D r M i l a n M . M i { k o v i } OBRAZOVAWE NASTAVNIKA I VASPITA^A PRED IZAZOVIMA GLOBALIZACIJE RIZIKA CIVILIZACIJE SA@ETAK: U radu je u~iwen poku{aj da se formuli{e teorijski okvir u kojem bi se mogla odvijati plodnija saradwa izme|u dru{tvenih nauka, posebno saradwa izme|u pedagogije, psihologije, sociologije, socijalne ekologije i politi~kih nauka. Posebna pa`wa je posve}ena sagledavawu procesa globalizacije rizika civilizacije u kojem se ispoqavaju protivure~nosti odrastawa dece i omladine u savremenom dru{tvu, i novim izazovima pred kojima se nalazi obrazovawe nastavnika i vaspita~a u tim uslovima. U globalnom okviru analize sagledani su bitni ciqevi obrazovawa nastavnika i vaspita~a u svetskom duhu. 
KQU^NE RE^I: nastavnici, vaspita~i, obrazovawe u svetskom duhu, globalizacija, "svetsko dru{tvo rizika", "postnacionalna konstelacija". 

UVOD

Opredelio sam se da govorim o obrazovawu nastavnika i vaspita~a iz ugla koji je, na prvi pogled, najdaqe od stvarnosti. Jednim delom to je bilo iznu|eno, jer po struci nisam pedagog nego sociolog. S druge strane, kada je ve} iznu|eno takvo re{ewe, mi{qewa sam da se ono mo`e braniti kao metodolo{ko stanovi{te po kojem su zaobilazni putevi, po pravilu, plodonosniji od pre~ica. Pre~ice nose najve}a i najpogubnija isku{ewa i za teorijsko mi{qewe i za dru{tvenu praksu. 
Za moto svog izlagawa uzimam pesmu {kolske dece u Sjediwenim Ame-ri~kim Dr`avama, koja glasi: "Kako bi svetao bio na{ svet kad bi svako od nas upalio samo jednu malu sve}u". 
Dijagnoza duha vremena u kojem `ivimo mo`e se iskazati pomo}u nekoliko pojmova koji privla~e op{tu pa`wu i sve vi{e zauzimaju kqu~na mesta u leksikonu dru{tvenih nauka. To su pojmovi: "globalizacija", "postnacionalna konstelacija", "svetsko dru{tvo rizika", "refleksivnost modernog dru{tvenog `ivota", "dru{tvena promena", "dru-{tveni pokret", "kriza identiteta". 

Niz navedenih pojmova ~ini kontekst u kojem se odvijaju dru{tvene promene i konstitui{e okvir u kojem se ispoqavaju protivure~nosti odrastawa dece i omladine i proces wihovog vaspitawa i obrazovawa u savremenom dru{tvu. U tom kontekstu nalazi se plodno poqe za nove sadr`aje i oblike saradwe izme|u dru{tvenih nauka i podsticaj za nastanak novih paradigmi kroz koje realnost posmatraju i tuma~e. 
Razmatrawe problema obrazovawa nastavnika i vaspita~a u uslovima ra|awa "svetskog dru{tva rizika" i sve izra`enije "postnacionalne konstelacije", zahteva globalni okvir analize, kao "mo}an kompas smislenog kretawa u lavirintima savremenosti" (P e ~u j l i }, 2002:7). U uslovima dramati~nih socijalnih borbi oko forme globalizacije -wenog demokratskog ili autoritarnog lika -koja ni jednu dru{tvenu grupu ne ostavqa netaknutom i koja mewa kontekst u kojem svaka osoba ili zajednica `ivi, proces odrastawa, vaspitawa i obrazovawa dece i omladine je izuzetno slo`en i protivure~an. Posebno bih naglasio zna~aj ~iwenice da deca i omladina danas `ive u dva paralelna i sve te{we izukr{tana, isprepletena i me|usobno zavisna sveta: globalnom i lokalnom. Tako slo`enu problematiku ne mo`emo "razre{iti pedago{ko-psiholo{kim intervencijama u razvoju dece" prenebregavawem ~iwenice "da je to dru{tveno pitawe" (B o g o j e v i }, 2002:18). 
Savremena kriza institucionalnog obrazovawa je duboka. Uslovqena je strukturalnom krizom modernosti i jako nagla{enim trendom globalizacije kao jednoj od fundamentalnih posledica modernosti. Globalizacija i proces stvarawa "svetskog dru{tva rizika" (B e c k, 1999), je realan `ivotni prostor u kojem }e se i na{e dru{tvo kretati u vremenu koje je pred nama. Entoni Gidens, jedan od najproduktivnijih i najuticajnijih savremenih britanskih sociologa, ka`e da je globalizacija "termin koji treba da zauzme kqu~no mesto u leksikonu dru{tvenih nauka" (G i d e n s, 1998:56). Prema tome, svaka reforma vaspitawa i obrazovawa u ~ijem je fokusu samo {kola, a ne dru{tvo u celini i proces globalizacije, koji nas navikava "na jednu drugu perspektivu iz koje jasnije nego ranije uo~avamo da su socijalne pozornice veoma ograni~ene, da su rizici zajedni~ki i da su kolektivne sudbine umre`ene" (H a b e r m a s, 2002:60), neizbe`no je osu|ena na bezna~ajnost. 
[TA JE GLOBALIZACIJA? Savremeni britanski sociolog Entoni Gidens ka`e da se globalizacija "mo`e definisati kao intenzifikacija dru{tvenih odnosa na svetskom planu, koja povezuje udaqena mesta na takav na~in da lokalna zbivawa uobli~avaju doga|aji koji su se odigrali kilometrima daleko i vice versa" (G i d e n s, 1998:69). Jirgen Habermas pojam "globalizovawe" koristi "za opis jednog procesa, a ne nekog kona~nog stawa", koji "obele`ava rastu}i obim intenzivirawa odnosa saobra}aja, komunikacija i razmene preko nacionalnih granica" (H a b e r m a s, 2002:70). U uslovima jakog trenda globalizacije "nacionalnodr`avno ustrojeno, ali tokovima denacionalizacije zahva}eno dru{tvo, 'otvara' se danas prema jednom svetskom dru{tvu izgra|enom na ekonomskim temeqima". Demokratski ure|eno dru{tvo je jednim svojim delom moglo refleksivno da uti~e na sebe kao celinu samo u okviru nacionalne dr`ave, tako da je i sistem vaspitawa i obrazovawa funkcionalno bio podre|en tom ciqu. "Ta konstelacija je danas dovedena u pitawe trendom koji pod imenom 'globalizacija' privla~i op{tu pa`wu" (H a b e r m a s, 2002:65). Usled toga, promene u na{em vaspitno-obrazovnom sistemu ne smeju zanemariti svetski trend koji predstavqa naj{iri kontekst dru{tvenih promena. Zanemarivawe tog konteksta i nesnala`ewe u wemu odvelo bi nas u "slepu ulicu istorije". 

