakako izaziva veliku zabrinutost. U tom slu~aju me|unarodna zajednica mo`e da vr{i pritisak na odre|enu dr`avu ako oceni da ta dr`ava ne `eli da prekine sa aktivnostima usmerenim ka pravljenju sopstvenog nuklearnog oru`ja. Pritisak me|unarodne zajednice mo`e da se poja~a na istu sve dok se njeno politi~ko rukovodsvo ne natera da preispita i prekine sve aktivnosti koje su usmerene u pravcu proizvodnje nuklearnog oru`ja. Taj pritisak mo`e da bude politi~ki, ekonomski i u krajnjem slu~aju -vojni. Kao gest dobre volje, dr`ava na koju se vr{i pritisak mo`e da prestane sa oboga}ivanjem uranijuma. Na taj na~in ona pokazuje da kona~no odustaje od namere da proizvede nuklearno oru`je. Me|utim, kada je u pitanju vojni pritisak tj. vojni udari (na primer iz vazduha) na nuklearna postrojenja za oboga}ivanje uranijuma, tu svakako postoji rizik oslo-ba|anja radioaktivnosti u `ivotnu sredinu. S toga je i cilj ovog rada da uka`e upravo na ovu ~injenicu. Primena vojne sile u takvim slu~ajevima dovodi do dodatnog radijacionog optere}enja `ivotne sredine pa bi takav na~in re{avanja konflikata u me|unarodnoj zajednici trebalo da se prevazi|e. Klju~ne re~i: uranijum, postrojenja, oboga}ivanje, udari, opasnost, radioekologija * Rad primljen za {tampu 24. 5. 2007. godine ** Dr Dragan @ivanov, profesor, Fakulet veterinarske medicine, Beograd 

Ukupno devet zemalja poseduje nuklearno oru`je, a Sporazum o ne{irenju nuklearnog oru`ja iz 1968. godine do sada je potpisalo 183 dr`ave ~lanice svetske organizacije (OUN). Izrael (zvani~no nikada nije potvrdio da ima nuklearno oru`je), Indija i Pakistan nisu potpisali ovaj sporazum. Severna Koreja je istupila iz njega 2003. godine, a u oktobru 2006. godine izvela je i svoju prvu probu nuklearnog oru`ja (podzemna). Ju`noafri~ka Republika je demontirala svoje nuklearne bojeve glave, Libija je diplomatskim putem spre~ena da proizvede svoje nuklearno oru`je, a Irak je spre~en vojnim putem. Zemlje potpisnice Sporazuma o ne{irenju nuklearnog oru`ja obavezale su se da ga ne}e izvoziti a one koje ga nemaju obavezale su se da odustanu od njegovog pravljenja. Prvih pet nuklearnih sila (SAD, Rusija, Francuska, V. Britanija i Kina) obavezale su se da smanje svoj nuklearni arsenal i da poma`u razvoj civilne nuklearne tehnologije. Sporazum o ne{irenju nuklearnog oru`ja je dopunjen i Ugovorom o zabrani izvo|enja nuklearnih proba kao i Protokolom kojim se pove}avaju ovla{}enja Me|unarodne agencije za atomsku energiju (IAEA) u kontroli po{tovanja Sporazuma. Kontrola podrazumeva i nenajavljene inspekcije nuklearnih postrojenja a Me|unarodna agencija za atomsku energiju o tome izve{tava Savet bezbednosti UN koji ima na raspolaganju razli~ite preventivne pa i represivne mehanizme da spre~i ili bar uspori {irenje nuklearnog oru`ja. Dakle, u slu~aju nuklearnih zemalja koje su izvan Sporazuma (primer Severna Koreja), sloboda pona{anja velikih sila i Saveta bezbednosti UN je jo{ ve}a, po{to ih ne sputava nikakav dokument.To, izme|u ostalog, podrazumeva razne vrste sankcija -ekonomske, diplomatske i vojne (Glava 7 Povelje UN dozvoljava i me|unarodnu vojnu akciju). Bombardovanjem (raketiranjem) nuklearnih postrojenja za oboga}ivanje uranijuma iz vazduha postoji rizik nekontrolisanog osloba|anja radioaktivnosti odnosno radioaktivne kontaminacije `ivotne sredine. Ovakvi vojni udari jesu potencijalni uzroci nuklearnog rata i nuklearnih akcidenata. Meta napada su dakle nuklearna postrojenja koja slu`e za oboga}ivanje uranijuma koji bi kasnije poslu`io kao nuklearni eksploziv. Tako, oboga}eni uranijum sadr`i u sebi vi{e od 90 posto uranijuma-235. Drugi fisioni nuklearni eksploziv plutonijum (239, 241) proizvodi se ve{ta~ki u nuklearnom reaktoru bombardovanjem uranijuma-238 neutronima. Pod dejstvom sporih neutrona uranijum-238 prelazi u neptunijum koji beta zra~enjem prelazi u plutonijum-239. Spori neutroni izazivaju fisiju plutonijuma. Zbog toga je plutonijum pogodan kao fisioni nuklarni eksploziv Š1¹, naro~ito njegovi izotopi Pu-239 i Pu-241 (Pu-239 kao fisioni nuklearni eksploziv sa maksimalnim sadr`ajem Pu-240 do 10 %) Za jednu atomsku bombu ja~ine 20 kilotona dovoljno je na primer 4,7 kilograma Pu-239. 
Velike nuklearne sile svakako nisu zainteresovane za pro{irenje kruga zemalja koje bi posedovale nuklearno oru`je zbog sopstvene bezbednosti. To se posebno odnosi na one zemlje unutar kojih, po njihovoj oceni, mogu da nastanu velike politi~ke napetosti a samim tim i rizici po bezbednost okolnih zemalja ili 124 Vet. glasnik 61 (1-2) 123 -128 (2007) Bombardovanjem (raketiranjem) nuklearnih postrojenja za oboga}ivanje uranijuma dodatno se uve}avaju rizici radioekolo{kog zaga|enja `ivotne sredine koji i bez gore navedenog nastaju {irom sveta Š2¹. Oslobo|ena radioaktivnost stvara vrlo ozbiljne i te{ko re{ive probleme kako na neposrednoj teritoriji gde se nalazi meta napada tako i {ire. Ovo posebno dolazi do izra`aja ako bi se prilikom bombardovanja ili raketiranja koristilo nuklearno oru`je Š1¹ ili municija od osiroma{enog uranijuma, tj. radioaktivnog otpada Š4, 6¹. Eventualna upotreba nuklearnog oru`ja za ove svrhe nije nemogu}a, iz prostog razloga {to se od upotrebe nuklearnog oru`ja niko jo{ nije odrekao Š5¹. Time bi izvori radioekolo{ke opasnosti jo{ vi{e dobili na "kvalitetu". 

