太陽系惑星の名前は、古代のローマの天文学者と科学者が惑星として最初に分類したため、ローマ神話に由来しています。他の多くの古代文化とは異なり、ローマの神話には、ユニークで際立った性格を持つ多くの神と牧草地があり、惑星の命名法で使用されることが理想的でした。

したがって、水銀や金星のような太陽に最も近い惑星は、芸術と貿易と愛と美しさのそれぞれのローマの神である水星と金星にちなんで命名されました。木星、土星、天王星、ネプチューンなどの最も遠い惑星は、それぞれ木星、土星、天王星、海王紀、天、空、海の神々にちなんで命名されました。

他の文化には他の命名法システムがありますが、ローマ神話に基づくシステムは西洋文化で最も広く使用され、認識されているため、今日でも使用されています。
El nom dels planetes del sistema solar es deriven de la mitologia romana perquè els antics astrònoms i científics romans van ser els primers a classificar-los com a planetes. A diferència de moltes altres cultures antigues, la mitologia romana tenia una gran quantitat de déus i Deveses amb personalitats úniques i distintives, cosa que la feia ideal per ser utilitzada en la nomenclatura dels planetes.

Així, els planetes més propers al Sol, com Mercuri i Venus, van ser nomenats després de Mercuri i Venus, els déus romans respectius de les arts i el comerç i l'amor i la bellesa. Els planetes més llunyans, com Júpiter, Saturn, Uranus i Neptú, van ser nomenats després de Júpiter, Saturn, Uranus i Neptú, els déus del cel, del temps, del cel i del mar, respectivament.

Encara que hi ha altres sistemes de nomenclatura en altres cultures, el sistema basat en la mitologia romana és el més àmpliament usat i reconegut en la cultura occidental i, per això, continua sent usat fins al dia d'avui.