SVETSKO DRU[TVO RIZIKA

Vrtoglavo ubrzani ritam globalizacije i neuspeh korigovawa wegove tamne strane determini{u egzistencijalnu situaciju sveta koju najdubqe izra`ava Bekova sintagma "Svetsko dru{tvo rizika". Posledwi izve{taji Rimskog kluba pokazuju da se nekoliko slede}ih decenija, prva polovina 21. veka, mogu razotkriti kao doba opasnog interregnuma. 
Rizik je trajno svojstvo qudskog bivstvovawa, ali nikad u qudskoj istoriji nije imao tako zastra{uju}e razmere koje, kao {to ka`e J. Habermas, savremeni svet pretvaraju u "nedobrovoqnu zajednicu rizika" (H ab e r m a s, 2002:62). Koje su specifi~nosti novog profila rizika u savremenom svetu po Beku? Prvo, rizici danas nisu vi{e samo li~ni nego globalne opasnosti za celo ~ove~anstvo, kao one koje nastaju od nuklearne fisije ili skladi{tewa radioaktivnog otpada. Drugo, rizici u razvijenom modernom dru{tvu nose jednu imanentnu tendenciju ka globalizaciji. Tre}e, sa mikro-nivoa dru{tvenog `ivota rizici se preme{taju na makro-nivo dru{tva. ^etvrto, oni vi{e nisu samo kratkotrajni nego postaju dugotrajni rizici. Peto, danas su rizici nevidqivi i te{ko uo~qivi. {esto, dana{wi rizici su kumulativni, a wihovi efekti disperzivni. Sedmo, dana{wi rizici su sve re|e predvidivi, a wihove posledice je sve te`e izra~unati. Osmo, rizici modernog tipa su ~esto sa ireverzibilnim, nepopravqivim posledicama. Deveto, dana{we poimawe rizika ukqu-~uje u sebe dimenziju destrukcije i samodestrukcije. I, najzad, deseto, moderni rizici poga|aju i one koji `ive daleko od rizi~nih teritorija a wihove posledice snose i budu}e generacije (B e k, 2001:17-121). 
Pred ~ove~anstvom se nalaze tri kruga rizika: ekolo{ki, tehnolo-{ki i socijalni. Sva tri kruga su pokazateqi izgubqene ravnote`e u savremenom svetu. Na prvom mestu je rizik od ekolo{ke katastrofe, velikih i nepredvidivih klimatskih poreme}aja, {irewa ozonske rupe i efekta staklene ba{te, uni{tavawa izvora kiseonika, fatalne oskudice vode za pi}e. Tehnolo{ki rizici u eri nuklearnog, biolo{kog i hemij-skog oru`ja i nesre}a u nuklearnim elektranama, kao i nepredvidive posledice genetskog in`eweringa -stvaraju novu neizvesnost. Socijalni rizik ubrzano se uve}ava globalizacijom siroma{tva, produbqivawem provalije izme|u dru{tava, sukobom civilizacija. "U sukobu koji nastaje, sukobi civilizacija su najve}a pretwa svetskom miru i me|unarodni poredak, zasnovan na civilizacijama, najsigurnija je za{tita od svetskog rata" (H a n t i n g t o n, 2000:358). 
U "svetskom dru{tvu rizika" prepli}u se udaqenost i blizina, li-~no i veliki mehanizmi globalizacije. Nastaju najrazli~itije vrste globalnih veza, ukqu~uju}i i one koje deluju na smawewe rizika sa te{kim posledicama, koje upravo ~ine uslov individualne samoaktuelizacije. Vrtoglavo ubrzani ritam globalizacije, zasnovan na informati~ko-tehno-lo{koj revoluciji, uslovio je ja~awe povezanosti izme|u li~nog `ivota najintimnije vrste i velikih mehanizama globalizacije. Kao {to je Ulrih Bek primetio, "`ena, koja u trosobnom stanu u Nojperlahu (predgra|e Minhena -prim. prev.) doji svog tromese~nog sina Martina, u 'direktnoj je vezi' sa hemijskom industrijom koja proizvodi sredstva za za{titu biqa, sa seqacima, koje agrarne smernice Evropske zajednice obavezuju na specijalizovanu masovnu proizvodwu i hiperfertilizaciju" (B e k, 2001:42-43). 
U uslovima globalizacije li~ni `ivot i dru{tvene veze koje on ukqu~uje duboko su isprepleteni sa najobuhvatnijim apstraktnim sistemima (simboli~kim znakovima i ekspertskim sistemima). Odvija se istinski preobra`aj same prirode personalnosti. Rastu}im obimom intenzivirawa odnosa saobra}aja, komunkacija i razmene preko nacionalnih granica nastaje neizmerno velik spoqa{wi svet sa kojim pojedinac mora da uspostavi kontakt i na|e svoj identitet. 
U "svetskom dru{tvu rizika" `ivot nije samo beskrajno tragawe za zdravqem putem ve`bawa, zdrave ishrane, lekova -dakle briga koja apsorbuje sve ostalo. Interes za spoqa{wi svet, koji sve vi{e i vi{e dobija prete}i izgled, mora i}i zajedno sa tragawem za zdravqem i zadovoqstvom, kako bi smawivawe opasnosti i rizika sa te{kim posledicama postao sveop{ti ciq. 
U "svetskom dru{tvu rizika" osloba|aju se destruktivne snage pred kojima qudska ma{ta ostaje potpuno zbuwena. Otrovi koji dospevaju u lance ishrane provla~e se ispod granica. "'^ernobiq', 'ozonske rupe', ili 'kisele ki{e' signalizuju nesre}ne slu~ajeve i ekolo{ke preobra`aje koji se na osnovu svog intenziteta i {irine dosega ne mogu vi{e savladati u nacionalnim okvirima i koji utoliko prevazilaze sposobnost pojedinih dr`ava" (H a b e r m a s, 2002:73). Me|utim, "globalnost rizika naravno ne zna~i i jednakost rizika" (B e c k, 1999:5). Siroma{ni slojevi stano-vni{tva su vi{e izlo`eni zaga|ewima, tehnolo{ki i finansijski su sve zavisniji od bogatih, a jaz izme|u razvijenih i nerazvijenih u planetarnim okvirima je sve ve}i. U svom prostirawu rizici pokazuju i efekat bumeranga: ~ak ni bogati ni mo}ni nisu bezbedni u odnosu na wih (B e k, 2001:55). 
Pod rastu}im pritiskom procesa globalizacije rizika civilizacije i sve izra`enije "postnacionalne konstelacije", na obrazovawe nastavnika i vaspita~a moramo gledati iz nove perspektive koja sadr`i ne samo nacionalnodr`avnu, nego i kosmopolitsku dimenziju. Rizici su zajedni-~ki a kolektivne sudbine umre`ene, usled ~ega i proces razvoja jedne nove integrativne forme svetske gra|anske solidarnosti mora te}i u sferi institucionalnog i vaninstitucionalnog obrazovawa. 