Zaklju~ak / Conclusion

Literatura / References dentima u miru, FCO, Beograd, 2001. -6. Anti} D., Vuji} J.: Environmental Recovery of Yugoslavia, Vin~a Institute of nuclear sciences, Belgrade, 2002. -7. IAEA: World Nuclear Fuel Facilities, Internet, 2004. -8. Albright D., Hinderstain C.: The Iranian Gas Centrifuge Uranium Enrichment Plant at Natanz:Drawing from Commercial Sattelite Images,The Institute for Science and International Security, 2003. 

AIR STRIKES ON URANIUM ENRICHMENT PLANTS AS POTENTIAL SOURCES OF RADIOECOLOGICAL DANGER D. @ivanov

According to the Non Proliferation Treaty (NPT), the signatory countries are not forbidden to preform uranium enrichment for peaceful purposes. However, if there is a justified doubt that the uranium enrichment is performed with the aim to produce nuclear weapons, this certainly causes great concern. In this case, the international community can apply pressure to a certain country if it determines that the country does not want to cease acivities of making its own nuclear weapons.The international community pressure on the country can be intesified until its political leadership is not made to question and cease alll activities of producing nuclear weapons. This pressure can be political, economic, and as a last resort-military. As a gesture of goodwill the country can stop the uranium enrichment process. In this way, the country shows that it finally gives up the intention to produce nuclear weapons. However, when military pressure is applied, i.e. military stikes (air strikes for example) on nuclear plants used for uranium enrichment, this certainly creates a risk of releasing radioactivity into the environment. That is why the aim of this paper is to signal this very fact. Using military force in theese cases leads to additional radioactive contamination of the environment, so this way of solving conflicts should be avoided within the international community. 



