UTJECAJ EKONOMSKO-SOCIJALNIH PRILIKA IZ DUBROVNIKA I OSTALIH PRIMORSKIH GRADOVA NA KULTURNE PROMJENE U BOSNI U XIV I XV ST


Početak rudarske proizvodnje u srednjovjekovnoj bosanskoj državi, koji se vremenski poklapa s oskudicom plemenitih metala, posebno srebra, u zapadnoj Evropi stvorio je preduvjete razvoja trgovine s kojom dolazi do pojave gradova. Sve je to utjecalo na, kako ekonomske tako i socijalne, promjene u srednjovjekovnoj bosanskoj državi, koje su bile u čvrstoj vezi s primorskim gradovima ina koje su Bosna i Hum bili orijentirani, kako na ekonomskom tako i na kulturnom planu. Ekonomsko--socijalna gibanja, promjene i strujanjia imale su osjetne refleksije i na kulturne prilike u Bosni i Humu nairočito u XIV i XV stoljeću. Tamošnje stanovništvo pod utjecajem primorskih gradova, naročito Dubrovnika, doživljava preobražaj u kulturnom pogledu. Naročito se te promjene uočavaju u gradskim naseljima gdje jednim stanovitim brojem žive i djeluju i ljudi iz primorskih gradova koji otuda donose osobine tamošnje kulture. 
Zahvaljujući u prvom redu geografskom položaju Bosna i Hum su došli u bliski dodir s tri područja osobenih crta u kulturi. Bio je to utjecaj najprije mediteranskog područja, predstavljenog u kulturi primorskih gradova Dubrovnika, Splita, Trogira, Zadra, Šibenika i Omiša, srednjoevropskoga preko Hrvatske i Ugarske i binzaintskoga preko srpskog teritorija. 
Utjecaj primorskih gradova ogledao se u, moglo bi se reći, svim porama kulturnog života, od oblačenja, preko uređenja kuća i kućnog inventara pa do viteško-dvorjanskih službi i zvanja. Utjecaji te vrste osjećaju se i u pojavi i uključivanju bosansko-humskih građana i plemstva u viteško-đvorjanske redove. Utjecaji se osjećaju i u pismenosti (te kulturno-zabavnom životu (kazalište i druge zabavne igre). 

Teritorijalno proširenje bosanske države u vrijeme vladavine Stjepana II Kotromanića imalo je veliko značenje i za privredni razvoj zemlje, u kojoj su sve izražajnije socijalne promjene. Po sebno značajno za ovu zemlju, čija je vanjska trgovina bila us mjerena liskijučivo na primorske i dalmatinske gradove, u prvom redu na Dubrovnik, bio je izlazak na more. Srednjovjekovna 'bosan ska privreda, sa pojavom rudarstva i trgovine, uveliko je izmije nila svoj karakter u drugoj polovini XIV i naročito u XV stoljeću. 
Sam početak radarske proizvodnje u srednjovjekovnoj Bosni podudara se s vremenom oskudice plemenitih metala, naročito srebra, u zapadnoj Evropi. S obzirom na njegovo pomanjkanje koje je nastupilo kao rezultat većih isporuka na Bliski istok, njegova cijena u Evropi naglo je porasla. Razvoj rudarstva i trgo vine u Bosni i veze s primorskim gradovima stvorili su preduvjete za socijalne promjene u zemlji, nastanak građanske klase i novog plemstva. Jedan dio domaćeg stanovništva kroz navedene pri vredne grane svojim sudjelovanjem došao je do novca kojim je mogao podmiriti potrebe za manjim ili većim količinama robe što su je donosili trgovci iz primorskih gradova: Splita, Trogira, Ši benika, Zadra, Omiša i osobito Dubrovnika. Sve više su se gra nali trgovinski poslovi između Bosanaca i Dubrovčana kao i na vedenih primorskih gradova. Trgovci iz spomenutih gradova davali su pozajmice Bosancima i time ih uključivali u trgovinske poslo ve iz kojih su izvlačili određene dobiti. Koliko je oživjela trgovina između Dubrovnika i Bosanaca potvrdit će podaci o procjeni vri jednosti dubrovačke robe koja je pristigla u Bosnu u toku 1332. godine, a koja se procjenjuje na oko 25.000 perpera.1 S razvojem rudarstva i trgovine u Bosni, tijekom XIV i na ročito u XV stoljeću, iz osnove se mijenja i struktura bosanskog stanovništva. Javlja se novi sloj bosanskih trgovaca koji će s vremenom prerasti jednim dijelom u građansku klasu i nešto manje u novo plemstvo. 