PROMENE U PROFILU DRU[TVENIH NAUKA

Ra|awe "svetskog dru{tva rizika" mewa svakodnevni `ivot qudi, ali i profil dru{tvenih nauka, pre svega fundamentalne nauke o dru-{tvu -sociologije. Hitnije nego ikad potrebni su novi pojmovi, ideje i teorije, koji }e nam omogu}iti da izazove globalizacije rizika civilizacije shvatimo na nov na~in, kako bi smawivawe opasnosti i rizika sa te{kim posledicama postalo sveop{ti ciq. Potrebna je promena jednostranih teorijskih prizmi kroz koje se realnost posmatra i tuma~i. Nove teorijske kategorije i pojmovi neophodni su za druga~iji pogled na prirodu i dru{tvo. Do{ao je "kraj suprotstavqawa izme|u prirode i dru-{tva. To zna~i: priroda ne mo`e vi{e da se shvati bez dru{tva, a dru-{tvo vi{e ne mo`e da se shvati bez prirode... Ekolo{ki problemi nisu vi{e problemi okru`ewa, nego su -u svojoj genezi i posledicama -potpuno dru{tveni problemi, problemi qudi, wihove istorije, wihovih `ivotnih uslova, wihovog odnosa prema svetu i stvarnosti, wihovog ekonomskog, kulturnog i politi~kog ustrojstva... Onaj ko danas jo{ govori o prirodi kao ne-dru{tvu, govori u kategorijama nekog drugog veka, koje vi{e ne doti~u na{u stvarnost" (B e k, 2001:118). 
Pogledajmo kako dolazi kraj "dru{tva" kao iskqu~ivo "teritorijalnog" pojma. Klasi~na sociologija je nastala i razvijala se u krilu zapadne civilizacije, modernog industrijskog dru{tva i nacionalne dr-`ave. No, tri navedena temeqa danas ~ine samo jednu stranu nove dru-{tvene i civilizacijske stvarnosti, koju odlikuju: sudar civilizacija, postindustrijsko dru{tvo i uspon nadnacionalnih ekonomskih i poli-ti~kih institucija. Nisu u pitawu samo razlike izme|u tipova dru{tava i epoha, nego i razlike u samom poimawu "dru{tva", odnosa dru{tvo-individua, wenog identiteta. U uslovima jakog trenda globalizacije i "svetskog dru{tva rizika", nastaje novi odnos izme|u individue i dru{tva. Odvija se neka vrsta "kategorijalne promene" u odnosu izme|u pojedinca i dru{tva. Proces individualizacije i nastajawe nove zavisnosti od sekundarnih institucija (tr`i{ta rada i dr.), ima transkulturnu i transnacionalnu dimenziju. Na transkulturnom i transnacionalnom poqu, qudi se danas sve vi{e sre}u {irom sveta, takore}i svake ve~eri, pred televizorom, i konzumiraju vesti. Individualne situacije tako postaju deo globalno standardizovane medijske mre`e. Institucionalne i nacio-nalne granice u jednom odre|enom smislu postepeno gube svoju validnost. "Preko medija mi vodimo neku vrstu prostorno i socijalno dvostrukog `ivota. Mi smo istovremeno ovde i negde drugde; mi smo sami sa sobom, a ipak slu{amo isti koncert Wujor{ke filharmonije" (B e k, 2001:228). 
Globalnim tr`i{tem, masovnom potro{wom, masovnim komunikacijama i masovnim turizmom odvija se proces difuzije masovne kulture. "Ista potro{na dobra i stil potro{we, isti filmovi, televizijski programi i {lageri {ire se zemqinom kuglom; iste pop, tehno ili xins mode dohvataju ili obele`avaju mentalitet omladine u najudaqenijim regionima; isti jezik, jedan asimilovani engleski, slu`i kao medij sporazumevawa izme|u najudaqenijih dijalekata" (H a b e r m a s, 2002:79). Pitawa koja optere}uju svakog ~oveka i tra`e odgovor u wegovoj svesti su: gde ja `ivim, ko sam ja, kuda ja idem, kome ja pripadam. To su pitawa li~nog i kolektivnog identiteta, koji je u uslovima globalizacije i nastajawa "svetskog dru{tva rizika" postao problemati~an i nepostojan. Identitet oblikovan kosmopolitskim miqeom krhka je biqka. "Wegov izvor nije toliko pretvarawe sveta u jedan zajedni~ki dom, koliko su to op{te strepwe, strahovi od ekolo{ke ili nuklearne kataklizme, ose}awe da se svi qudi nalaze u istoj Nojevoj barci, da dele sudbinu sveta" (P e ~u j l i }, 2002:81). 