  D. @ivanov: Udari iz vazduha na postrojenja za oboga}ivanje uranijuma kao potencijalni izvori radioekolo{ke opasnosti Uvod / Introduction {ireg regiona. Tako|e se odnosi i na one zemlje za koje sumnjaju da podr`avaju aktivnosti u vezi sa me|unarodnim terorizmom odnosno organizovanim kriminalom (kra|a oboga}enog uranijuma iz nuklearnih postrojenja i sl). SAD sumnjaju da Iran, izme|u ostalog, finansijski poma`e radikalne islamiste iz libanskog Hezbolaha u nastojanju da postane vode}a sila na Bliskom Istoku. Dodatnu zabrinutost velikih nuklearnih sila (u prvom redu SAD) izazvali su i zahtevi {est arapskih zemalja da obavljaju oboga}ivanje uranijuma u mirnodopske svrhe za svoje energetske potrebe Me|unarodnoj agenciji za atomsku energiju (IAEA). Zahteve su podneli Al`ir, Maroko, Tunis, Egipat, Saudijska Arabija i Ujedinjeni Arapski Emirati. Zbog toga je razvoj nuklearne industrije posebno u takvim zemljama pod stalnom lupom, naro~ito kada je u pitanju oboga}ivanje uranijuma i u mirnodopske svrhe Š7¹. Jo{ u toku 2004. godine SAD su optu`ile Iran da je prekr{io Sporazum o ne{irenju nuklearne energije tako {to oboga}uje uranijum za vojne svrhe i za-Najnoviji doga|aji i previranja u raznim delovima sveta mogu, dakle, da uti~u na to da i postrojenja u kojima se oboga}uje uranijum budu mete vojnih udara ako velike nuklearne sile posumnjaju da neka zemlja `eli da proizvede nuklearno oru`je. Takve akcije mogu biti preduzete i bez saglasnosti {ire me|unarodne zajednice (Saveta bezbednosti UN) ako nuklearna sila proceni da joj preti opasnost po nacionalnu bezbednost. Ove akcije, po pravilu, otvaraju nove probleme i opasnosti u me|unarodnoj zajednici, pa samim tim i radioekolo{ke. Ako bi gre{kom ljudskog ili tehni~kog faktora bombe ili rakete pogodile i takve mete, to bi svakako bio jo{ ve}i rizik od radioaktivne kontaminacije `ivotne sredine: ljudi, vode, hrane, vazduha i zemlji{ta Š4¹. U okolini ali i mnogo {ire, u zavisnosti i od meteorolo{kih uslova. Ugro`enost zdravlja ljudi sigurno bi bila ve}a ako je gustina naseljenosti stanovni{tva ve}a na teritoriji zahva}enoj radioaktivnom kontaminacijom. Problem postaje jo{ ozbiljniji kada do|e do transgrani~nog prenosa radioaktivne kontaminacije iz jedne zemlje u drugu preko vazduha, pa- 


	uranijuma mo`e da do|e do osloba|anja radioaktivnosti i radioaktivne kontami-
	nacije `ivotne sredine u neposrednoj blizini mete napada ali i {ire. To }e zavisiti od
	vi{e ~inilaca, u prvom redu od obima razaranja, meteorolo{kih uslova, karakteris-
	tika reljefa i drugih mnogobrojnih parametara zna~ajnih za procenu ugro`enosti
	teritorije, stanovni{tva i `ivotne sredine od oslobo|ene radioaktivnosti. Do bom-
	bardovanja (raketiranja) nuklearnih postrojenja (nuklearnih reaktora) mo`e, iz-
	me|u ostalog, da do|e i u toku njihove izgradnje. U tom slu~aju ne mo`e da se
	govori o postojanju radioekolo{ke opasnosti po `ivotnu sredinu, osim ako je bom-
	bardovanje izvedeno nuklearnim oru`jem ili je upotrebljena municija od osiro-
	ma{enog uranijuma tj. radioaktivnog otpada Š3¹. Me|utim, rizik mo`e postojati
	ako se u neposrednoj blizini mete napada nalaze i druga nuklearna postrojenja (u
	pogonu).
	Bombardovanjem nuklearnih postrojenja (reaktora) u kojima se vr{i oboga}ivanje

tra`ile su od Me|unarodne agencije za atomsku energiju (IAEA) da postave to pitanje pred Savet bezbednosti UN kako bi re`imu u Teheranu eventualno bile uvedene me|unarodne sankcije. Colin Powell, tada{nji dr`avni sekretar SAD, nije isklju~ivao ni vojnu opciju kao krajnje sredstvo prisile da odre|ena zemlja (Iran) prestane sa oboga}ivanjem uranijuma. SAD sumnjaju da Iran, izme|u ostalog, oboga}uje uranijum radi razvoja nuklearnog oru`ja Š8¹. Iran gradi i reaktor na te{ku vodu koji bi mogao da proizvodi oboga}eni uranijum.Tako oboga}eni uranijum mogao bi da se koristi i za nuklearnu bombu. Kao alternativu za prekid programa oboga}ivanja uranijuma Evropska unija nudi snabdevanje civilnom nuklearnom tehnologijom uklju~uju}i i nuklearne reaktore na laku vodu, ili da se uran oboga}uje u Rusiji, a ne u Iranu. S obzirom da Iran ne odustaje od razvoja svog nuklearnog programa, Savet bezbednosti OUN je krajem 2006. godine jednoglasno izglasao Rezoluciju (broj 1737) o uvo|enju sankcija protiv te zemlje. Rezolucijom se, izme|u ostalog, tra`i da Iran obustavi sva istra`ivanja vezana za proces oboga}ivanja uranijuma (ponovna prerada i reaktori na te{ku vodu, kao i sistem balisti~kih raketa). SAD posebno o~ekuju od Rusije, Kine i Japana da stave ta~ku na poslove sa Iranom i kreditiranje njegove ekonomije. Odre|eni problemi postoje i sa Severnom Korejom.Ova zemlja je u me|uvremenu proizvela i testirala nuklearno oru`je uprkos protivljenju {ire me|unarodne zajednice, posebno zemalja ~lanica nuklearnog kluba. Da su nuklearna postrojenja bila mete napada vojnih udara iz vazduha u pro{losti-nije nepoznata ~injenica. Tako su 1981. godine Izraelski vojni avioni bombardovali nuklearni reaktor u Iraku (Osirak) u izgradnji. davina ili vodenim tokovima. (S tim u vezi zna~ajno je ja~ati sistem za rano upozoravanje o nailasku radioaktivne opasnosti sa transgrani~nim prenosom Š5¹, nezavisno od toga da li odre|ena zemlja razvija ili ne razvija svoju nuklearnu tehnologiju). 
UDARÀ IZ VOZDUHA NA OBORUDOVANIÂ DLÂ OBOGAÇENIÂ URANA KAK POTENCIALÃNÀE ISTO^NIKI RADIOLOGI^ESKOY OPASNOSTI D. @ivanov