Rudarstvo, trgovina i kreditni poslovi Bosanaca s dubrovačkim podanicima, kao i trgovcima iz drugih primorskih gradova, stvo rili su preduvjete za nastanak gradova u Bosni tijekom XIV i XV stoljeća. Pojava gradova bit će temelj cjelokupnog razvoja privrednih, društvenih i kulturnih promjena koje će doći do izra žaja naročito u XV stoljeću. U Bosni su tijekom XIV stoljeća brojni manji trgovi na koje dolaze trgovci iz Dubrovnika i drugih primorskih gradova i tamo donose svoje običaje i kulturu. Po sebice je to došlo do izražaja u naseljima uz rudnik gdje su Dubrovčani, i u nešto manjem broju građani drugih primorskih gradova, stvarali svoj drugi dom u kome su se zadržavali duže ih kraće vrijeme. 
Ekonomsko-socijalna gibanja, promjene, strujanja i sučelja vanja imala su vidljive refleksije i na kulturne prilike u Bosni i Humu tijekom XIV i XV stoljeća. Usporedo s osjetnim privred nim razvojem cjelokupno stanovništvo Bosne i Huma u drugoj polovini XIV i naročito u XV stoljeću doživljava preobražaj u i G. Č r e m o š n i k , »Vrednost dubrovačkog izvoza u Srbiju i Bosnu-«, Glasnik Zemaljskog muzeja u Sarajevu ', 41/1929, 57-61, 59. svakom pogledu. Posebno je uočljiv u trgovinskim, i rudarskim centrima gdje je bio koncentriran najveći broj novoga bosansku--humskog plemstva i građanstva. Oni su se uspjeli obogatiti kroz trgovinu i zahvaljujući tim okolnostima stekli u društvu benefi cirani položaj. U gradskim naseljima Bosne i Huma domaći tr govci i obrtnici počinju se razlikovati od ljudi na selu, odakle su najčešće i sami potjecali. Razlike se uočavaju prije svega u obra zovanju, ukusu i potrebama svakodnevnog života, kraće rečeno, po načinu življenja koji umnogome sliči onome u primorskim gradovima. 
Ekonomsko-socijalne promjene uvjetovane izvana (iz primor skih gradova) tijekom XIV i XV stoljeća su u bosansko-humskom društvu veoma utjecale i na materijalnu kulturu. Ona je u grad skim naseljima Bosne i Huma još uvijek nedovoljno poznata, s obzirom da je ostalo malo tragova koji se tijekom vremena nisu sačuvali od propadanja, te je stoga teško rekonstruirati kulturne prilike na osnovi samo materijalnih spomenika. Nešto malo od propadanja sačuvano je na Bobovcu i u Kraljevoj Sutjesci. Za hvaljujući iskopavanjima i analizi pronađenog materijala na spo menutim lokalitetima, postali su nam rezultati dostupni.2 
Za nas su upravo iz tih razloga ostali pouzdaniji pisani tra govi koji ponešto podataka daju i o predmetima svakodnevne upotrebe, o njihovoj vrijednosti, izgledu, zatim o vlasniku i nje govu društvenom porijeklu. Riječ je o notiranim razlozima koje Bosanci ostavljaju kod dubrovačkih povjerilaca. Tako, na primjer, iz pisanih vrela saznajemo po neki detalj o odjeći, oružju, nakitu i drugim predmetima kojima su bili okruženi ljudi u Bosni i Humu, u prvom redu oni u gradskim naseljima i na dvorovima bosansko-humskih vladara i velmoža. 