Prema tome, qudi danas nisu vi{e povezani samo u okvirima nacionalnodr`avne teritorije, lokalne sredine i srodni~kih veza. Dru{tvo se vi{e ne mo`e shvatiti kao iskqu~ivo "teritorijalni" pojam. Mi danas `ivimo u uslovima globalizacije i lokalizma, dva, ne samo protivure-~na, nego i komplementarna i me|usobno povezana i uslovqena procesa, ~iji odnos i prirodu najboqe izra`ava poznati slogan savremenih ekolo-{kih pokreta: "Deluj lokalno, misli globalno" (vid. P a v l o v i }, 2003:18). Zna~aj sociologije i sociolo{kog obrazovawa je u tome {to "socio-lo{ko znawe, spiralno ulazi u univerzum dru{tvenog `ivota i izlazi iz wega, rekonstrui{u}i kako sebe samo tako i taj univerzum, kao integralni deo tog procesa... Diskurs sociologije i pojmovi, teorije i nalazi drugih dru{tvenih nauka, stalno kru`e}i, 'ulaze i izlaze' iz onog {to predstavqa predmet wihovog prou~avawa. Na taj na~in oni refleksivno restrukturi{u vlastite predmete koji su sami nau~ili da sociolo-{ki misle" (G i d e n s, 1998:25 i 49). U refleksivnim dru{tvenim odnosima u~estvuju sve dru{tvene nauke, ali sociologija ima me|u wima naro-~ito, sredi{we mesto. "Sredi{wi polo`aj sociologije u refleksivnosti modernosti posledica je wene uloge prema kojoj je ona najop{tiji tip refleksije o modernom dru{tvenom `ivotu" (G i d e n s, 1998:47-48). 
Usled tako velikog i {irokog zna~aja, sociolo{ke sadr`aje na peda-go{kim fakultetima ne treba redukovati na sociologiju obrazovawa (mada ona treba da bude jedan od jednosemestralnih predmeta). Studenti, bu-du}i nastavnici i vaspita~i, treba da prou~avaju i {ire sociolo{ke sadr`aje koji bi prethodili sociologiji obrazovawa, i koji bi bili u funkciji podizawa op{te kulture nastavnika i vaspita~a, pro{irivawa wihove teorijske kompetentnosti i pove}awa ugleda vlastite profesije. 
[to se sociologije obrazovawa ti~e, treba naglasiti da }e ova posebna sociolo{ka disciplina u tre}em milenijumu (pre svega u XXI veku) imati tri velika podru~ja za prou~avawe u sferi obrazovawa kao dru{tvenog procesa. Ta podru~ja su: prou~avawe obrazovawa kao faktora dru{tvenog razvoja, prou~avawe povezanosti globalizacije i obrazovawa i prou~avawe potreba i mogu}nosti za reformom i stalnim usavr{avawem obrazovnog sistema. Treba ista}i da poseban izazov i vrednost sociologije obrazovawa predstavqa to {to ona rezultatima svojih istra`ivawa treba da odgovori ne samo na osnovno pitawe kakav odnos postoji izme|u obrazovawa i dru{tvenog razvoja, nego da uka`e i kakav taj odnos treba da bude u najnovijim dru{tvenim uslovima. "Budu}i da procesom globalizacije nastaje 'svetsko dru{tvo', sociologija obrazovawa treba da istra`uje i odnos globalizacije i obrazovawa, i u tom kontekstu pitawa i probleme obrazovawa nastavnog kadra, a predmetom svoga prou~avawa ona mora u~initi i ekolo{ko obrazovawe kao i uop{te obrazovawe za za-{titu od industrijskog rizika" (M a r k o v i }, 2001:649-657). 
Sumiraju}i izglede kriti~ke teorije na kraju dvadesetog veka, E. Gidens zakqu~uje da ta teorija mora: a) da bude sociolo{ki osetqiva za sve imanentne institucionalne transformacije koje modernost stalno otvara za budu}nost; b) da bude politi~ka, uistinu geopoliti~ka, takti~ka (u tom smislu {to bi priznala da posve}enost moralnim ciqevima i dobrim namerama mogu same po sebi biti opasne u svetu u kojem postoje rizici sa te{kim posledicama); c) da stvara modele dobrog dru{tva, koji nisu ograni~eni samo na jednu institucionalnu dimenziju modernosti; i d) da prizna da emancipatorske politike treba da se pove`u sa politikama `ivota ili politikama samoaktuelizacije. Obe vrste ovih politika moraju biti povezane sa vezama u okviru relacije lokalno-globalno, s obzirom na rastu}i obim i uticaj globalizovanih odnosa. (G i d e n s, 1998: 149-150). 

