Vila-grossaのすべての住民は期待されていました。イエローエンジェルスのギャングはいつでも、自分の高さの記憶を克服しようとします。ギャングのメンバーはロールの形に置かれ、城は身長を獲得し始めませんでした。バルコニー出身のヴィラ・グロッサの市長は、彼自身の娘サラがエンカネタになるので、妊娠中の緊張したシーンを観察しました。

グラルが鳴り始めたとき、エンカネタは城に登り始め、通常は歩いている地面からますます動きましたが、そこでは高さでより安全に感じました。彼は見下ろしていませんでしたが、彼は父親が彼を見たバルコニーに向かって見上げました。

それまでの間、城はすでにその古い最大高さを上回っていました、そして、プラザ・デル・グイックスを埋めた人々は非常に強く称賛され、ティンパニがほとんど聞いていました。しかし、突然、広場は深い沈黙になりました。サラは城に到着し、父親を見ました。これは誇らしげにマイクを取り、「黄色の天使たちは最も重要なことに到達しました。より高く到達するのではなく、ここで、親と子供、兄弟といとこに会うためです。私たちは周りの人々の重要性を祝い、私たちを愛しています。」

市長が興奮の涙に飛びつく間、人々は再び称賛を始めました。黄色い天使たちは再びそれを達成し、彼らは人々全体を興奮させ、本当に重要なことを思い出させました：家族や友人。
Tots els habitants de Vila-grossa estaven expectants. En qualsevol moment, la colla dels Àngels grocs intentaria superar el seu propi record d'altura. Els integrants de la colla es van anar col·locant en forma de rotllana, i el castell no va tardar a començar a agafar altura. L'alcalde de Vila-grossa, des d'adalt d'un balcó observava l'escena, expectant i nerviós, ja que la seva pròpia filla, la Sara, seria l'enxaneta.

Quan les gralles van començar a sonar, l'enxaneta va començar a escalar el castell i cada cop s'allunyava més del terra sobre el qual normalment caminava, però allà se sentia més segura, en les altures. No mirava cap a baix, sinó que mirava cap a dalt, cap al balcó des del qual el seu pare l'observava.

Mentrestant, el castell ja havia superat la seva antiga altura màxima, i la gent que omplia la Plaça del Guix aplaudia tan fort que quasi no s'escoltaven els timbals. Però de sobte, la plaça es va sumir en un profund silenci. La Sara havia arribat a dalt del castell i mirava al seu pare. Aquest, orgullós, va agafar el micròfon i va dir: "Els Àngels Grocs han tornat a aconseguir el més important, que no és arribar més amunt, sinó reunir-nos a tots aquí, a pares i fills, a germans i a cosins. És per això, que a partir d'avui, aquest dia celebrarem la importància de la gent que ens envolta i ens estima".

La gent va començar a aplaudir de nou, mentre a l'alcalde li saltaven les llàgrimes d'emoció. Els Àngels Grocs ho havien aconseguit de nou, havien emocionat a tot el poble i els havien recordat el que de veritat era important: la família i els amics.