<O materijalnoj kulturi građanskog staleža i novog plemstva u Bosni i Humu mnogo toga možemo saznati i iz depozita, od nosno zaloga koje su tamošnji ljudi, bilo zbog trgovine i zaduže nosti, bilo na čuvanje, ostavljali u Dubrovniku i drugim primor skim gradovima. Iz popisa mnogobrojnih zaloga može se vidjeti kojim skupocjenim predmetima su raspolagali bogati trgovci, ugledni bosansko-humski građani i predstavnici novog plemstva Najčešće su to bile izrađevine od srebra. Ako se upustimo u dub lju analizu predmeta, uočljivo je da se najviše radi o posudu, nakitu, pojasevima, noževima i drugom priboru za objedovao je? -Arheološka iskopavanja i njihove rezultate priopćio nam je u svojoj knjizi P. A n d e l i e , Bobovac i Kraljeva Sutjrska -stolna mjesta bosanskih vladara u X IV i XV stoljeću, Sarajevo, 1973. U popisu zaloga što ga je ostavio Raddö Kopijević-Ozrisaljić kod Radića Bogčimovića iz Samobora (u Bosni), između ostaloga, spominjlu se srebrne tacnfi, nož, kašičice, Čaša u obliku pehara, i to sve od srebra. (Historijski arhiv u Bosna i Hum su pod kraj srednjega vijeka, točnije u drugoj polovini XIV i prvoj polovini XV stoljeća, bili jakim privrednim vezama spojeni sa susjedima, a onda preko njih sa okolnim svi jetom. Najizražajnije su im veze s primorskim gradovima, prije svih s Dubrovnikom a potom sa Splitom, Trogirom, Šibenikom, Omišom i Zadrom. Važnim prometnicama kojima se odvijala tr govina širili su se i kulturni utjecaji. Svi važniji poslovi oko or ganizacije trgovine, tehnike kreditno-novčanih poslova, kao i prav nih poslova, oblikovani su pod utjecajem Dubrovnika i drugih primorskih gradova. Cak se takav sud može izreći i za veći broj obrtničkih djelatnosti, osim rudarstva koje se razvijalo pod utje cajem Sasa i njihove rudarske tradicije.4 
Zahvaljujući u prvom redu geografskom položaju Bosna i Hum su došli u bliski dodir s tri područja osobenih crta u kulturi. Na prvom je mjestu utjecaj mediteranskog područja koje je predstavljeno s primorskim gradovima: Dubrovnik, Split, Trogir, Omiš, Šibenik i Zadar. Otuda su Bosancima i Humljanima i bili najbrojniji i najveći poslovni partneri na ekonomskom planu. U isto vrijeme oni su i važni kulturni centri iz kojih se osjećaju jaki utjecaji. 
Preko Hrvatske i Ugarske Bosna i Hum su bili povezani sa srednjom Evropom i njenim kulturnim centrima. Treći utjecaj na kulturne prilike u Bosni i Humu bio je iz Bizanta, a dolazio je ponajviše preko teritorija srpske države. 
Pod kraj srednjega vi jelka u kulturi Bosne i Huma, naročito izražajne kod građanske klase i novog plemstva, prepoznatljivi su čitavi slojevi s obilježjima susjednih kultura. Preko Hrvatske i zapadnih susjeda Bosna i Hum su se upoznali i sa viteškim redovima u koje su ušli samo neki predstavnici građanstva i novog plemstva. Iz Bizanta u Bosnu i Hum su došla dvorska dostojan stva, neke ustanove i u većoj mjeri kancelarijsko poslovanje. 