ZA OBRAZOVAWE NASTAVNIKA I VASPITA^A U SVETSKOM DUHU

Kada govorimo o obrazovawu u svetskom duhu, bitno je {ta treba u~initi, kojim ciqevima u obrazovawu nastavnika i vaspita~a treba te-`iti. Posebno je va`no dobro promisliti i jasno definisati "na~in dodeqivawa zna~ajnijeg mesta qudskim i kulturnim vrednostima i me|unarodnom razumevawu u sadr`ajima i metodama obrazovawa" (M a j o r, 1996:49). 
1. Unaprediti vrednosti -ukqu~uju}i i duhovne, kojima se osmi-{qavaju ~iwenice o jedinstvenosti qudskih bi}a i wihovoj neraskidivoj povezanosti sa prirodom. U uslovima duboke i sveobuhvatne dru-{tvene krize, qudi zapadaju u lavirint nesigurnosti u sebe, samopreispi-tivawa i samopotvr|ivawa. Neprestano sebi postavqaju pitawa: "Da li sam zaista sre}an?", "Da li sam zaista zadovoqan sobom?" itd. Mladi danas govore jednim druga~ijim jezikom, koji se kre}e oko "autonomije", "samoostvarewa", "tragawa za vlastitim identitetom", "razvoja li~nih sposobnosti", decentralizacije, zatim suprotstavqawa manipulaciji, kontroli, zavisnosti, birokratizaciji, itd. Ovaj vrednosni sistem sadr`i i postulate jedne nove etike "du`nosti prema sebi", koje imaju dru{tveni karakter i delawe pojedinaca uskla|uju sa celinom i sa wom ga povezuju. Ove vrednosne orijentacije nisu izraz narcizma i egoizma, nego delimi~no i "pozitivno prisvajawe okolnosti u kojima globalizovani uticaji prodiru u svakodnevni `ivot" (G i d e n s, 1998:121). Radi se o novoprobu|enim potrebama za samonala`ewem i samopotvr|ivawem, te`wi za jednim "ispuwenim `ivotom" osmi{qenim vrednostima ~iji je ciq "ostajawe u pokretu". Zanimaju ih teme "sveta `ivota" kao {to su: telo, zdravqe, susedstvo, grad i fizi~ka sredina, kulturno, etni~ko, nacionalno nasle|e i identitet, fizi~ki uslovi `ivota i opstanak ~ove~anstva kao vrste. 
2. Usaditi smisao aktivne solidarnosti svih ~lanova qudske zajednice, {to podrazumeva pravednu raspodelu qudskih resursa, kako u nacionalnoj tako i u internacionalnoj ravni. Solidarnost me|u qudima, narodima i dr`avama, nije vi{e samo preporuka, nego uslov opstanka qudskog roda u situaciji kada se svi nalazimo u stawu civilizacijske ugro`enosti, u otrovnom kazanu civilizacije. Me|u prvima koji treba da shvate hitnost i prirodu ovih problema su intelektualci, vaspita~i, nastavnici. Oni treba da razvijaju svest da razvoj u novom koordinatnom sistemu nije samo ne{to {to se ti~e "Tre}eg sveta", nego celine na{e mawe ili vi{e povezane planete. U "svetskom dru{tvu rizika" nastaje jedan nov kvalitet zajedni{tva -potreba za solidarno{}u iz straha. Shodno ovome, pokret koji inicira "svetsko dru{tvo rizika" izra`en je iskazom: Ja se pla{im! Ta solidarnost (zajedni{tvo) iz straha postaje nova poli-ti~ka snaga, ali bez jasnog saznawa o tome kako funkcioni{e vezivna snaga straha. U takvim dru{tvenim i civilizacijskim uslovima nastaje nov problem za teorijsko mi{qewe i prakti~no delovawe -"me|uzavisnost strukture ~ovekove li~nosti" i "dugoro~nog mewawa dru{tvene strukture" u aktuelnom kontekstu procesa globalizacije. 
3. Naglasiti ~inioce koji u svetskim razmerama oblikuju ili ugro`avaju kvalitet `ivota, posebno u oblasti ~ovekove okoline. Pojava rizika sa te{kim posledicama i nove politi~ke kulture koja se od sedamdesetih godina razvija u novim dru{tvenim pokretima, dovoqni su razlozi da se oslobodimo jednostranog shvatawa ideje napretka i bogatstva. Napredak nije samo kvantitativni rast, a bogatstvo ne mora biti shva}eno kao nagomilavawe materijalnih predmeta. Napredak je, pre svega, po-boq{awe kvaliteta `ivota -od ~istog vazduha i vode do demokratije i slobode -a bogatstvo je, prvenstveno, obiqe qudskih potreba i `ivotnih manifestacija, od kojih su mnoge kulturne i duhovne i ne zahtevaju uni-{tavawe prirodnih resursa. U tom smislu odr`ivi razvoj postaje uzor za dru{tvo, {ansa za (ekolo{ko) obrazovawe, polazi{te i indirektni put za reformu obrazovawa (A n d e v s k i, 2002:43-118). Me|utim, "kako }e i da li }e vaspita~ usmeravati decu ka ekolo{ki po`eqnom pona{awu zavisi od osetqivosti vaspita~a na ovu problematiku" (B r u n, 2001:66). Decu i omladinu treba osposobqavati za kriti~ku valorizaciju osnovnih pretpostavki modernog industrijskog dru{tva i civilizacije: a) produk-tivisti~ke logike -prema kojoj proizvodwa materijalnih dobara postoji radi sticawa profita ili dr`avne akumulacije, a ne radi zadovoqavawa autenti~nih qudskih potreba; b) opsesivne, patolo{ke potro{we u kojoj vrednosti "imati" -stvari -ima prednost nad "biti" -ostvarewe qudskih potencija; c) jednodimenzionalnog (tehni~kog) progresa -koji pretvara i prirodu i ~oveka u svoje instrumente. 