  Key words: Air strikes, uranium enrichment plants, radioecology, danger Po me`dunarodnomu Dogovoru o neras{irenii Ôdernogo oru`iÔ (Non proliferation Treaty -NPT) stranam dav{im svoÓ podpisÝ ne zapreçaetsÔ sover{atÝ obogaçenie urana v celÔh, otnosÔçihsÔ k mirnomu vremeni. Me`du tem, poskolÝku suçestvuet opravdannoe somnevanie, ~to obogaçenie urana sover{a-etsÔ s celÝÓ proizvodstva Ôdernogo oru`ija togda Ìto vo vsÔkom slu~ae vìzìvaet bolÝ{uÓ ozabo~ennostÝ. V Ìtom slu~ae me`dunarodnoe obÍedinenie mo`et so-ver{itÝ davlenie na opredelÒnnoe gosudarstvo, esli ocenit, ~to Ìto gosudarstvo ne `elaet prekratitÝ s aktivnsotÔmi napravlennìm k delaniÔ sobstvnnogo Ôder-127 Vet. glasnik 61 (1-2) 123 -128 (2007) D. @ivanov: Udari iz vazduha na postrojenja za oboga}ivanje uranijuma kao potencijalni izvori radioekolo{ke opasnosti RUSSKIY ENGLISH nogo oru`iÔ. Davlenie me`dunarodnogo obÍedineniÔ mo`et bìtÝ usilennoe na tot `e samoe vsë poka ego politi~eskoe rukovodstvo ne prinuditsÔ pereispìtatÝ i prekratitÝ vse aktivnsoti, napravlennìe v napravlenii proizvodstva Ôdernogo oru`iÔ. Õto davlenie mo`et bitÝ politi~eskoe, Ìkonomi~eskoe i v kraynem slu~ae -voennoe. Kak `est horo{ego udovolÝstviÔ, gosudarstvo na kotoroe so-ver{aetsÔ davlenie mo`et perestatÝ s obogaçeniem urana. Takim obrazom ono pokazìvaet, ~to okon~atelÝno otkazìvaetsÔ ot namereniÔ proizvesti Ôdernoe oru`ie. Me`du tem, kogda vopros voennoe davlenie t.e. voennìe udarì (naprimer iz vozduha) na Ôdernìe oborudovaniÔ dlÔ obogaçeniÔ urana, tut vo vsÔkom slu~ae suçestvuet risk osvobo`deniÔ radioaktivnosti v `iznennuÓ sredu. Ottogo i celÝ Ìtoy rabotì ukazatÝ imenno na Ìtot fakt. Primenenie voennoy silì v tkaih slu~aÔh privodit do dopolnitelÝnogo radiacionnogo naprÔ`eniÔ `iznennoy sredì i hotÔ bì takoy sposob re{eniÔ konfliktov v me`dunarodnom obÍedinenii nu`no bìlo prevzoyti. KlÓ~evìe slova: uran, oborudovaniÔ, obogaçenie, udarì, opasnostÝ, radio-ÌkologiÔ 



Vet. glasnik 61 (1-2) 123 -128 (2007) D. @ivanov: Udari iz vazduha na postrojenja za oboga}ivanje uranijuma kao potencijalni izvori radioekolo{ke opasnosti
UDARI IZ VAZDUHA NA POSTROJENJA ZA OBOGA]IVANJE URANIJUMA KAO POTENCIJALNI IZVORI RADIOEKOLO[KE OPASNOSTI * AIR STRIKES ON URANIUM ENRICHMENT PLANTS AS POTENTIAL SOURCES OF RADIOECOLOGICAL DANGER