Ugledniji predstavnici bosansko-frumskog društva XIV i XV stoljeća prihvaćaju zapadnoevropsku modu svog vremena koja je u Bosnu i Hum došla najviše iz Dubrovnika i drugih primorskih -: • I I * i-----Dubrovniku. Diversa Cancellariae vol. 73, fol. 113, 20. I 1467. Dalje: HAD : Div. Carić'.) Drugi takav pnimjer je Maroje Veseoković, koji je u Fojnici sačinio testament u kome je naveo popis zaloga što su kod njega ostavili dužnici. U njemu se između ostaloga spominju: dvadeset čaša, dva pojasa i šezđset prstenova, sve od srebra, zatim tri prstena i nekoliko dugmadi, sve od zlata. (HAD: Testamenta Notarle,vol. 15,16. VII 1455. Podatke u ne što skromnijem sadržaju donosi i; D. K o v a č e v i ć -K o j i ć , Gradska na selja srednjovjekovne bosanske države, Sarajevo, 1978, 306, gradova i to u prvoj polovini XV stoljeća? Dubrovčani su bili ti Koji su izvršili najveći utjecaj na odijevanje Bosanaca i Humijana i to preko svojih krojača koji su tamo živjeli i radili stanovito vrijeme.1 1 Dubrovački izvori nam kazuju da se nošnja uglednijih predstavnika bosansko-humskog društva, u prvom redu onih u gradskim naseljima, sastojala od istih dijelova kao i kod Dubrov čana koji žive i rade u Bosni. Ugledniji ljudi Bosne i Huma naprosto su se nadmetali s krupnom vlastelom u načinu odijeva nja, pa, moglo bi se reći, i cjelokupnom načinu življenja. Trudili su se, naime, da ih potpuni) imitiraju. Kod odijevanja 'upotreblja vaju skupocjene tkanine uvezene iz Italije. Radi se o veluru, brokatu i aksanitu koji su se izrađivali i na Istoku i na Zapadu. Od svile su najčešće izrađivali pokrivače, marame i velove? Kod nhšnje i odijevanja videnijih predstavnika građanstva i novog plemstva kao i kod krupnih feudalaca prevladavali su elementi gotske mode. Moglo bi se reći da je kompletno odijevanje u stilu gotike? U nošnji i njenom ukrašavanju, što je inače bila svakotinevica uglednih ljudi u Bosni i Humu, postojale su određene spe cifičnosti. O njima nešto više saznajemo iz testamenta uglednog predstavnika novog plemstva u Bosni i Humu Pribislava Vukotića, poslanika i kancelara Stjepana Vufečića -Kosače U testamentu se između ostaloga navodi; »Item de veste doro al modo de Bosina . .. Ili drugi primjer: »Item lasso a Catarina mia fia una mia Centura granda darzento dorado fata al muodo de Bosnia. . . «5 * * 8 9 Pored izrađevina koje su unesene izvana, a koje su često u upo trebi, kao specifičnost nalazimo i domaće izrađevine. Iz ova dva primjera vidimo da se radi o izrađevinama na bosanski način. Ugledniji ljudi u Bosni i Humu odijevali su se nešto drugačije 'u usporedbi s vitezovima na Zapadu. Njihovo odijelo se ističe svojim sjajem i kitnjavošću.10 Kad je riječ o izvjesnim razlikama među samim stanovnicima u Bosni i Humu, treba istaći da se bogatiji i ugledniji sloj grad skog stanovništva i dvorskih dostojanstvenika u oblačenju razli kuje i u materijalni i u ukrašavanju. Pokazuje to najbolje primjer goraždanskog trgovca, predstavnika novog plemstva, Vukosava Obradovića koji se odijevao poput istaknutije vlastele, noseći odjeću od brokata i svile,* 11 za razliku od širih slojeva koji za odijevanje upotrebljavaju rasu (grubo sukno). Nije to bio jedini slučaj bogatog trgovca u Bosni i Humu. Sličnih primjera nalazimo i u drugim trgovinskim i gradskim naseljima srednjovjekovne Bosne i Huma, Po načinu odijevanja i nošnji koja je bila u upotrebi svakoga dana kod bosansko-humskih građana i novog plemstva odvajao se stalež od staleža, slično kao i u primorskim gradovima. U pojedi nim sredinama nošnja je bila toliko naglašena da je išla do deta lja, Plemstvo i građanstvo nosilo je skupocjene tkanine i to naj češće iz uvoza, dok su siromašniji upotrebljavali domaće proizvode. Te razlike su dolazile do izražaja i kod seoskog stanovništva. 
Kao i u primorskim gradovima tako su se i ugledniji ljudi u Bosni i Humu prosto takmičili tko će bolje ukrasiti odijelo i stambene prostorije. Na taj su način iskazivali svoj društveni ipoložaj i bogatstvo. U Bosni i Humu od nakita u upotrebi su srebrni pojaisevd raznih oblika. Od ukrasnih dijelova kod odije vanja spominju se dugmad izrađena najčešće od srebra, zatim zlatno i srebrno prstenje.12 1 3 1 3 Navedeni predmeti su se nabavljali iz primorskih gradova ali su se izrađivali i u Bosni kod dubrovačkih zlatara ili domaćih obrtnika. Jedan takav domaći zlatarski pro izvod dospio je i do otoka Krka,12 ne zna se kojim putem. 