4. Pripremiti gra|ane za uzimawe aktivnog u~e{}a u demokratskom `ivotu, bitnom okviru li~nog i dru{tvenog razvoja. Vaspitawe za demokratiju name}e se svuda u svetu kao zahtev. Demokratija je ideal koji je u civilizovanom ~ove~anstvu tek neznatno realizovan. "Osnovni problem vaspitawa za slobodu i demokratiju jeste pomirewe dva naizgled protivure~na zahteva: s jedne strane, uklawawe granica i barijera individualnoj autonomiji, a s druge ograni~avawe autonomije jedne li~nosti u ime autonomije drugih li~nosti. Granica moje slobode je sloboda drugih" (M a r k o v i }, 1997:18). Qude od najmla|eg uzrasta treba kultivisati za `ivot u pluralisti~koj zajednici i civilnom dru{tvu, negovati dijalog i toleranciju kao metod i neophodan element vaspitawa za demokratiju. Aktivan gra|anin nije samo ~ovek (ili `ena) koji koristi pravo glasa na izborima, nego je to i osoba koja protestuje "protiv onih razvojnih rezultata modernizacije tehni~ko-ekonomskog i politi~ko-vojnog sistema gde neregulisano {irewe predstavqa rizik za autonomiju i identitet kao i za fizi~ki integritet i pre`ivqavawe" (O f e, 1999:38). {irom sveta treba se udru`ivati u gra|anske inicijative i ista}i na primer, zahtev: "Smawiti sumpor-dioksid umesto o tome samo trabuwati". 
5. Doprineti da se prava ~oveka ne samo boqe shvate, nego i vi{e po{tuju, {to je uslov da se svako zaista oseti gra|aninom sveta. Slobode i prava gra|ana su most ka evropskoj zajednici. Napetosti i nejednakosti koje karakteri{u savremeni svet nala`u poja~anu borbu za qudska prava kao kategori~ki imperativ na{eg vremena. U tom kontekstu posebno de~ija prava postaju predmet razmi{qawa pedagoga, koji treba da {ire saznawa i da u savremenom `ivotu ukazuju na najvi{e qudske vrednosti. Nastavnici i vaspita~i moraju imati jasnu predstavu o problemima ostvarivawa prava ~oveka i de~ijih prava. Na primer, nije re~ o tome da treba "imati decu", nego treba "stvarati li~nosti". Na nivou svesti ne mo`emo o~ekivati da problem postave oni koji nemaju jasnu predstavu o tome. Da bi nastavnici i vaspita~i postali prijem~ivi za tolike glasove dece i omladine -potrebna je globalna vizija sveta i svest o globalnoj dimenziji qudskih prava. Nastavnici i vaspita~i treba da podignu svoj glas protiv sramnog spektakla na svetskoj sceni koji na{ akademik Nikola Panti} ovako opisuje: "Individualne slobode i demokratske forme za koje se danas deklarativno zala`u elite nekih vode}ih i mo}nih dr`ava u svetu, ne zna~e, pri realnom stawu stvari, bukvalno ni{ta. U su{tini, danas je na delu samo jedna amoralna velika obmana -bez ikakvih pokri}a u praznim pri~ama o dobrobiti naroda i providnim blebetawima o tobo`wim qudskim pravima, humanosti i milosr|u. Najboqi dokazi ovakvog licemernog stawa stvari u najve}em broju vode}ih, bogatih i mo}nih dr`ava su slobodna tr`i{ta svih sredstava 'edukacije zla' kojima se bez ograni~ewa bombarduju mladi qudi. O~igledno je u pitawu dru{tvena i politi~ka patologija koja proizvodi neprirodan, izvitoperen na~in `ivota kojem se niko preventivno ne suprotstavqa, nego se samo post festum primewuju drasti~ne kazne od kojih niko nema su{tinske koristi. To je shvatio Albert Ajn{tajn kada je rekao: 'Svet je opasan po `ivot, ne zbog onih koji ~ine zlo, nego zbog onih koji to posmatraju i dopu{taju'" (Panti}, 1996:73) 6. Upoznati i ceniti i druge kulture, kao i olak{ati u~ewe kulturnog pluralizma. U "svetskom dru{tvu rizika" saradwa u oblasti kulture postaje osnovna potreba. Kulturni pluralizam umesto uniformnosti koju donosi ekspanzija tehni~ke civilizacije, postaje kategori~ki imperativ na{eg vremena. "Pluralizam kultura predstavqa osnovu multipolarnog sveta" (M a r k o v i }, 2000:131). Obrazovawe i vaspitawe u svetskom smislu podrazumeva oboga}ivawe i {irewe kulturnih dobara pro-{losti i prihvatawe najvrednijih doprinosa drugih kultura. Celokupna vizija sveta koja tra`i novu ravnote`u snaga i uticaja mo`e da se zasniva samo na otvorenom i plodnom dijalogu i punom uva`avawu i po{tovawu dostojanstva drugih, ili, drugim re~ima, na uva`avawu kulturne spe-cifi~nosti svakog naroda (M a j o r, 1991). Jedan od krupnih zadataka XXI veka bi}e upravo da razre{i dilemu oko dva glavna toka: s jedne strane, rastu}a dominacija globalne kulture, koju stvaraju mo}ne sile uniformnosti i homogenizacije, koje nose savremene ekonomske, tehnolo{ke, medijske i lingvisti~ke integracije, a s druge strane potreba da se za-{titi raznolikost kultura -kulturni diversitet -podjednako kao i biolo{ka raznovrsnost. Vaspitawem i obrazovawem se mora negovati multikulturalni su`ivot, razumevawe i tolerancija me|u kulturama, {to je bitna pretpostavka za u~e{}e u svetu koji sve vi{e `ivi u me|uzavisnosti i u kojem je odr`ivi razvoj osnovni pokli~ (I n | i }, 1994: 166-167). Usled toga, treba insistirati na otvorenosti nastavnih programa za sadr`aje kulture, op{teg obrazovawa, umetni~kih i humanisti~kih disciplina. Ovi programi moraju biti otvoreni za trendove univerzalizacije kulture, interkulturalizam i nove planetarne multimedijske i informa-ti~ke kulture. 