Kada se u XV stoljeću kod bogatijih bosansko-humskih trgo vaca pojavila težnja za što većim luksuzom i ukrašavanjem, po jedinci su kupovali i dijamante te drago kamenje koji su u Bosnu i Hum pristizali s Istoka posredstvom Dubrovčana. U testamentu počtenog viteza Pribislava Vukotića spomenuti su i dijamanti i rubini.14 Bilo je među bosansko-humskim trgovcima i takvih koji 11 Kod pojedinih Dubrovčana koji su živjeli i raditi u Bosni, mogle su se kao zalozi naći razne vršite prstenja, Zaloge su položili domaći ljudi (Bo sanci). Tako, na primjer, u testamentu Maroja Veseokovića nalazimo čak 60 srebrnih prstenova i tri zlatna, sve u vidu zaloga. (Test. Not,vol. 15,8. II 1455.) Drugi primjer vezan je za testamenat Dubrovčanina Doberka Stuparića koji je živio i radio u Fojnici. U njegovu testamentu spo menuto je 10 založenih srebrnih prstenova. (Test. Not. vol, 21. fol. 65', 10. X 1473.) 13 M. S u n j i ć, »Nekoliko podataka o srednjovjekovnim bosanskim iz rađevinama od srebra«, Radovi Filozofskog fakulteta u Sarajevu, 1/1963, 345--348, 347. « T h a l l ó c z y , Studien, 438. 
EU na ime zaloga u Dubrovniku ostavljali bisere, što upućuje na zaključak da su i oni bili u upotrebi kod domaćih ljudi. Među tak vima su bili Sladoje Hrvojević i Božidar Stuparić, oba iz Foj nice.* * 10 Utjecaj primorskih gradova ogledao se i u uređenju kuće i kućnog inventara. Ugledniji trgovci i dvorski dostojanstvenici u Bosni i Humu odvajah su se od nižih slojeva gradskog, i još više od seoskog stanovništva, kroz uređenje kuće i kućnog inventara. Određen broj uglednijih ljudi spavao je u krevetima, kakav je na primjer slučaj s visočkim trgovcem Milošem Rađomirićem.1" Uz gred treba napomenuti da je u najvećem broju slučajeva kod bosansko-humskog stanovništva u XIV i XV stoljeću bila praksa da se spava na zemlji, koristeći pritom dva pokrivača, jedan ispod a drugi iznad tijela. Kad je već riječ o pokrivačima, da kažemo i to da su bile u upotrebi karpete koje su služile i za pokrivanje i zastiranje klupa i kreveta. Riječ je o domaćem proizvodu od vune.17 * * Kod bogatijih ljudi (trgovaca i dvorskih dostojanstvenika) u Bosni i Humu, na podu u kućama nalazile su se prostirke koje se spominju kao zalozi u testamentima pojedinih dubrovačkih građana.ls Piozore su zastirali zavjesama, a ogledala su prekrivali i ukrašavali maramama izrađenim na bosanski nači * * * * * n.1 1 * * * * * ' Od kućnog inventara koji se spominje u testamentu Pribislava Vukotića vri jedno bi još bilo spomenuti: zavjese, ćilime, pokrivače od svile i kunećeg krzna.20 Najbolji je to pokazatelj koliko su otmjeniji ljudi u Bosni i Humu oponašali dubrovačke građane u načinu življenja. 