UMESTO ZAKQU^KA

Za ostvarivawe ovako slo`enih i humanih ciqeva, potrebni su univerziteti koji, otvoreni prema spoqnom svetu, imaju globalnu viziju i dugoro~ne perspektive i koji predwa~e "u promi{qawu velikih problema trenutka i budu}nosti sveta, prekora~uju}i stroge okvire svoje stru-~nosti i svoga poziva" (M a j o r, 1996:34). Univerzitet na kojem bi se obrazovali nastavnici i vaspita~i treba da ih kroz globalni i multidisciplinarni pristup osposobi da unapre|uju misao na{e zajedni~ke pripadnosti ~ove~anstvu uz o~uvawe identiteta svakog naroda. 
Kvalitet obrazovawa nastavnika i vaspita~a u svetskom duhu zavisi od stepena autonomije univerziteta, odnosno od mogu}nosti konstituisawa i razvoja civilnog dru{tva u sferi visoko{kolskog obrazovawa, kao jedne u nizu pretpostavki za demokratsku pravnu dr`avu. Bez autonomije univerzitet ne mo`e uspe{no da obavqa svoje funkcije. Potrebna je ona vrsta autonomije koja bi nezavisno{}u i distancom intelektualne, nau~ne i akademske zajednice u odnosu na ~itavo politi~ko poqe, omogu-}ila logiku kompetentnosti, nau~nog stvarala{tva, teorijske originalnosti, istra`iva~kog duha, akademske tolerancije (P a v l o v i }, 1993: 350-352). 
Navedene ciqeve obrazovawa nastavnika i vaspita~a u svetskom duhu, hteli mi to ili ne, moramo ostvarivati u uslovima jakog trenda globalizacije i formirawa "svetskog dru{tva rizika". Osvajawe realnog civilizacijskog nivoa u takvim uslovima realna je mogu}nost, ~ije ostvarewe zavisi od znawa, s jedne strane, i subjektiviteta (autonomije) li~nosti, s druge strane. Za formirawe obe navedene dimenzije od kqu~nog zna~aja su nastavnici i vaspita~i sa univerzitetskim obrazovawem. 
Me|utim, jedno stanovi{te u vezi sa znawem duboko je uznemiruju}e. To je refleksivnost modernog dru{tvenog `ivota, koja se sastoji u ~iwenici da se dru{tvene prakse neprestano ispituju i mewaju, u svetlu novih informacija o samim tim delatnostima, tako da se wihove karakteristike sadr`inski mewaju. U takvom dru{tvenom miqeu izjedna~avawe znawa i sigurnosti je pogre{no. Nikada ne mo`emo biti sigurni da }e bilo koji element znawa ostati neizmewen. Ni jedno znawe u uslovima modernosti nije znawe u "starom" smislu, prema kojem je "znati" zna~ilo posti}i izvesnost. To u istoj meri va`i i za prirodne i za dru{tvene nauke. 
Bekova dijagnoza dru{tva sugeri{e zakqu~ak da se gubi "svako pouzdano teorijsko znawe o tome koje delawe ili nedelawe predstavqa prevelik rizik, za koga i u kom vremenskom rasponu" (O f e, 1999:60). Ili, kao {to sam Bek ka`e: "Pravo nauke na racionalnost, objektivno istra-`ivawe rizi~nog kod rizika, permanentno osporava samo sebe" (B e k, 2001:44). Stoga, da bi se o rizicima uop{te moglo govoriti, mora se pretpostaviti jedno eti~ko gledi{te, to jest znawe o rizicima mora biti sme{teno u eti~ki kontekst. 
[to se subjektiviteta (autonomije) li~nosti, kao druge sile preokreta u uslovima globalizacije ti~e, i ona do`ivqava transformaciju u procesu povezivawa pojedinaca sa velikim, apstraktnim sistemima. Na ispitu je sposobnost qudi da se uspe{no nose sa silama globalizacije i izazovima "svetskog dru{tva rizika". Da li }e jedno dru{tvo po}i u pravcu novog napretka ili razarawa (entropije), presudno zavisi od subjektiviteta qudi, wihove mudrosti i smelosti, sna`nog identiteta, od sposobnosti da samostalno biraju opcije, da shvate smisao zbivawa lokalnog i globalnog -jer po prvi put u istoriji li~nost i dru{tvo su povezani u planetarnim razmerama. 
Obrazovawe nastavnika i vaspita~a u svetskom duhu treba da doprinese wihovom boqem shvatawu planetarne promene. Treba pripremati decu, mladi}e i devojke za `ivot u dru{tvu planetarnih razmera, ali ne u uslovima unipolarnog sveta i autoritarne globalizacije, nego u uslovima nove civilizacije koja ima planetarni, ekolo{ki i humanisti~ki karakter. Ta nova civilizacija mogla bi nastajati na osnovama budu}ih orijentacija, u ~ijem formirawu va`nu ulogu imaju dru{tveni pokreti, i uspe{nih odgovora ~ove~anstva na ~etiri velika izazova XXI veka -mir, ekologija, demokratija i razvoj. Nije va`no kakvo }emo joj ime nadenuti. Ona je danas pre utopijski nacrt, nego zametak stvarnosti koji otvara nove mogu}nosti harmoni~ne saradwe u duhu "odr`ivog razvoja planete". Ali bez we svet klizi ka propasti. 



  LITERATURA A n d e v s k i, M., Obrazovawe i odr`ivi razvoj, Savez pedago{kih dru{tava Vojvodine, Novi Sad 2002. B e c k, U., World Risk Society, Polity Press, Cambridge 1999. B e k, U., Rizi~no dru{tvo, "Filip Vi{wi}", Beograd 2001. B r u n, G., Obrazovawe i vaspitawe za opstanak, Zadu`bina Andrejevi}, Beograd 2001. B o g o j e v i }, S., Stilovi vaspitawa, Filozofski fakultet, Bawa Luka 2002. C e n i }, S., D e d i }, \., Savremeni tokovi u obrazovawu nastavnika i vaspita-~a u osnovnom i pred{kolskom vaspitawu i obrazovawu, U~iteqski fakultet, Vrawe 2003. G i d e n s, E., Posledice modernosti, "Filip Vi{wi}", Beograd 1998. G o j k o v, G., K r u q, R., K u n d a ~i n a, M., Leksikon, pedago{ke metodologije, Vr{ac 2002. H a b e r m a s, J., Postnacionalna konstelacija, Otkrovewe, Beograd 2002. H a n t i n g t o n, S., Sukob civilizacija, CID Podgorica, ROMANOV, Bawa Luka 2000. I n | i }, T., Kultura i obrazovawe, "Nastava i vaspitawe", Beograd 3/1994. M a j o r, F., Se}awe na budu}nost, Zavod za uxbenike i nastavna sredstva, Beograd 1996. M a j o r, F., Sutra je uvek kasno, Jugoslovenska revija, Beograd 1991. 


M a r k o v i }, @. D., Izazovi sociologije obrazovawa na pragu tre}eg milenijuma, "Pedago{ka stvarnost", Novi Sad 9-10/2001. M a r k o v i }, @. D., Sociologija i globalizacija, Centar za usavr{avawe rukovodilaca u obrazovawu, Beograd 2000. M a r k o v i }, M., Kultivisawe za demokratiju, u kwizi: Demokratija, vaspitawe, li~nost, Institut za pedago{ka istra`ivawa, Beograd 1997. M i { k o v i }, M. M., Sociologija, Slu`beni glasnik, Beograd 2003. O f e, K., Modernost i dr`ava, "Filip Vi{wi}", Beograd 1999. P a n t i }, N., O jedinstvu prirodnog i duhovnog, "Plavi zmaj", Sremski Karlovci 1996. P a v l o v i }, V., Dru{tveni pokreti i promene, Fakultet politi~kih nauka, Beograd 2003. P a v l o v i }, V., Civilno dru{tvo i autonomija univerziteta, Arhiv za pravne i dru{tvene nauke, Beograd 2/1993. P e ~u j l i }, M., Globalizacija -dva lika sveta, Gutembergova galaksija, Beograd 2002. 

EDUCATION OF TEACHERS AND EDUCATORS FOR THE CHALLENGES RELATED TO THE GLOBALIZATION OF CIVILIZATIONAL RISKS by

Dr. Milan Mi{kovi} 

Summary

The paper makes an attempt to formulate the theoretical framework for a more fruitful cooperation between social sciences, specially the co-operation between pedagogy, psychology, sociology, social ecology and political sciences. Special attention is paid to the comprehension of the process including the globalization of civilizational risks with contradictions related to the growing-up of children and teenagers in a contemporary society; it also pays attention to new challenges facing education of teachers and educators in these conditions. This analysis of the global framework discusses significant goals necessary to educate teachers and educators in this spirit of the world.