U kućama gradskog stanovništva srednjovjekovne Bosne i Hu ma, kod bogatijeg sloja, u svakodnevnoj upotrebi je srebrno po suđe. I preko njega se isticalo bogatstvo, ugled i položaj u dru štvu. Svojim potrebama i navikama bogati trgovinski sloj i dvor ski dostojanstvenici sve više su se približavali krupnoj vlasteli pa i vladarima, koji su mnogo više bili pod utjecajem Dubrovnika, i drugih primorskih gradova, pa i šire, u kulturi. Bosna i Hum su pod kraj XIV i još više tijekom XV stoljeća imali one društvene snage is Test. Not. vol. 15, fol. 149-150', 16. III 1455., vol. 17, fol. 130'-131', 8. IV 1462. 10 U njegovu testamentu, sačinjenom u Dubrovniku, navodi se čiji gra đanin je postao. Tost, Not. vol. 8, fol. 1(16', 10, VII 1397. i koje su sve više bile zainteresirane za plemićki-patricijski način života i čak za njihove ideale. Imali su oni i dosta široku osriovu sitnog plemstva koje bi se moglo poistovjetiti s pukom ili nekom vrstom šljahte čiji je udio u ukuipnom stanovništvu Bosne i Huma teško procijeniti. Promatranje cjelokupnog stila i načina življenja novog bo sanskog plemstva i građanske klase, koji je najizražajniji na dvo rovima, i nešto manje u gradskim sredinama, navodi nas na zaklju čak da on pripada viteško-dvorjanskoj kulturi kasnog srednjeg vijeka. Osnovna mu je značajka da se život želi uzdići iznad svakidašnje realnosti, u namjeri da se dosljedno stilizira. Čitav ambijent je zaodjenut sjajem bogatstvom, umjetnošću i ljepotom. 
Zapadni utjecaji na kulturu Bosne i Iiuma osjećaju se i U pojavi i uključenosti pojedinih predstavnika novog plemstva u viteštvo i viteške redove. Taj naslov nosi samo manji broj ugled nih dvorjanina koje Dubrovčani oslovljavaju s »poĆteni vitez«/1 Radi se najčešće o ličnostima s dvora kralja ili oblasnih gospodara koji su često odlazili u diplomatske misije, gdje su po svoj pri lici i promovirani za vitezove. 
Kod određenog broja gradskog stanovništva, trgovaca i obrtnika, zatim kod dvorskih dostojanstvenika i službenika, struktura poslova i njihovo zanimanje stvarali su preduvjete zri širenje pismenosti kod domaćih ljudi koji su često odlazili u primorske gradove da tamo obave svoje ili tuđe poslove. Morali su poznavali tamošnji jezik, običaje i zakone. Uz sve to morali su imati i neko šire obrazovanje koje su stjecali boravcima u Dubrovniku i d ru gim primorskim gradovima pa i u Veneciji. U gradovima Bosne i Huma sve je uočljiviji proces formiranja prosvijećenih ljudi, što je bilo u čvrstoj vezi sa tradicijom pismenosti čitavih obi telji. I dok je tijekom XIV stoljeća samo mali broj pismenih ljudi u Bosni i Humu boravio na dvoru u službi kancelara (dijaka), tijekom XV stoljeća, s razvojem trgovine i obrta, u gradskim na seljima dolazi do širenja kruga pismenih ljudi. U brojnim rudar skim i trgovinskim naseljima Bosne i Huma borave pisari kojima je to bila stalna služba i zanimanje. U početku su to bili pretežno Dubrovčani, no u XV stoljeću susrećemo sve veći broj pismenih domaćih ljudi. Gotovo svi knezovi koji se nalaze na čelu gradskih naselja bili su pismeni ljudi. Preko njih se komunicira sa Dubrov čanima i građanima drugih primorskih gradova. Osobine pisme nosti knezovi su prenosili na gotovo sve članove svoje obitelji. Najbolji primjer za to je goraždanski knez Vukoslav Ljubavić.sa sinovima Jurjem i Teodorom, ili Radoje Crijepović i njegov srod nik Pribislav Vukotić.23 Za neke uglednije bosansko-humske tr govce pouzdano znamo da su bili pismeni i da su obavljali misije s tim sadržajem. Primjera radi navest ćemo samo neke: Braiilo Tezalović, Radić Ozrisaljić, Rade Crijepović, Vučeta Radmilović, Vukosav Ljubavić i drugi.23 Bilo je i takvih koji su nudili svoje pismene usluge dubrovačkim podanicima koji su živjeli i radili u Bosni. Morali su oni, sasvim sigurno, biti vrsni poznavaoci latin skog pisma i jezika, pored domaće bosančice. Jedan od takvih je i Boško Radosalić koji je bio pisac testamenta Dubrovčanina Doberka Stuparića napravljenog u Fojnici. 24 Dio domaćih pisara, trgovaca i obrtnika bio je poznavalac i nekih stranih jezika, u prvom redu latinskog, talijanskog i tur skog. To su prije svih morali biti poklisari koji su često odlazili u Dubrovnik pa i prekomorske gradove. Medu one za koje se to može sa sigurnošću reći spadaju: Pribislav Vukotić, Restoje Milohna, Vučeta Radmilović, braća Juraj i Teodor Ljubavić i drugi.23 Prvospomenuti je zadnje godine svoga života proveo u Italiji. Je zike, u prvom redu latinski i talijanski, mogli su poznavati i na učiti kroz česte kontakte i poslovne veze u prvom redu s Du brovčanima. 
Određene gradske funkcije i sam položaj na dvoru nametale su potrebu za pismenim ljudima u Bosni i Humu. Najveći broj piesmeni'h ljudi služio se narodnim jezikom i domaćim pismom, koje neki nazivaju ćirilička paleografija a drugi smatraju da je to bosančica. Ovim pismom su u Bosni pisani najčešće akti i dru gi dokumenti poslovnog sadržaja, kao i crkvene knjige. Ovo pismo i jezik bili su u upotrebi i u kancelariji gradskih činovnika i do stojanstvenika, u prvom redu knezova. Uz upotrebu domaćeg je zika i pisma činovnici su sasvim sigurno morali poznavati i latin ski jezik i pismo, koji im je bio potreban radi komuniciranja sa Dubrovčanima i stanovnicima zaleđa. 
Kad je već riječ o upotrebi jezika, možda će to najbolje ilu strirati zapažanje jednog suvremenika kojii u jednom sporu iznosi svoje viđenje jezika u Bosni i Humu, On pored ostaloga naglašava da se tamo uopće ne upotrebljava književni jezik talijanskog ili latinskog porijekla, niti latinsko pismo, kao što to čine druge zem lje. ** Da su domaći ljudi bili poznavaoci obaju pisama (bosančice i latinice) potvrdit će primjer Pribislava Pohvalića, koji vrlo često boravi u gradu pod Srđem i tamo ispisuje priznanice o depozitu svoga gospodara Sandalja Hranića i banice Ane.2 4 * * 27 U Dubrovniku je bala praksa da se takve priznanice pišu i jednim i drugim pi smom i jezikom. U Dubrovnik također vrlo često odlazi i Vukman Jugović, u svojstvu poslanika vojvode Stjepana Vukčića i tamo svojeručno piše priznanice za svoga gospodara.28 Čini to i Radić Grupković kao poklisar vojvode Sandalja i Stjepana Vukčića.29 
Iako smo utvrdili da je veći broj istaknutih bosansko-humskih trgovaca, dvorskih dostojanstvenika i gradskih knezova bio pis men, ostaje nedovoljno poznato da li su pored pismenosti imali i neko dodatno obrazovanje. Potrebna znanja za obavljanje povjere nih im zadataka morali su imati. Stjecali su ih kroz kontakte, bilo poslovne ili privatne, sa Dubrovčanima najviše. Vidokrug znanja domaćih ljudi, sasvim sigurno, širio se sa odlascima u primorske i druge prekomorske gradove. Za kazalište, muziku i drugu vrstu razonode znali su posredstvom Dubrovčana i stanovnika drugih primorskih gradova. Ove vrste zabave prenosili su i u Bosnu i Hum a tamo su u određenim prigodama dolazili glumci, svirači i drugi majstori iz kulture iz Dubrovnika, Splita i nešto manje iz Trogira, Šibenika i Zadra. Naročito su bili na glasu dubrovački svirači, igrači i glumci koji su na dvorovima bosansko-humskih vladara i velmoža uveseljavali prisutne. 
Na osnovi svega izloženog dalo bi se zaključiti u nekoliko riječi da je utjecaj primorskih gradova na kulturne prilike u Bosni i Humu bio zaista velik. Ušao je on u skoro sve pore svakodnev nog života. Kulturnim utjecajima utrli su putove privredne veze kreditno-trgovinske prirode. Boravak ponajviše Dubrovčana ostavio je u Bosni i Humu najviše tragova utjecaja te vrste. Ostali gra dovi primorja manje su značajni za kulturne promjene u Bosni i Humu a rezultat svega je prevlast Venecije u tim krajevima i njeno sputavanje čvršćih i bližih privrednih i kulturnih veza Bosne i Huma sa njima. Nešto malo utjecaja osjeća se samo ii zapadnoj Bosni u neposrednom zaleđu primorskih gradova. 



  5 B. R a d o j k o v i ć , »Primenjena umetnost moravske Srbije«, Zbornik Moravska škola i njeno doba, Filozofski fakultet u Beogradu, Odeljenje za i,storiju umetnosti, 1972, 199-201, 201. I' D. K o v a č e v i ć, »Dubrovčani zanatlije . .. «, 31-33. " B. R a d o j k o v i ć , »Zapadni uticaji na primenjenu umetnost Bosne u XIV i XV veku«, Radovi sa simpozijuma »Srednjovjekovna Bosna i evropska kultura«, HI, Zenica 1973, 207-234, 220. (Dalje: B. R a d o j k o v i ć , »Za padni uticaji . . . «) 8 B. R a d o j k o v i ć , »Zapadni uticajii... «, 225. » L. T h a l l ó c z y , Studien zur Geschichte Bosniens und Serbiens im Mittelalter, München und Leipzig 1913, 439. (Dalje: T h a l l ó c z y , Stu dien ...) 19 B. R a d o j k o v i ć , Primenjena umetnost moravske Srbije, 199. 




  P. ŽIVKOVIĆ: UTJECAJ EKON.-SOC. P R IL IK A ... RFFZd, 25(12) (1985/86) u D. K o v a č e v i ć. Trgovina u srednjovjekovnoj Bosni, Djela, Naučne društvo NR RiH, Odjeljenje istorisko-filoloških nauka, Sarajevo, 1961, 187. (Dalje: K o v a č e v i ć, Trgovina ...) 




  Purgar Vukosav iz Fojnice daje Marinu Veseokoviču u zalog jedan tepih.Test. Not. vol. 15, fol. 150', 8. II 1455. 


	' D. P e t r o v i č , »Srednjovjekovni vuneni pokrivač«, Seoski dani Sve
	lena Vukosavljevića, Prijepolje, 1972, 359-365, 364. *8

*# V. H a n, »La culture materielle des Balkans au Moyon Age à travers la documentation des Archives de Dubrovnik«, Balkanica, III,Beograd 1972, 157-193, 161.2« T h a l l ó c z y , Studien, 439. 
D. K o v a č e v i ć, »D ubrovčani za n atlije u sred n jo v jek o v n o j S reb re nici^, GodiSnjak Istoriskog društvaBIH, 15/1966, 25-45. 

RFFZd, 25(12) (1985/8C) P. ŽIVKOVIČ: UTJECAJ SOC.-EKON. PR IL IK A ... 

Th<; beginning of the mining trade in the mediavel Bosninnn »tale which «»indices with the lack of precious metals, specially silver in the Western Europe made prerequiste conditions lor the development of trade which brings upon the development ol the cities. All this influenced -the economic as well as social changes in the mediavel Bosnian state which was closely connected with the cities in the coast toward which Bosnia and Hum were oriented economicaly and culturaly. Economic and sociological stirrings, changes and Hows had definite reflection on cultural conditions in Bosnia and Hum, socially iin the course of the 14th and 15th century, Bosnian population undergoes great cultural changes under the inlluence of the cities on the coast, specially Dubrovnik. This was very much felt in urban settle ments where a certain percentage of the population from the cities oh the coast, live and worked, and brought over the characteristics of the culture on the coast. 
Owing primarily to its geographic position Bosnia and Hum came into close contact with the tree specific regional features iin culture. First of all it was the influence of the mediterranean region represented by the culture of the cities on the coast, Dubrovnik, Split, Trogir, Zadar, Šibenik and GmiS. 
More distinguished representatives of the Bosnia-Hum middle class society and more eminent part of their nobility accepted the westren Euro pean custom of the time which came via cities on the coast, that is, from northern Croatia find western Europe. 
The influence of the cities on the coast could be seen in all aspects of cultural life from clothe-fashion to house arrangements and Utensile^ used in homes all the way to the knightly arid court-ranks. The influence was felt in literacy, cultural and public life (Theatrical performances and other games).
UTJECAJ EKONOMSKO-SOCIJALNIH PRILIKA IZ DUBROVNIKA I OSTALIH PRIMORSKIH GRADOVA NA KULTURNE PROMJENE U BOSNI U XIV I XV ST